Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] 06 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням в [ADDRESS]. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що є власником [ADDRESS]. Відповідач з неповнолітніми дітьми в квартирі за вказаною адресою зареєстрована, але з квітня 2009 року не проживає. Посилаючись на те, що відповідач понад встановлені строки без поважної причини за місцем реєстрації не проживає, просив суд визнати [PERSON] та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Також просив суд стягнути з відповідача 3000 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала. Інші особи своїх представників до суду не направили, подали заяви з проханням розглядати справу без їх участі. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно договору дарування від 27 квітня 1995 року та договору дарування від 12 листопада 2002 року є власником квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідач [PERSON] та неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [INFO], але не проживають. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] була зареєстрована в [INFO] році як член сімї власника. Неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] є дітьми відповідача [PERSON] Також судом встановлено, що відповідач та неповнолітні [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають, особистих речей не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач та неповнолітні [PERSON] та [PERSON] не проживають в [INFO] без поважних на те причин. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача та її дітей, в житлі, власником якого є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання [PERSON] та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], зобовязавши їх знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення 3000 грн. матеріальної шкоди не підтверджені жодними дослідженими судом доказами, заявлені безпідставно, тому не підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial