Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-17 00:00:00

ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» звернулось із позовом до [PERSON], третя особа КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» про витребування майна із чужого незаконного володіння та звільнення приміщень. Свої позовні вимоги мотивують, тим, що в травні 2008 року позивач звернулись до суду із позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2006 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], він є власником цілісного майнового комплексу «завод залізобетонних виробів», що розташований по вул. Обухова, 65 в м. Золотоноша, до складу якого входить приміщення механічної майстерні з вбудованою їдальнею, площею 666,9 кв.м ( літ. 1, У, У, У, R ) та приміщення лісопильного цеху, площею 987,2 кв.м. ( літ. 1, 1, Р,Р,Р ) надалі ( приміщення ). Згідно рішення Золотоніської міської ради від 11.12.2009 року від № 48-45/V та укладеного договору оренди земельної ділянки позивачу строком на 49 років була передана земельна ділянка площею 6,8460 га земель промисловості під обслуговування існуючої виробничої бази на якій розміщені дані приміщення. 10 вересня 2008 року Золотоніським міськрайонним судом була прийнята ухвала в справі № 2-2/2008 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, якою визнано судом мирову угоду укладену між позивачем та відповідачкою згідно умов якої, [PERSON] передала у власність [PERSON] приміщення механічної майстерні з вбудованою їдальнею, площею 666,9 кв.м. та приміщення лісопильного цеху, площею 987,2 кв.м по вул. Обухова, 65 м. Золотоноша, що належить на праві власності позивачу. На підставі даної ухвали відповідач здійснив державну реєстрація права власності та зайняв дані приміщення. Ухвалою судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2008 року було скасовано ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.09.2008 року в справі № 2-2/2008 року про затвердження мирової угоди в даній справі в звязку із тим, що неправомірність набуття права власності відповідачем [PERSON] була встановлена Апеляційним судом Черкаської області, а він продовжує самовільно користуватись вищевказаними приміщеннями створюючи перешкоди законному власнику у здійсненні свого права власності, просить витребувати дане майно із незаконного володіння [PERSON] та виселити його із даних приміщень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити в позові, оскільки ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2008 року було скасовано ухвалу Золотоніського міськрайонного суду про затвердження мирової угоди між відповідачем та [PERSON] та направлено на новий розгляд, в результаті якого рішенням від 25 листопада 2010 року визнано право власності на приміщення, що являються предметом спору за [PERSON]. Крім того зазначив, що постановою Золотоніського міськрайонного суду від 19 січня 2010 року визнано недійсним з моменту його видачі дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно по вул. Обухова, 65 м. Золотоноша на підстав рішення виконкому Золотоніської міської ради від 11.08.2005 року за ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» по справі, тому на даний час втратив чинність право установчий документ на підставі якого було укладено договір купівлі продажу між ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» та ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» про продаж цілісного майнового комплексу до якого входять приміщення, що являються предметом спору. Представник КП ЧООБТІ в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та пояснив, що на даний час власником приміщення механічної майстерні з вбудованою їдальнею площею 666,9 кв.м. та приміщення лісопильного цеху площею 987, 2 кв.м. являється позивач по справі у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 107471106 від 25.05.2006 року. Суд, вислухавши доводи представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно договору купівлі продажу нежилого приміщення від 23 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» продало ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» нежиле приміщення по вул.. Обухова, 65 м. Золотоноша до складу якого входять приміщення механічної майстерні з вбудованою їдальнею площею 666,9 кв.м. та приміщення лісопильного цеху площею 987, 2 кв.м. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 107471106 від 25.05.2006 року виданого виробничим підрозділом КП ЧООБТІ, вбачається, що ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» являється власником нежилого приміщення по вул.. Обухова, 65 м. Золотоноша Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно № 10756470 від 26.05.2006 року виданого виробничим підрозділом КП ЧООБТІ, вбачається, що ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» являється власником нежилого приміщення по вул.. Обухова, 65 м. Золотоноша, до якого втому числі входять лісопильний цех 1,1,,Р, Р, Р, будівля механічної майстерні У, У,, У ,,, R, стара будівля їдальні 1, У, У,. У відповідності до акту прийому передачі нерухомого майна д договору купівлі продажу № 1547 від 23.05.2006 року, вбачається, що ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» передало ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» цілісний майновий комплекс, що знаходиться по вул. Обухова, 65 м. Золотоноша до складу переданого майна входять приміщення, що являється предметом спору. З ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2008 року, вбачається, що затверджено мирову угоду в результаті якої лісопильний цех 1,1,,Р, Р, Р, будівля механічної майстерні У, У,, У ,,, R, стара будівля їдальні 1, У, У,. передано відповідачу в рахунок погашення боргу [PERSON] У відповідності до ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2008 року, вбачається, що ухвалу Золотоніського міськрайонного суду від 10 вересня 2008 року про затвердження мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] скасовано, та вказана на те, що спірні приміщення були передані ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів». Згідно договору оренди земельної ділянки від 14 травня 2010 року укладеного між ТОВ«Золотоніський завод залізобетонних виробів» та Золотоніською міською радою, вбачається, що позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 6,8460 га, яка віднесена до земель промисловості строком на 49 років для виробничого використання. У відповідності до постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2009 року, вбачається, що скасування рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 491 від 11 серпня 2005 року «Про дозвіл на видачу дубліката свідоцтва про право власності на нежиле приміщення» постановою Золотоніського міськрайонного суду від 23 квітня 2009 року не має наслідком нікчемності договору купівлі продажу цілісного майнового комплексу укладеного між ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» та ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів». Згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 01 липня 2009 рок, в позові ліквідатора [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі продажу № 1547 від 23 травня 2006 року укладеного між ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» та ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» за яким ТОВ«Золотоніський завод залізобетонних виробів» стало власником приміщень, що являються предметом спору відмовлено. У відповідності до постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16 вересня 2009 року апеляційну скарги ліквідатора [PERSON] та Золотоніської ОДПІ залишено без задоволення. Відповідно до постанови Вищого Господарського суду України від 24 листопада 2009 року касаційну скаргу ліквідатора [PERSON] залишено без задоволення. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.2 ст. 55 Закону україни «Про нотаріат» при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» та ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» був укладений договір купівлі продажу нежилого приміщення від 23 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за умовами якого ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» продало ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» нежиле приміщення по вул. Обухова, 65 м. Золотоноша до складу якого входять приміщення механічної майстерні з вбудованою їдальнею площею 666,9 кв.м. та приміщення лісопильного цеху площею 987, 2 кв.м. та на час укладення вказаного договору не існувало будь яких обмежень чи заборон на укладення вказаного договору, що підтверджено неодноразовими рішеннями судів в звязку з чим позивач являється повноправним власником цілісного майнового комплексу по вул. Обухова, 65 до складу якого входять нежитлові приміщення, що являється предметом спору. Позивачу також належить на умовах оренди строком на 49 років земельна ділянка площею 6,8460 Га земель промисловості під обслуговування існуючої виробничої бази на якій розміщені дані приміщення. Посилання відповідача на визнання недійсним дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно по вул. Обухова, 65 м. Золотоноша ВАТ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» суд не приймає до уваги, оскільки на час укладення договору купівлі продажу майна не існувало будь-яких обмежень та нотаріусом при посвідченні вказаного договору було перевірено повноваження сторін у договорі та перевірено заборону на відчуження. Рішення Золотоніського міськрайонного суду від 25 листопада 2010 року визнано право власності на приміщення механічної майстерні з вбудованою їдальнею площею 666,9 кв.м. та приміщення лісопильного цеху площею 987, 2 кв.м., проте відповідач не провів державну реєстрацію права власності у відповідності до норм ст. 331 ЦК України, тому на даний час відповідач користуються вказаними приміщеннями без належних правових підстав, чим порушує право власності позивача. Крім того факт неправомірності набуття права власності на спірні приміщення відповідачем внаслідок укладення мирової угоди було встановлено ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15.10.2008 року в справі 2ц-1544/2008 року, оскільки приміщення були набуті у особи, яка не мала права їх відчужувати. Таким чином, вимога позивача про витребування його із чужого незаконного володіння та виселення відповідача із зайнятих приміщень є правомірною та підлягає задоволенню. Оскільки задовольняє позов, тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати державне мито в сумі 1700 грн., та витрат по оплаті послуг на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про стягнення судових витрат в звязку із наданням правової допомоги в сумі 3532 гривні сплачені, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження понесених ним витрат. На підставі ст. 319, 321, ч. 2 ст. 328, 387 ЦК України,

Outcome: partial