Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради, третьої особи [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, мотивуючи свій позов тим, що 04 листопада 2004 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина - жилий будинок з надвірними будівлями та присадибною ділянкою за адресою: [ADDRESS], смт. Сосниця Чернігівської області. Даним майном покійна мати користувалась з 1968 року до самої смерті. 20 лютого 2007 року нею було переоформлено вище вказану спадщину на своє імя. З моменту оформлення спадщини вона неодноразово зверталася до [PERSON] селищної ради з проханням надати дозвіл на проведення приватизації, але отримувала відмови з різних підстав. Коли вона на початку 2009 року знову звернулась до [PERSON] селищної ради з проханням надати дозвіл на проведення приватизації, то їй повідомили, що земельна ділянка, якою користувалася покійна мати, вже приватизована її сусідом [PERSON]. Відповідно рішення сесії [PERSON] селищної ради [PERSON] отримав 0,03 га землі, яка рахується за її будинком. В звязку з порушенням її права на приватизацію землі вона звернулася до прокуратури Сосницького району, де було встановлено, що [PERSON] дійсно отримав земельну ділянку, та порекомендовано їй по вирішенню вказаного питання звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, пояснивши, що вказана позивачем земельна ділянка ніколи не була в законній власності померлої [PERSON]. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що державний акт на землю він отримав у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши доводи сторін, а також дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 04.11.2004 року померла [PERSON] Юхимівна (свідоцтво про смерть 1-ЕЛ № 203955 від 04.11.2004 року). Відповідно до свідоцтва на право на спадщину серія ВЕМ № 098632 від 20.02.2007 року позивач [PERSON] отримала від померлої [PERSON] спадщину у вигляді 2/3 частин житлового будинку за адресою: смт. Сосниця, вул. Козацька, Із довідки [PERSON] селищної ради за №672 від 15.11.2010 року вбачається, що земельна ділянка, площею 0,03 га, розташована по вул. Козацькій, 33/1, в смт. Сосниця, до 28 вересня 2005 року знаходилась у комунальній власності селищної ради. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 096866 від 28.09.2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0977 га за адресою: [ADDRESS]. Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] на підставі рішення 29 сесії 4 скликання [PERSON] селищної ради, від 23 вересня 2005 року, яке до теперішнього часу ніким не оскаржувалось і не є скасованим. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Всупереч вимогам ст.126 Земельного кодексу України ні позивач [PERSON] ні її представник не надали суду жодного доказу про те, що [PERSON] за життя набула права власності на спірну земельну ділянку шляхом отримання державного акту на право власності чи права постійного користування вказаною земельною ділянкою і зареєструвала його, що виключає включення цієї ділянки до складу спадщини.

Outcome: dismissed