Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суд 25.05.2010року з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна [PERSON]» про стягнення страхового відшкодування, коштів на правову допомогу та судових витрат. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що 13.08.2009року між нею, страхувальником, та страховиком - Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Воєнна [PERSON]» укладено договір № 06/02-200001400 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), що знаходиться в заставі. У відповідності до п. 4 Договору, предметом останнього є майнові інтереси позивача, що не суперечать чинному законодавству України і пов'язані з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом, а саме: Ноndа сіvіс 40, 2008року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Згідно з п. 11 Договору, страховий платіж складає 8480грн. 40коп., сплачується готівкою у розстрочку чотирма платежами, а відповідно до п.19.5.1.Договору, позивач зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі у розмірах та строки, передбачені Договором. Усі передбачені Договором страхові платежі (страховий платіж у розмірі 8480 грн. 40 коп., розстрочений на 4 платежі по 2120 грн. 10 коп.), які має обов'язок сплачувати позивач, сплачені останнім у повному обсязі, що підтверджується письмовими доказами. Жодних претензій щодо виконання позивачем своїх обов'язків, передбачених Договором, по даний час від відповідача не надходило. 15.10.2009року трапився страховий випадок, а саме: дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ, під керуванням позивача, внаслідок якого транспортний засіб пошкоджено. Пунктом 19.5.9.Договору передбачено обов'язок позивача після настання страхового випадку, зокрема, повідомити компетентні органи, негайно повідомити відповідача та не пізніше двох діб письмово повідомити про подію. 16.10.2009року позивач, згідно з п.19.5.9. Договору, повідомив відповідача про ДТП шляхом подання відповідної заяви про подію, що сталася із застрахованим ТЗ. У заяві позивач, окрім інших реквізитів, зазначив, що у ТЗ пошкоджено задню частину ТЗ, зокрема: задній бампер та кришку багажника. Згідно з висновком №168 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Ноndа сіvіс 40, 2008року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], виданим 05.12.2009року судовим експертом субєктом підприємницької діяльності [PERSON], вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 34322грн. 67коп. Пунктом 16 договору передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі звіту автотоварознавчого дослідження. Відтак, стягненню підлягає різниця між вартістю відновлювального ремонту ТЗ та виплаченою відповідачем сумою коштів у розмірі 2420,11грн., що становить 31902,56грн. Відповідно до п.19.4.2.Договору, відповідач зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно з п.19.4.3.Договору, відповідач зобов'язаний при настанні страхового випадку скласти страховий акт та здійснити страхову виплату в порядку, передбаченому п.22.3. Договору. Пунктом 22.3.Договору передбачено, що за страховими ризиками, зазначеними п.п.13.1.-13.5.Договору (у ці ризики входить і ДТП), відповідач протягом 15 робочих днів після одержання всіх необхідних документів складає страховий акт та приймає рішення про виплату чи відмову у страховій виплаті, а протягом наступних 15 робочих днів здійснює страхову виплату. Отже, позивач виконав усі передбачені Договором обов'язки, виконання яких є умовою здійснення страхової виплати. Однак, відповідач, в порушення умов договору, на день подання даного позову до суду не виконав передбачених останнім обов'язків, зокрема: протягом двох робочих днів, після отримання відомостей від позивача про настання ДТП, не вжив заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, що підтверджується нездійсненням відповідачем по даний час страхової виплати позивачу;після настання ДТП, по даний час не склав страхового акту та не здійснив страхової виплати позивачу (доказів протилежного не існує); по даний час відповідач не повідомив позивача ні про рішення щодо виплати страхового відшкодування, ні про рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування (доказів протилежного також не існує). Вважає, що розмір страхового відшкодування, яке відповідач зобов'язаний сплатити позивачу внаслідок ДТП, становить 31902,56грн. Відтак, оскільки відповідачем порушено право позивача на отримання страхового відшкодування за ДТП, останній набув право вимагати від відповідача виконання умов Договору по сплаті страхового відшкодування за пошкодження ТЗ внаслідок ДТП, у розмірі 31902грн. 56коп., згідно з висновком, у зв'язку з чим звернувся до суду . Просить суд постановити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна [PERSON]» в її користь страхове відшкодування в сумі 31902,56грн., судові витрати по справі 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 5000грн. на надання правової допомоги. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала представникам доручення на представлення своїх інтересів в суді. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, давши аналогічні пояснення, зазначені в позові та додаткових письмових поясненнях, адресованих суду 07.12.2010 року. Представник відповідача в судове засідання не зявивсь з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву представником відповідача суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши об'єктивні докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 13.08.2009року між страхувальником - [PERSON] та страховиком - Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Воєнна [PERSON]», в особі в.о. директора [PERSON], що діє на підставі довіреності №264/4/09 від 24.07.2009року укладено договір №06/02-200001400 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), що знаходиться в заставі. У відповідності до п.4 Договору, предметом останнього є майнові інтереси позивача, що не суперечать чинному законодавству України і пов'язані з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом, а саме: Ноndа сіvіс 40, 2008року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]). Згідно з п.11 Договору, страховий платіж складає 8480грн. 40коп., сплачується готівкою у розстрочку чотирма платежами, а відповідно до п.19.5.1. Договору, [PERSON] зобов'язана своєчасно вносити страхові платежі у розмірах та строки, передбачені Договором. Усі передбачені Договором страхові платежі (страховий платіж у розмірі 8480 грн. 40 коп., розстрочений на 4 платежі по 2120грн. 10коп.), які має обов'язок сплачувати позивач, сплачені останнім у повному обсязі, що підтверджується: квитанцією №42341234 філії ВАТ «державний експортно-імпортний банк» від 14.08.2009року, на суму 2448грн. 90коп. (328грн. 80коп., які складають різницю між черговим платежем (2120грн. 10коп.) та сумою, що сплачена (2448грн. 90коп.), становлять страхову премію, згідно з полісом (договором) №ВС/1849101 від 14.08.2009року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів); квитанцією №1 Львівської філії АБ «Експрес-Банк» від 12.10.2009року, на суму 2120грн. 10коп.; квитанцією № 33 Львівської філії АТ «Брокбізнесбанк» від 11.12.2009року, на суму 2120грн. 10коп.; квитанцією №10301.119.1 Західного ПАТ КБ «Приватбанк» м. Львів від 11.02.2010року на суму 2120грн. 10коп. Жодних претензій щодо виконання позивачем своїх обов'язків, передбачених договором, від відповідача до позивача не надходило. 15.10.2009року трапився страховий випадок, а саме: дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ (під керуванням позивача), внаслідок якого ТЗ пошкоджено. Пунктом 19.5.9. договору передбачено обов'язок позивача після настання страхового випадку, зокрема, повідомити компетентні органи, негайно повідомити відповідача за номером безкоштовної гарячої лінії 8-800-501-48-60 та не пізніше двох діб письмово повідомити про подію. 16.10.2009року [PERSON], згідно з п.19.5.9. Договору, повідомила страхову компанію про ДТП шляхом подання відповідної заяви про подію, що сталася із застрахованим ТЗ. У заяві, окрім інших реквізитів, зазначила, що у ТЗ пошкоджено задню частину ТЗ, зокрема: задній бампер та кришку багажника. Згідно з висновком №168 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Ноndа сіvіс 40, 2008року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], виданим 05.12.2009року судовим експертом субєктом підприємницької діяльності [PERSON], вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 34322грн. 67коп. Пунктом 16 договору передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі звіту авто товарознавчого дослідження. Відповідачем здійснено страхову виплату у розмірі 2420,11грн. Відповідно до п.19.4.2. Договору, відповідач зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно з п.19.4.3. Договору, відповідач зобов'язаний при настанні страхового випадку скласти страховий акт та здійснити страхову виплату в порядку, передбаченому п.22.3. Договору. Пунктом 22.3. Договору передбачено, що за страховими ризиками, зазначеними п.п.13.1.-13.5. Договору (у ці ризики входить і ДТП), відповідач протягом 15 робочих днів після одержання всіх необхідних документів складає страховий акт та приймає рішення про виплату чи відмову у страховій виплаті, а протягом наступних 15 робочих днів здійснює страхову виплату. Отже, [PERSON] виконала усі передбачені договором обов'язки, виконання яких є умовою здійснення страхової виплати. Однак, відповідач, в порушення умов договору, не виконав передбачених останнім обов'язків, зокрема: протягом двох робочих днів, після отримання відомостей від позивача про настання ДТП, не вжив заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, що підтверджується нездійсненням відповідачем по даний час страхової виплати позивачу; після настання ДТП, по даний час не склав страхового акту та не здійснив страхової виплати позивачу (доказів протилежного не існує); по даний час відповідач не повідомив позивача ні про рішення щодо виплати страхового відшкодування, ні про рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування (доказів протилежного також не існує). З вище наведеного вбачається, що розмір страхового відшкодування, яке відповідач зобов'язаний сплатити позивачу внаслідок ДТП, становить 31902,56грн. Таким чином, невиконанням страховою компанією обов'язку своєчасно виплатити позивачу страхове відшкодування у відповідності до умов Договору та вимог чинного в Україні законодавства, відповідачем порушено передбачене Договором та чинним в Україні законодавством право позивача на отримання страхового відшкодування. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Пунктом 3 ч.1 ст.20 Закону передбачено, що страховик зобов'язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страхування, відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 16 Закону визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з п.1, 5 ч.1 ст.21 Закону, страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі; повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Факт своєчасності та повноти внесення позивачем страхових платежів, а також факт повідомлення позивачем відповідача про настання ДТП у строк, передбачений Договором, підтверджується вище вказаними квитанціями про сплату позивачем відповідачу страхових внесків, згідно з Договором, заявою. Відповідно до статті 9 Закону, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно зі ст.1 Закону: страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі; страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування, згідно зі ст.9 Закону страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог ст.9 Закону, при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Як згадано вище, сторонами Договору у п.9.1. останнього погоджено, що страхова сума в межах якої відповідач зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, складає 140000 грн. Заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування (31902грн. 56коп.) не перевищує вартості застрахованого ТЗ. Частиною 1 ст.989 ЦК України передбачено обов'язок страховика здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, у разі настання страхового випадку, а ст.26 Закону та ст.991 ЦК України передбачають підстави, за яких страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати. Такими підставами є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші підстави, встановлені законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Проте, на даний час відсутній нормативно-правовий акт, який би визначав інші підстави відмови від здійснення страхової виплати, а договором не передбачено підстав, які б надавали відповідачу право відмовити позивачу у виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП. Таким чином, обов'язок виплатити позивачу страхове відшкодування виникає у відповідача за умови відсутності підстав для відмови у виплаті, які визначені договором та положеннями чинного в Україні законодавства. Враховуючи відсутність у страхової компанії правових підстав для відмови у виплаті [PERSON] страхового відшкодування, вбачається наявність обов'язку відповідача виплатити їй страхове відшкодування внаслідок ДТП. Відтак, оскільки відповідачем порушено право позивача на отримання страхового відшкодування за ДТП, останній набув право вимагати від відповідача виконання умов Договору по сплаті позивачу страхового відшкодування за пошкодження ТЗ внаслідок ДТП, у розмірі 31902,56грн. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Крім того, ст.3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пленум Верховного Суду України 12.04.1996року прийняв Постанову №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», якою встановив, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать і ті, що виникають, зокрема, із договорів страхування. Вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу слід задовольнити частково, а саме виходячи із положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних справ та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» за 1 годину роботи оплачуються витрати, що дорівнюють 40% мінімальної заробітної плати, також відшкодовуються витрати за ведення справи у розмірі 50% від мінімальної заробітної плати. Мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 907грн. В судові засідання адвокат [PERSON] не приймав участь. Як вказав в судовому засіданні представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON] готував позовну заяву, додатки до неї та уточнення до позовної заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати на допомогу адвоката, підлягають стягненню з відповідача в сумі 1451грн. Отже, на підставі наведеного вище позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: partial