overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

08 лютого 2011 року позивач звернувся до суду із названим позовом посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2005 року. Від данного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від свого батьківського обовязку утримувати свою дитину, що виявилось у тому, що відповідач не спілкується із дитиною, не виховує, не надає матеріальної допомоги їй. Інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими листами не проводиться. Позивач просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини доходу відповідача до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити за підставами викладеними у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив. Суд вирішив розглядати справу відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України без участі відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],Ю [INFO]. Батько дитини [PERSON] матеріальної допомоги на тримання сина не надає. Дитина проживає з матірю. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки вихованням та утриманням дитини займається її мати, то на користь останньої повинні стягуватися аліменти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка в позовній заяві, посилалася на те, що знаходилася з [PERSON] у шлюбі, який було розірвано 05.05.2009 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання своєї дитини відповідач не надає. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше встановленої законом суми, до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком дитини [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с.6). Дитина [PERSON] проживає разом зі своє матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову, а в окремих випадках можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. За викладених обставин, а також враховуючи позицію відповідача, що позов визнав, суд оцінює позовні вимоги як обгрунтовані та засновані на законі, що є підставою для їх задоволення. Оскільки позивачка від сплати судових витрат звільнена, на підставі ст. 88 ЦПК України витрати у справі підлягають стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.05.1999 р. квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON], що настала 22.02.2010 р., відкрилася спадщина, що складалася з належної померлому частини зазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Втім належним чином оформити право на спадщину вони не можуть, оскільки за життя спадкодавця частки співвласників у спільному майні не були визначені. На підставі викладеного позивачі, просили суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та визначити розмір часток співвласників у ній як рівний. В судове засідання позивачі не зявилися надіслали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, вказали, що позовні вимоги підтримують. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив, надіслав до суду заперечення на позовну заяву. Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Третя особа свого представника для участі у судовому засіданні не направила, про день та час його проведення повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 14.05.1999 р. (а.с.23) квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 22.02.2010 року помер [PERSON], що підтверджує свідоцтво про смерть (а.с.19). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 172 ЦК України майно, що перебуває у спільній власності, може бути за згодою співвласників поділене між ними. При цьому право спільної сумісної власності на таке майно припиняється. Втім, у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у звязку з смертю одного з них. За змістом ст. ст. 370, 372 ЦК України частки співвласників у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, презюмуються рівними, якщо інше не встановлене законом або домовленістю між співвласниками. З урахуванням фактичних обставин справи та джерела набуття спільного майна, а також примаючи до уваги, що у справі примає участь інший співвласник спільного майна, при цьому проти припинення права спільної власності та визначення часток співвласників як рівних вона не заперечує, суд оцінює позовні вимоги в частині припинення права спільної власності та визначення часток співвласників як обгрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

26.01.2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між Волноваським відділенням Донецької обласної дирекції [PERSON] Аваль та відповідачкою [PERSON]Д кредитним договором № 014\\03\\0036-99359 від 15.02.2006 року, останній було надано кредит у розмірі 6000 грн. зі строком погашення до 15.02.2011 року зі сплатою 19 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення всіх зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] 15.02.2006 року укладено договори поруки № 014\\11-1\\99359 року, згідно якого відповідач зобовязався у повному обсязі виконувати грошові зобовязання. Відповідачі не виконують свої зобовязання та станом на 06.08.2010 року заборгованість по кредитному договору складає 2244, 66 грн. Оскільки відповідачі відмовились у добровільному порядку сплатити заборгованість, просить суд стягнути з них борг примусово. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали у повному обсязі, проти стягнення заборгованості не заперечують. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 554 ЦК України згідно договору поруки, поручителі несуть солідарно відповідальність перед Банком нарівні з позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойку. Матеріалами справи встановлено, що між банком та відповідачкою [PERSON] 15.02.2006 року укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала у банку кредит у розмірі 6000 грн. строком до 15.02.2011 року зі сплатою 19% річних за користування кредитом. В забезпечення всіх зобовязань за кредитним договором між відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки 15.02.2006 року, згідно якого відповідач повинний у повному обсязі виконувати боргові зобовязання. Відповідачі порушили умови укладеного з ними кредитного договору і станом на 06.08.2010 року заборгованість складає 2244, 66 грн., яку необхідно стягнути з них на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 51 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі ст. 526,554 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

03.12.2010 року позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просила винести рішення про його задоволення, посилаючись на те, що вона разом з неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO] та з відповідачем у справі [PERSON] зареєстровані в квартирі № 176, розташованій за адресою: місто Київ, вулиця Сабурова, будинок № 17-А, однак фактично мешкають лише вона та дитина. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, шлюб між ними було розірвано у 2000 році. З 2007 року відповідач [PERSON] в спірній квартирі № 176 у будинку №17 А. по вулиці Сабурова в м. Києві не проживає, нею не цікавиться, не сплачує квартплату та не вносить плату за користування комунальними послугами, його особистих речей в квартирі теж немає. На підставі всього вищенаведеного позивач вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлений позов та просила суд винести рішення про його задоволення. Проти розгляду справи за відсутності відповідача не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Представник третьої особи по справі - Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з»явився, однак надіслав листа, в якому просить слухати справу у відсутності їхнього представника та винести рішення на розсуд суду. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Мотивує свої вимоги тим, що 09.08.2003 року померла його мати [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за вищевказаною адресою. Зазначає, що спадкоємцями за законом є [PERSON], позивач по справі, та дочка померлої, [PERSON], інших спадкоємців, передбачених законом та утриманців немає, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Стачанської сільської ради № 299 від 10.02.2011 року. Вказує, що він в управління та володіння спадковим майном вступив своєчасно, розпорядився речами померлої та підтримує в належному стані житловий будинок. Однак, оформити право на спадщину йому перешкоджають відсутність правовстановлюючих документів на будівлі та розбіжність у документах в імені померлої. Просив позов задовольнити, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача, який діє за дорученням, в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з заявою в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, але подали заяви про визнання позовних вимог та просили справу слухати в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наявності на те законних підстав, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Так в судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження позивача, в графі «мати» записано [PERSON], в той час коли вірним є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 522011 від 25.02.1958 та копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 102787 від 11.08.2003 року. Наведені обставини підтверджуються довідкою виданою виконавчим комітетом Ставчанської сільради від 15.02.2011 року № 324. Також встановлено, що до спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, загальною вартістю 117 509 гривень, який розташований по вул.Кобилянській,82, в с.Ставчани Кіцманського району Чернівецької області, що підтверджується довідкою-характеристикою № 25 від 03.02.2011 року виданою Кіцманським РБТІ. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачами позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі наведеного

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON]. В позовній заяві зазначав, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 29 листопада 2008 року. Від шлюбу мають дитину: сина -[PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з відповідачем фактично розійшлися, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують. При цьому шлюб існує лише формально, спір про майно у сторін відсутній. Просив суд розірвати зазначений шлюб з відповідачем. В судове засідання з"явилися сторони, позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував та пояснив, що дійсно вони з позивачем не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, зазначила, що примирення між ним та позивачем не можливе. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у зареєстрованому шлюбі сторони перебувають з 29 листопада 2008 року. Від шлюбу мають дитину: сина -[PERSON], [INFO], на даний час фактично розійшлися, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують. При цьому шлюб існує лише формально, спір про майно у сторін відсутній, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 21.12.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось та з січня 2005 року вони проживають окремо, припинили подружні стосунки. Вважає, подальше спільне життя неможливе, суперечить її інтересам. В звязку з цим, просила розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка зазначила про підтримання позовних вимог, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не зявившихся сторін та, перевіривши викладені в позовній заяві підстави, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 1991 року Кіровським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №945 (а.с.5). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони з січня 2005 року проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають наміру відновлювати сімейні відносини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам останніх, а тому позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, а також виходячи з розміру судових витрат, що підлягають сплаті при подачі позовних заяв про розірвання шлюбу, встановлених Порядком оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1258 від 21.12.2005 року, а також ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей: неповнолітнього сина та повнолітню доньку, яка навчається. Тому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\3 частини на утримання неповнолітнього сина та повнолітню доньку на період навчання. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, та на утримання доньки Аліни, [INFO] на період навчання, тобто до 30.06.2012 року в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, вислухавши думку осіб, які приймають участь у справі, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають: доньку Аліну [INFO], яка навчається у Київському університеті імені [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що він може надавати допомогу, яку потребує позивачка. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], 13.04.2010р. залишилася спадщина. В установлений строк заява про прийняття спадщини нею не була подана, так як вважала що спадщину вона прийняла фактично, проживаючи разом зі спадкодавцем. Вважаючи, що строк нею пропущено з поважної причини, просила продовжити строк для прийняття спадщини. У судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка на позові наполягає, представник відповідача з вимогами позову згоден. [PERSON], померла 13 квітня 2010року, згідно до свідоцтва про смерть. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки , що розташована на території Дмитрівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого громадянці України [PERSON]. В установлений законом строк позивачка не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в звязку з тим, що вважала, що фактично прийняла спадщину. Згідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що шлюбні стосунки не склалися, внаслідок взаємного непорозуміння, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивачка надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.12.2007р.., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 21.10.2008р.н. Між сторонами подружні стосунки не склалися. Спору про майно немає. Суд враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки та дитини,

Outcome: approved