Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що 30.03.2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 82 по вул. Середюка в с. Яроповичі Андрушівського району Житомирської області. Сторони - спадкоємці за заповітом від 11.09.2001 року. Відповідачі спадщину не прийняли. Позивач прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, але вона не може реалізувати свої спадкові права, оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на жилий будинок 82 по вул. Середюка в с. Яроповичі Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позовній заяві обставинами. Відповідачі в судове засідання не з'явилися,направивши на адресу суду заяву, з проханням розглядати, справу в їх відсутність, вказували, що позов визнають, проти задоволення не заперечують. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив: 30.03.2008 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 82 по вул. Середюка в с. Яроповичі Андрушівського району Житомирської області. Сторони є єдиними спадкоємцями за заповітом. Відповідачі спадщину не прийняли. Позивач прийняв спадщину,в частині іншого спадкового майна, а саме земельних ділянок для обслуговування будинку та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розташованих на території Яроповецької сільської ради Андрушівського району, отримавши в державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зазначені обставини визнані відповідачами,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1269 ЦК України, ст. З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на жилий будинок № 82 по вул. Середюка в с. Яроповичі Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову су на його користь з відповідачів не стягує.

Outcome: approved