Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання укладеного між нею та відповідачем 14.03.2007 року, посилаючись па те, що відповідач не виконує умов договору. Позивач позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причина не явки суду не відома. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦГПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, допитавши в якості свідка [PERSON], дослідивши докази, які є матеріалах справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 14.03.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), який нотаріально посвідчений, за умовами якого [PERSON] передає у власність [PERSON] 51/100 частину домоволодіння з господарськими спорудами загальною площею 83,9 кв.м. під №85, в м. Білгород - Дністровському Одеської області по вул. Свердлова, та складається в цілому з: двох житлових будинків, зазначених на плані літ. «А», житловою площею - 59, 1 кв.м., загальною площею - 72,0 кв.м., ліг. «Ж», житловою площею -20,5 кв.м.. загальною площею -53, 8 кв.м. та господарських споруд №1-8, 1. розташованих па земельній ділянці, площею 600 кв.м. самовільно збудовано: душ літ. «З», вбиральня літ. «1», прибудова літ. «а2» - співвласником Бохан М.1. у договір не включено; земельну ділянку, розміром 0 ,0345 гектарів, в тому числі під угіддям: під забудовою - 0,0165 га, під багаторічними насадженнями - 0,0180 га, в межах згідно з планом, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на якій розміщена відчужувана частина домоволодіння за вищевказаною адресою. [PERSON] зобовязалася довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, медикаментами, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зобовязуючи її житлом шляхом збереження права безплатного довічного проживання в частині домоволодіння. Вартість матеріального забезпечення (харчування, медикаментів, одягу, догляду і необхідної допомоги) сторони визначили у розмірі 300 грн. з у рахуванням інфляції та індексації. Отже, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 744-756 ЦК України. Відповідно до вимог закону договір довічного утримання належить до договорів, за якими лише одна особа (набувач) наділена обов'язками, а відчужувач мас тільки прача, тому [PERSON] надано право вимагати належного виконання умов договору, а у разі відмови набувача надавати необхідне матеріальне забезпечення та допомогу, ставити питання про розірвання договору. Більш того, як на доказ неналежного виконання [PERSON] договору довічного утримання (догляду), стали свідчення надані у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка підтвердила, що [PERSON] являється онукою позивача, однак не навідує позивача, догляд за нею не здійснює, зі слів позивача їй відомо, що онука не виконує умови договору довічного утримання (догляду), не цікавилася станом її здоровя. Відповідно ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно до частини 1 статті 755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду. Ст. 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. В ході розгляду справи доводи позивача про те, що [PERSON] неналежно виконувала свої обовязки по догляду за нею були підтверджені. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести зі обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває траво власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В звязку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися обовязки по договору довічного утримання, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, доведені, а тому у відповідності з вимогами закону є підстави для його розірвання.

Outcome: approved