Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Укртелеком» (далі ВАТ «Укртелеком») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2010 року позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були задоволені. Зокрема, позивача було поновлено на посаді інженера компютерних систем Цеху телекомунікаційних послуг № 19 Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком». 07.10.2010 року [PERSON] допущено до роботи на вищевказаній посаді. Проте, фактично позивача не було поновлено на роботі, а прийнято на роботу на новостворену посаду з іншими умовами оплати праці, тобто, виходячи з положень ч.4 ст. 24 КЗпП України, укладено новий трудовий договір. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04.11.2010 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.20101 року було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про поновлення на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі обумовленого рішення відповідачем був виданий наказ № 10/к-1574 від 09.11.2010 року про скасування наказу Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі [PERSON] від 06.10.2010 року № 10/к-1369. Вважаючи своє звільнення незаконним, оскільки порушений порядок вивільнення працівника та діючим законодавством не передбачена така підстава для звільнення як рішення апеляційних судів, позивач просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], вважаючи їх необґрунтованими. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Ст. 43 Конституції України та ст. 5-1 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір угода між працівником та роботодавцем, за якою працівник зобовязується виконувати певну роботу та додержувати правил внутрішнього трудового розпорядку, а роботодавець виплачувати працівникові заробітну плату та забезпечувати умови праці, потрібні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Так, як вбачається з матеріалів справи рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2010 року позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були задоволені. Зокрема, позивача було поновлено на посаді інженера компютерних систем Цеху телекомунікаційних послуг № 19 Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком». Рішення підлягало негайному виконанню. На підставі вищевказаного рішення 20.07.2010 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області був виданий виконавчий лист про поновлення [PERSON] на роботі, та постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 24.09.2010 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню даного рішення суду. Саме в порядку його виконання Миколаївською філією ВАТ «Укртелеком» виданий наказ № 10/к-1369 від 06.10.2010 року, яким скасовано наказ Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» про припинення трудового договору [PERSON] від 18.02.2010 року за № 10/к 42, а позивача поновлено на роботі на посаді інженера з компютерних систем Цеху телекомунікаційних послуг № 19 Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» з 18.01.2010 року, як зазначено в рішенні суду. Допущений до роботи з 07.10.2010 року. В звязку з наведеним, постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 27.10.2010 року виконавче провадження з примусового виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2010 року про поновлення [PERSON] на роботі закінчено, відповідно до п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням рішення суду. Вищевказане спростовує твердження позивача щодо укладення з ним нового трудового договору. В даному випадку допуск позивача до роботи відбувся в порядку примусового виконання рішення суду. При цьому подання апеляційної скарги на рішення суду про поновлення працівника на роботі не припиняє його виконання. За такого, трудові відносини працівника після його поновлення на роботі за рішенням суду до перегляду даного рішення в апеляційному порядку не можна вважати звичайними - працівник не приймається на роботу у звичайному порядку за домовленістю між сторонами трудового договору, а поновлюється за примусовим рішенням органу влади. Така робота по суті набуває статус тимчасової роботи (до рішення апеляційного суду). Юридичними актами, що дають можливість працівнику поновитись на роботі є: 1) Рішення суду про поновлення на роботі, 2) наказ про поновлення на роботі, який виданий на підставі відповідного рішення суду. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04.11.2010 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2010 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про поновлення на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У звязку з зазначеним, наказом Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» за № 10/к-1574 від 09.11.2010 року скасовано наказ Миколаївської філії ВАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі [PERSON] від 06.10.2010 року № 10/к-1369. Отже, після скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції про поновлення на роботі, юридичний акт № 1 припиняється. За такого, має бути припиненим акт № 2, так як відпала підстава його існування (рішення суду про поновлення на роботі скасовано). При цьому, повторного звільнення законодавство не допускає. Таким чином, враховуючи наведене, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] суд не вбачає. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed