Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 22.05.2008 року, після чого позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, остаточно уточнивши позовні вимоги 01.11.2010 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі , наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] про час розгляду справи попереджена своєчасно та належним чином, звернулася до суду з заявою про можливість розгляду справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи попереджені своєчасно та належним чином, п причини неявки суду не сповістили. Вислухавши думку позивача, ознайомившись з волевиявленням відповідачки [PERSON], суд приходить до висновку, що за таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріалами справи в їх сукупності, суд приходить до наступного : На підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради згідно з розпорядженням №; 664 від 17.01.2003 року за № 1-03-229033 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] , яка померла 05.10.2005 року 10-ю Харківською Державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2006 року ,які внесені в реєстр посвідчення за № № 3-683,3-685,3-681 її доля була успадкована в рівних частках її дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто частка кожного співвласника с спільній сумісній власності збільшилася на 1/12 та стала складати по одній третині. Співвласниця [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] на підставі актового запису про реєстрацію шлюбу № 1 ві 10.01.2006 року, який виконано Зареченським відділом ЗАГСУ м. Тула Російської Федерації. Спільне користування власністю стало неможливим , бо відповідач по справі [PERSON] перетворив помешкання в смітник, в квартирі неодноразово була пожежа, став вважати себе особистим власником квартири в цілому та не впускати позивача [PERSON] до помешкання, таким чином , порушуючи право власності інших співвласників. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3049 від 25.06.2010 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 368\~236,00 гривень .Відповідним чином ринкова вартість 1/3 частини квартир складає 122\~745,00 гривень. Експерт вважає виділ ідеальної долі можливим та вважає можливим виділити [PERSON] кімнату літер «8» загальною площею 16,4 кв.м., ринкова власність складає 136\~247,00 гривень, виділити [PERSON] кімнату літер «6» загальною площею 13,2 кв.м. ринкова вартість складає 106\~788,00 гривень, виділити [PERSON] кімнату літер «7» загальною площею 15,0 кв.м., ринкова вартість складає 125\~200,00 гривень. Місця загального користування коридор літер «1» площею 8,7 кв.м., вбудовану шафу літер «5» площею 0,8 кв.м., вбиральню літер «2» площею 1,2 кв.м., ванну кімнату літер «3» площею 2,1 кв.м., кухню літер «4» площею 6,9 кв.м. в квартирі № 57 будинку №61 по пр . Перемоги в м. Харкові залишити в спільному користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , у зв»язку з неможливістю реального виділу. При умові даного порядку користування частки співвласників зміняться наступним чином: [PERSON] 37/100 частин замість 1/3 частини [PERSON] лілії Іванівні 34/100 частини замість 1/3 частини [PERSON] 29/100 частин замість 1/3 частини. Та за таких умов, розмір компенсацію, яку повинен сплатити [PERSON] [PERSON] [PERSON] становить 13 502,00 гривень, розмір компенсації, яку повинна сплатити [PERSON] [PERSON] [PERSON] становить 2\~455,00 гривень. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися та розпоряджатися майном. На підставі ст..319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. Виходячи з вимог ст..328 ЦК України позивач за позовом [PERSON] набув право власності на законних підставах до яких відноситься приватизація та спадщина має право розпорядитися своїм правом власності відповідно закону незалежно від волі інших осіб . На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16,386 Цивільного Кодексу України) На підставі вимог ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати співвласникам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. На підставі вимог ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. На підставі вимог ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки із спільного часткового майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 ст.183 цього Кодексу), співвласник ,який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню . На підставі ч 3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частині спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок користування та володіння спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов»язковим для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно зі ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є в спільній сумісній власності. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є в спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленості між ними. У разі поділу майна, що є в спільній сумісній власності , вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин , що мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ч 2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Суд приходить до висновку ,що позовні вимоги в частині припинення права спільної сумісної власності, визначення часток співвласників, покладення зобов»язань щодо відкриття окремого рахунку по сплаті за комунальній послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині позовних вимог [PERSON] щодо покладення зобов»язань на [PERSON] не вчиняти перешкод в користуванні власністю, суд приходить до висновку, що з такими вимогами позивач [PERSON] згідно з вимогами ст.16 ЦК України має можливість звернутися тільки при порушенні його права власності, у зв»язку з тим, що позивач в цій частині позовні вимоги не довів суд вважає за необхідне в цій частині в задоволенні позову відмовити. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. На підставі вимог ст.ст.81,88 ЦПК України ,суд вважає, що судові витрати, які понесені позивачем по сплаті судової будівельно-технічної експертизи №3049 від 25.06.2010 року в сумі 2\~506,90 гривень (дві тисячі п»ятсот шість гривень 90 копійок), державне мито в сумі 51,00 гривень, витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 31,25 гривень підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. З [PERSON] слід додатково стягнути судові витрати за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду на користь держави в сумі 88,75 гривень. На підставі ст..ст..10,11,60, 209,212,214,215,,224-226 ЦПК України, ст..41 Конституції України, ст..16,183,355,356,364,358 ,319,321,328 ,370,372 ЦК України , - СУД

Outcome: approved