Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПП Гео-2004про визнання майнового права на 12,18 кв.м. критої стоянки для автомобіля №6 загальною площею 22,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок А. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.03.2010 року між нею та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво критої стоянки для автомобіля плановою вартістю на момент підписання договору 93500 грн., яка нею оплачена частково в розмірі 51750 грн., а тому позивач набув майнові права на 12,18 кв.м. вказаної критої стоянки. Однак відповідач не виконує умови договору, на протязі тривалого часу будівництво будинку не проводиться, не вчиняються дії для прийняття цього будинку в експлуатацію. У звязку з цим просить визнати за нею майнове право на вищевказане нерухоме майна. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні подав заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки майнове право виникає у момент повної оплати коштів згідно договору на пайове будівництво і таке право не потребує додаткового визнання в судовому порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі встановив наступні обставини. 26 березня 2010 року між [PERSON] та ПП Гео-2004укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] передає, а ПП Гео-2004приймає грошові кошти для будівництва критої стоянки для автомобіля №6 загальною площею 22,0 кв.м у житловому будинку за будівельною адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок А. Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2-й квартал 2012 року. Позивачем частково сплачено відповідачу вартість критої стоянки для автомобіля в сумі 51750 грн., що не заперечувалось сторонами та підтверджено квитанціями, які були оглянуті в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що зі сторони позивача договір від 26 березня 2010 року виконано в частині оплати 12,18 кв.м. критої стоянки для автомобіля №6 загальною площею 22,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок А. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, оскільки на даний час будівництво будинку не проводиться, відповідно не здійснюються дії по прийняттю в експлуатацію цього будинку та передачі критої стоянки для автомобіля позивачу, чим прострочив виконання взятих на себе зобовязань. Відповідно до змісту ст.ст.509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами). Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач набув майнових прав на 12,18 кв.м. спірної критої стоянки для автомобіля, а саме право вимоги передачі у його власність даної стоянки після завершення будівництва. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на 12,18 кв.м. критої стоянки для автомобіля №6 загальною площею 22,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок А, згідно договору від 26 березня 2010 року та стягнення з відповідача в користь позивача 37 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 8,50 грн. судового збору.

Outcome: approved