Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

У березні 2010 року позивач звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON], 1963 року народження, про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина у зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог представник позивача Надюк І.В. послалася на наступне. Відповідачка [PERSON], [INFO], проживає в смт.Чорноморське Комінтернівського району Одеської області в багатоповерховому будинку [ADDRESS] з 1993 року. Дану квартиру отримав її колишній чоловік від Міністерства Оборони. На теперішній час квартира не приватизована. Разом з відповідачкою в квартирі проживають два її повнолітніх сини. Колишній чоловік [PERSON] проживає окремо і має іншу сім'ю. Відповідачка пиячить, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює. У зв'язку з відсутністю з боку матері материнської уваги і турботи до своїх дітей, її сини пішли по стопам матері. Один з них вже успів відбути покарання за вироком суду в місцях позбавлення волі. У 2005 році [PERSON] від чергового співмешканця народила сина [PERSON]., але зареєструвати народження дитини не могла у зв'язку з тим, що втратила паспорт. Після того, як від сусідів [PERSON] до селищної ради стали надходити скарги на її поведінку та порушення її сім'єю правил проживання, комісією виконкому селищної ради було проведено обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] та після з'ясування того, що народження малолітньої дитини матір'ю не оформлено, хлопчик проживає в жахливих умовах, матір та старші брати його долею не цікавляться, в квартирі постійно знаходяться чужі п'яні люди, опікунська рада попередила [PERSON] про наслідки її поведінки та запропонувала змінити свій спосіб життя, звернути увагу на малолітню дитину та зайнятися її вихованням, підготувати документи для оформлення свого нового паспорта та зареєструвати народження дитини в органі РАЦС. Однак після цього [PERSON] сховала від опікунської ради дитину і з грудня 2009 року по 16 березня 2010 року місцезнаходження дитини було не відомо. Тільки після тривалого розшуку було встановлено, що мати дитину віддала своєї знайомої в м.Березівка. 17 березня 2010 року дитина була привезена старшим сином [PERSON] до дому, а 18 березня 2010 року за рішенням органу' опіки та піклування виконкому селищної ради [PERSON] було вилучено від матері та тимчасово влаштовано до обласного притулку для дітей «Світанок», де він знаходиться по теперішній час. Тільки 08.12.2010 року службі у справах дітей Комінтернівської райдержадміністрації вдалося зареєструвати у відділі РАЦС народження [PERSON], [INFO], де відомості про батька дитини були записані зі слів представника служби у справах дітей райдержадміністрації. За вісь цей час, що [PERSON] знаходиться у притулку, відповідачка жодного разу в нього не була, долею дитини, його життям не цікавилася. Перевірка її житлово-побутових умов з березня по грудень 2010 року свідчить про те, що [PERSON] жодних висновків для себе не зробила. Квартира так і знаходиться в жахливому, не придатному для проживання не тільки дитини, але навіть дорослої людини, стані. Заборгованість за комунальні послуги складає біля двадцяти тисяч гривень, тому в квартирі не має тепла, світла, води, каналізації. Оскільки повернення дитини в такі умови не можливе, відповідачка усвідомлюючи не вчинила жодної дії. яка б свідчила про те, що вона бажає повернути до себе дитину, просить позов задовольнити. Представник третьої особи з боку позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - служби у справах дітей Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області Пальоха С.І., позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити по тим підставам, що служба у справах дітей райдержадміністрації перевіривши усі зібрані позивачем документи відносно відповідачки прийшла до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. З березня 2010, тобто з дня вилучення дитини, відповідачка, знаючи, що відносно неї вирішується питання про позбавлення її батьківських прав, навіть не попиталася навести елементарний порядок в квартирі, змінити свій образ життя. У зв'язку з чим, вважає, що позивач обґрунтовано прийшов до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], народження якого було зареєстровано у відділі РАЦС їх службою у справах дітей тільки 08.12.2010 року після тривалого збору необхідних довідок. Відповідачка [PERSON] спочатку позов не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно сина [PERSON], але в подальшому в судові засідання перестала з'являтися, написав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутність /а.с.55/. Вислухавши сторони, представника третьої особи, висновок прокурора, який вважає за доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина по підставам, зазначеним представником позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно зі ст.ст. 150, 155 СК України, ст. 59 Закону України «Про освіту», батьки повинні постійно стежити за розвитком своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. При неналежному виконанні батьками обов'язків по вихованню дітей або при зловживанні батьківськими правами вони можуть бути судом позбавлені батьківських прав відносно цих дітей. Згідно п.2 ч.І ст. 164 СК України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року із наступними змінами, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших культурних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, який підтримала служба у справах дітей районної державної адміністрації, [PERSON], 1963 року народження, доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON], 2005 року народження, оскільки це відповідає найвищим інтересам дитини та є захистом його прав у майбутньому. Викладе підтверджується: характеристикою з місця проживання [PERSON], згідно якої вона характеризується негативно /а.с.7/; актами обстеження матеріально і житлово-побутових умов проживання [PERSON] з яких вбачається, що квартира, де проживає відповідачка з синами: [PERSON], 1983 року народження, [PERSON], 1989 року народження, знаходиться в антисанітарному стані, за борги по комунальним послугам відключено світло, воду, відсутнє опалювання /а.с.8,9,34,35,36, 46,47/; актом вилучення дитини від 18.03.2010 року /а.с. 11/; актом прийому дитини до обласного притулку «Світанок» від 18.03.2010 року; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом РАЦС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису про народження за №13, зробленого в Книзі реєстрації народжень 08.12.2010 року /а.с.50/. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини того, що відповідачка за власного ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, не створила належних умов для виховання та нормального розвитку дитини. Відповідно до ст.ст.25, 35 Закону України «Про охорону дитинства» - діти, які залишилися без батьківського піклування, мають право на особистий захист і допомогу з боку держави. Враховуючи викладене вище, суд погоджується з прокурором та органом опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні її малолітнього сина, виходячи виключно із інтересів дитини. На підставі ст.ст.150,155,164,166 СК України, ст.59 Закону України «Про освіту», ст.ст. 25.35 Закону України «Про охорону дитинства» і

Outcome: approved