Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

18.08.2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 80000 грн. суми позики та 11611 грн. процентів за договором позики від 01.03.2009 р., 20000 грн. суми позики та 1879,13 грн. процентів за договором позики від 04.09.2009 р. та 120 грн. сплачених ним витрат на ІТЗ розгляду справи. В судовому засіданні за клопотанням позивача до участі в розгляді справи в якості співвідповідача було залучено [PERSON], а позивач, уточнив свій позов, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 80000 грн. суми позики та 11611 грн. процентів за договором позики від 01.03.2009 р., 20000 грн. суми позики та 1879,13 грн. процентів за договором позики від 04.09.2009 р., моральну шкоду в сумі 1500 грн. та 120 грн. сплачених ним витрат на ІТЗ розгляду справи., а всього просив стягнути 115110,13 грн. При цьому в судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені ним у основній та уточненій позовних заявах, а також у його письмових поясненнях від 07.10.2010 р., пояснивши, що [PERSON] двічі - 01.06.2009 р. в розмірі 80000 грн. до 01.10.2009 р. та 04.09.2009 р. в розмірі 20000 грн. до 04.10.2009 р. позичив в нього грошові кошти, про що видав розписки. У розписці на 20000 грн. поручителем виступила дружина позичальника [PERSON] На даний час позичені кошти та проценти за користування ними, належні йому відповідно до ст. 1048 ЦК, не повернуті та не виплачені. Оскільки відповідно до ст. 65 СК України, [PERSON] діяв за згодою [PERSON] при укладанні договорів позики, крім того [PERSON] є поручителем за договором позики, а неповерненням коштів йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 1500 грн., просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] підтримала позицію позивача, підтвердила викладені ним обставини, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, на суму 19650 грн., оскільки ним вже повернута позивачу частина позики в розмірі 80350 грн. Підтвердив обставин, викладені ним у запереченнях на позов, доданих до матеріалів справи 14.09.2010 р. та у додаткових запереченнях від 07.10.2010 р. Також пояснив стосовно моральної шкоди, що поскільки в договорі позики не передбачено відшкодування моральної шкоди, то відсутні підстави для її стягнення. Заперечував також проти стягнення сум з [PERSON], так як вона як дружина не давала згоди на укладення договорів позики, а строк предявлення до неї вимог як до поручителя закінчився. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов щодо себе не визнала, просила відмовити щодо неї в задоволенні позову, а щодо відповідача [PERSON] вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині основного боргу за розписками, на суму 19650 грн., в зв?язку із частковим поверненням боргу [PERSON] Підтвердила обставини, викладені у її запереченнях на позов від 21.09.2010 р. Пояснила, що згоди на укладення договорів позики вона не давала, дійсно виступила як поручитель при укладенні договору позики від 04.09.2009 р. на суму 20000 грн., однак на час предявлення до неї позову шестимісячний строк предявлення до неї вимог як до поручителя закінчився, тому в задоволенні позову до неї слід відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 01.06.2009 р. [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 80000 грн., які зобовязався повернути 01.10.2009 р. Також, в судовому засіданні встановлено, що 04.09.2009 р. [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 20000 грн., які зобовязався повернути 04.10.2009 р., а [PERSON] гарантувала в якості поручителя повернення [PERSON] взятих у борг коштів, що підтверджується поясненнями сторін, розпискою (договором) від 01.06.2009 р. (а.с. 57), розпискою від 04.09.2009 р., запереченнями відповідача на позов (а.с. 19), запереченнями відповідачки на позов (а.с. 25). На час розгляду справи, [PERSON] не повернув борг [PERSON] на загальну суму 100000 грн., що підтверджується поясненнями позивача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], а твердження відповідачів, в своїх запереченнях, про погашення частково боргу, суд розцінює критично, оскільки ними не надано будь-яких письмових доказів повернення боргу, а викликаний за клопотанням відповідача свідок [PERSON] не зміг пояснити, за якими саме борговими документами та в яких сумах відповідач розраховувався з позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (стаття 554 цього Кодексу). Зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Тобто, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (частина 4 статті 559 Цивільного кодексу України). Отже, приписи наведеної норми передбачають, що кредитор повинен звернутися до поручителя з вимогою про примусове виконання взятого ним зобов'язання в межах шестимісячного строку. Частиною 1 ст. 1048 ЦК передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір установлюється на рівні облікової ставки Національного банку. Однак п. 5 розд. VIII "Прикінцевих положень" Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі Закон) передбачено, що до приведення законодавства у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 4 Закону надання коштів (грошових) у позику є фінансовою послугою. Фінансова послуга надається з метою отримання прибутку, різновидом якого є проценти (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону). Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законом. В інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається. Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся з позовом до поручителя [PERSON] 14.09.2010 р., після сплину вказаного строку, а позивачем та його представником не надано суду доказів того, що кошти позичались [PERSON] в інтересах сім?ї та за згодою дружини [PERSON], тому відсутні підстави для стягнення коштів за договорами позики з [PERSON] як з солідарного боржника. Крім того, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення процентів за договорами позики, оскільки позивач не є субєктом, який має право на надання фінансових послуг, та моральної шкоди, оскільки її стягнення безпосередньо не передбачено укладеними договорами позики. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити, в частині стягнення з [PERSON] позов слід задовольнити частково, стягнувши з нього 100000 грн. боргу за договорами позики, а в частині стягнення з нього процентів за договорами позики, в розмірі 11611 грн. та 1879,13 грн. і моральної шкоди, в сумі 1500 грн. слід відмовити. Крім того, в зв?язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на ІТЗ судового процесу, в розмірі 105,73 грн., а на користь держави судовий збір, в розмірі 999,96 грн.

Outcome: partial