Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.01.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір, за яким банк надав [PERSON] кредит в розмірі 10 973,16 дол. США, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором відповідачем був переданий у заставу позивачі транспортний засіб Опель Вектра, легковий седан В, рік випуску 2003, тип ТЗ легковий автомобіль (2200 см куб.), № кузова/шасі WOLOZCF [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, 05.02.2010 р. постановою державного виконавця АНД ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого документа від 29.01.2010 р. №2-6384/09, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про відкриття виконавчого провадження, був накладений арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] Крім того, 27.10.2009 р. постановою державного виконавця Сігай А.О. Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції при примусовому виконанні судового наказу від 18.03.2009 р., виданого Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу про арешт боржника накладено арешт на рухоме майно, зареєстроване за відповідачем а саме: а/м Опель Вектра, легковий седан В, рік випуску 2003, тип ТЗ легковий автомобіль (2200 см куб.), № кузова/шасі WOLOZCF [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач при зверненні до суду полається на те, що згідно Інструкції про проведення виконавчих дій та ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу»право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. В даному випадку, по-перше, відповідно до кредитно-заставного договору право застави у КБ «ПриватБанк»виникло 29.01.2008 р. Виконавчий документ Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська був винесений 29.01.2010 р., та постанова державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ, якою накладено арешт н заставлене майно та оголошено заборону на його відчуження, була складена 05.02.2010 р., тобто пізніше, ніж був укладений кредитно-заставний договір. По-друге, станом на 09.06.2010 р. заборгованість [PERSON] по кредитно-заставному договору від 29.01.2008 р. перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 7 146,15 дол. США (56 593.22 грн.), тобто значно перевищує вартість предмету застави. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження; відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має банк, та за таких обставин державна виконавча служба не має правовому підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Посилаючись на приписи ст.ст. 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження», п. 2 ст. 114 ЦПК України, зазначене вище й стало приводом для цього звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю; треті особи Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та Центрально-міський ВДВС Криворізького міського управління юстиції у судове засідання не зявилися (АНД ВДВС просив суд в окремо наданій заяві розглядати справу у його відсутності), та за згодою учасників цивільного процесу суд вирішував справу у їх відсутності. Заслухав пояснення сторін, а також дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, та при цьому виходить з наступного. Застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, та в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом. Як встановлено судом, 29.01.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір, за яким банк надав [PERSON] кредит в розмірі 10 973,16 дол. США, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором відповідачем був переданий у заставу позивачі транспортний засіб Опель Вектра, легковий седан В, рік випуску 2003, тип ТЗ легковий автомобіль (2200 см куб.), № кузова/шасі WOLOZCF [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; предмет застави належить заставодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «АІС 652018 від 15.06.2008 р. За ч. 2 ст. 14 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено судом, 05.02.2010 р. постановою державного виконавця АНД ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого документа від 29.01.2010 р. №2-6384/09, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про відкриття виконавчого провадження, був накладений арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] (Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено стягнути з [PERSON] суму основного боргу в розмірі 34 500, 01 грн., штрафу в розмірі 6 900,00 грн., збитків від інфляції 770,00 грн., судових витрат, а усього 42 855,01 грн.); крім того, як було встановлено, постановою державного виконавця Сігай А.О. від 27.10.2009 р. Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції при примусовому виконанні судового наказу від 18.03.2009 р., виданого Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу про арешт боржника накладено арешт на рухоме майно, зареєстроване за відповідачем а саме: а/м Опель Вектра, легковий седан В, рік випуску 2003, тип ТЗ легковий автомобіль (2200 см куб.), № кузова/шасі WOLOZCF [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За наведених вище обставин позивач є обтяжувачем з вищим пріоритетом та у звязку з цим має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження (кредитно заставний договір між позивачем та [PERSON] та [PERSON] був укладений 29.01.2008 р., укладаючи його, сторони за ним погодили, що позичальник надає банку предмет застави для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобовязань за договором), тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи в обовязковому порядку на виконання ст. 215 ЦПК України при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при подачі позову позивачем було належним чином оплачено судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, у звязку з чим, беручи до уваги те, що на виконання ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивача підлягають присудженню сплачені позивачем при подачі позову та зазначені вище судові витрати.

Outcome: approved