Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Житлово-експлуатаційної контори м. Винники про визнання дій посадових осіб ЖЕК м. Винники незаконними, стягнення розрахункових коштів за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.04.2008 року по 23.05.2008 року в розмірі 2 169,60 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за його зверненням щодо невиплати належних йому при звільненні розрахункових коштів, територіальною державною інспекцією праці у Львівській області винесено припис про усунення порушень чинного законодавства України та виплату позивачу середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні, оскільки 21.04.2008 року він був звільнений з посади, а лише 23.05.2008 року отримав розрахункові кошти. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 9 000 грн., покликаючись на те, що такими діями йому та його сім»ї було завдано моральні страждання, він зазнав знущань зі сторони відповідача, погіршився його стан здоров»я. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, дав аналогічні пояснення зазначені у позовній заяві та просив позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також просить взяти до уваги обставини викладені в заяві про перегляд заочного рішення. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов’язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред’явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2008 року згідно наказу ЖЕК м. Винники [PERSON] звільнено з посади, при цьому розрахунок при звільненні працівнику проведено підприємством 23.05.2008 року. Поважних причин затримки у проведенні кінцевого розрахунку відповідачем не приведено. Отже, дійсно мав місце факт порушення строку розрахунку при звільненні, тому позивачу належить до виплати сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи наявний спір між сторонами про розмір коштів належних до виплати [PERSON], суд приймає до уваги розрахунок компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з врахуванням інфляції (а.с.44), поданий ЖЕК м. Винники, як такий, що вірно розрахований відповідно до вимог законодавства, тому не приймає до уваги розрахунок наданий позивачем. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо невиплати [PERSON] розрахункових коштів є незаконними, тому з ЖЕК м. Винники слід стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку - за період з 21.04.2008 року по 23.05.2008 року, що становить 1 353,56 грн., а всього з врахуванням інфляції - 1 568,78 грн. Разом з тим, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 9000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки такі є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами всупереч вимог ст. 60 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача, сплачені ним та документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. (а.с.12) та в дохід держави 51 грн. судового збору.

Outcome: partial