Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що 20 грудня 2009 року померла їхня мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно. За життя, а саме 07 травня 2008 року, [PERSON] склала заповітне розпорядження, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме їй і на що вона матиме право, заповідала їм, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Цей заповіт посвідчений 07 травня 2008 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 176. Після смерті матері вони як спадкоємці за заповітом звернулися до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини. 03 серпня 2010 року державним нотаріусом їм видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно земельні ділянки площею 2,0029 га та 1,1753 га, розміщені на землях, що знаходяться у віданні Літківської сільської ради Броварського району Київської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ще за життя їхній матері [PERSON] рішенням [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області від 08 серпня 2006 року № 11-ІІ-V у приватну власність було передано земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у селі Літочки в адмінмежах [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області. 07 лютого 2008 року їхня мати [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю Укргеоземпроект договір № 608 на підготовку технічної документації по виготовленню державного акта на право власності на зазначену вище земельну ділянку, який був виготовлений уже після смерті матері. [PERSON] районного відділу Київської обласної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру у видачі їм копії державного акта на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] відмовлено та повідомлено, що державний акт не видавався та не реєструвався. Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області своїм листом від 03 серпня 2010 року № 3060/02-14 повідомила, що правові підстави для видачі їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку відсутні, рекомендовано звернутися до суду. Просили визнати за кожним із них право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1501 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, розташованої у селі Літочки в адмінмежах [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 20 грудня 2009 року. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у суді позов підтримали. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, у якій зазначає, що позов визнає, просить розглянути справу у відсутності їхнього представника. Розяснивши позивачам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 20 грудня 2009 року померла [PERSON]. Із заповіту, посвідченого 07 травня 2008 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 176, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме їй і на що вона матиме право, заповідала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Із спадкової справи № 173/2010 до майна померлої [PERSON] видно, що 18 березня 2010 року, тобто у встановлений законом строк, до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом звернулися позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 03 серпня 2010 року позивачам видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на належні останній земельні ділянки площею 2,0029 га і 1,1753 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщені на землях, що знаходяться у віданні Літківської сільської ради Броварського району Київської області, кожному на 1/3 частку цих земельних ділянок. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області від 08 серпня 2006 року № 11-ІІ-V [PERSON] безкоштовно у приватну власність було передано земельну ділянку, яка знаходилася у її постійному користуванні, площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства. Виходячи з наведеного, суд вважає встановленим факт належності [PERSON] на день смерті вказаної вище земельної ділянки. 07 лютого 2008 року [PERSON] і Товариство з обмеженою відповідальністю Укргеоземпроект уклали договір № 608, предметом якого є виготовлення державного акта на право власності на зазначену земельну ділянку. Замовником за виконання цих робіт сплачені кошти в розмірі 1200 грн. Із листа [PERSON] районного відділу Київської обласної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру від 20 грудня 2010 року № 3700 видно, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1501 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території села Літочки Броварського району Київської області, на імя [PERSON] на реєстрацію та власнику не видавався. Листом від 03 серпня 2010 року № 3060/02-14 Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області повідомила позивачів, що для видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку їм необхідно надати нотаріусу державний акт на право власності на земельну ділянку, у разі відсутності цього документа рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. У ч. 2 ст. 158 ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що померлій 20 грудня 2009 року [PERSON] у селі Літочки Броварського району Київської області належала земельна ділянка площею 0,1501 га для ведення особистого селянського господарства, позивачі є спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину після її смерті, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 81, 125, 126, 158 ЗК України, ст. ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 1270 ЦК України,

Outcome: approved