Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

ТОВ «Восток Моторс» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 27.10.2006 року між ЗАТ СК «Металург» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № ИТз/06, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспорту, а саме : автомобіля ЗАЗ Daewoo, н.з. АР 8674 АО. 08.08.2008 року о 15:30 по вул. Безімяній при виїзді з вул. Іванова в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Chery, н.з. МТ 0612, під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ Daewoo, н.з. АР 8674 АО, який належить страхувальнику. Докази вчинення адміністративного правопорушення відповідачем, наслідком якого було завдано шкоди саме під час виконання ним своїх трудових обовязків є постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 3-17446/08 від 29.08.2008 року. Зазначеною постановою на відповідача було накладено стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, а саме : порушення п. 16.11 ПДР України, наслідком якого було настання страхового випадку. 03.11.2009 року господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі № 13/402/09 за позовом ЗАТ СК «Металург» до ТОВ «Восток Моторс» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 4599,64 грн. в порядку регресу, 338,00 грн. судові витрати, а всього 4937,64 грн., яким суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що учасник ДТП відповідач, яким вчинено адміністративне правопорушення перебував у трудових відносинах з позивачем. Вищевказане рішення виконане в повному обсязі. У звязку з виконанням позивачем рішення господарського суду позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідача на їх користь суму страхового відшкодування в порядку регресу та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] (довіреність а.с.18) позов підтримала у повному обсязі на підставі наявних у справі доказах, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на усне повідомлення керівника підприємства про відсутність до нього претензій. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено із законних підстав, він обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі у зв'язку з наступним. 03.11.2009 року господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі № 13/402/09 за позовом ЗАТ СК «Металург» до ТОВ «Восток Моторс» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 4599,64 грн. в порядку регресу, 338,00 грн. судові витрати, а всього 4937,64 грн., яким суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі (а.с.4). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що учасник ДТП відповідач, яким вчинено адміністративне правопорушення перебував у трудових відносинах з позивачем, що підтверджується заявою відповідача від 01.07.2008 року, наказом № 17-К від 01.07.2008 року про прийняття [PERSON] на постійну роботу водієм автотранспортних засобів (а.с.11,12). Відповідно до вимог чинного законодавства України позивачем рішення господарського суду Запорізької області від 03.11.2009 року по справі № 13/402/09 виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2010 року, платіжним дорученням № 4397 від 08.07.2010 року, постановою про закінчення виконавчого провадження від 13.07.2010 року (а.с.7,8,9). Ч.1 ст. 130 КЗпП встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. 01.07.2008 року з метою забезпечення зберігання приміщення, обладнання грошових коштів, а також матеріальних цінностей, отриманих від адміністрації, на підставі ст. 135-1 КЗпП між позивачем та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.14). Наказом № 112-К від 28.11.2008 року [PERSON] було звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с.30). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Отже, беручи до уваги виконання позивачем рішення господарського суду Запорізької області, настання страхового випадку з вини відповідача, договір про повну матеріальну відповідальність у позивач виникло право вимоги в порядку регресу. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди. Крім того, в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача, як сторони на користь якої ухвалено рішення, з відповідача підлягають стягненню понесені документально підтверджені позивачем витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 51,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в сумі 120,00 грн. (а.с. 2,3). На підставі викладеного,

Outcome: approved