Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності згідно свідоцтва від 28.10.2009 року належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Дубівці, вул. Шухевича, 4, Кіцманського району Чернівецької області. У вказаному будинку проживає вона, її дочка [PERSON], онуки та правнуки, а також колишній зять [PERSON], який з 16.08.1987 року по 11.05.2007року перебував у зареєстрованому шлюбі з її дочкою [PERSON] Відповідач [PERSON] добровільно виселитися не бажає, поводить себе неправильно, зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали і дебоші, ображає її та членів її сім'ї, погрожує вбивством та розправою, що негативно впливає на стан її здоров'я та стан здоров'я членів її сім'ї, виховання малолітніх правнуків. З приводу неправомірної поведінки відповідача неодноразово звертались до міліції, про що свідчать постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.03.2009 року, від 02.07.2009 року, від 30.08.2009 року, від 25.05.2010 року. 12.11.2010 року відповідач в черговий раз вчинив скандал в господарстві та бійку, вони знову звертались до міліції. З підстав систематичного порушення правил співжиття, неможливість спільного проживання, нехтування з боку відповідача загально прийнятими нормами спільного проживання, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені з наведених підстав. Відповідач [PERSON] підстави позову визнав, однак заперечував проти його задоволення тим, що немає іншого житла. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. . Встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва від 28.10.2009 року належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Дубівці, вул. Шухевича, 4, Кіцманського району Чернівецької області. У вказаному будинку проживає позивачка, її дочка [PERSON], онуки та правнуки, а також колишній зять [PERSON], який з 16.08.1987 року по 11.05.2007року перебував у зареєстрованому шлюбі з її дочкою [PERSON] Відповідач [PERSON] систематичного порушує правила співжиття, нехтує загально прийнятими нормами спільного проживання, про що свідчить зміст постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.07.2009 року, від 30.08.2009 року, від 25.05.2010 року, від 16.11.2010 року. Відповідно до ст. 3'19 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст.116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст.157 Житлового кодексу України членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що відповідач [PERSON] систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для позивачки проживання із ним в одному будинку, тому він підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення. Суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою [PERSON] понесені і документально підтверджені витрати на загальну суму 45,50 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене, ст. ст. 319, 379, 380, 383, 386, 387, 388, 810, 814, 815, 816, 817, 822, 825, 826 ЦК України, ст.ст. 64, 116, 150, 156, 157, 168, 170 ЖК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», п. п. 9, 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,

Outcome: approved