Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що 21.05.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/82/0032/46049, згідно якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 45\~000 грн. терміном по 20.05.2010 року. В порушення вимог ст.2 вказаного вище кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконував, в результаті чого порушено умови кредитного договору та у нього станом на 16.07.2010 року виникла заборгованість в розмірі 47269,37 грн., яка складається: 45000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2269,37 грн. сума нарахованих і несплачених відсотків за користуванням кредитом. Просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «[PERSON] Аваль» борг за вказаним вище кредитним договором в сумі 47269,37 грн., судові витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 472,69 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Крім того, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Справа слухалась у відсутність відповідача, який не зявився в судове засідання незважаючи на те, що двічі належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача , повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 21.05.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/82/0032/46049, згідно якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 45\~000 грн. терміном по 20.05.2010 року. Наведені обставини підтверджуються копією кредитного договору № 010/82/0032/46049 від 21.05.2008 року підписаного сторонами (а.с.5). В порушення ст.2, 5 вказаного вище кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 47269,37 грн. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-16). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив, виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Оскільки, цивільно-правові відносини виникли внаслідок договору, укладеного саме між позивачем та відповідачем [PERSON] суд вважає, що цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобовязань повинен нести в повному обємі відповідач. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг в розмірі 47269,37 грн., який складається: 45000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2269,37 грн. сума нарахованих і несплачених відсотків за користуванням кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 472,69 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved