Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

У лютому 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] JI.B. про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення меж земельної ділянки, в якому зазначав, що йому на праві власності належить земельна ділянка розміром 0.1078 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель по вул. І. Франка, 58 у с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 17 серпня 2008 року, в якому зазначені межі та конфігурація земельної ділянки, що співпадає з генеральним планом села. Проте частина залізобетонного паркана та господарської будівлі суміжного землекористувача [PERSON] JI.B. знаходиться на його земельній ділянці. На його замовлення про винесення меж земельної ділянки в натуру землевпорядними організаціями встановлено, що відповідач використовує частину його земельної ділянки розміром 66.88 кв.м. У звязку із вказаними обставинами позивач просив зобовязати [PERSON] JI.B. усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення залізобетонного паркана по довжині 29.4 м та самовільної одноповерхової господарської будівлі, споруджених відповідачем, в подальшому доповнив позов вимогами про стягнення 5025 грн.60 коп. понесених витрат на послуги землевпорядних організацій. Судом до участі у справі було залучено інших відповідачів, які за договорами купівлі- иродажу придбали суміжну земельну ділянку у попереднього власника [PERSON] До початку зясування обставин справи та перевірки їх доказами позивач доповнив нозовні вимоги, просив зобовязати відповідачів, привести конфігурацію, належної їм земельної ділянки, яка розташована в с. Крюківщина, вул. І. Франка, 42 у відповідність до тієї конфігурації яка зазначена в генеральному плані с. Крюківщина, привести площу належної їм земельної ділянки у відповідність до площі яка була зазначена в державному акті [PERSON], тобто до 0.14 га, а також зобовязати відповідачів винести в натуру за .вними земельно-кадастрової документації, належну їм земельну ділянку. Відповідачі та їх представники проти позову запречували, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів та їх представників, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи , згідно державного акта на право власності на землю, виданого 17 серпня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу від 26 квітня 2005 року, позивачу на праві власності належить земельна ділянка розміром 0.1078 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. І. Франка в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 12, 21-22). Сусідня земельна ділянка розміром 0.14 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 10 жовтня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу від 13 серпня 2005 року, належала [PERSON] (а.с. 113), яка згодом за договором купівлі-продажу продала належну їй земельну ділянку чотирьом відповідачам у справі. За таких обставин коли [PERSON] JI.B. придбала у [PERSON] частину земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою позивача, з уже існуючою межею та парканом, що розділяє суміжні земельні ділянки, вимоги [PERSON] суд вважає необгрунтованими та не доведеними. Окрім цього судом встановлено, що згідно з описом меж земельної ділянки [PERSON] (а.с. 39) земельні ділянки сторін частково накладаються одна на одну, проте позивачем в силу ст. 60 ЦПК недоведено саме за рахунок чиєї земельної ділянки відбулося порушення меж його земельної ділянки, також позивачем не надано безспірних доказів щодо невідповідності конфігурації земельної ділянки відповідачів, яка відображена в державному акті (а.с. 113) фактично зайнятій ними площі земельної ділянки. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed