Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа перша Лубенська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що договір відбувся, визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що вона купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71. За даний будинок з господарськими будівлями вона повністю сплатила [PERSON] кошти, що підтверджується виданою [PERSON] розпискою. Після цього [PERSON] передача їй ключі від будинку та почала ним користуватися. Оформити договір купівлі продажу з [PERSON] нотаріально не встигли, оскільки остання померла 19.09.2008 року. На даний час їй необхідний документ, що посвідчує право власності на будинок. На підставі викладеного, [PERSON] прохала суд встановити факт, яким визнати, що відбувся договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71 між нею та [PERSON]; визнати договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71 між нею та [PERSON] дійсним; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, прохала його задовольнити, пояснила, що в простій письмовій формі уклала з [PERSON] договір купівлі продажу дубинку з господарськими будівлями за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71 та повністю виконали його умови, при укладенні договору була досягнута домовленість про його подальше нотаріальне посвідчення, однак [PERSON] тяжко хворіла і померла, так і не встигнувши його нотаріально оформити. На даний час у неї маються перешкоди у реєстрації майна в МБТІ. Відповідачі, представник третьої особи в засідання не з»явилися, направили на адресу суду листи з проханням розглядати справу за їх відсутності заперечень щодо задоволення позову не мали, позовні вимоги визнали. Зясуваши обставини справи на підставі доказів, що надані особами, які беруть участь у справі та в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Судом встановлено, що 18 серпня 2008 року позивач [PERSON] та [PERSON] оформили шляхом складання [PERSON] письмової розписки про отримання нею від [PERSON] суми 3000 грн. за проданий будинок №71 з господарськими будівлями за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна, договір купівлі-продажу зазначеного будинку з господарськими будівлями. (а.с. 19). 19.09.2008 року [PERSON] померла (а.с. 15). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.04.2000 року, [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки вулиця Леніна, 71 Лубенського району Полтавської області, а саме житлового будинку «А-1», сараю «Б», погребу «Д», колодязя питного №1, огорожі №2,3,4. Спадкоємцями відповідної частини майна [PERSON] є відповідачі по справі : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 567 ЦК України, договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Як пояснила позивач, при укладенні договору купівлі-продажу у простій письмовій формі між нею та [PERSON] існувала домовленість про наступне його нотаріальне посвідчення, однак [PERSON] тяжко хворіла та фактично до дня смерті ухилялася від нотаріального посвідчення даного договору. Невиконання домовленості про нотаріальне посвідчення договору призводить до того, що позивач в повній мірі не може реалізувати свої права, як власник вказаного нерухомого майна, зокрема, не може зареєструвати своє право власності в бюро технічної інвентаризації, розпорядитись майном на власний розсуд. Частиною 2 ст. 220 ЦК України обумовлено, що якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Між позивачем та [PERSON] були врегульовані усі істотні умови договору передбачені чинним законодавством для договорів купівлі-продажу обєктів нерухомості. Так, у вказаному договорі визначено предмет, ціна і порядок розрахунків за придбаний обєкт нерухомості, Разом з тим, сторони повністю виконали взяті на себе зобовязання, оскільки в день підписання договору, [PERSON] передала [PERSON] визначену договором суму коштів за придбане майно, що підтверджується розпискою від 19.08.2008 року, а [PERSON] в свою чергу передав їй ключі від будинку. Крім того, факт приймання [PERSON]СМ. майна підтверджується наявністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів, виданих на ім.»я [PERSON] Відповідно до пункту 8 Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, одним із правовстановлюючих документів, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна є рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 392 ЦК України передбачено, що Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, відповідно до технічної документації за адресою с. Хорошки вулиця Леніна, 71 Лубенського району Полтавської області виявлено самовільно побудований [PERSON] у 2010 році Саж літ. «Ж». Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що позивач не довела суду наявність підстав для визнання за нею права власності на самочинно збудований саж літ. «Ж», суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial