Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що державним інспектором Дніпропетровської МРД Держрибохорони у Дніпропетровській області було викрито адміністративне правопорушення скоєне [PERSON]. Відповідач 28.01.2009 року здійснював лов риби здійснював лов риби забороненим знаряддям лову (сіткою жилковою) в районі Дніпропетровського водосховища (в районі головного причалу м. Дніпропетровська Ленінського району), чим порушив п.п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Держкомрибгоспу України від 15 лютого 1999 року за № 19, зареєстрованого Міністерством Юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, та ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідачем було виловлено водні ресурси загальною вагою 1,8 кг., а саме: судак 2 шт.. В наслідок вказаного правопорушення рибному господарству держави завдано шкоду у розмірі 102 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Головного Державного управління охорони, відтворення і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області шкоду завдану рибному господарству держави в розмірі 102 грн. Представник Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. До суду надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи без його присутності до суду не надходило. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу спричинення відповідачем шкоди, яка завдана рибному господарству держави. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 28.01.2009 року державним інспектором міжрайонної рибоохоронної дільниці [PERSON] [PERSON] було складено протокол № 0005799 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого відповідач 28.01.2009 року здійснював лов риби забороненим знаряддям лову (сіткою жилковою) в районі Дніпропетровського водосховища (в районі головного причалу м. Дніпропетровська Ленінського району), чим порушив п.п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Держкомрибгоспу України від 15 лютого 1999 року за № 19, зареєстрованого Міністерством Юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, та ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Згідно опису знарядь незаконного добування живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, вилученого у порушника від 28.01.2009 року [PERSON] було виловлено водні живі ресурси загальною вагою 1,8 кг., а саме: судак - 2 шт.., які відповідач прийняв, відповідно до розписки про прийняття на зберігання вилученого майна, майно перераховане в опису. В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності з ч.З ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішуються в порядку цивільного судочинства. [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Згідно розрахунку збитків, нарахованих відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів: риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських рибних обєктах України, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.1998 року № 32, розмір заподіяної рибному господарству держави шкоди внаслідок вчинення вказаного правопорушення складає 102 грн. Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Ст. 58 Закону України «Про тваринний світ», п. 54 Тимчасового порядку ведення рибного господарства та здійснення рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 28.09.1996 року, підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення ними вимог законодавства в галузі охорони, використання та відтворення тваринного світу, правил рибальства та інших нормативних і законодавчих актів з питань охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню збитки, заподіяні рибному господарству держави у розмірі 102 грн. У звязку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» та ч.5 ст.8І ЦПК України був звільнений від сплати судових витрат при подачі позову, то в порядку ст. 88, ЦПК України, судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved