Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-07 00:00:00

КП "Дрогобичтеплоенерго" звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплопостачання, мотивуючи позов тим, що надає відповідачам по місцю їхнього проживання послуги з теплопостачання. За отримані послуги відповідачі зобов'язані проводити оплату не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак, свої зобов'язання стосовно своєчасного і повного проведення оплати за отримані послуги відповідачі не виконують, а тому станом на 01.06.2010 року утворилась заборгованість в сумі 2161,18 грн. Добровільно погасити заборгованість чи укласти угоду про реструктуризацію боргу відповідачі не бажають, а тому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь КП "Дрогобичтеплоенерго" заборгованість за надані послуги в сумі 2161,18 грн., поновивши термін позовної давності. Судові витрати просить покласти на відповідачів. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги і, крім зазначених вище вимог, просить суд зобовязати відповідачів за власний рахунок систему централізованого опалення в належній їм на праві власності квартирі [ADDRESS]. Посилається на те, що 19 листопада 2009 року було передано акт про самовільне відключення їхньої квартири від системи централізованого опалення. При цьому, відповідачами не дотримано порядку та процедури, визначеної для здійснення відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від послуг, а саме не отримано дозволу міжвідомчої комісії виконкому Дрогобицької міської ради на відключення, не розроблено проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та технічних умов, відключення здійснено невідомо якою організацією. Позивач вважає, що вчинення самовільних дій із системою централізованого опалення в багатоквартирному житловому будинку призводить до розбалансування даної системи, що може спричинити неналежне надання послуг теплопостачання мешканцям інших квартир даного житлового будинку. Також позивач посилається на те, що самовільні дії по від'єднанню від мереж централізованого опалення має наслідком збільшення навантаження на решту мешканців в оплаті послуг централізованого опалення. Окрім цього, вчинення дій по від'єднанню від мереж централізованого опалення без технічного нагляду спеціалізованих організацій, без проектної документації та без технічних умов може спричинити аварійні ситуації в мережах централізованого опалення, газопостачання, вентиляції даного будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і доповнила, що підприємство вчасно надавало відповідачам до їхнього будинку послуги з опалення. Такі послуги надаються підприємством до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності за стан теплових мереж, якою є зовнішній зріз фундаменту будинку №58 по вул. Грушевського в м. Дрогобичі. Чи укладався між позивачем та відповідачами договір на надання послуг з теплопостачання, сказати не може, однак вважає, що оскільки позивач надавав відповідачам такі послуги і останні частково їх оплачували, то це свідчить про фактичне укладення такого договору. Що стосується посилання відповідачів на надання позивачем неякісних послуг, то підприємство на відповідні заяви відповідачів про такі послуги реагувало належним чином проводило перерахунок за місяць, в якому було належним чином зафіксоване неналежне надання послуг, що стверджується відповідними наказами з додатками, роздруківками заборгованостей (письмові пояснення, а.с. 47-69, 97-99). В будинку, в якому проживають відповідачі, не встановлено приладу обліку спожитої теплової енергії, а тому нарахування за теплопостачання проводиться згідно тарифів, затверджених рішеннями виконкому Дрогобицької міської ради і множиться на опалювальну площу. Вважає, що позивач свої зобовязання виконував належним чином, підстав для здійснення перерахунку за спожиту теплову енергію в інші періоди не було, а тому підстав для самовільного відключення відповідачів від мереж централізованого опалення в останніх не було. Просить позов задоволити. Відповідачі позову не визнали з підстав, які виклали письмово (а.с. 78-82, 84-86) і суду доповнили, що починаючи з 2006 року до їхньої квартири позивачем надавались неякісні послуги з теплопостачання, про що вони неодноразово повідомляли позивача, однак останній на це належним чином не реагував. Нарахування за послуги позивач проводив необґрунтовано завищено, без врахування температурних показників, договору про надання послуг з постачання теплової енергії вони з позивачем не укладали, а тому в листопаді 2009 року вони відключили свою квартиру від мереж централізованого опалення, про що повідомили позивача. Дійсно вони звертались до міжвідомчої комісії при виконкомі Дрогобицької міської ради з проханням надати їм дозвіл на встановлення в їхній квартирі автономного опалення, однак комісія безпідставно їм відмовила в цьому. Рішення комісії вони у встановленому законом порядку не оскаржували, хоча писали відповідну скаргу на ім'я міського голови Дрогобича. Просять в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання". Закон України "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання. Державне управління у сфері теплопостачання згідно Закону здійснюють: на загальнодержавному рівні - Кабінет [PERSON] України, центральні органи виконавчої влади у межах свої повноважень. Згідно ст. 13 до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать регулювання діяльності суб'єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад. Статтею 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено нормативне регулювання у сфері житлово-комунальних послуг, згідно якої стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють та затверджують Кабінет [PERSON] України, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах свої повноважень та згідно законодавства. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] і за ними станом на 01.06.2010 року рахується заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 2161,18 грн. (довідка КП ЛОР Дрогобицьке МБТІ та ЕО від 27.04.2010 року, розрахунок заборгованості, складений позивачем, а.с. 3, 4). Нарахування за послуги з теплопостачання в будинку відповідачів в період існування заборгованості здійснювалось згідно тарифів, затверджених рішеннями виконкому Дрогобицької міської ради, які відповідачами в судовому порядку не оскаржувались, а також не відмінялись вищестоящими органами влади, тобто є чинними на сьогоднішній день (довідка про тарифи, а.с. 5, копії рішень виконкому, а.с. 100-105). Постановою Кабінету [PERSON] Україні від 21.07.2005 року затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно вимог даної Постанови, наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року за №4 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Пункт 1.2 даного Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП надає повноваження органам місцевого самоврядування або місцевим органам виконавчої влади створювати своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Згідно пунктів 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж ЦО здійснюється згідно Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку, дотриманням в суміжних приміщеннях вимог будівельних правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є неможливість забезпечення безперебійного роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому (п.2.2.2 Порядку). Пунктом 2.1. вказаного вище Порядку, передбачено, що для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий комітет Дрогобицької міської ради своїм рішенням від 27 травня 2009 року №132 затвердив схему теплопостачання м. Дрогобича, яким затверджено перелік житлових будинків, в яких заборонено відключення окремих приміщень від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і влаштування в них індивідуального опалення. В цей перелік будинок №58 по вул. Грушевського в м. Дрогобичі не ввійшов, а тому міжвідомча комісія виконкому Дрогобицької міської ради відмовила 21.08.2009 року відповідачам у наданні згоди на від'єднання їхньої квартири від системи централізованого опалення (листи від 03.09.2009 року та від 23.06.2009 року, а.с. 87, 88). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та сторонами не оспорюється, відповідачами в належній їм на праві власності і зазначеній вище квартирі проведено самовільне відключення від мереж централізованого опалення, про що складено акт про відключення від 19.11.2009 року (а.с. 39). Державний Комітет України з питань житлово-комунального господарства своїм листом від 23 квітня 2003 року щодо влаштування індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків [PERSON] Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міській державній адміністрації розяснив, що відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання може здійснюватися за умови встановлення в усіх квартирах та нежилих приміщеннях будинку індивідуальних опалювальних приладів або встановлення в усіх квартирах окремих секцій чи підїздів будинку індивідуальних опалювальних приладів при наявності технічної можливості повного відключення від центрального опалення цих секцій або підїздів. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до ст. 189 ЖК України особи, винні у самовільному переобладнанні, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством. Відповідальність у вигляді відновлення переробленої системи безпосередньо цією ж особою, а не за її рахунок, законодавством не передбачена. До обов'язку споживача віднесено забезпечення доступу до мережі, арматури, розподільчих систем представника виконавця послуг, а виконавець послуг - вимагати від споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, доступу до приміщення, тощо. Відповідно до п. 1.4.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій", затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, власник жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану, якщо самовільне переобладнання призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту. При таких обставинах суд вважає, що оскільки відповідачі провели самовільне відключення своєї квартири від мереж централізованого опалення, при наявності рішення міжвідомчої комісії виконкому Дрогобицької міської ради про відмову в такому відключенні, і при цьому не виготовляли жодної проектної та технічної документації, що може призвести до розбалансування даної системи, спричинити неналежне надання послуг теплопостачання мешканцям інших квартир даного житлового будинку та аварійні ситуації в мережах централізованого опалення, газопостачання, вентиляції даного будинку. З огляду на вказане, суд вважає, що відповідачів слід зобовязати за власний рахунок відновити систему централізованого опалення у своїй квартирі. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання (а.с. 3), період існування заборгованості перевищує три роки. У відповідності зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і така відповідно до ст. 257 ЦК встановлюється тривалістю у 3 роки. Статтею 264 ч. ч. 1, 2 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Обставин, що свідчать про переривання перебігу строку позовної давності позивачем не наведено і таких судом не встановлено, а тому суд не знаходить підстав для поновлення терміну позовної давності, оскільки відповідачі не визнавали і не визнають нарахованого боргу в сумі 145,41 грн. в спірний період і не вчиняли дій, що свідчать про визнання цього боргу, сплачуючи за квитанціями за відповідний період (розрахунок заборгованості, а.с. 3). Натомість позивач знав про існування вказаного розміру заборгованості після наступного розрахункового місяця, однак до суду з позовом про стягнення такого боргу не звертався. За таких обставин суд вважає, що підстав для стягнення заборгованості за весь період немає, а тому суд приходить до переконання, що з відповідачів слід стягнути солідарно суму боргу в межах терміну позовної давності, а саме з 01 липня 2007 року по 01 червня 2010 року, що складає 2015,77 грн. (2161,18 грн. 145,41 грн.). Суд не бере до уваги посилання відповідачів на те, що позивачем надавались їм неякісні послуги, про що вони подавали відповідні заяви, однак перерахунку їм не здійснювалось, проводилось завищене нарахування за послуги з теплопостачання, оскільки, як вбачається з наданих позивачем наказів по підприємству (а.с. 47-69, 97-99), позивач на відповідні заяви відповідачів про такі послуги реагував належним чином проводив перерахунок згідно затверджених тарифів за місяць, в якому було належним чином зафіксоване неналежне надання послуг. Жодних доказів на відсутність реагування позивача на неналежні послуги в інші місяці опалювального сезону в період існування заборгованості відповідачами суду не надано, а тому є голослівними і братись судом до уваги не можуть. Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити відповідачам їхнє право на відєднання від системи централізованого та облаштування індивідуального опалення у випадку відмови всіх мешканців усього будинку від централізованого теплопостачання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 3 Декрету Кабінету [PERSON] "Про державне мито" з відповідачів слід стягнути в солідарно судовий збір в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, - витрати на ІТЗ в сумі 30,00 грн.

Outcome: dismissed