Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] звернулася про стягнення боргу, посилаючись на те, що позивачка [PERSON] позичила відповідачу грошові кошти за розпискою у розмірі 350 доларів США та зобов»язувався повернути до 25.02.2008 року, а також позивачка [PERSON] позичила відповідачу грошові кошти за розпискою у розмірі 900 доларів США копії розписок долучені до матеріалів справи. Позивачі зазначали, що відповідач у справі по закінченню встановленого у його розписках строку вказані гроші не повернув, зустрічей уникає. В судовому засіданні представник позивач, позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] борг у розмірі 7\~191 грн. 647 грн.19 коп. неустойку, та судові витрати у розмірі 138,08 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] борг у розмірі 2796 грн. 111 грн.84 коп. неустойку, та судові витрати у розмірі 89,08 грн. Відповідач належним чином повідомлений (а.с.22,23,24,37,38,39) ), у судові засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав, заяв про слухання справи за його відсутності до суду не подав, а тому у відповідності до ст. ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача, та ухвалити по справі заочне рішення. Позивач, представник позивача проти цього не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обрахування наведенні у уточнених позовних заявах, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розписки (а.с.4) [PERSON] отримав від [PERSON] 350 доларів США. Зобов»язувався повернути вказану суму до 25 лютого 2008 року. Паспортні данні серія АА №368294, виданий Шаргородським РВ УМВС України в Вінницькій обл.. 31.01.1997 п, проживаючого в [INFO], 15 кв. 276. Судом встановлено, що згідно розписки (а.с.5) [PERSON] отримав від [PERSON] 900 доларів США. Зобов»язувався повернути вказану суму до 22 червня 2007 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовим ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається із матеріалів справи, письмових доказів долучених до матеріалів справи, пояснень позивача, представника позивача, суд вважає що позов доведений та підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно ст.533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок боргу: 900 доларів США х7,95 (офіційний курс гривні до долара США)= 7155,00 грн. х3% :12х36=643,95 грн. неустойка; 350 доларів США х7,95 (офіційний курс гривні до долара США)=2782,5грн.х3%:12х16=111,3 грн. неустойка. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв»язку з ушкодженням здоров»я, у порушення права власності у тому числі у порушення нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунки з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач у добровільному порядку борг позивачам не повернув, своїми діями завдав стрес та психічні страждання позивачам у справі, а тому на думку суду моральна шкода підлягає відшкодуванню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial