Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить рішенням суду зобов'язати УПСЗН Коростенської міської ради провести перерахунок і виплатити їй недовиплачені кошти передбачені ст. 37 Закону України «Про статус...», за період з 1.08.2007 року по 1.07.2010 року та недовиплачені кошти передбачені ст. 39 Закону України «Про статус...», за період з 1.01.2007 року по 1.07.2010 року , мотивуючи це тим, що вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи , 4-ї категорії, посвідчення серії В-П № 832133 від 20.05.2008 року та проживає м . Коростені. Позивачка працює в ПВНЗ ТСОУ Коростенський технічний коледж , тобто в зоні гарантованого добровільного відселення. В заяві до суду позивачка просила справу розглядати в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду лист, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає. Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення, та є потерпілою від Чорнобильської катастрофи . Таким чином вона має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 30 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат, щомісяця. Відповідно до постанови КМУ № 936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови. Тому, заборгованість за ст.37 ЗУ «Про статус...» підлягає стягненню за період з 01.08.2007 року по 01.07.2010 року та за ст.39 ЗУ за період з 1.01.2007 року по 1.07.2010 року . При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах: - з 1.04.2009 року - 625 грн., - з 1.07.2009 року - 630 грн., - з 1.10.2009 року - 650 грн.,з 1.11.2009 року - 744 грн.,- з 1.01.2010 року - 869 грн.,- з 1.04.2010 року - 884 грн. Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради тому суд, стягує з нього дані кошти, а заперечення відповідача проти позову безпідставні.

Outcome: approved