overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

31 січня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору у сумі 29 579,88 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № РL-400/008/2007 від 26.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 22 000,00 грн. на споживчі потреби та оплату комісії банку зі сплатою процентів за користування кредитом 3% за кожний календарний місяць користування кредитом з кінцевим терміном повернення 26 сячні 2012 року. Однак відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, суду показав, що по мірі можливості буде сплачувати суми боргу кредиту Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 126 січня 2007 року між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений кредитний договір № РL-400/008/2007, відповідно до ч.І п.п.2,3 та ч.2 п.1.1 якого позивач надав [PERSON] кредиту розмірі 22 000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку, із фіксованою процентною ставкою за користування кредитом - 3% за кожен календарний місяць користування, а відповідач приймає кредит, зобов'язується належним чином використовувати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору у зв'язку із чим станом на 25.06.2010 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 29 579,88 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 18 602,99 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7 497,71 грн. та заборгованості по сплаті пені за прострочення виконання зобов'язань 3 379,18грн., штрафних санкцій у сумі - 150,00 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, кредитним договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

У лютому 2011 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 04 жовтня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 1096. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, зловживання відповідача спиртними напоями, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04 жовтня 2001 року року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 1096. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

В лютому 2011 року позивачка звернулася в суд до відповідача з позовом про стягнення аліментів на її утримання в зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 07 червня 2008 року перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини між подружжям не склалися, на даний момент вони проживають окремо. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. В зв'язку з тим, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, а вона не працює, т. я. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому має потребу в матеріальній допомозі, просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., чстини, щомісячно і до досягнення дитиною 3-х літнього віку, оскільки відповідач фізично здоровий, працездатний і може сплачувати аліменти. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.75, 77, 79, 80, 81, 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і таке право дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що з 07 червня 2008 року позивач перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини між подружжям не склалися, на даний момент вони проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. В зв'язку з тим, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, а вона не працює, т. я. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому має потребу в матеріальній допомозі, просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., чстини, щомісячно і до досягнення дитиною 3-х літнього віку, оскільки відповідач фізично здоровий, працездатний і може сплачувати аліменти. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що аліменти слід стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

У лютому 2011 року позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 03 липня 2009 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні надав заперечення на даний позов в яких пояснив та надав письмові докази про факт сплати ним харчування доньки в дитячому садку № 140 в м [PERSON], та вагітності його другої законної дружини, зауважив, що згоден виплачувати аліменти на утримання доньки але в меншому розмірі, на цих підставах просив задовольнити позов частково в розмірі % частини від усіх видів заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає, але сплачує харчування дитини в дитячому садку та має на своєму утриманні вагітну дружину. Відповідач здоровий працездатний чоловік, який має стабільний заробіток та постійне місце працевлаштування. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Позивач звернувся через суду до відповідачів з позовом про відшкодування збитків в сумі 1071,72 грн. У судовому\~засіданні представник\~позивача -\~ [PERSON] .\~підтримала позовні\~вимоги,\~посилаючись на\~те,\~що при\~перевірці квартири\~ [ADDRESS] представниками [ADDRESS] району електричних мереж було виявлено безоблікове споживання електричної енергії шляхом самовільного підключення споживачем електроустановок повз розрахунковий засіб обліку, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується. На підставі актів про порушення і відповідно до методики НКРЕ №562 від 04.05.2006 року із змінами, внесеними Постановою НКРЕ від 08.02.2007 року № 154 - „Про призначення обсягу та вартості ел. енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення № 005807 від 23.07.2008 року була призначена вартість безпідставно набутого відповідачем майна, а саме - 1071,72 грн. Добровільно збитки по даному акту не погашаються. Тому просить-стягнути з відповідача на їхню користь нанесені збитки в розмірі 1 071,72 грн. та судові витрати в розмірі 171,00 грн. Відповідачі, які були належним чином сповіщені про час, місце та дату розгляду справи у судове засідання не з`явилися, та не сповістили суд про причини неявки. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи, і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи: акт В № 030338 від 22.02.2010 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 526, 623 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

15.04.2011 року позивачка звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача в якому просила визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 20 грудня 2010 року між нею та [PERSON] ; визнати за нею право вланості на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечува.ла проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, власником будинку, розташованого за адресою; [ADDRESS] , є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину / ВДР/ 407685/ 13.12.2010/. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] власником є [PERSON] . Відповідно до розписки [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 40000 гривень будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , що належить їй згідно права на спадщину (свідоцтво про право на спадщину від 13.12. 2010 № 2-4568). На даний час позивачка хоче мати правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, але оформити договір купівлі - продажу в нотаріальній конторі не має можливості, в зв`язку з тим, що земельній ділянці на якій розташований будинок не присвоєно кадастровий номер. Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04 жовтня 2008 року померла її чоловік [PERSON], [INFO], який постійно проживав в [INFO], а 06 серпня 2002 року вибув в Рівненську область, де і помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8428 га, розташовану в адмінмежах Чорнобаївської селищної ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №19-29-02-0877, виданого 26 березня 2001 року. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності в зв"язку зі втратою правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Дочка позивачки і [PERSON] - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь матері [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задоволити повністю. Відповідач Чорнобаївська селищна рада - позов визнала, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. Виходячи з наведеного у відповідності з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову , суд за наявності до того підстав , ухвалює рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Третя особа [PERSON] подала заяву про визнання позову і розгляд справи в її відсутність. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 04 жовтня 2008 року померла чоловік позивача [PERSON], [INFO], який постійно проживав в [INFO], а 06 серпня 2002 року вибув в Рівненську область, де і помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8428 га, розташовану в адмінмежах Чорнобаївської селищної ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право привтної власності на землю серії ЧР №19-29-02-0877, виданого 26 березня 2001 року. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON]П, копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією державного акту на право приватної власності на землю, витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідками сільської ради. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також в разі втрати ним документа , який засвідчує його. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина, тобто до [INFO], а також 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років, а саме до [INFO], мотивуючи свої вимоги наступним. Вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 26.01.2008, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №3. На даний час син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить розглядати за її відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 18.05.2011 розгляд справи проводиться заочно. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами укладено 26.01.2008, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від спільного життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.7). Довідка квартального комітету свідчить, що позивач має на утриманні сина [PERSON], а її чоловік [PERSON] разом з сім'єю не проживає (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки в суд не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27.06.2008 року між ВАТ "ВіЕйБі Банк" (після зміни ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №293/2008/Б. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит в сумі 3400 грн. строком до 27.06.2011 року зі сплатою 24 відсотків річних. При цьому було визначено графік погашення кредиту. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення умов договору та даної норми, відповідачем не в повній мірі проводяться оплати боргу, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. Заборгованість становить: за кредитом - 1394, 20 грн.; відсотки по ньому - 47,51 грн.; штраф по кредиту - 531,52 грн., 485 грн. 32 коп. комісії за розрахункове обслуговування. Право дострокової вимоги передбачено п. 3.2.5 Договору та не суперечить ч.2 ст. 1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Факт наявності не належного виконання зобов'язань за договором в судовому засіданні встановлено, відтак, позивач має право звернутися до суду з позовною заявою про стягнення всієї суми заборгованості. За таких обставин позовні вимоги в підлягають задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ч.1 ст.543, ст.ст. 526-527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved