Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 6125 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також 112 грн. 45 коп. державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 07 квітня 2010 року між нею, її донькою - [PERSON] та відповідачем на ґрунті особистих недоброзичливих відносин виник скандал з погрозами, у результаті чого останнім було пошкоджено бетонний паркан, вхідну хвіртку, крім того, відповідач розкидав бетонні бордюри, чим завдав їй матеріальну шкоду у розмірі 6125 грн. Позивачка вказує, що зазначений факт підтверджується постановою про відмову у відкритті кримінальної справи від 13 квітня 2010 року, винесеної ст. дільничним інспектором міліції Корабельного РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області С.С.Стороженко. Посилаючись на те, що відповідач пошкодив майно позивачки, остання вказувала на спричинення їй моральної шкоди, яку вона оцінює в грошовому еквіваленті в сумі 5000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та посилаючись на обставини викладені в позов, просила позов задовольнити у повному обсязі Відповідач у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву позов не визнав, посилаючись на його безпідставність та те, що позивачка не надала доказів оплати понесеної нею матеріальної шкоди та просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку відмовному матеріалу N9 1512 за 2010 рік за заявою [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] та земельна ділянка належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності від 25 жовтня 1985 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 070647 від 04 березня 2005 року відповідно. 07 квітня 2010 року відповідач в результаті скандалу, який виник між ним, позивачкою та її донькою - [PERSON] , пошкодив бетонний паркан, вхідну хвіртку та розкидав бетонні бордюри, які належать позивачці та знаходяться в будинку [ADDRESS] . Факт пошкодження майна підтверджується оглянутими у судовому засіданні відмовним матеріалом № 1512 за 2010 рік, а саме постановою про відмову у відкритті кримінальної справи від 13 квітня 2010 року, винесеної ст. дільничним інспектором міліції Корабельного РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області С.С.Стороженко. Крім того, зазначений факт також підтвердив у судовому засіданні сам відповідач. Відповідно до кошторису ремонтних робіт, який наданий ПП [PERSON] 03 червня 2010 року, відновлення пошкоджених воріт становить суму 2100 грн. Згідно з кошторисом ремонтних робіт, який наданий ПП [PERSON] 14 червня 2010 року, відновлення пошкодженого забору становить 4025 грн. Таким чином загальна сума матеріальної шкоди становить 6125 грн. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Посилання відповідача щодо не надання позивачкою доказів оплати понесеної матеріальної шкоди не приймаються судом до уваги, оскільки згідно з ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в порушення приписів зазначених статей не зміг надати суду доказів безпідставності та необґрунтованості вимог позивачки. Позивачу також завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5000 грн. посилаючись на те, що неодноразові неправомірні дії відповідача, дивлячись на її похилий вік та стан здоров`я, призвели до її душевних страждань. Згідно з ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. А у відповідності до п. З ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.п. З, 9) № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди суд також враховує вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості та добросусідства, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає компенсації грошима в розмірі 500 грн., і ця моральна шкода згідно зі ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача державне мито у розмірі 66 грн. 96 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу розмірі 71 грн. 46 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ухвалюючи рішення, суд виходив із загальних засад цивільного судочинства: справедливості, добросовісності та розумності, зазначених у ст. З Цивільного кодексу України.

Outcome: partial