Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 18402 гривні в рахунок повернення завдатку та додатково сплати суми завдатку, стягнути з [PERSON] судові витрати та 200 гривень витрат понесених [PERSON] на правову допомогу адвоката, посилаючись на те, що влітку 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу житлового будинку в с. Шубівка Кагарлицького району по вул. Поповича, 77. Згідно ч. 1 ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. З метою забезпечення виконання зобов'язання щодо купівлі вищезазначеного житлового будинку позивачем 17.07.2006 р. було передано відповідачу завдаток в сумі 100 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 791 гривня. На підтвердження передачі завдатку відповідачем було написано розписку від 17.07.2006 р. Через деякий час, приблизно через місяць, відповідач почав вимагати від позивача передачі йому ще коштів в рахунок завдатку за купівлю житлового будинку. 18.09.2006 р. позивач було передано відповідачу 200 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 1582 гривні, про відповідач написав розписку. В наступному позивачем в рахунок завдатку було передано відповідачу кошти, зокрема: 30.09.2006 р. 400 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 3164 гривня, 01.11.2006 р. 300 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 2373 гривень, 17.11.2006 р. 500 гривень, 29.12.2006 р. 100 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 791 гривня. Отже, позивачем для забезпечення виконання свого зобов'язання з купівлі житлового будинку було передано відповідачу завдаток у загальній сумі 9201 гривню. Однак, після передачі позивачем завдатку відповідач не виконав свого зобов'язання щодо продажу житлового будинку та укладання договору купівлі-продажу. На вимоги позивача оформити документи та здійснити продаж житлового будинку відповідач не реагував. В подальшому виявилось, що житловий будинок, про продаж якого домовились позивач та відповідач, відповідачу не належить. При цьому, будинок належить брату відповідача. Після того, як позивач дізналась, що будинок не належить відповідачу вона почала вимагати повернення завдатку. Проте, відповідач під будь-яким приводом відмовляється повертати завдаток та уникає позивача. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, враховуючи те, що відповідач не здійснив продажу позивачу житлового будинку та не уклав договору купівлі-продажу на вимогу позивача, а також те, що житловий будинок не належить відповідачу, відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання, чим порушив зобов'язання та права позивача. Згідно ч. 1 ст. 571 Цивільного кодексу України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Виходячи з вищезазначеної норми ст. 571 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач порушив зобов'язання він зобов'язаний повернути позивачу сплачений нею завдаток в сумі 9201 гривень. А також, відповідач зобов'язаний додатково сплати позивачу суму завдатку, яка складає 9201 гривень. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплати позивачу 18402 гривні. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідач на судові засідання на 03.12.2010 року та 17.12.2010 року не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою, що за зазначеною адресою не проживає, що згідно ч. 2 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, тобто за місцем проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вислухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В ЛІТКУ 2006 року сторони попередньо домовилися про купівлю продажу житлового будинку № 77 по вул.. Поповича, що в с. Шубівка Кагарлицького району Київської області та одночасно домовившись про юридичне оформлення прав власності на вказане будинковолодіння. З метою забезпечення виконання зобов'язання щодо купівлі вищезазначеного житлового будинку позивачем 17.07.2006 р. було передано відповідачу завдаток в сумі 100 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 791 гривня. На підтвердження передачі завдатку відповідачем було написано розписку від 17.07.2006 р. Окрім того, 18.09.2006 р. позивачем було передано відповідачу 200 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 1582 гривні, про відповідач написав розписку. Такі дії повторювалися ще не раз, а саме: 30.09.2006 р. 400 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 3164 гривня, 01.11.2006 р. 300 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 2373 гривень, 17.11.2006 р. 500 гривень, 29.12.2006 р. 100 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день подачі позову становить 791 гривня. Отже, позивачем для забезпечення виконання свого зобов'язання з купівлі житлового будинку було передано відповідачу завдаток у загальній сумі 9201 гривню. У визначений попереднім усним договором строк укладення договору купівлі продажу будинковолодіння 77 по вул.. Поповича, що в с. Шубівка Кагарлицького району Київської області відповідач почав ухилятися. Враховуючи відмову продавця у продажі позивачу домовленого будинковолодіння, позивач потребував від нього повернення отриманого ним від нього завдатку в розмірі 9201 грн., на що відповідач в категоричній формі позивачу відмовив. З вказаного приводу позивач звернувся із заявою до Кагарлицького РВ МВС України в Київській області про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за шахрайство. Постановою Кагарлицького РВ МВС України в Київській області від 07 травня 2010 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відповідача за ознаками ст.. 190 КК України у звязку з відсутністю в його діях складу злочину та рекомендовано звернутися до суду в цивільно правовому порядку з метою стягнення переданих коштів. Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 530ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив збитки і за неможливістю виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора від може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Завдаток є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконанням. Це є традиційним видом забезпечення виконання зобовязань. Угода про завдаток повинна учинятися у письмовій формі. Для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно прямо вказувати про це в договорі. В судовому засіданні позивач підтвердила, що відповідач був даний завдаток, що свідчить подані позивачем розписки. Відповідно до абз. 2 частини 1 статті 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За загальним правилом наслідком порушення договірного зобовязання, забезпеченого завдатком стає наступне: якщо договір порушений за провинною особи, яка отримала завдаток, то остання повинна повернути завдаток в подвійному розмірі. У випадку припинення зобовязання, забезпеченого завдатком, до початку його виконання завдаток підлягає поверненню, у звязку з не можливість виконання основного зобовязання. Відповідно до ст.. 607 ЦК України така неможливість є однією з підстав припинення зобовязання, тобто вона відноситься до повернення завдатку. Тобто, при неможливістю виконання основного зобовязання, за яку відповідає будь яка з сторін, внесений боржником завдаток підлягає поверненню, а тому суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення завдатку та додаткові суми та стягує з відповідача на користь позивача отриманий завдаток в сумі 9201 грн. та додаткову суму в розмірі завдатку в сумі 9201 грн. Суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: державне мито в розмірі 184,02 грн. та 120грн.. за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 200 грн. за підготовку позовної заяви до суду. На підставі викладенного та

Outcome: approved