overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом , яка розташована [ADDRESS] в місті Городні Чернігівської області. . 12 жовтня 2008 року помер чоловік позивача [PERSON], який фактично прийняв спадщину своєї першої дружини [PERSON], померлої 10 липня 1996 року. Після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина за законом , в том числі і на вказану квартиру . Інших спадкоємців першої черги немає. Під час звернення позивача до нотаріальної контори виявилось , що в свідоцтві про право власності на житло допущена помилка у написанні прізвища першої дружини . Замість її прізвища «Шатило»у свідоцтві записано прізвище «Шатіло». Також у свідоцтві про право власності на житло та в реєстраційному записі не зазначено частки власників квартири. Окрім цього , вищезазначене свідоцтво видано раніше, чим прийнято розпорядження на підставі якого воно видавалось. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно листа Городнянської міської ради просить справу розглянути без участі представника. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвами про смерть [PERSON] (а.с.5) ., [PERSON] (а.с.6), свідоцтвами про народження [PERSON] (а.с.7)[PERSON] (а.с.8),свідоцтвом на право власності на житло (а.с.10) довідкою Городнянського БТІ (а.с.19).,карточкою прописки (а.с.14). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 12883,93 грн. заборгованості по договору найма житла. З позову вбачається ,що позивач уклала договір найму квартири №148 , буд.4.по вул. Єськова в м.Чернігові з відповідачем строком на 9 місяців , з оплатою 1200 грн. на місяць. Відповідач не виконав вимог договору і в результаті чого виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив,що [PERSON] та [PERSON] є власниками вказаної квартири в рівних частинах на підставі розпорядження від 29 червня 2008 року про приватизацію житла. [PERSON] уклала договір найму квартири з відповідачем, з оплатою 1200 грн на місяць, але відповідач не виконала умови договору і просив стягнути суму заборгованості та судові витрати. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що договір не є дійсним, так як на момент його укладення позивач не була власником квартири , а наймачем квартири був [PERSON] , якій тільки міг заключити з відповідачем договір піднайму вказаної квартири . Позивач на момент укладення договору найму була членом сімї наймача квартири. [PERSON] регулярно сплачувала комунальні платежі, проживаючи в квартирі. Вважала ,що позов задоволенню не підлягає. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає , що позов задоволенню не підлягає , виходячи з наступного. Договір про надання позивачем у найм вказаної квартири відповідачу укладений 12 серпня 2008 року .В договорі [PERSON] значиться як власник квартири. Згідно свідоцтво про власність від 2 вересня 2008 року (а.с.39) позивач є співвласником вказаної квартири , а у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.40) реєстрація права власності була проведена 15 жовтня 2008 року. Відповідно до ч.2 ст.331ЦК України , якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації . Таким чином позивач набула право власності на вказану квартиру 15 жовтня 2008 року і на момент укладення договору найму квартири не була її власником та не могла укладати такій договір. На момент укладення вказаного договору правовідносини сторін повинні були регулюватись ст..ст. 91, 95 ЖК України про піднайом житлового приміщення. Але на момент укладення договору наймачем квартири був [PERSON] (довідка а.с.21) і позивач не могла заключати договір піднайому квартири ( ст..91 ЖК України), так як на момент укладення договору була членом сімї наймача квартири. Відповідач виконала умови піднайму жилого приміщення , щодо плати за комунальні платежі (ст..95 ЖК України) , проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наведене суд вважає що договір найму квартири від 12 серпня 2008 року не відповідає закону і тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернувся [PERSON] з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.05.2010р. померла його баба [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, звернувся до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини, йому було відмовлено. Позивач вважає, що він пропустив вказаний строк з поважної причини, оскільки він не знав, що таку заяву треба подавати протягом шести місяців після смерті баби. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених в заяві, просив позов задовольнити. Представник Павлівської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обємі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2010 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ЕГ № 095557) і після її смерті відкрилась спадщина. Згідно заповіту від 16.02.2010р., зареєстрованого Павліківською сільською радою за № 15, [PERSON] належну їй земельну ділянку/пай/ в розмірі 2,52 га, державний акт на право власності на земельну ділянку ВА №663627 та майновий пай ВЛ №0161339 на суму 6939 грн. заповіла позивачу по справі. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно постанови Іваничівської державної нотаріальної контори (а.с.12) позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після закінчення встановленого законом шестимісячного строку. Даний строк позивачем було пропущено оскільки він не знав про порядок і строки спадкування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин та йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05 липня 2010 року позов [PERSON] до Маразліївської сільської ради, ВАТ «Октябрьський» про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задоволено. У заяві [PERSON] ставиться питання про ухвалення додаткового рішення суду та просить вказати: «земельні паї, а саме: земельна ділянка №389, загальною площею 1,053 умовних кадастрових гектар, масив №44 та земельна ділянка №809, загальною площею 1,423 умовних кадастрових гектар, масив №53 на території Маразліївської сільської ради ВАТ «Октябрьський», с.Олексіївна, Білгород-Дністровського району, Одеської області.». Суд, вивчивши матеріали справи та докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішенн після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хаєнківської сільської ради та ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказує, що 06 червня 2010 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: с. Воронівка, вул. Жовтнева, 63, Ічнянського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 4,67 га., розташовану на території Хаєнківської сільської ради, згідно Державного акту серія ЧН № 156798; грошові вклади в відділенні ОБ № [NUMBER] «Державний Ощадний банк України» на рахунках за № [NUMBER] із залишком 4744,30 грн., № [NUMBER] із залишком 2117,35 грн. з належними відсотками та компенсаціями. За життя [PERSON] вчинила заповіт, у якому все своє майно заповіла позивачу. Позивач своєчасно прийняв спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказане спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, у позові просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представники Хаєнківської сільської ради та ВАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 06 червня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: с. Воронівка, вул. Жовтнева, 63, Ічнянського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою Ічнянського РБТІ (а.с.9); земельну ділянку площею 4,67 га., розташовану на території Хаєнківської сільської ради, згідно Державного акту серія ЧН № 156798, що підтверджується копією вказаного докумнету (а.с.10); грошові вклади в відділенні ОБ № [NUMBER] «Державний Ощадний банк України» на рахунках за № [NUMBER] із залишком 4744,30 грн., № [NUMBER] із залишком 2117,35 грн. з належними відсотками та компенсаціями, що підтверджується довідкою ВАТ «ДОБУ» (а.с.22). Спадкоємцем за завітом після її смерті є позивач по справі [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, тому суд вважає, що він правомірно набув право власності на вказане спадкове майно, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Прокурор Великобурлуцького р-ну звернувся із заявою в інтересах держави в особі Черненської сільської Ради Великобурлуцького р-ну про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної частки(паю) в розмірі 8.78 умовних кадастрових гектара на землях, які перебували у колективній власності колишнього КТАГО «Росія» Великобурлуцького р-ну Харківської обл., що залишилась після померлого 08.04.2002 р. в с. Нефидівка Великобурлуцького р-ну [PERSON]. У судовому засіданні прокурор пояснив, що у померлого немає спадкоємців, а сама спадщина немає ніяких обтяжень. Представник Черненської сільської Ради подав заяву про розгляд справи без його участі і просив заяву задовольнити. Суд заслухавши пояснення прокурора та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за законом і заповітом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно сертифікату серії ХР №023367 виданого 12.02.2000 р. Великобурлуцькою РДА та довідки відділу Держкомзему у Великобурлуцькому районі [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 8.78 умовних кадастрових гектара у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КТАГО «Росія»(а.с.12-13). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 08.04.2002 р. в с. Нефидівка Великобурлуцького р-ну Харківської обл.(а.с.14). Згідно матеріалів наданих Великобурлуцькою районною державною нотаріальною конторою у померлого [PERSON] відсутні спадкоємці. У суду також відсутні відомості про можливих спадкоємців. Оскільки після смерті [PERSON] пройшло більше одного року і відсутні спадкоємці на його спадщину, то суд вважає можливим визнати спадщину у вигляді земельної частки(паю) площею 8.78 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності колишнього КТАГО «Росія» Великобурлуцького р-ну Харківської обл., відумерлою і передати її у колективну власність територіальної громади Хатненської сільської Ради Великобурлуцького р-ну Харківської обл..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у його обґрунтуванні, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти до 03.02.2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

05.10.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним складеного відповідачем висновку судово-технічної експертизи документів від 09.06.2009 року № 993. В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуваний висновок складено без наявності законних підстав, оскільки проведення даного виду судової експертизи судом не призначалося. У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні. Відповідач позов не визнала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 09.06.2009 року відповідачкою, яка працює молодшим науковим співробітником Київського науково-дослідного інституту судових експертиз і має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм», було складено висновок судово-технічної експертизи документів за № 993. Як убачається з тексту висновку підставою для проведення судово-технічної експертизи документів являється ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 21.11.2008 року. Позивач з діями відповідачки і складеним нею висновком не погоджується з тих підстав, що зазначеною вище ухвалою суду було призначено додаткову судово-почеркознавчу експертизу, а не судово-технічну експертизу, яку фактично виконала відповідачка. В якості підстави визнання недійсним висновку судової експертизи позивач посилається на положення статей 203, 205, 215, 216, 227, 232, 236 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочинів. Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Висновок судової експертизи не являється правочином, оскільки не створює для учасників правовідносин цивільних прав та обовязків. В силу положень статті 57 Цивільного процесуального кодексу України висновок судової експертизи відноситься до категорії доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення цивільної справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідження доказів у справі. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті (стаття 212 цього Кодексу). Оскільки висновок судової експертизи не являється правочином, він не може бути визнаний в судовому порядку недійсним з підстав передбачених нормами Цивільного кодексу України, у звязку з чим даний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про захист права власності шляхом зобовязання відповідача не чинити перешкод та допустити до погребу по Проспекту Миру буд.132 у м Чернігові . Позов мотивує тим, що вона є співвласником 14/25 частин вказаного дому, відповідачка [PERSON] є співвласником 11/25 частин цього дому. Поділ будинку в натурі не проводився. Позивачка має на меті використовувати погріб у власник потребах. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку що позов підлягає чатковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є співвласником 14/25 частин домоволодіння по Проспекту Миру буд.132 у м Чернігові. [PERSON] є співвласником 11/25 частин вказаного домоволодіння. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно довідки комунального підприємства Чернігівського міжміське бюро технічної інвентаризації на земельній ділянці по пр-ту Миру,132 знаходиться житловий будинок А-1 загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м, погреб а1-1,сараї В,Д, вбиральня з душем Г,Ж. Всі обєкти, що є на земельній ділянці, є спільною частковою власністю вищезазначених осіб. Згідно довідки-характеристики, від 19.05.1981 року № 384, що видавалась [PERSON] для відчуження, і на підставі якій було продано згідно договору куплі-продажу 11/25 частин домоволодіння [PERSON], відчуженню підлягало : кімната 1-4, кухня 1-3, коридор 1-2, веранда ІІІ, кладова, ? частина погребу, що склало 11/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, враховуючи викладене, суд знаходить підстави для задоволення позову щодо усунення перешкод у користуванні майном (погребом) [PERSON], що належить співвласникам на праві спільної часткової власності-задовольнити, крім цього щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] 8 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 400 грн. на оплату правової допомоги. Згідно ст.ст.56, 84 ЦПК України до витрат на правову допомогу відносяться витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця з галузі права. Але позивачем не надано оригінали квитанції про оплату правової допомоги. Відсутність даного документа не дає підстав для компенсації понесе них витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини та на утримання позивача в розмірі 1/4 частини з заробітку відповідача Відповідач в судове засідання двічі не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позову не надав. Позивач надала заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, просить розглядати справу за її відсутністю, не заперечує проти винесення судом заочного рішення На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2008р. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , 03.10.2008р.н ., батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач та, який на теперішній час перебуває на утримані у позивача. С листопада місяця 2010р. подружжя сумісно не проживає. В добровільному прядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Також, на теперішній час, позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому вона також потребує матеріальної допомоги. Відповідач на хронічні захворювання не хворіє, за фізичним станом має можливість працювати та надавати фінансову допомогу. Інших непрацездатних утриманців не має. Стягнень за виконавчими листами з відповідача не проводиться . Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки у відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Позивач ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" звернувся до суду із вимогами до відповідача, якими просив стягнути з неї суму заборгованості за договором кредиту, який був наданий відповідно до умов кредитного договору, в загальному розмірі 9754 грн. 36 коп., а також понесені судові в розмірі 217 грн. 55 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд задовольнити його в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі , проти заочного рішення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, та даючи належну оцінку письмовим доказам в їх сукупності, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2007 року між ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк"та фізичною особою - [PERSON] був укладений кредитний договір № 400027210, згідно з умовами якого, позивач надав відповідачу строком на три роки - до 13.11.2010 кредит в сумі 7424 грн. 93 коп. зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 6 % річних під зобов'язання погашати його щомісячно рівними частинами по 373,76 грн Відповідач по справі, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором кредиту по внесенню чергових платежів на погашення кредиту та відсотків за користування ним. Згідно з розрахунком загальної заборгованості, станом на 29.11.2010 р. сума основного боргу за договором кредиту складає 5745,59 грн., а сума нарахованих та несплачених відсотків - 245,10 грн, комісія за РО - 3763,94 грн.. Таким чином всього заборгованість відповідача перед позивачем по договору кредиту станом на складає 9754 грн. 36 коп За правилами ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та вимагати сплати процентів. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав його у строк встановлений договором або законом. [PERSON], будучи позичальником коштів, покладені на неї зобов'язання, у встановлений договором строк, не виконала, оскільки не здійснювала чергових платежів за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості перед кредитором в сумі 9754 грн. 36 коп, яка підлягає стягненню з неї на користь відповідача. Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд находить їх належними та достовірними, а тому бере за основу при вирішенні даного спору сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved