Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В травні 2010 року в Рівненський міський суд надійшла позовна заява Притулку для дітей служби в справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації до [PERSON], третя особа на стороні відповідача без права самостійних вимог ДПІ в місті Рівне, про стягнення сплаченої притулком грошової суми 2386 грн.16 коп. В позовній заяві зазначалось, що рішенням Рівненського міського суду від 30 липня 2008 року в справі №2-1344 за позовом [PERSON] до Притулку для дітей служби в справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди позовні вимоги задоволені, на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10968 грн. Така сума була нарахована судом із довідки про середню заробітну плату позивачки без урахування відсотку обов'язкових податків, що підлягають стягненню із фізичної особи, тобто неоподаткована. Таким чином, притулок для дітей ССД РОДА переплатив відповідачу 2386,16 грн., виплативши заробітну плату, а не чистий дохід. На звернення в ДВС із цього приводу було рекомендовано стягнення вказаної суми в судовому порядку. Письмових заперечень відповідача суду не надано. Представник позивача підтримала позовні вимоги в суді, дала пояснення по суті позову. Додатково пояснила, що правових підстав для задоволення позову вказати не може, рішення Рівненського міського суду в справі №2-1344 за позовом [PERSON] до Притулку для дітей служби в справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в апеляційному порядку оскаржене не було, сума відповідачем не оспорювалась. Просить вимоги задовольнити. Відповідачка в справі не визнала позовні вимоги, вважає їх безпідставними, такими, що не підлягають до задоволення. Пояснила, що їй достовірно невідомо чи стягнута і виплачена частинами сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 10968 грн. є оподаткованою чи ні. Вважає, що в ході судового розгляду попередньої справи та в межах попередньої цивільної справи необхідно було з'ясувати правильність суми стягнутих на її користь коштів. В силу майнового стану не має можливості повернення коштів, просить в позові відмовити. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився. За згодою учасників процесу, суд вважає можливим судовий розгляд справи без участі представника на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача і відповідача, всебічно дослідивши надані в справі докази і встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, встановлено на підставі , що рішенням Рівненського міського суду від 30 липня 2008 року в справі №2-1344 за позовом [PERSON] до Притулку для дітей служби в справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди позовні вимоги задоволені, [PERSON] поновлена на роботу на посаду вихователя Притулку із 16.11.2007 року, на її користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10968 грн. та грошова компенсація моральної шкоди на суму 2000 грн. Рішення суду не оскаржувалось, вступило в законну силу. Постановою державного виконавця Гогон А.Ф. ВДВС Рівненського міського управління юстиції від 05.11.2008 року відкрите виконавче провадження по виконавчому листу Рівненського міського суд №2-1344, виданому 27.10.2008 року, про стягнення із Притулку для дітей служби в справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації на користь [PERSON] боргу коштів на суму 12968,20 грн. Відповідно довідки позивача в справі 01-16/692 від 11.12.2009 року вбачається, що притулком виплачені кошти [PERSON] на погашення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 10968,20 грн., крім того, було сплачено [PERSON] обов'язкові податки і збори на суму 2386,16 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини. За змістом рішення суду в справі №2-1344 за позовом [PERSON] до Притулку для дітей служби в справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, встановлено, що враховуючи розмір середньоденної заробітної плати, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 10968,20 грн.,така сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнута на користь позивачки на той час. Рішенням суду не наведено з урахуванням чи без урахування податків та зборів розрахована вказана сума. Таким чином, сума стягнення на користь [PERSON] встановлена судовим рішенням у цивільній справі №2-1344, що набрало законної сили, в силу ст. 61 ч.3 ЦПК України не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено такі обставини, зокрема в даній цивільній справі. Позивачем не доведено належними допустимими доказами інших правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення із [PERSON] сплаченої притулком грошової суми 2386 грн.16 коп., таким чином судом не встановлено підстав для задоволення позову Притулку для дітей служби в справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Відповідно до положень ст. ст. 88 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по трудовому спору, при відмові в задоволенні позовних вимог не компенсуються за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed