Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з даним позовом до суду мотивуючи свої вимоги тим, що в грудні 2004 року вона купила у відповідача будинок з належними будівлями та спорудами по вул.Садовій,10 в с.Маньківці Барського району Вінницької області за 12000 гривень. Однак, позивачка позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатись придбаним майном, оскільки на даний час оформити нотаріально договір купівлі-продажу не представляється можливим, тому що земельну ділянку біля даного житлового будинку передано у приватну власність та вже затверджено технічну документацію зі складанням Державного акту на право власності на дану земельну ділянку їй, а не відповідачу. Тому, позивачка вимушена звертатися до суду. Просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею праве власності на вищевказаний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], який діє згідно ордера (а.с.36) позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення, суду пояснив , що він дійсно продав спірний житловий будинок з належними будівлями та спорудами , що знаходиться по вул.Садовій, 10 в с.Маньківці Барського району Вінницької області [PERSON] за 12000 гривень, про що надав позивачці розписку від 20.10.2005 року , що відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК є підставою для ухвалення рішення в даному судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивачки адвоката [PERSON], відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В грудні 2004 року позивачка [PERSON] купила у відповідача по справі [PERSON] будинок з належними будівлями і спорудами, що розташований по вул.Садова,10 с.Маньківці Барського району Вінницької області та який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право приватної власності №188 виданого 24.12.2004 року Маньковецькою сільською радою (а.с.8), що також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №27966778 виданого КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації» від 11.11.2010 (а.с.7). За придбане майно позивачка сплатила відповідачу кошт:: сумі 12000 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] (а.с.6), а останній передав позивачці у користування будинок та технічний паспорт до нього. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі -продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другої сторони (покупцеві),а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельну ділянки на підставі придбання їх за договором купівлі-продажу, тощо. З часу усної домовленості позивачка користується будинком та земельною ділянкою біля нього площею 0,9266 га, яка рішенням 23 сесії 4 скликання Маньковецької сільської ради від 14.03.2005 року передана їй безкоштовно у приватну власність (а.с.15), крім того, рішенням позачергової 23 сесії 4 скликання Маньковецької сільської ради від 17.03.2006 року затверджено технічну документацію зі складанням Державного акту на право власності на дану земельну ділянку (а.с.26). Відповідач [PERSON] не виконав умов договору отримавши гроші він ухилився від оформлення договору купівлі продажу в нотаріальній конторі. На даний час сторони не можуть юридично оформити договір купівлі - продажу, оскільки земельну ділянку біля спірного житлового будинку передано у приватну власність та вже затверджено технічну документацію зі складанням Державного акту на право власності на дану земельну ділянку позивачці, а не відповідачу. Як наслідок, позивачка позбавлена можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаними будинком та земельною ділянкою. Відповідно до вимог ст.220 ЦК України та п.4 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визначати такий договір дійсним. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає п.З ст.203 ЦК України. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачкою виконано всі, передбачені законом, умови договору. За таких обставин суд,

Outcome: approved