overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеними вимогами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він навчається на денному відділенні Запорізького Вищого професійного училища № 27, а відповідач є його батьком, тому він просить стягнути з нього аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував відносно задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. Згідно із довідки про склад сімї, [PERSON] проживає разом із своїми бабусею [PERSON], дідусем [PERSON], матір [PERSON] померла 06.07.2001 року, що підтверджеється свідоцтвом про смерть. Згідно із довідки Запорізького вищого професійного училища № 27 від 29.06.2010 року № 459, [PERSON] є студентом 3-го курсу, денного відділення. На час розгляду справи відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина не надає, працює на ВАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та інших аліментних зобовязань не має. Згідно із ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що позивач [PERSON], який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON], який є працездатним, може цю допомогу надавати, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне та сімейне становище відповідача, матеріальне становище повнолітньої дитини, умови його навчання, а також інші обставини справи, і приходить до висновку, про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача може складати 1/4 частину його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з лютого 2010 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Від спільного проживання у них є одна неповнолітня дитина - донька Лілія, [INFO], яка проживає з нею. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, суду він пояснив, що сімя розпалася остаточно, примирення між сторонами не можливе за різністю характерів та поглядів на життя, спільне проживання і господарство не ведеться з лютого 2010 року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення надавати не доцільно. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Відповідач, позов визнав в повному обсязі, та підтвердив підстави припинення спільного проживання вказані позивачкою, також наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання на протязі тривалого часу, принципового небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає, що у справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін, тому справу можливо розглянути в їх відсутність ухваливши заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідачів за період з листопада 2008 року по квітень 2010 року складає в сумі 4302, 87грн. У стягненні з відповідачів втрат від інфляційних процесів та 3% річних слід відмовити оскільки зазначені виплати передбачають відображення їх у письмовому договорі з надання послуг теплопостачання який не укладався, крім того в Законах України «Про теплопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» відповідальність за прострочення грошового зобовязання не передбачена. Також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та на користь місцевого бюджету судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

28.07.10р. позивач звернувся з заявою, в якій просила суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача зарахувати як переплату на майбутній період з утримання житла та прибудинкової території 1006 грн. 49 коп. та стягнути в його користь судові витрати. Заяву мотивує тим, що за період з жовтня 2005 року по 15 березня 2008 року відповідач проводив нарахування за утримання житла у розмірі 0,71 грн. за 1 кв.м,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з 18 травня 2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання сина . Позивачеві важко самостійно утримувати сина, дитина має значні проблеми зі здоровям, а її лікування потребує значних матеріальних затрат, саме з цієї причини позивач й звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З пояснень сторін та з матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають з 18 травня 2007 року в зареєстрованому шлюбі. Від даних шлюбних стосунків мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному утриманні батька. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі в вихованні сина не приймає, не спілкується та не цікавиться його розвитком. Позивачеві матеріально важко утримувати сина, так як він хворіє та його лікування потребує значних матеріальних затрат. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка здорова, працездатна, аліментів нікому не сплачує, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Враховуючи матеріальний стан позивача, вік дитини, суд вважає доцільним стягувати з відповідачки, щомісячно, аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку(доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його бабусі [PERSON], померлої 11 жовтня 2004 року. Свої заявлені вимоги позивач мотивує тим, що за свого життя, 16 лютого 2000 року, його бабуся [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати ЇЙ на день смерті і на що вона за законом матиме право. 11 жовтня 2004 року [PERSON] померла. Позивач за власні кошти поховав бабусю і, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після її смерті, так як на момент смерті проживав разом з нею, користується присадибною ділянкою, речами, предметами домашнього вжитку покійної, в нього на руках знаходяться сертифікат на право на земельну частку (пай), правовстановчі документи на житловий будинок, інші документи, але* у встановлений законом строк, позивач по причині юридичної неосвіченості не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття Спадщини, Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі. Пасицелівська сільська рада і Державний нотаріус Колимської державної нотаріальної контори теж в судове засідання не з»явилися, однак надали суду клопотання, в якому не заперечують проти задоволення вимог позивача і також просили розглянути справу без них. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, Що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що бабуся позивача [PERSON] за свого життя 16.02.2000 року склала заповіт, посвідчений секретарем Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, в якому заповіла позивачу все своє майно, заповіт ніким не змінювався і не скасовувався, після Її смерті позивач фактично прийняв спадщину, але, у встановлений законом строк, по причині юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного іуду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.З ЦК України, На думку суду, пропуск позивачем строку звернення || заявою про прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначити йому додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду за позовом, в якому просить встановити факт прийняття відповідачем спадщини після смерті [PERSON], померлого 19.02.2005 року, визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та самочинно прибудованим сараєм (на плані - «Ж») дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці Житомирська, 14 в м. Балта, Одеської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.10.2010 року він уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 3000 доларів СІЛА, про що складена відповідна розписка, а відповідачка передала йому технічну документацію на будинок, та сам житловий будинок з господарськими будівлями. Проте, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що вище зазначений будинок належав чоловіку відповідачки [PERSON], померлому 19.02.2005 року, а відповідачка, як спадкоємець за законом, фактично прийняла спадщину, але своєчасно не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і, відповідно, не отримала свідоцтво про право на спадщину. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. Позивач в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не зявився, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та самочинно прибудованим сараєм (на плані - «Ж»), розташований по вулиці Житомирська, 14 в м. Балті Одеської області, що спадкодавець помер свідчить свідоцтво про смерть серії 1- ЖД №411965 від 03.03.2005 року, що після смерті [PERSON] відповідачка, як спадкоємець за законом, фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та самочинно прибудованим сараєм (на плані - «Ж»), що угода купівлі-продажу будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого 05 липня 2004 року. Свої заявлені вимоги позивач мотивує тим, що його батьку, [PERSON], належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-ОЗ №0262039, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 29.03.1998 року №123, розміром 4.76 га, на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області. липня 2004 року [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька, в нього на руках знаходиться сертифікат на право на земельну ділянку,, але, по причині юридичної неосвіченості, своєчасно, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання* в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі. Кармалюківська сільська рада і Державний нотаріус Колимської державної нотаріальної контори теж в судове засідання не з»явилися, однак надали суду клопотання, в якому не заперечують проти задоволення вимог позивача і також просили розглянути справу без них. Розглянувши матеріали справи, суд вважає^ що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що батьку позивача [PERSON] на праві власності належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-ОЗ №0262039, виданий на підставі розпорядження Балтської рано» державної адміністрації від 29.03.1998 року №123, розміром 4,76 га. на гег;-:т: г.. Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області. Після йог: смерті позивач фактично прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки, але. у вставдолсш законом строк, по причині юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріалм із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадпш установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначе додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.З ЦК України. Суд прийшов до висновку, що пропуск позивачем строку звернення із заявою: прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначнії додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що відбувся договір дарування та визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачу на праві власності належав будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: вул. Гоголя № 40 с. Білине Балтського району, Одеської області. Відповідачка вирішила подарувати вказаний будинок, позивачу^ іа позивач погодився і 20.10.2010 року вони власноручно склали договір дарування. Однак, оформити належним чином угоду дарування у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що відповідачка хворіє, і не може зявитися до нотаріальної контори для оформлення угоди. Позивач прийняв подарунок, почав робити ремонт в будинку, і вважає себе законним власником вказаного будинку, проте, не може вільно користуватись та розпоряджатись даною нерухомістю, оскільки договір дарування нотаріально не завірений. Позивача в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав Суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що між сторонами 20.10.2010 року був складений договір дарування^, згідно якого відповідач подарувала, а позивач прийняв будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: вул. Гоголя № 40, в с. Білине Балтського району, Одеської області, який до цього належав на праві власності відповідачу. З боку позивача всі умови договору були виконанні, він прийняв в дар вказаний будинок разом зі всіма спорудами. У відповідності із ч, 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами; І відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду за позовом, в якому просить встановити факт прийняття відповідачем спадщини після смерті [PERSON], померлої 23.03.2003 року, визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці Шкільна, 7 в с. Бендзарі Балтського району, Одеської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.09.2010 року вона уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного будинку і сплатила відповідачу гроші у сумі 5000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передав її технічну документацію на будинок, та сам житловий будинок з господарськими будівлями. Проте, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що вище зазначений будинок належав матері дружини відповідача, [PERSON], яка померла 23 березня 2003 року. Дружина відповідача, [PERSON] також померла 26 серпня 207 року, не встигши переоформити спадщину на себе хоча фактично її прийняла, оскільки усі ці роки доглядала за будинком, користувалась присадибною земельною ділянкою та усіма предметами домашнього вжитку разом з відповідачем, який розпорядився будинком, продавши його позивачці. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. Позивач в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі, а для захисту його інтересів в суді просив допустити адвоката [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці Шкільна, 7 в с. Бендзарі Балтського району, Одеської області, що спадкодавець помер свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №338397 від 24.03.2003 року, що після смерті [PERSON] відповідач, як спадкоємець за законом, фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що угода купівлі- продажу будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 10.06.2000 року Новоград-Волинським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 94, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] залишити на виховання позивачки. В обґрунтування позову вказує, що останнім часом сімейне життя не склалось. На протязі останнього року разом не проживають, спільно господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують по причині зловживання відповідачем алкоголем. Сімя розпалась остаточно, шлюб носить виключно формальний характер. Примирення і подальше спільне подружнє життя не можливе. За таких обставин наполягає на розлученні. В судове засідання позивачка не зявилась, але від неї надійшла письмова заява про те, що позов підтримує, просить розглянути справу без її участі, примирення неможливе, в разі неявки відповідача, просить постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання, будучи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, в судове засідання не зявився. За таких обставин, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Врахувавши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для них. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, суд вважає позов є обґрунтованим і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого він підлягає задоволенню. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.

Outcome: approved