Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

У вересні 2010 року позивач звернулася до суду, в своїх інтересах і в інтересах малолітнього внука, з позовом до відповідача про, згідно уточнень, визнання права власності в порядку спадкування за законом за кожним на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована в с.Іллічівка Комінтернівського району Одеської області по вул.Молодіжна, ділянка під №3, що залишилася після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримав і в його обґрунтування послався на наступне. 14 квітня 2009 року в дорожньо-транспортної пригоді, яка відбулася на території Республіки Молдова, загинула донька позивачки - [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0.0413 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в с.Іллічівка по вул.Молодіжна, ділянка №3, яка належала померлої на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] Отримати державний акт та зареєструвати своє право власності на придбану земельну ділянку [PERSON] не встигла. Оскільки заповіту на своє майно [PERSON] не залишила, тому право на спадкування отримали спадкоємцями за законом першої черги, якими є матір померлої, [PERSON], та син померлої, якого вона народила поза шлюбом, [PERSON], [INFO]. Після смерті дочки позивачка 18.09.2009 року звернулась до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, за останнім місцем проживання спадкодавця, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом, відносно оформлення спадкових прав на земельну ділянку, було рекомендовано звернутися до суду, оскільки при житті [PERSON] не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, який є правовстановлюючим документом, що підтверджує належність майна спадкодавцеві. На підставі зазначеного просить позов задовольнити. Представник відповідача - Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, але суду надана письмова заява про визнання позову та розгляд справи за відсутність представника сільської ради. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно п.п. „а, „г ч.І ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; прийняття спадщини. Судом встановлено, що 29 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр за №103, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0.0413 га із земельної ділянки, яка має загальну площу - 0.0555 га, в межах згідно з планом, та має цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, с.Іллічівка, вул.Молодіжна, ділянка під №3 /а.с. 15/. Нотаріусом, при посвідченні договору купівлі-продажу частини земельної ділянки, відповідно до п.28 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №922998, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010652400893, виданого на імя [PERSON], зроблено напис про продаж 0.0413 га від загальної площі земельної ділянки, згідно договору купівлі-продажу від 29.01.2008 року /а.с. 16/. Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України, в редакції 2001 року, що діяла на час виниклих правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно копії свідоцтва про смерть серії ДЧ-ІУ №0637321, виданого 15.04.2009 року РАЦС м.Фелешть Республіки Молдова, [PERSON], [INFO], громадянка України, померла 14.04.2009 року в м.Фелешть Республіки Молдова, актовий запис за №62 /а.с.10-12/. За життя [PERSON] державний акт на право власності на придбану за договором купівлі-продажу земельну ділянку не отримала та своє право власності на цю земельну ділянку не зареєструвала, у звязку з чим її спадкоємці позбавлені права оформлення своїх спадкових прав на це нерухоме майно в нотаріальному порядку, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 30.03.2010 року, з посиланням на п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій та ст.126 ЗК України /а.с.7/. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та її спадкоємцями: [PERSON] і [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], де в графі «мати» записано - [PERSON], яка, відповідно до копії актового запису про шлюб, 17.10.1984 року уклала шлюб з [PERSON] та перейшла на прізвище чоловіка; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де в графі «батьки» записано: мати - [PERSON], батько - [PERSON], на підставі ч.1 ст.135 СК України /а.с.8,13,18,43/. Як убачається з копії спадкової справи №1524/2009 до майна померлої 14.04.2009 року [PERSON], спадкову справу заведено Четвертою Одеською нотаріальною конторою за заявою [PERSON], мешканки [INFO], від 18.09.2009 року /а.с.26-36/. Згідно довідки, що видана виконкомом Роздільнянської міської ради Одеської області, [PERSON], [INFO], дійсно проживає та зареєстрована в [INFO], разом з нею проживає підопічний їй [PERSON], [INFO] /а.с.42/. Таким чином, враховуючи те, що спадкоємці в встановленому законом порядку прийняли спадщину, але іншим шляхом, крім судового, оформити свої спадкові права на спадкове нерухоме майно не мають можливості, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.81,125, 126 ЗК України, ст.ст.1218,1225,1261,1268, 1269,1270 ЦК України і

Outcome: approved