Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-08 00:00:00

ВАТ «Державний ощадний банк України»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1590/1 від 06 травня 2006 року в сумі 720 грн. 31 коп, неустойки в сумі 332 гривні 13 копійки за невиконання умов договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем вказаний правочин було укладено на споживчі цілі з кредитним лімітом 3000 гривень, сплатою 20 відсотків річних за користування кредитом і строком погашення до 05 травня 2009 року. У відповідності до умов п.п.1.4; 3.3.1-3.3.5,4.2 цього правочину відповідач зобовязувався до 30 числа кожного місяця сплачувати кредит рівними частинами по 83 грн. 33 коп., нести відповідальність всіма коштами та майном, а за порушення зобовязання сплатити банку пеню на умовах зазначених у договорі. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору кошти в сумі 3000 гривень були видані відповідачу за заявою на видачу готівки №8 від 06 травня 2006 року в готівковій формі. Таким чином, банк виконав усі зобовязання за договором, однак з боку відповідача порушено вимоги п.1.4 кредитного договору, що виразилося у несплаті кредиту та інших платежів, в результаті чого на теперішній час виникла за ним заборгованість в сумі 720 гривень 31 коп. Відповідач, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тому сума вимог склала 332 гривні 13 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсягу. Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, визнавши розмір заборгованості 755 грн. 51 коп., так як відповідачем була сплачена пеня по кредиту 296 грн.93 коп. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частковому задоволенню з наступних підстав. Як було доведено у процесі судового розгляду справи 06 травня 2006 року між Марганецьким відділенням №6696 ВАТ «Державний ощадний банк України»та [PERSON] було укладено кредитний договір №1590/1. Згідно умов такого договору банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 3000 гривень зі сплатою 20 відсотків щорічних за користування кредитом. Кредит було надано зі строком остаточного повернення не пізніше 05 травня 2009 року на споживчі цілі. Відповідач порушив п.1.4 кредитного договору внаслідок чого не сплачував в установлений строк кредит та інші платежі, в результаті чого за ним перед позивачем виникла заборгованість в сумі 720 гривень 31 коп. Існуюча заборгованість перед позивачем в сумі 332,13 грн., виникла внаслідок нарахованої неустойки за невиконання зобовязання за кредитним договором. Однак, як вбачається з матеріалів даної справи позивачем невірно проведено розрахунок заборгованості, тобто, відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором у розмірі 423 грн. 38 коп., а не той розмір заборгованості, що зазначає позивач у даному позові, а саме: посилаючись на вище наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у справі на користь позивача, заборгованість за кредитним договором у розмірі 423 грн. 38 коп., так як відповідачем сплачено позивачу 296 грн. 93 коп. суму пені по кредиту /720 грн. 31 коп. 296 грн.93 коп. = 423 грн. 38 коп./. В частині стягнення пені по кредиту, суд вважає за необхідне відмовити, так як вона сплачена відповідачем у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial