Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на самочинно побудований житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 21, як за забудовником та в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 19.09.2009 року. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 21, знаходився старий житловий будинок, який в цілому зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району Харківської області 11.03.1972 року, реєстраційний номер 499. На підставі рішення Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області від 12.11.1953 року земельна ділянка за вказаною адресою була надана попередньому власнику будинку у користування. Рішенням виконкому Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області від 22.07.1972 року [PERSON] дозволено здійснити перебудову цього житлового будинку за типовим проектом № 994/11 та зобовязано знести старий будинок до прийняття в експлуатацію нового будинку, що підтверджується архівним витягом данного рішення. 01.08.1972 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та вселилась в житловий будинок за вказаною адресою. В 1975 році [PERSON] та [PERSON] старий житловий будинок був знесений та на його місті за власні кошти побудований новий житловий будинок, який в експлуатацію у встановленому законом порядку не прийнятий. В період часу з 1980 року по 2003 рік позивачкою та [PERSON] на вказаній земельній ділянці самочинно побудовані господарські будівлі та споруди. Згідно акту обстеження самочинно збудованого житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд 21, наданому КП «Архітектурне бюро Харківського району», будинок може бути збережений та прийнятий в експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області № 304 від 10.08.2010 року дозволено збереження житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» та самочинно збудованих господарських будівель та споруд за вказаною адресою. [PERSON] помер 19.09.2009 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є його дружина, позивачка в справі - [PERSON] та його син, відповідач по справі - [PERSON] Позивачка спадщину прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] спадщину не прийняв, у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся та на неї не претендує. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій зазначає, що свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю. Відповідачі в судове засідання не зявились, позовні вимоги визнали, справу просили розглядати в їх відсутність, про що подали відповідні заяви. Треті особи в судове засідання не зявились, не заперечують проти задоволення позовних вимог, справу просили розглядати в їх відсутність, про що подали відповідні заяви. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки КП «ХРБТІ» № 224 від 26.06.2010 року за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 21, знаходився старий житловий будинок, який в цілому зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району Харківської області 11.03.1972 року, реєстраційний номер 499 (а. с. 9). На підставі рішення Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області від 12.11.1953 року земельна ділянка за вказаною адресою була надана у користування попередньому власнику будинку - [PERSON], про що свідчить архівний витяг з протоколу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області № 34 від 12.11.1953 року (а. с. 10). Рішенням виконкому Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області від 22.07.1972 року [PERSON] дозволено здійснити перебудову цього житлового будинку за типовим проектом № 994/11 та зобовязано знести старий будинок до прийняття в експлуатацію нового будинку, що підтверджується архівним витягом з протоколу № 12 від 22.06.1972 року (а. с. 11). Згідно копії свідоцтва про шлюб 01.08.1972 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та вселилась в житловий будинок за вказаною адресою (а. с. 24). В 1975 році [PERSON] та [PERSON] старий житловий будинок був знесений та на його місті за власні кошти побудований новий житловий будинок, який в експлуатацію у встановленому законом порядку неприйнятий та право власності на нього не оформлено. В період часу з 1980 року по 2003 рік позивачкою та [PERSON] на вказаній земельній ділянці самочинно побудовані господарські будівлі та споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно акту обстеження самочинно збудованого житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд 21, наданому КП «Архітектурне бюро Харківського району», будинок може бути збережений та прийнятий в експлуатацію (а. с. 15-20). Рішенням виконавчого комітету Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області № 304 від 10.08.2010 року дозволено збереження житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» та самочинно збудованих господарських будівель та споруд за вказаною адресою (а. с. 22). Згідно з п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. [PERSON] помер 19.09.2009 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а. с. 25). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є його дружина, позивачка в справі - [PERSON] та його син, відповідач в справі - [PERSON] Позивачка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки постійно мешкала разом із спадкодавцем в тому числі і на час його смерті, але до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадини не зверталась (а. с. 37). [PERSON] спадщину не прийняв, до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадини не звернувся, на спадщину, не претендує, про що подав відповідну заяву до суду (а. с. 38). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ Судові витрати суд залишає за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved