Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 05.09.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини з відповідачем припинені. З липня 2009 року останній перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В звязку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 25% від доходу щомісячно до повноліття дитини. В попереднє судове засідання сторони не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка зазначила про підтримання позовних вимог, а відповідач про згоду з останніми. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності не зявившихся сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №294 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як зазначила позивачка в своєму позові на теперішній час шлюбні відносини з відповідачем припинені, з липня 2009 року останній не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.31, ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом, та вимог закону, з урахуванням визнання відповідачем позову та згодою щодо розміру аліментів, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2010 року (дня предявлення позову) до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави також підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved