overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовуючи її тим, що з 28.09.1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розпаду сім»ї стало зловживання відповідачем спиртними напоями, на цій підставі в сім»ї постійно виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати почуттів, на яких будувалася сім»я. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить суд його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому, додаючи, що збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам та інтересам її дітей. Після розірвання шлюбу бажає, щоб діти проживали біля неї. Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло повідомлення про причини неявки в судове засідання, тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд, за згодою позивача ухвалює у справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши інші докази вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Миколо-Бабанської сільської ради Свердловською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 13, ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії II-OJI № 252427 від 28.09.1991 року (а.с.-5). Від шлюбу сторони мають дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 302534, виданого виконкомом Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 02.12.1997 року, актовий запис № 11(а.с. 6). З матеріалів справи та пояснень позивачки вбачається, що фактичні шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені й відновити їх сторони не бажають, так як це буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та те, що в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх шлюбу не можливе та буде суперечити їх інтересам, суд вважає можливим позовну заяву [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтовування заявленого позову позивач посилався на те, що 03.03.2006 року він з відповідачкою уклав шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 44. Шлюб для сторін перший. Від шлюбу є неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачкою припинені. Причиною розпаду сімї стала відсутність взаєморозуміння. Бажання проживати разом не мають. Вважає, що сімя розпалась остаточно і шлюб необхідно розірвати. Спору про розподіл майна не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вважає заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 03.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 44. Подружні відносини між ними фактично припинені. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, проживають окремо, ведуть окреме господарство, що свідчить про те, що сімя розпалася. Спору про розподіл майна не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд зняти його з реєстрації в будинку за адресою м. Дніпродзержинськ, с. Карнаухівка , вул. Дніпропетровська, 18-А. В позовній заяві посилався на те, понад 6 місяців не мешкає за зазначеною адресою. В теперішній час мешкає за адресою м. Дніпродзержинськ, с. Карнаухівка, вул. Чернишевського, б. 26. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволені позову наполягав. Відповідачка надала до суду заяву, в якій просить позов розглянути без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Третя особа сектор громадянства, реєстрації міграції фізичних осіб Баглійського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направив. Про дату й час судового засідання був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною матірю позивача по справі. Після розірвання шлюбу в 2006 році її син мешкає разом з нею, не заперечує проти того, щоб син був зареєстрований за її адресою, де він фактично мешкає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Позивач зареєстрований за адресою [INFO], в будинку, що належить на праві спільної власності йому та відповідачці по справі [PERSON]. Шлюб між позивачем і відповідачкою було розірвано, реєстраційний № 269 від 23.10.2007 р. З 15.09.2006 року позивач не проживає за адресою [INFO], що підтверджується довідкою квартального комітету ( а.с. 5). Фактичне місце проживання його - м. Дніпродзержинськ, с. Карнаухівка, вул. Чернишевського, б. 26 (а.с.6). У звязку з відсутністю домової книги, яка знаходиться у відповідачки, не може знятись з реєстраційного обліку і зареєструватись за фактичним місцем проживання. Позивач у будинку адресою м. Дніпродзержинськ, с. Карнаухівка, вул. Дніпропетровська, 18-А, не мешкає понад шість місяців і мешкати не має намір, за комунальні послуги не сплачує, його особисті речі за зазначеною адресою відсутні. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місце проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином суд вважає доведеними обставини позовних вимог, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] на праві власності житлового будинку № 26 по вул. Садовій в селі Стриєва, Новоград-Волинського району, Житомирської області. [PERSON] стверджує, що вона є спадкоємицею за заповітом на майно матері, [PERSON], яка померла 22 лютого 2010 року. Спадковим майном є житловий будинок № 26 розташований по вул. Садовій в с. Стриєва, Новоград-Волинського району на який померла при житті не встигла оформити правовстановлюючи документи але фактично набула право власності. Заявник на даний час не може здійснити права на спадкування за заповітом у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності та правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності померлої на спадщину. Представник комунального підприємства «Новоград-Волинського міжміського бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з?явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник зацікавленої особи Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області в судове засідання не з?явився. До суду надійшла письмова заява в якій Стриївська сільська рада просить розглядати справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку заявника суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла 22 лютого 2010 року (а.с.16), після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок № 26 розташований по вул. Садовій в с. Стриєва, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджується довідкою виконкомом Стриївської сільської ради № 352 від 06.07.2010 року (а.с.13). Судом встановлено, що спір про право у справі відсутній. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 6/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що від встановлення факту права власності [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення права спадкоємця за заповітом [PERSON] на прийняття спадщини, а саме житлового будинку № 26 в с. Стриєва, Новоград-Волинського району після смерті матері [PERSON] тому необхідно встановити факт права власності [PERSON] на нерухоме майно. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.12.2006 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського РУЮ Київської області. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина- Мирослава, [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала розписку, в якій вказала, що отримала від відповідача 1000 (одну тисячу) гривень, тому претензій щодо стягнення з нього аліментів за вересень, жовтень 2010 року не має. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.12.2006 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського РУЮ Київської області, від якого мають неповнолітню дитину: сина - Мирослава, [INFO]. Неповнолітня дитина в даний час проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає матеріальної підтримки по утриманню дитини, чим ставить її та позивачку у скрутне матеріальне становище та порушує право дитини на належний духовний та фізичний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст. 181 СК України п.З у частці від доходу батька. Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів на утримання неповнолітної дитини. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що інших утриманців у відповідача немає, він працює лікарем-анестезіологом в ЦРЛ в м. Біла Церква, Київської області та отримує заробітну плату, а отже й має реальну можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного зі щільним \>іком роботи судді, та потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений Ічний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги змінила та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. Зміну вимог обгрунтувала тим, що відповідач не має постійного заробітку. В поясненнях послалась на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 9 липня 2005 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають з матір»ю та перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 002531, виданим 9 липня 2005 року виконкомом Піївської сільської ради Миронівського району Київської області, свідоцтвами про народження серії 1-ОК № 022968 та серііїї-ОК № 066719. виданими відповідно 21 лютого 2006 року та 27 червня 2007 року виконкомом Піївської сільської ради Миронівського району Київської області, довідкою вказаного органу місцевого скамоврядування №681 від 18 листопада 2010 року. Згоди щодо утримання дітей сторонами не досягнуто. Оскільки обов'язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, то з відповідача, який не працює, хоча працездатний, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти підлягають стягненню в примусовому порядку. Частиною 1 статті 184 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. У відповідності до ст. 81 ЦП К України з відповідача підлягають стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. Гжицького подало позов до [PERSON] про стягнення боргу та відшкодування збитків з наступних підстав : 03.07.2007 року позивач уклав договір №5 з відповідачем про надання освітніх послуг, за яким позивач взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання. 22.09.2008 року відповідач був відрахований на підставі наказу № 543-4. Відповідач оплатив лише плату за 1 семестр. Відповідно до п.5.2 Договору відповідач зобов»язаний оплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ . Відповідач добровільно шкоду не відшкодував , а тому позивач змушений звернутися в суд за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача не прибув, однак подав заяву , що позов підтримує, просить справу розглядати у його відсутності та в його обґрунтування зіслався на обставини викладені в позові. Відносно заочного розгляду справи не заперечують. В судове засідання відповідач не зявився, хоча був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку , що позов слід задоволити з наступних підстав : Згідно договору вбачається, що 03.07.2007 року позивач уклав договір №5 з відповідачем про надання освітніх послуг, за яким позивач взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання Відповідно до п.5.2 Договору відповідач зобов»язаний оплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом і вказує,що працювала у відповідача на посаді головного бухгалтера з 31.12. 2009 року і наказом № 4 від 31.7.2010 року , була звільнена з роботи з 1.08. 2010 року за власним бажанням. Підприємство заборгувало їй нараховану заробітну плату і не виплатило її при звільненні. Основну суму заборгованості вона отримала від відповідача 10.8.2010 року. Позивач просить стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 1 по 10 серпня 2010 року в сумі 229.62 грн. та 500 грн. в відшкодування гральної шкоди, цю вимогу вона мотивує тим,що несвоєчасністю розрахунку їй такої шкоди спричинено, бо Було порушено її нормальні життєві зв»язки. ї вимоги позивач - підтримала. ред-к відповідача - проти позову заперечила і ояснила,що позивачка працювала в бюро подорожей за умісництвом (по 4 год. ),заяву про звільнення з 31.7.2010 ку нею було подано 25 липня 20 10 року, з цього дня озивачка на роботі була відсутня, 31 липня 2010 року був хідний, 1 серпня 2010 року в день видання наказу про її вільнення, позивачки на роботі не було, тому належні їй ошти заробітної плати і не були виплачені,хоч в явності ці кошти були. Позивачка отримала ці кошти .8.2010 року , коли з»явилась в офіс бюро. Вважає,що тримки розрахунку не допустила і моральної шкоди позивачка зазнала. слухавши сторони, вивчивши справу, суд визнає заявлений зов частково обгрунтованим. Судом встановлено, що між оронами виникли правовідносини, пов"язані з виконанням ов трудового договору, які врегульовано ст. 116,177 КЗПП раїни. В судовому засіданні встановлено, що позивач ацював у відповідача з 31.12.2009 року по ,7.2010 року і була звільнена за власним анням.(л.с. ) Нарахована позивачці заробітна плата в обгрунтованими ,з справи видно,що позивач працювала відповідача по 31.7.2010 року включно, цим днем була неділя З 1.8.2010 року позивачка по місцю роботи вже була відсутня За правилами ст.116 КЗПП України, при звільненні працівник всі належні йому від роботодавця суми мають бути виплачен в день звільнення, а коли працівник цього дня не працював то вказані суми мають бути виплачені не пізніше наступног дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги пр це. З справи видно, що позивачка в 31.7.2010 року по місці роботи була відсутня, тому в день її розрахункові кошти їй не були виплачені.(л.с ) 5.8.2010 року нею було подано заяву відповідачу прі виплату вказаної заборгованості (л.с ) . Розрахунок з позивачем проведено 10.8.2010 року, тобто з затримкою на З дні (5,6,9 серпня).Суд визнає це порушенням прав позивачщ і визнає, що за цей час затримки вона має отримати компенсацію. Середньоденний заробіток позивачки складає 38.27 грн., сума заборгованості складає за 3 робочих дн , 38.27x3=114.81 грн. Цю суму суд і стягує на корисИ позивача, решту вимог суд відхиляє,як необґрунтовані. СуЯ також відхиляє вимоги позову в частині стягнення морально шкоди, оскільки позивачкою не наведено переконливих доказі спричинення такої відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайсуду від 26 жовтня 2010 р. задоволено позов ВАТ «Могилів-Подільський машзавод ім.. [PERSON]» ( відповідно до протоколу засідання зборів акціонерів №1 від 21.10.2010 року у відповідності до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» перейменовано з ВАТ на ПАТ) до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 4659 гривень 15 копійок. 06 грудня 2010 року до Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшло клопотання директора ПАТ «Могилів-Подільський машзавод ім.. [PERSON]» про винесення додаткового рішення в даній справі, яким розподілити судові витрати між сторонами. В судовому засіданні дослідивши клопотання директора ПАТ «Могилів- Подільський машзавод ім.. [PERSON]» суд прийшов до висновку, що слід постановити додаткове рішення, виходячи з того, що в заочному рішенні від 26 жовтня 2010 року не вирішено питання про судові витрати. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Після смерті його мами [PERSON] яка померла 11 липня 2008 року, відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 1,74 га. Для ведення особистого селянського господарства та майновий пай в СВК «Любахівський» у розмірі 2255 грн. Все те що належало їй на час смерті заповіла [PERSON] який не встиг своєчасно оформити спадкові права після смерті мами, спадкоємцем якого він є за заповітом. Вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв'язку з чим просить встановити додатковий трьохмісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини. Позивач позовні вимоги підтримав повністю, про що надав суду письмову заяву, просив розглядати справу без його участі. Відповідач визнав позов, про що подав суду письмову заяву. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2008 року [PERSON] надія Андріївна, яка є матір'ю позивача і після якої відкрилась спадщина у вигляді державних актів на право власності на земельні ділянку та майновий пай в СВК «Любахівський». Спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] як це вбачається із оглянутого судом заповіту. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини позивач не встиг своєчасно оформити свої спадкові права через ряд об'єктивних обставин, в т.ч. у зв'язку з тим, що він хворів, в т.ч. перебував за межами сільської ради. Сукупність цих обставин суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч. 2 ст.1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а отже є підстави для задоволення позову. З урахуванням вимог позивача та обставин справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім буде трьохмісячний строк, який повинен обчислюватись з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved