Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 лютого 2010 року вона придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,3201 га, якою він розпоряджався на підставі права власності. Через брак часу укладення угоди купівлі-продажу вони відклали на деякий час, а [PERSON] надав їй розписку, що отримав від неї кошти за продаж земельної ділянки. Через деякий час вони вирішили укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, однак їй було повідомлено, що на дану ділянку накладено арешти державною виконавчою службою Мукачівського міськрайонного управління юстиції. Фактично вони виконали всі дії, які свідчать про укладення договору купівлі-продажу ділянки, оскільки продавець передав ділянку та документи на неї покупцю, а покупець сплатив за неї повну ціну. В звязку з цим вважає, що земельна ділянка належить їй, арешти на неї накладений безпідставно, тому просить суд їх зняти. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. При цьому пояснив, що особисто в позивача ніколи не було ніяких невиконаних зобовязань перед фізичними чи юридичними особами, тому накладати арешти на його майно не було підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, свого представника в судове засіданні не направив. Причину неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що земельна ділянка площею 0,3201 га, що розташована в урочищі «Карпати», с.Карпати, Чинадіївська селищна рада, Мукачівський район, Закарпатська область, кадастровий номер 2122755501:00:001:0201, належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЯЕ №449121, виданого 08 вересня 2008 року. 15 лютого 2010 року [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,3201 га, однак укладення угоди купівлі-продажу вони відклали на деякий час. [PERSON] надав позивачу розписку, що отримав від неї кошти за продаж земельної ділянки. Таким чином продавець та покупець виконали всі дії, які свідчать про укладення договору купівлі-продажу ділянки, оскільки продавець передав ділянку та документи на неї покупцю, а покупець сплатив за неї повну ціну. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що матеріалами справи належним чином доведено факт, що земельна ділянка площею 0,3201 га, що розташована в урочищі «Карпати», с.Карпати, Чинадіївська селищна рада, Мукачівський район, Закарпатська область, кадастровий номер 2122755501:00:001:0201 належить позивачеві [PERSON], а не боржникові [PERSON], суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звільнення даної земельної ділянки з-під арешту підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved