Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21 липня 2009 року він купив у [PERSON], якій діяв на підставі довіреності від імені [PERSON], автомобіль марки Фиат д/н [NUMBER] за 40000 грн., які сплатив у повному обсязі. В даний час він вирішив провести належне оформлення автомобіля, але не може цього зробити, оскільки органи ДАІ відмвлляються це робити посилаючись на арешт спірного автомобіля. Тому просить визнати за ним право власності на спірний автомобіль. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Інші сторони про час і місце розгляду справи повідомлені, однак до суду не зявилися. Суд, заслухавши пояснення сторін, що прибули у судове засідання, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами поданими сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.п. 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи або їх представники зобовязані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Ре єстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості та інш. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в екс плуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності автомобіль [NUMBER] (а.с. 9) 22 серпня 2007 року [PERSON] видав на імя [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність за якою надав вказаним особам, кожному окремо, право володіння, користування та розпорядження належним йому автомобілем [NUMBER] . В свою чергу, 21.07.2009 року [PERSON], якій діяв від імені [PERSON], видав на імя позивача та [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність за якою надав вказаним особам, кожному окремо, право володіння, користування та розпорядження автомобілем [NUMBER] (а.с. 5, 6) Також встановлено, що державний виконавець Сумського РУЮ [PERSON] в листопаді 2009 року наклав арешт на спірний автомобіль для забезпечення виконання рішення суду про стягнення коштів з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра»(а.с. 16) З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 237, 244, 328 ЦК України. Так право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Сторонами суду не надано жодних доказів на підтвердження укладення між позивачем та відповідачами договору купівлі продажу спірного автомобіля. Між тим відповідно до ст.ст. 237, 244 ЦК України між позивачем, [PERSON] та [PERSON] склалися відносини представництва, про що свідчать видані нотаріально посвідчені довіреності., які зазначені вище, та дії [PERSON] та [PERSON], що діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, які не вчинялося жодних дій повязаних з підготовкою до продажу спірного автомобіля. За наведених обставин суд вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed