Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що в ніч з 1 на 2 червня 2007 року було затоплено квартиру [ADDRESS], яка належить їм - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності. Внаслідок залиття квартири в коридорі, вітальні, вбиральні, спальні, дитячій кімнаті та кухні було пошкоджено: ламінатне покриття, шпалери, стеля, двері, вимикачі світла, розетки, світильники, карнизи, кухонні меблі були пошкоджені. Причину залиття та обсяг пошкоджень встановлено 04.06.2007 року комісією КП «Житло-сервіс», про що було складено акт № б/н про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення - самовільне проведення робіт по зміщенню пластикової труби ливневої каналізації власником нежитлового приміщення № 93 [PERSON] без узгодження дозвільної документації. За даними звіту про експертну оцінку майнової шкоди завданої власнику квартири [ADDRESS] та додатків до звіту (кошторисів), виконаної оцінювачем ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» [PERSON], розмір майнової шкоди на дату оцінки складає 220 172,00 гривень. Відповідно до листа Дніпровської районної державної в м. Києві адміністрації балансоутримувачем будинку № 9 по вулиці Мініна в місті Києві є КП «Житло-Сервіс». Вказаний будинок обслуговується КП «Житло-Сервіс». Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право: вчасно та відповідної якості одержувати житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг: на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Виконавець надання послуг зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, яким встановлено комплекс обов'язкових заходів з метою виявлення неполадок, переобладнання тощо, зокрема планові та позапланові технічні огляди, профілактичні огляди, за результатами яких виконавець житлово-комунальних послуг усуває виявлені дефекти, неполадки. З наданих документів слідує, що співвідповідачу КП «Житло-Сервіс» 05.10.2006 року було відомо про наявність невідповідності проектній документації ливневої труби на технічному поверсі будинку № 9 по вулиці Мініна в місті Києві, біля нежитлового приміщення № 93, зокрема про здійснення самовільного зміщення з місця розташування пластикової труби ливневої каналізації будинку. Додаток № 3 до Наказу затвердженого Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року встановлює граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків, зокрема для елементів внутрішнього водостоку встановлено дві доби, а для зовнішнього п'ять діб. На їх думку, враховуючи викладене, представники підприємства по наданню комунальних послуг не належним чином виконували свої обов'язки, оскільки ними було помічене самочинне зміщення з місця розташування пластикової труби ливневої каналізації будинку № 9 по вулиці Мініна в місті Києві, проте не вчинено заходів та ліквідації несправностей, з метою її приведення у відповідність до проектної документації, внаслідок чого сталось залиття їх (позивачів) квартири в ніч з 01 на 02 червня 2007 року. Посилання співвідповідача КП «Житло-Сервіс» на те, що ним було направлено 5.10.2006р. повідомлення співвідповідачу [PERSON] з вимогою про відновлення відповідно до проектної документації ливнестоку на технічному поверсі біля нежитлового приміщення № 93 по вулиці Мініна, 9, в місті Києві не звільняє від обов'язків КП «Житло-Сервіс», як балансоутримувача та виконавця житлово-комунальних послуг вказаного будинку. Зазначені обставини є підставою для висновків, що позивачам були завдані матеріальна та моральна шкода з вини як [PERSON], так і КП «Житло-Сервіс», відповідно до вимог ст.ст. 1166,1167, 1190 ЦК України. Тому просили суд визначити відповідальність співвідповідачів у частці, відповідно до ступеня їх вини, а саме 50% [PERSON] та 50 % КП «Житло-Сервіс». Висновком № 0559 судової будівельно-технічної експертизи, складеним 08.11.2010 року експертом [PERSON] ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз», визначено суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття їх квартири, яка станом на момент проведення дослідження за документальними даними становить 75 502 гривень з врахуванням величини фізичного зносу у вартості оздоблювальних матеріалів; вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструкції підвісної стелі в приміщенні їх квартири з урахування величини фізичного зносу у вартості оздоблювальних матеріалів становить 29 324 гривень. Однак, в дослідницькій частині даного висновку зазначено, що з матеріалів справи, наданої для дослідження і на підставі яких експерт проводив експертизу, «не можливо визначити обсяги робіт по усуненню наслідків залиття та наявні оздоблювальні покриття у приміщеннях квартири № 90» та «за наявними матеріалами справи не вбачається можливим встановити чи наявні деформації у конструкціях підвісної стелі». Враховуючи дане, просили взяти за основу розмір матеріального збитку - 220 172,00 гривні, який підтверджується звітом ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» про експертну оцінку майнової шкоди, завданої їм (позивачам). Крім того, [PERSON] було сплачено послуги за складання звіту про експертну оцінку майнової шкоди ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» в розмірі 1 200,00 гривень, які також просили стягнути з кожного з відповідачів по 50%, тобто по 600 грн. Зважаючи на те, що залиття їх (позивачів) квартири сталося з вини [PERSON] та неналежного виконання КП «Житло-Сервіс» обов'язків по утриманню та експлуатації будинку № 9 по вулиці Мініна в місті Києві та наданню комунальних послуг мешканцям будинку, їм (позивачам) була завдана моральна шкода. Внаслідок пошкодження їх жилого приміщення, вони тривалий період часу були позбавлені належних санітарних умов для проживання. Крім того, факт не визнання своєї вини співвідповідачами у залитті їх квартири змусило їх (позивачів) вживати заходи для фіксування факту залиття, за власний рахунок усувати наслідки залиття, вживати заходи для відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, що призвело до значних змін способу її життя. Сам факт пошкодження жилого приміщення, що використовувалося для їх (позивачів) проживання, мало негативний вплив на їх психологічний стан та звичайний спосіб життя. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, моральна шкода має бути відшкодована в грошовому вираженні сумою в розмірі 1 000,00 грн. (з розрахунку частки 50 % кожний із відповідачів) - кожному із позивачів. Також просили стягнути з відповідачів і судові витрати. В судовому засіданні представник позивачів підтримала уточнені позовні вимоги, зміст позовної заяви та надані нею письмові пояснення по справі. Просила вимоги задовольнити та стягнути на користь кожного позивача матеріальну шкоду з кожного відповідача по 36 695 грн. 33 коп., моральну шкоду по 500 грн. та судові витрати. Зазначила, що в суді було доведено як показами сторін та свідків, матеріалами справи, що причина залиття квартири позивачів - зірвана заглушка на пластиковій трубі ливнестоку на технічному поверсі біля нежитлового приміщення № 93 по вулиці Мініна, 9, в місті Києві; що власником нежилого приміщення № 93 вулиці Мініна, 9, в місті Києві (відповідачем [PERSON]) самовільно було зміщено пластикову трубу ливневої каналізації, що призвело до аварії на системі ливневі каналізації. Представник відповідача КП "Житло-Сервіс" в судовому засіданні позовні вимоги, пред"явлені до них не визнав в повному обсязі, просив відмовити в цій частині. Пояснив, що ними не порушувалися права позивачів, не завдавалося позивачам шкоди. Самі позивачі стверджували, що залиття їх квартири "сталося з вини квартири господаря, квартири що знаходиться над ними на технічному поверсі", тобто з нежилого приміщення №93, власником якого є [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 23.05.2002 року. Сумніву того, що самовільне втручання в ливневу систему стало причиною залиття квартири позивачів, з вини власника квартири №93 ([PERSON]), немає, це підтверджено і Актом від 04.06.2007 року, який підписаний [PERSON]. Зазначив, що згідно до п.9 Акту №315 від 29.12.2000 року державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об"єкту житлового будинку №9 по вулиці Мініна, обсяги та якість виконаних будівельно-монтажних робіт відповідають вимогам затвердженої проектно-кошторисної документації, будівельним нормам і правилам та умовам договору підряду. Крім того, актами технічного прийняття ливневої системи житлового будинку №9 по вулиці Мініна від 21.12.2000 року, від 25.12.2001 року встановлено, що вона виконана згідно затвердженого проекту та державних будівельних норм, тобто зазначені роботи по будинку були виконані відповідно до проектної документації. Ними було встановлено, що на технічному поверсі власником нежилого приміщення №93 (відповідачем) була замінена труба ливневої системи, що не передбачено проектом, про що ними було надано 05.10.2006 року припис відповідачу - [PERSON] щодо самовільного виконання робіт по переобладнанню ливневої системи без дозвільної документації та приведенню ливневої системи у відповідність до проекту, як передбачено п.1.4.6. "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій". Відповідачем було порушено вимоги п.1.4.4., 1.4.5. вказаних Правил. Крім цього, відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 152, 179 ЖК України, умови договору №199 від 01.03.2004 року. Нежиле приміщення №93, яке є власністю відповідача [PERSON], не відноситься до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку, до місць загального користування, є самостійним об"єктом, є приватною власністю, тому обслуговуюча організація не може проводити будь-яких робіт щодо даного нежилого приміщення. Підприємство, враховуючи викладене, не може нести цивільно-правову відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої іншою особою. Надані ними докази свідчать про те, що винним в даному залитті квартири позивачів є відповідача, який відповідно до вимог законодавства, а саме ст.1166 ЦК України має нести відповідальність за заподіяну ним шкоду. Будь-яких підстав, доказів того, що в залитті квартири позивачів є і вина їх підприємства не було надано стороною позивачів. Ними не були порушені права позивачів та не було їм завдано шкоди, вони є неналежним відповідачем. Виходячи з того, що ними не було завдано позивачам будь-якої матеріальної шкоди, то відсутні і підстави для стягнення з них і моральної шкоди. Зазначив, що будинок не відноситься до комунальної власності, збудований за кошти інвесторів, це власність мешканців, договір на управління майном з власником не укладено, оскільки не створено об"єднання, тому будинок перебуває на позабалансовому рахунку підприємства. Просив врахувати і те, що самі позивачі в своїй позовній заяві писали про те, що залиття їх квартири сталося з вини відповідача, що вони самі бачили, що вода текла з промливневої труби, яка була зрізана, не закріплена, та значно зміщена господарем технічного поверху від першочергового проектного положення. Тобто, сама позовна заява позивачів свідчить про самовільне втручання відповідача в роботу ливневої системи. Сторона відповідача [PERSON] в судове засідання двічі не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши пояснення представників позивачів та відповідача КП "Житло-сервіс", дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що позивачі є власниками в рівних частинах квартири [ADDRESS], що підтверджено договором купівлі-продажу вказаної квартири від 23.09.2003 року. В ніч з 1 на 2 червня 2007 року було затоплено квартиру позивачів. Внаслідок залиття квартири в коридорі, вітальні, вбиральні, спальні, дитячій кімнаті та кухні було пошкоджено: ламінатне покриття, шпалери, стеля, двері, вимикачі світла, розетки, світильники, карнизи, кухонні меблі. Причину залиття та обсяг пошкоджень встановлено 04.06.2007 року комісією КП «Житло-сервіс», про що було складено акт № б/н про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення. Причиною залиття зазначено: самовільне проведення робіт по зміщенню пластикової труби ливневої каналізації власником нежитлового приміщення № 93 [PERSON] без узгодження дозвільної документації. Згідно до звіту про експертну оцінку майнової шкоди, завданої власникам квартири № 90 (позивачам) в будинку № 9 по вулиці Мініна в місті Києві та додатків до звіту (кошторисів), виконаної оцінювачем ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» [PERSON], розмір майнової шкоди на дату оцінки складає 220 172 гривень. Згідно до висновку № 0559 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 08.11.2010 року в ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз», сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивачів, станом на момент проведення дослідження за документальними даними становить 75 502 гривень, з врахуванням величини фізичного зносу у вартості оздоблювальних матеріалів; вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструкції підвісної стелі в приміщенні квартири позивачів, з урахуванням величини фізичного зносу у вартості оздоблювальних матеріалів, становить 29 324 гривень. В дослідницькій частині даного висновку зазначено, що з матеріалів справи, наданої для дослідження і на підставі яких експерт проводив експертизу, «не можливо визначити обсяги робіт по усуненню наслідків залиття та наявні оздоблювальні покриття у приміщеннях квартири № 90» та «за наявними матеріалами справи не вбачається можливим встановити чи наявні деформації у конструкціях підвісної стелі». Таким чином, висновок судової експертизи містить дані не про всі пошкодження, не про весь розмір заподіяної шкоди, а лише часткові пошкодження. Враховуючи дане, суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивачів, має бути визначений в сумі - 220 172 гривні, яка встановлена звітом ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ», зробленим по всіх пошкодженнях, з оглядом пошкоджень на місці. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Надані до справи докази свідчать про те, що винним в залитті квартири позивачів є відповідач [PERSON] Будь-яких доказів стосовно того, що шкоду завдано не з вини даного відповідача, суду не було надано. Стосовно другого відповідача - КП "Житло-сервіс" суд приходить до наступного. В суді встановлено, що будинок №9 по вулиці Мініна в місті Києві не відноситься до комунальної власності, збудований за кошти інвесторів, це є власність мешканців, договір на управління майном з власником не укладено, оскільки не створено об"єднання, тому будинок перебуває на позабалансовому рахунку КП "Житло-сервіс". Нежиле приміщення №93 в даному будинку належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] згідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 23.05.2002 року. Як встановлено зі змісту позовної заяви та Акту від 04.06.2007 року, складеного комісією КП «Житло-сервіс», причиною залиття є самовільне проведення робіт по зміщенню пластикової труби ливневої каналізації власником нежитлового приміщення № 93 [PERSON] без узгодження дозвільної документації. Встановлено, що ще до залиття квартири позивачів КП "Житлосервіс" 05.10.2006 року надали відповідачу - [PERSON] припис щодо самовільного виконання робіт по переобладнанню ливневої системи без дозвільної документації та приведенню ливневої системи у відповідність до проекту. Встановленим та неоспореним є факт того, що саме власником нежилого приміщення №93 ([PERSON]В.) були проведені самовільні роботи по зміщенню ливневої системи, без дозволів на те. Статтями 152, 179 ЖК України передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов"язковим дотриманням вимог Правил користування жилих будинків і прибудинковими територіями. Пунктами 1.4.4. та 1.4.5. вказаних Правил передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення цілісності або руйнації конструкції будинку, погіршення вимог протипожежної безпеки, погіршення умов експлуатації будинку, не допускається. Для здійснення переобладнань чи перепланувань має бути відповідний дозвіл. Аналогічні вимоги зазначені і в договорі №199 від 01.03.2004 року, укладеним між [PERSON] та КП "Житло-сервіс" на нежитлове приміщення №93, в розділі обов"язків власника цього приміщення - [PERSON] Враховуючи те, що нежиле приміщення є приватною власністю відповідача [PERSON], саме в цій власності були здійснені останнім переобладнання переміщення ливневої системи, та враховуючи, що КП "Житло-сервіс" не має будь-якого права втручатися чи проводити будь-які роботи без дозволу власника в приміщеннях, що перебувають у власності осіб, суд вважає, що відповідач КП "Житло-сервіс" не мав і не має на даний час будь-яких законних підстав привести ливневу систему до стану, передбаченого проектною документацією. Таким чином, відсутні докази та підстави для покладення на відповідача КП "Житло-сервіс" обов"язку по відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної на користь позивачів. Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до того, що діями відповідача [PERSON] позивачам завдано моральних страждань, переживань, було пошкоджено їх приватну власність, що призвело до зміни способу життя позивачів. Розмір моральної шкоди, визначений позивачами, по 1 000 грн. на користь кожного позивача, на думку суду є відповідним і з відповідача [PERSON] має бути стягнута вказана моральна шкода. Матеріальна шкода має бути відшкодована відповідачем [PERSON] в рівних частках кожному позивачу по 1/3 частині від розміру матеріальної шкоди. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір, витрати на ІТЗ та витрати за складання звіту, і на його користь мають бути відшкодовані всі ці судові витрати, які підтверджені наданими квитанціями, загальна сума 2 930 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial