Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОДЕНТ» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди, в якій зазначила, що вона працювала на посаді головного бухгалтера в ТОВ «ТЕХНОДЕНТ» в період з 13.05.2003 року до 08.09.2004 року - на постійній основі, а з 09.09.2004 року до 31.07.2009 року - за сумісництвом. 31.07.2009 року вона звільнилась з посади головного бухгалтера за власним бажанням. На день звільнення, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати склала 5 241,48 грн.. Факт неотримання належної їй заробітної плати з липня 2008 року по липень 2009 року підтверджується відсутністю підпису її у графі «підпис про отримання» розрахунково-платіжних відомостей. Також вона не використала дні щорічної відпустки за повний 2008 рік та сім місяців 2009 року. Сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за повний 2008 року складає 436,06 гривень. Сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за сім місяців 2009 року складає 198,73 грн.. Відповідач всупереч законодавству не провів належні позивачу виплати незважаючи на її численні вимоги. Просила стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати - 5243,06 коп.; суму компенсації за невикористану щорічну відпустку у 2008 році, 436,06 грн., суму компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за сім місяців 2009 року - 198,73 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати - 1607,84 грн., компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлений строків їх виплати - 884,98 грн., суми витрат на правову допомогу - 2100,00 грн., компенсацію за заподіяну моральну шкоду - 4 500,00 грн.. вихідну допомогу у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку - 510,00 грн., а усього 15,479,09 гривень. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки у судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до приказу № 1-ОК від 01 серпня 200 року звільнено головного бухгалтера [PERSON] з 01 серпня 2009 року за ст. 36 КзПП України. Підстава: заява [PERSON] від 30.07.09 року. Згідно розрахунково-платіжним відомостям заробітна плата головного бухгалтера [PERSON] після обовязкових відрахувань складала: за липень 2008 року в розмірі 453,47 грн., за серпень 2008 року в розмірі 453,47 грн., за вересень 2008 року в розмірі 453,47 грн., за жовтень 2008 року в розмірі 494,70 грн., за листопад 2008 року в розмірі 494,70 грн., за грудень 2008 року в розмірі 494,70 грн., за січень 2009 року в розмірі 494,34 грн., за лютий 2009 року в розмірі 494,19 грн., за березень 2009 року в розмірі 494, 19 грн., за квітень 2009 року в розмірі 494,19 грн., за травень 2009 року в розмірі 140,02 грн., за червень 2009 року в розмірі 140,02 грн., за липень 2009 року в розмірі 140,02 грн., а всього - 5 241,48 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно ч. 1 ст. 83 КЗпПУ та ч.І ст. 24 Закону України «Про відпустки» , у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпу стки працівникам, які мають дітей. Позивач не використала дні щорічної відпустки за повний 2008 рік та сім місяців 2009 року. Сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за повний 2008 рік складає 436,06 грн., сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за сім місяців 2009 року складає 198,73 грн.. Середній заробіток за весь час затримки з 03.08.2009 року по день подання позовної заяви 28.05.2010 року складає 1607,84 грн. Компенсація втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати складає 884,98 грн.. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 4500 грн. 00 коп., суд приходить до наступного. Відповідно до ч.І ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Позивачка не змогла обгрунтувати свої доводи щодо заподіяної моральної шкоди, не навела в чому саме на її розсуд полягає моральна шкода, яку заподіяв відповідач, не навела доказів причинно - наслідкового звязку між діями відповідача та ймовірною шкодою та доказів того, що моральна шкода взагалі була їй заподіяна, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Також суд вважає, що не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивачки в частині стягнення суми витрат на правову допомогу в розмірі 2100,00 грн. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року ..Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справи. Граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Позивачкою розрахунок наданих послуг (консультації, складання позовної заяви тощо) з зазначенням часу, який було витрачено на надання такої допомоги не наданий. Крім того з відповідача підлягають стягненню на користь держави державне мито в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн..

Outcome: partial