Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] відділу реєстрації актів громадянського стану про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з жовтня 2004 року по грудень 2007 року позивач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. У цей період, а саме 13.12.2005 року у них народилась донька [PERSON]. Відповідачка сама зареєструвала дитину у [PERSON] відділі реєстрації актів громадянського стану, зазначивши запис про батька відповідно до вимог ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме [PERSON]. Позивач у силу своєї юридичної неграмотності не придав значення цьому акту. З грудня 2007 року стосунки між ним та відповідачкою погіршились. Вона почала вести аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, до дитини батьківських почуттів, любові, турботи не виявляє, байдужа до її подальшої долі, залишила проживати доньку з ним та його матір»ю. Відповідач іноді забирає дитину, але це негативно впливає на неї, донька лякається матері й хоче жити з ним-позивачем. Просить суд постановити рішення, яким визнати його [PERSON] батьком [PERSON] [INFO], зобов»язати внести зміни у запис у Книзі народжень про батько [PERSON] та записати батьком його, а також замінити прізвище [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтвердила свої вимоги та їх обґрунтування, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] відділу реєстрації актів громадянського стану у судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та винести рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином телеграмою, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Заслухавши представника позивача, з"ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, серія 1-HO № 041204, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.11). За поясненнями представника позивача [PERSON], що є матір»ю позивача та діє за дорученням, її син [PERSON] дійсно у період з жовтня 2004 року по грудень 2007 року позивач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. У цей період, а саме 13.12.2005 року у них народилась донька [PERSON]. Відповідачка сама зареєструвала дитину у [PERSON] відділі реєстрації актів громадянського стану, зазначивши запис про батька відповідно до вимог ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме [PERSON]. Позивач у силу своєї юридичної неграмотності не придав значення цьому акту. З грудня 2007 року стосунки між ним та відповідачкою погіршились. Вона почала вести аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, до дитини батьківських почуттів, любові, турботи не виявляє, байдужа до її подальшої долі, залишила проживати доньку з ними. Відповідач іноді забирає дитину, але це негативно впливає на неї, донька лякається матері й хоче жити з ними. Підтверджує вимоги позивача стосовно зобов»язання внести зміни у запис у Книзі народжень про батько [PERSON] та записати батьком його, а також замінити прізвище [PERSON] на [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] міської Ради від 06.07.2010р., позивач [PERSON] дійсно у період з жовтня 2004 року по грудень 2007 року позивач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. У цей період, а саме 13.12.2005 року у них народилась донька [PERSON].(а.с.9). Згідно довідки [PERSON] міської Ради від 06.07.2010р., неповнолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом із позивачем та його матір»ю представником позивача по цій справі, за адресою: м.Красноармійськ, вул.. Молодіжна, 35. Відповідно до вимог ч.3 ст. 128 Сімейного Кодексу України, позов про визнання батьківства можу бути пред»явлений матір»ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього кодексу. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює батьківство [PERSON] щодо доньки [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає наявними всі підстави для задоволення позову у повному обсягу. На підставі викладеного,

Outcome: approved