Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.05.2008 року між позивачем ПАТ „[PERSON] та Кредит в особі представника від Житомирської обласної дирекції, філії «Центральне РУ» АТ «Банку «[PERSON] та Кредит» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №54-11-05/08 МФ про надання їй в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 10\~000 грн. 00 коп.. Відповідачкою [PERSON] було порушено п.п. 3.2, 4.3. вищевказаного кредитного договору, а саме не сплачено кредит, проценти та щомісячну комісію за користування кредитними ресурсами, про що її неодноразово було повідомлено, але вона ухиляється від виконання зобовязань по кредитному договору. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору, за несвоєчасне чи не повному обсязі зарахування коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентах відповідачкою [PERSON], позивач має право на дострокове повернення кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів по них, неустойки. Також позивачем 07.05.2008 р. з метою забезпечення виконання зобовязань відповідачкою [PERSON] було укладено з відповідачкою [PERSON] договір поруки №54-11-05/08-МФ-П1. Представник позивача в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просить їх задовольнити, не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились. Враховуючи, те, що про час і місце судового розгляду вони були повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявка суду не повідомили, заперечення проти позову не подали, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 07.05.2008 р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №54-11-05/08 МФ, копія якого знаходиться у матеріалах справи (а.с.13-14). Згідно умов договору остання зобовязалася повернути кредит та сплатити банку нараховані відсотки у вказаний строк, з виплатою грошових сум частинами щомісячно, однак ці умови відповідачкою не виконані і на день звернення позивачем до суду заборгованість за кредитом з нарахованими штрафними санкціями становить 68\~475,23 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу (а.с.7-8). Відповідно до договору поруки [PERSON] поручилася перед банком в тому, що вона зобовязується перед кредитором (позивачем) відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачкою [PERSON] зобовязань за кредитним договором (а.с.16-17). Як видно із листів-повідомлення (а.с.18,19), як боржник [PERSON], так і поручитель [PERSON] попереджалися про необхідність погашення боргу, однак у добровільному порядку відмовляються виконувати свої зобовязання перед позивачем. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків: \~ Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно-правових \~угод, а саме кредитного договору. \~ У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. \~ Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові \~у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ У встановлений договором та законом термін, відповідачка [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконала, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків та пені не приймала. \~ \~ Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобовязань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. \~ Отже, заявлені Банком вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом, за відсотками та за комісією є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення пені, то суд приходить до наступного висновку. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 23.04.2010 року по тілу кредиту становить 10\~000 грн., по відсоткам за користування кредитом 5\~008,10 грн., що в загальному складає 15\~008,10 грн., а заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії 53\~467,13 грн., що на думку суду значно перевищує розмір збитків. Таким чином суд бере до уваги, що заборгованість відповідачів перед позивачем на час розгляду справи становить 15\~008,10 грн., а тому оцінює заявлений розмір пені таким, що значно перевищує розмір несплаченого боргу, в звязку з чим заявлена вимога підлягає зменшенню до суми 15\~000 грн. \~ Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідачів понесених позивачем судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позову, у сумі 300,08 грн.

Outcome: partial