Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,16 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Кривоозерської сільської ради за адресою с. Криве Озеро Друге вулиця Пушкіна, 70. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 15 грудня 2009 року на підставі цивільно-правових угод вона стала власником цілого житлового будинку № 70, що знаходиться по вулиці Пушкіна в с. Криве Озеро Друге Кривоозерського району. За вказаним будинком числиться земельна ділянка площею 0,75 га. Рішенням Кривоозерської сільської ради № 14 від 13 вересня 1994 року земельна ділянка площею 0,21 га передана їй у власність для ведення особистого господарства. Земельну ділянку для обслуговування житлового будинку Кривоозерська сільська рада відмовляє передати їй у власність, посилаючись що існує земельний спір, який повинен бути вирішено в судовому порядку. Посилаючись, що в порядку адміністративного судочинства судом розглядалась адміністративна справа за її позовом щодо оскарження рішення Кривоозерської сільської ради по вказаному земельному спору та ухвалена постанова, якою скасоване рішення сільської ради щодо нерозгляду питання позивачки про приватизацію земельної ділянки, сільська рада до компетенції якої відноситься вирішувати питання передачі земельних ділянок у власність громадян не приймає рішення, а тому позивачка просить в судовому порядку винести рішення та передати їй земельні ділянки у власність для обслуговування належного їй на праві приватної власності будинку та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою вулиця Пушкіна, 70 в смт. Криве Озеро Друге Кривоозерського району. В судовому засіданні представник позивачки змінив позовні вимоги, просив передати [PERSON] у власність земельну ділянку, що знаходиться біля належного їй житлового будинку, яку використовує [PERSON] без законних підстав. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо передачі у власність [PERSON] земельну ділянку, зайняту під житловим будинком та господарськими будівлями. В іншій частині позову просив відмовити, вказуючи, що сесією Кривоозерської сільської ради [PERSON] надана у власність земельна ділянка, яка розташована за адресою с. Криве Озеро Друге вул. Пушкіна, 70 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, попередній власник якого був власником спірної земельної ділянки. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 23 грудня 2009 року за цивільно-правовими угодами, укладеними в 1983, 2009 рр. позивачка [PERSON] стала власником цілого житлового будинку, що розташований в с. Криве Озеро Друге вулиця Пушкіна, 70. Вказаний житловий будинок їй перейшов в порядку спадкування за заповітами та за договором дарування, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 17 листопада 1983 року, реєстровий номер 1857, 15 грудня 2009 року, реєстрові номера 2498, 2500, договору дарування від 4 червня 2009 року, реєстровий номер 930 (а.с. 5-11). Земельна ділянка, що знаходилася біля будинку, попередніми власниками не приватизовувалася, а тому земля обєктом відчуження в цивільно-правових угодах не була. Як вбачається із довідки №1 від 05 січня 2010р оку (а.с. 12) біля житлового будинку №70, по вулиці Пушкіна в с. Криве Озеро [PERSON], відповідно до даних по господарських книг за 1969-1970 рр. рахувалася земельна ділянка загальною площею 0,75 га. Рішенням Кривоозерської сільської ради від 13 вересня 1994 року вказана земельна ділянка, що знаходиться за адресою вулиця Пушкіна, 70 в с. Криве Озеро [PERSON], передана у довічне успадковуване володіння для ведення особистого господарства [PERSON] площею 0,21 га, [PERSON] площею 0,39 га та на підставі рішення Кривоозерської сільської ради від 25 жовтня 1996 року для городництва [PERSON] площею 0,15 га. Вказане підтвердили в суді сторони, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вбачається із Державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею (а.с. 31-33, 45,46). [PERSON], який проживав за адресою [INFO] [PERSON], так як біля його будинку була невелика земельна ділянка всього площею 0,12 га, у 1980 рр. його батьком, який проживав [INFO], йому передана частина земельної ділянки, що розташована за адресою вулиця Пушкіна, 70, якою [PERSON] користувався до дня смерті 16 вересня 2001 року. В 1994 році [PERSON] Кривоозерською сільською радою видано документ про право на вказану земельну ділянку Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею (а.с. 31). Після смерті [PERSON] земельною ділянкою користувалися до 2008 року спадкоємці померлого. 18 березня 2008 року житловий будинок № 77, що розташований по вулиці Пушкіна в с. Криве Озеро [PERSON] та перейшов у власність в порядку спадкування після смерті [PERSON] сину [PERSON], останнім було відчужено [PERSON] за договором купівлі-продажу, що підтверджується нотаріально посвідченою угодою (а.с. 29). Земля на якій розташований будинок за адресою вулиця Пушкіна, 77 та земельна ділянка, що передана [PERSON] для довічного успадковуваного володіння за адресою Пушкіна, 70 в порядку спадкування не була переоформлена, а тому документів про право на земельні ділянки на імя спадкоємця [PERSON] не має. [PERSON], придбавши будинок № 77 по вулиці Пушкіна, подав заяву до Кривоозерської сільської ради про приватизацію земельних ділянок, та рішенням №6 від 25 березня 2008 року ХVІІІ сесії 5 скликання сільська рада передає у приватну власність [PERSON] земельні ділянки, які належали померлому [PERSON]. вказуючи як підставу договір купівлі-продажу житлового будинку, зазначивши площі земельних ділянок, які не відповідають фактичним площам, які використовував попередній власник та адресам, за якими земельні ділянки знаходяться. Зокрема в рішенні вказано передати в приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0, 27 для ведення особистого селянського господарства. Як пояснив в суді сільський голова фактично біля будинку, який придбав [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,12 га, решта передана у власність земельна ділянка, яка розташована за адресою вулиця Пушкіна, 77. Отже, з березня 2008 року спірною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою вулиця Пушкіна, 70 користується [PERSON]. Державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку на імя [PERSON] не видавався. При перемірі площа земельної ділянки, що розташована за адресою вулиця Пушкіна, 70, складає 0,3368 га. 23 березня 2010 року [PERSON] звернулася до Кривоозерської сільської ради з заявою про надання у приватну власність всієї земельної ділянки, площею 0,75 га, що знаходиться біля належного їй житлового будинку за адресою Пушкіна, 70 в с. Криве [PERSON]. Згідно зі статтею 118 ЗК України питання про безоплатну приватизацію земельної ділянки за заявою громадянина вирішується сільською радою. Однак, орган місцевого самоврядування не приймає рішення стосовно приватизації земельної ділянки, вказуючи, що існує земельний спір, який повинен бути вирішений в судовому порядку. Вирішуючи питання про право власності на земельну ділянку, суд виходить з того, що згідно з частиною 1 статті 81 право власності на земельну ділянку набувають громадяни України з підстав передбачених законом. Громадяни зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу Х «Перехідні положення»ЗК України), одержані ними до 1 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами відповідно до ст. 120 ЗК України до набувача від відчужувача переходить право власності на частину земельної ділянки, яка зайнята під житловим будинком, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Вказане передбачається також статтею 377 ЦК України. Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам передбачені статтею 121 ЗК України. Системний аналіз норм законодавства дає суду можливість вважати, що Кривоозерська сільська рада Кривоозерського району порушує вимоги закону, не вирішуючи питання про передачу позивачці земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель. Суд також враховує, що компетенцією органів місцевого самоврядування є передача земельних ділянок у власність громадян. [PERSON] звернувся з заявою про останнє в Кривоозерську сільську раду у 2008 році, рішення про надання земельних ділянок прийняте без врахування фактичних розмірів, місця знаходження земельних ділянок, підстав для надання, що призвело до земельного спору між суміжними землекористувачами, який сільська рада не вирішила. Отже, суд вважає справедливим і розумним є вирішення спірного питання шляхом часткового задоволення позовних вимог в частині безоплатної передачі позивачці у власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель в максимальному розмірі встановленому частиною першою статті 121 ЗК України, при цьому площа земельної ділянки, яка передана позивачці в 1994 році для ведення особистого селянського господарства, що підтверджено Державним актом на право довічного успадковуваного володіння землею не може бути зменшена. Щодо решти земельної ділянки, яка знаходиться за адресою Пушкіна, 70 Кривоозерська сільська рада вправі приймати рішення про передачу її у власність громадянам у відповідності до закону.

Outcome: partial