overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

В жовтня 2010 р. ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Позивач вказує на те, відповідачка є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії м. Миколаєва. При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільного підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки до власної мережі відкритою електропроводкою поза приладом обліку електричної енергії, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку, про що складено акт № Ю-6982 від 12 липня 2010 року. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 248 грн. 88 коп. Посилаючись на те, що добровільно погасити борг відповідачка не бажає, та відповідно до ст. 525 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки 248 грн. 88 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судовому засіданні 20 квітня 2011 року позов не визнала В судове засідання 26 травня 2011 року не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка у справі проживає в квартирі № 53 [ADDRESS] та є споживачем послуг з електропостачання, які надає за цією адресою позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільного підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки до власної мережі відкритою електропроводкою поза приладом обліку електричної енергії, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку, про що складено акт № Ю-6982 від 12 липня 2010 року. Розмір відшкодування збитків визначається кількістю обсягу спожитої і недоврахованої розрахунковим приладом обліку споживання електроенергії. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 248 грн. 88 коп. Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, в тому числі пошкодження приладу обліку, порушення Правил користування електроенергією для населення, визначено як правопорушення в електроенергетиці. Відповідно до ст.. 26 даного закону споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та користування електроенергією для населення. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» про відшкодування збитків підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

В березні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що у червні 2009 року нею та її чоловіком [PERSON] було придбано автомобіль BMW 750, 2005 року випуску, право власності на який було зареєстровано за нею. 12 лютого 2010 року нею було видано довіреність [PERSON], якою уповноважувала представляли її інтереси в усіх компетентних органах, установах і організаціях, повязаних з експлуатацією і продажем зазначеного автомобіля. В свою чергу [PERSON] видав доручення на імя [PERSON] та [PERSON] . В подальшому автомобіль був проданий на автомобільній товарній біржі 28 лютого 2010 року [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2010 року договір купівлі-продажу даного автомобіля визнаний недійсним. Посилаючись на вищезазначене, а також ст..216, 387 ЦК України, просила суд витребувати від [PERSON] належний їй автомобіль ВМW 750, 2005 року випуску, двигун № 62В48В52293633, номер кузова WВAHN810X0DT18179. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, про часі і дату судового засідання повідомлений належним чином У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст.. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 28 серпня 2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва договір купівлі-продажу автомобіля ВМW 750, 2005 року випуску, двигун № 62В48В52293633, номер кузова WВAHN810X0DT18179, який був зареєстрований на Автомобільній товарній біржі м. Києва 28 лютого 2010 року за № 55/929, укладений між [PERSON] та [PERSON], від імені якої на підставі доручення діяв [PERSON] визнано недійсним. Таким чином, оскільки відповідач на теперішній час без будь-яких правових підстав володіє спірним майном, позов [PERSON] про витребування автомобіля ВМW 750, 2005 року випуску з володіння [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. Свою заяву мотивує тим, що з сусідкою [PERSON] тривалий час підтримувала добрі відносини, мала спільний побут, разом вели спільне господарство, витрачали спільно кошти на лікування та на предмети побуту. 26.11.1999 року [PERSON] померла в с.Мошурів, проте при житті заповіла земельну частку (пай) дочці заявниці [PERSON]. У березні 2011 року [PERSON] повідомила заявницю, що спадщину за заповітом через відсутність коштів приймати не буде. При зверненні заявниці до Тальнівської нотаріальної контори про прийняття спадщини їй було рекомендовано звернутись до суду з даною заявою. До початку судового засідання представник заявниці подала заяву, що заяву про встановлення факту проживання однією сімєю підтримує повністю та просила суд розглядати справу без її участі. До судового засідання зацікавлена особа Державний нотаріус Тальнівської державної нотаріальної контори, не зявився. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть від 26.11.1999 року серії 1-СР №116684 виданого виконкомом Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про те, що [PERSON] померла 26.11.1999 року в с.Мошурів Тальнівського району. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №14-20-1102 виданого 20 березня 20001 року виданого на [PERSON], Мошурівською сільською радою, що вона є власником земельної ділянки площею 1,7926 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Мошурівської сільської ради. Згідно заповіту від 18.02.1999 року засвідченого секретарем виконкому Мошурівської сільської ради, [PERSON] заповіла земельну частку (пай) [PERSON]. Згідно з довідки Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області від 22.03.2011 року за №132, [PERSON] з серпня 1994 року по 26.11.1999 року проживала спільно з [PERSON], постійно доглядала та здійснила поховання. На підставі ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON], на протязі 5 років 3-ох місяців до дня відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 07.06.1997 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області, за актовим записом №44, було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний момент шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведеться, а тому подальше проживання разом та збереження шлюбу є неможливим, що і змушує позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дітей. До початку попереднього розгляду справи позивачка, до суду подала заяву в якій позовні вимоги в частині стягнення аліментів змінила на тверду грошову суму в розмірі 500 грн. 00 коп. на кожну дитину, позов в частині розірвання шлюбу підтримала та просила суд його задовольнити, справу слухати у її відсутність. До початку попереднього засідання відповідач подав заяву в якій частково змінений позов визнав, просив суд його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне шлюб розірвати оскільки сімя розпалась з мотивів неможливості спільного проживання, шлюб носить формальний характер, зберегти сімю неможливо та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за доцільне частково змінений позов в частині стягнення аліментів задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 500 грн. Залишити проживати з матір'ю дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. Крім того суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. 00 коп. На підставі ч.3 ст.105, ст.112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

В лютому 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.1997 року між нею, та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір № 1237 купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В даний час позивачка не може розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила про їх задоволення. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 26.09.1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір № 1237 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір в порушення вимог закону був укладений на Товарній біржі «Нерухомість Південь» та зареєстрований 27.09.1997 року Миколаївським МЕТІ за №20154. Всі істотні умови сторонами були виконані, а саме позивачка сплатили гроші за квартиру відповідачам, а останні звільнили житло і переїхали на інше постійне місце проживання. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року). Таким чином, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності суд, вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, послався на те, що мають з нею різні погляди на життя та виховання дитини, виникають постійні конфлікти, спільне господарство не ведеться, відновлення шлюбу неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 15.03.2001року народження, який проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю. Просила залишити ій дошлюбне прізвище Сипко. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.... Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подальше спільне життя вказаного подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтересам інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим , що згідно до умов кредитного договору від 17 грудня 2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 4696 гривень 95 коп. на строк до 18 грудня 2010 року, зі сплатою процентів за ставкою 10 % річних за час фактичного користування кредитом. За умовами кредитного договору відповідач зобовязана була щомісячно здійснювати погашення заборгованості за кредитом та погашення відсотків за користування ним. Кінцевий строк повернення кредиту 18 грудня 2010 року, але відповідач свої зобовязання за кредитним договором № 400032587 від 18 травня 2007 року не виконала, а саме не погашає кредит та відсотки за користування кредитом в повному обсязі, що передбачено кредитним договором. Таким чином, сума боргу станом на 21 квітня 2011 року складає 7486 грн. 88 коп., а саме сума заборгованості по основному боргу складає 4394 грн. 56 коп., сума боргу по відсотках складає 235 грн. 74 коп. та комісія 2856 грн. 58 коп. Тому позивач був вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача 7486 грн. 88 коп. заборгованості по кредитному договору, 74 грн. 87 коп. за сплачений судовий збір та 120 грн. за витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи . Представник позивача в судове засідання не зявився , але надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та суду пояснила, що втратила роботу, тому несвоєчасно сплачувала кредит, в даний час вона погашає заборгованість поступово. Суд дослідивши надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, так як судом встановлено, що згідно до розрахунку позивача від 21 березня 2011 року , відповідач заборгувала 7486 грн. 88 коп. Згідно до договору про надання кредиту № 400032587 від 17 грудня 2007 року відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит в сумі 4696 гривень 95 коп. в термін до 18 грудня 2010 року. Таким чином з викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини. У цих правовідносинах порушено право позивача , так як згідно до Ст.ст. 1054,1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику позикодавцеві у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до Ст.ст.1050,625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і зобовязаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу . Таким чином суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю. Судові витрати відповідно до Ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі вищеозначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

[PERSON] 12.04.2011 р. звернулася до суду із заявою, у якій просить установити факт проживання однією сімєю її рідного брата [PERSON] [INFO], який помер 15.11.2009 року та [PERSON], [INFO], яка померла 20 травня 2008 р. Заявник посилається на те, що з 1991 р. [PERSON] проживала разом із її братом у незареєстрованому шлюбі, вела спільне з ним господарство та мала спільний бюджет. Після смерті брата вона успадкувала все його майно. Після смерті співмешканки померлого брата [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) розміром 2,2984 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Куземинської сільської ради. На даний час вона не може її успадкувати без встановлення даного факту, оскільки у померлої [PERSON] будь-яких спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, пояснила, що дійсно її померлий брат [PERSON] та померла [PERSON] проживали однією сімєю починаючи із 1991 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Від заінтересованої особи надійшов лист з проханням розглянути справу без участі їхнього представника. Щодо задоволення вимог заявниці заперечень не мають. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, перевіривши матеріали справи, уважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], який згідно свідоцтва про смерть, помер 15.11.2009 року є рідним братом та сестрою. Після смерті брата [PERSON] успадкувала все належне йому майно: домоволодіння по вул.. Московській, 38, у с. Куземин, Охтирського р-ну, Сумської обл., земельну ділянку (пай). [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про смерть померла 20 травня 2008 р. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) розміром 2,2984 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Куземинської сільської ради. Згідно довідки виданої Охтирською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] звернень до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не було, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Куземинської сільської ради померлі [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1991 р. по березень 2008 р. у с. Куземин, Охтирського р-ну, по вул. Московській, 38. Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, підтвердили суду факт проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, судом установлено, що померлі [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сімєю без шлюбу. Установлення факту проживання однією сімєю має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на спадкування майна після смерті [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Охтирського міськрайонного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Нафтопроммаш»про стягнення заробітної плати та інших належних платежів. Позивач свої вимоги мотивує тим , що він з 3 листопада 2002 року по 9 червня 2009 року працював теслярем у Відкритому акціонерному товаристві «Нафтопроммаш», але після звільнення його з роботи підприємство з ним не розрахувалось в повному обсязі. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. та судових витрат з відповідача. Під час судового розгляду справи позивач відмовився від частини позовних вимог і просив суд лише стягнути з відповідача, спричинену йому моральну шкоду в сумі 1000 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала повністю і суду пояснила, що дійсно взв'язку з невиплатою заробітної плати позивачу було спричинено моральну шкоду, тому вони згодні сплатити останньому 1000 грн. Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як встановлено, що між сторонами виникли трудові відносини в яких було порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати. Судом встановлено, що відповідно до ксерокопії трудової книжки позивач з 3 листопада 2002 року по 9 червня 2009 року працював теслярем у Відкритому акціонерному товаристві «Нафтопроммаш». Згідно довідки про проведення розрахунків від 11 квітня 2011 року (а.с.20) та копії платіжного доручення від 8 квітня 2011 року (а.с.21) підприємство повністю розрахувалось з позивачем по заробітній платі після того як позивач 17 березня 2011 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Тому суд вважає, що позивачу було спричинено моральну шкоду, так як відповідно до матеріалів справи вбачається, що заробітна плата виплачувалась іншим працівникам, тоді як позивачу виплачувалась в розмірі 24 грн.,1 грн. 51 коп., 123 грн. 15 коп., в результаті чого і виникла заборгованість. Суд дійшов висновку, що позивач зазнав душевні страждання в результаті неправомірної поведінки відповідача. Відповідно до Ст.ст. 23,1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини . Таким чином суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі . На підставі вищеозначеного та

Outcome: approved