Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

позивачі звернулись до суду 02.03.2011 року із вказаним позовом, в якому зазначили, що 29.09.1998 року між ними та [PERSON] на товарній біржі «Криворізька»було укладено договір міни нерухомого майна, відповідно до умов якого вони передали у власність [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS] та отримали житловий будинок № 11 по вулиці Обнорського в м. Кривому Розі. Вважають, що зі свого боку, вони добросовісно виконали умови вказаного договору, але на сьогоднішній день він не відповідає вимогам чинного законодавства. Просили суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 29.09.1998 року укладений між ними та [PERSON] на товарній біржі «Криворізька». В судове засідання позивачі не зявились, про час і місце його проведення були повідомлені судом належним чином, надали суду заяви, в яких зазначили, що підтримують позовні вимоги з підстав викладених у ньому, просили суд розглянути справу без їх участі та винести у справі заочне рішення (а.с.22-23). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, через оголошення у газеті «Вісті Придніпровя», однак не подав до суду письмових заперечень проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, причину неявки суду не повідомив (а.с.21). Третя особа про час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, не надіслала до суду заперечень проти позову, причину неявки свого представника не повідомила. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивачів ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання сторони не зявились, суд вважає, що його можливо провести без їх участі, згідно поданих ними заяв та на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.09.1998 року між позивачами та [PERSON] на товарній біржі «Криворізька»було укладено договір міни нерухомого майна, відповідно до умов якого вони передали у власність [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS] та отримали житловий будинок № 11 по вулиці Обнорського в м. Кривому Розі (а.с.9 - ксерокопія договору). Спірний договір міни підлягав обовязковому нотаріальному посвідченню нотаріусами Криворізького міського нотаріального округу. Згідно зі ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку повинний бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однієї зі сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги спричиняє недійсність угоди. Однак, у відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо одна зі сторін цілком чи частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, що виконала угоду, вправі визнати її дійсною. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Оскільки позивачі у повному обємі виконали умови договору, який в той же час не містить протиправних умов, суд вважає за можливе визнати його дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved