Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання заповіту частково не дійсним та визнання права власності на майно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сімєю без реєстрації шлюбу, яке входить у спадщину, посилаючись на те, що вона спільно проживала на протязі 31 року однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер 13 грудня 2009 року в с. Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області. В період спільного проживання з [PERSON] велося спільне господарство та побудовано жилий будинок по вул. Пирогова,3 в с. Мошурів, Тальнівського району, придбали автомобіль марки ГАЗ 21 №Б53-54 ЧК та мотоцикл марки УРАЛ М-67 №95-22 ЧКН та придбали 13.08.2002 року жилий будинок по вул. Пирогова,26, який знаходиться на земельній ділянці розміром 3198 кв.м. в с. Мошурів, Тальнівського району для сина. В Мошурівській сільській раді, а потім і в Тальнівській нотаріальній конторі позивачка дізналась, що [PERSON] 5 грудня 2009 року зробив заповіт відповідно до якого заповів своїй сестрі [PERSON] жилий будинок та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 3198 кв.м., що знаходиться по вул. Пирогова,26 в с. Мошурів, Тальнівського району та на автомобіль марки ГАЗ 21, 1968 року випуску №Б53-64 ЧК. Позивачка вважає, що в спільно нажитому майні є ? частина її майна і тому [PERSON] міг заповісти тільки належну йому ? частину майна, що і змусило її звернутись до суду. Під час розгляду справи позивачем позов було частково змінено в сторону зменшення та відповідно було заявлено позовні вимоги про визнання заповіту заповідача [PERSON] [INFO] від 05.12.2009 року, який посвідчений секретарем Мошурівської сільської ради Тальнівського району, Черкаської області [PERSON] на користь [PERSON] частково не дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину жилого будинку дійсною вартістю 8386 грн. 50 коп. по вул. Пирогова,26 в с. Мошурів, Тальнівського району, який зареєстрований на [PERSON] згідно договору купівлі продажу жилого будинку від 13.08.2002 року, на ? частину земельної ділянки вартістю 2071 грн. 79 коп. для ведення особистого селянського господарства площею 1599 кв.м., що знаходиться по вул. Пирогова,26 в с. Мошурів, Тальнівського району, що була придбана 13.08.2002 року згідно договору купівлі продажу земельної ділянки на яку в послідуючому був виданий державний акт серія 111-ЧР №008019 09.09.2002 року Мошурівською сільською радою на [PERSON], які набуті позивачкою разом з [PERSON], який помер 13.12.2009 року, за час спільного з ним проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з червня місяця 1979 року до дня його смерті. Відповідно визнати за [PERSON] право власності на ? частину жилого будинку дійсною вартістю 8386 грн. 50 коп. по вул. Пирогова,26 в с. Мошурів, Тальнівського району, який зареєстрований на [PERSON] згідно договору купівлі продажу жилого будинку від 13.08.2002 року, на ? частину земельної ділянки вартістю 2071 грн. 79 коп. для ведення особистого селянського господарства площею 1599 кв.м., що знаходиться по вул. Пирогова,26 в с. Мошурів, Тальнівського району, що була придбана 13.08.2002 року згідно договору купівлі продажу земельної ділянки на яку в послідуючому був виданий державний акт серія 111-ЧР №008019 09.09.2002 року Мошурівською сільською радою на [PERSON], які набуті позивачкою разом з [PERSON], який помер 13.12.2009 року, за час спільного з ним проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з червня місяця 1979 року до дня його смерті. Стягнути з [PERSON] на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., та витрати по оплаті інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В судовому засіданні позивач та його представник частково змінений позов підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні частково змінений позов не визнала посилаючись на те, що [PERSON] на законних підставах розпорядився своїм власним майном, склав законний заповіт, заповівши частку свого власного майна їй, як сестрі і тому підстав для визнання заповіту недійсним нема. Представник Мошурівської сільської ради позов також не визнала та повідомила, що заповідальне розпорядження [PERSON] посвідчене 5 грудня 2009 року відповідає волі заповідача і волевиявлення було вільним. [PERSON] керував своїми діями, мав повну цивільну дієздатність. Заповідач самостійно визначає обсяг того, що передається в спадок, він може охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту. Під час посвідчення заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Свідок [PERSON], в судовому засіданні повідомив, що він є сином [PERSON] та [PERSON], і що його батьки проживали однією сімєю та під час спільного проживання побудували жилий будинок по вул. Пирогова,3 в с. Мошурів, Тальнівського району, придбали автомобіль марки ГАЗ-21, мотоцикл марки УРАЛ М-67 та придбали жилий будинок по вул. Пирогова,26, в с. Мошурів, Тальнівського району. Під час купівлі будинку в с. Мошурів по вул. Пирогова,26 в 2002 році батько [PERSON] казав, що будинок він купив для нього. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] під час спільного проживання придбали жилий будинок по вул. Пирогова,26 в с. Мошурів, Тальнівського району. Проживали [PERSON] та [PERSON] однією сімєю більше 30 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] наймав його для ремонту будинку за адресою Пирогова, 26 в с. Мошурів. За виконану роботу з ним розраховувались [PERSON] та іноді його сестра [PERSON] Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи із наступного: Відповідно до статті 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно заповіту від 5 грудня 2009 року [PERSON] зробив таке розпорядження: належний йому житловий будинок та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 3198 кв.м., що знаходиться за адресою с. Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області вулиця Пирогова,26, належну йому земельну ділянку площею 1,7832 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Мошурівської сільської ради Тальнівського району, Черкаської області державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧР №14-20-359 виданий Мошурівською сільською радою 30 березня 2001 року, належний йому автомобіль марки ГАЗ 21 С, 1968 року випуску, реєстраційний номер Б5354 ЧК, заповів [PERSON], [INFO]; належний йому житловий будинок та прилеглу до нього земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: село Мошурів, Тальнівський район, Черкаська область вулиця Пирогова,3, заповів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; належний йому мотоцикл марки УРАЛ М-67, 1979 року випуску, реєстровий номер 95-22 ЧКН, заповів гр. [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 61 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Рішення Тальнівського районного суду, Черкаської області від 19 березня 2010 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], уродженка та жителька с. Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області та [PERSON], який помер 13.12.2009 року в м. Тальне постійно проживали однією сімєю в с. Мошурів на протязі 31 року до дня смерті [PERSON] Відповідно до положень статті 74 СК України Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. ЦК України встановлює поняття заповіту як особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті (стаття 1233). Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним згідно положень частини першої статті 1257 ЦК України. Згідно вимог ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Виходячи з вищевказаного суд вважає за доцільне позов в частині визнання заповіту частково не дійсним та визнання права власності на майно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сімєю без реєстрації шлюбу, яке входить у спадщину задовольнити. В частині стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати понесені за надання правової допомоги в розмірі 3000 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., суд вважає за доцільне задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. виходячи із складності справи та кількості судових засідань та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. а всього стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1120 грн. як понесені нею судові витрати. Крім того суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 104 грн. 58 коп.

Outcome: partial