overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], вказуючи, що 26 липня 2008 року у відділі РАЦС Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано їх шлюб, актовий запис № 25. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені в звязку з відсутністю взаєморозуміння, несумісністю характерів, різні погляди на подружнє життя. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, і підтвердив факт, що сімя розпалася і зберегти її не можливо. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 033708, 26 липня 2008 року у відділі РАЦС Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між сторонами шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 25. Згідно з копією свідоцтва про народження, під час шлюбних стосунків у сторін народився син [PERSON], 07 квітня 2009р.н., який після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у Постанові № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, сторони на примирення не згодні. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на'вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачці за її бажанням залишити [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], вказуючи, що 03 серпня 1996 року у Первомайському міському РАГС Миколаївської області було зареєстровано їх шлюб, актовий запис № 218. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені в звязку з відсутністю взаєморозуміння, несумісністю характерів, різні погляди на подружнє життя. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, і підтвердив факт, що сімя розпалася і зберегти її не можливо. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 289688, 03 серпня 1996 року у Первомайському міському РАГС Миколаївської області було зареєстровано між сторонами шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 218. Згідно з копією свідоцтва про народження, під час шлюбних стосунків у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у Постанові № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, сторони на примирення не згодні. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні ( вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Після розірвання шлюбу, прізвище відповідачці за її бажанням залишити [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинені. Позивачка у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує. Відповідач судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.04.2004. Сторони припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні стосунки припинені. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує. Відповідачка судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов визнає. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.08.1988. Сторони припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати дійсним договір № 98/010 міни нерухомого майна від 30.04.1998, укладений між сторонами, зареєстрований на Чернігівській Універсальній Товарній Біржі „Джі-Ай-Пі, та визнати за позивачами в рівних частинах право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Посилаються на те, що на час укладення договору відповідачі відмовилися посвідчувати його нотаріально. Позивачки у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позов підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає. Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.1998 між сторонами був укладений договір міни нерухомого майна № 98/010, згідно якого відповідачі передали позивачам трикімнатну квартиру загальною площею 62,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS], а позивачі передали відповідачам трикімнатну квартиру площею 41,8 кв.м за адресою: [ADDRESS], та однокімнатну квартиру площею 39,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Договір укладений ними як членами Біржі, посвідчений директором ТОВ „Чернігівська універсальна товарна біржа „Джі-Ай-Пі, зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер 98/010 від 30.04.1998. Відповідно до ст.15 Закону України „Про товарну біржу (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що договір від 01.06.1998 був укладений відповідно до законодавства України, що діяло на момент його вчинення і підлягає визнанню дійсним. Позивачка на законних підставах набула право власності на квартиру, та вступила у володіння нею, про що свідчать копії договорів на надання комунальних послуг. Позов в частині визнання права власності обґрунтований і підлягає задоволенню на підставі ст.392 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] повнолітніх мешканців [ADDRESS], в інтересах КП ВРЕЖО-9, заборгованість по квартплаті та по комунальним послугам, що утворилась за період часу з 01.03.2008р. по 01.03.2010р. в сумі 3635,47 грн. з урахуванням зроблених ними оплат, а також інформаційно-технічний збір в сумі 30 грн. та держмито в сумі 51 грн. в доход держави. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися з невідомих причин, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: У відповідності зі ст.ст. 64,67-68 ЖК України, наймач (власник) квартири зобов'язаний вчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця, вносити квартплату і плату за комунальні послуги, а члени його родини несуть з наймачем солідарну відповідальність по зобов'язанням з договору наймання житлового приміщення. Як встановлено в судовому засіданні в [ADDRESS] прописані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] Відповідачі вчасно не вносили оплату за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим, період часу з 01.03.2008р. по 01.03.2010р. утворилась заборгованість у розмірі 3635,47 грн. /заборгованість по квартплаті 1180,21 грн. та по комунальним послугам в сумі 2455,26 грн./ з урахуванням зроблених ними оплат, яка входить у строк позовної давності, та яку представник позивача просить суд стягнути з них у повному обсязі за рішенням суду. Так як, тривалий час відповідачі не бажають в добровільному порядку у повному обсязі оплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, з них на користь КП ВРЕЖО-9 необхідно в судовому порядку стягнути цю заборгованість, яка утворилась за період часу з 01.03.2008 р. по 01.03.2010р. в сумі 3635,47 грн., з урахуванням зроблених ними оплат, а також інформаційно-технічний збір в розмірі 30 грн., та держмито в сумі 51 грн. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] повнолітнього мешканця [INFO], в інтересах КП ВРЕЖО-9, заборгованість по квартплаті та по комунальним послугам, що утворилась за період часу з 01.02.2009р. по 01.03.2010р. в сумі 732,61 грн. з урахуванням зроблених ними оплат, а також інформаційно-технічний збір в сумі 30 грн. та держмито в сумі 51 грн. в доход держави. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася з невідомих причин, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: У відповідності зі ст.ст. 64,67-68 ЖК України, наймач (власник) квартири зобов'язаний вчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця, вносити квартплату і плату за комунальні послуги, а члени його родини несуть з наймачем солідарну відповідальність по зобов'язанням з договору наймання житлового приміщення. Як встановлено в судовому засіданні в [ADDRESS] прописана та проживає відповідачка [PERSON], яка є відповідальним квартиронаймачем. Відповідачка вчасно не вносила оплату за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим, період часу з 01.02.2009р. по 01.03.2010р. утворилась заборгованість у розмірі 732,61 грн. /заборгованість по квартплаті/ з урахуванням зроблених ними оплат, яка входить у строк позовної давності, та яку представник позивача просить суд стягнути з неї у повному обсязі за рішенням суду. Так як, тривалий час відповідачка не бажає в добровільному порядку у повному обсязі оплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, з неї на користь КП ВРЕЖО-9 необхідно в судовому порядку стягнути цю заборгованість, яка утворилась за період часу з 01.02.2009 р. по 01.03.2010р. в сумі 732,61 грн., з урахуванням зроблених ними оплат, а також інформаційно-технічний збір в розмірі 30 грн., та держмито в сумі 51 грн. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач та відповідач перебували у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Відповідно до поданої копії свідоцтва про народження, вони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Позивачка звернулася до суду з позовом, де зазначає, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги дитині і тому вона просить стягнути аліменти з відповідача на дитину. Позивачка [PERSON] до суду не прибула, на попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити її позов в повному обсязі. Подала суду заяву розглядати справу без її участі та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, в протоколі судового засідання Московського районного суду Санкт-Петербурга РФ, надісланого до суду в порядку судового доручення, відповідач позов визнав повністю, згоден на сплату аліментів дитині щомісячно і до її повноліття, просить розглядати справу за його відсутності. Причини неявки не повідомив. Вислухав позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач працює, має постійний дохід, суд погоджується, що за цими обставинами можливо визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, відповідно до ст. 183 СК України. Розмір аліментів на одну дитину суд вважає обґрунтованим та справедливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду 09.11.2010 р. з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні пояснив, що сімейні стосунки з відповідачкою не склалися, їм не вдалося налагодити нормальних сімейних відносин. Від шлюбу у них народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Спільне проживання з відповідачкою неможливе, суперечить його інтересам, тому просить суд, шлюб розірвати, справу розглянути у відсутності відповідачки, через її небажання з»являтися в судове засідання та постановити рішення заочне, на що дає свою згоду. Відповідачка в судове засідання двічі не з"явилася без поважних причин, хоча про час і місце розгляду справи була належно повідомлена через засоби масової інформації. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, а - саме: свідоцтво про одруження, актовий запис № 129 від 21 лютого 1987 року (а.с.3), суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки позивач довів, що їх подружнє життя з відповідачкою не склалось і збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому шлюб слід розірвати, а рішення по справі слід постановити заочно. На підставі ст.,ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], посилаючись на обставини укладення між сторонами 8 травня 2008 року кредитного договору № 226294 cred, згідно якого відповідачкою було отримано в кредит кошти в сумі 7500 грн. з терміном повернення 6 травня 2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34% річних. Відповідачка не виконувала договірних зобовязань, станом на 6 вересня 2010 року виникла заборгованість з врахуванням застосування штрафних санкцій в сумі 3220,89 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Просила стягнути понесені позивачем судові витрати Відповідачка [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Доводи представника позивача, що [PERSON] порушила строки повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, підтверджуються матеріалами справи, а тому позов в силу ст.ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України слід задовольнити, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгована сума кредиту в розмірі 2236 грн. 82 коп. та процентів за користування кредитом в розмірі 592 грн. 60 коп. Доведеними в силу ст. 549 ЦК України є також вимоги позивача про стягнення з відповідачки визначеної договором суми штрафу за порушення грошового зобовязання, яка становить 391 грн. 47 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 549, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

В заяві до суду позивач вказав, що згідно розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 29 липня 2010 року позивачку призначено опікуном над малолітніми дітьми -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачів по справі - [PERSON] та [PERSON] - згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 червня 2010 року - було позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON], як опікун просить винести рішення, яким стягувати з відповідачів на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини їх доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] та представник органу опіки і піклування в судове засідання не з'явились, проте від них надійшла заява про слухання справи у їх відсутність та про необхідність задоволедня позову. Відповідач [PERSON]пред'явлений позов визнав, а [PERSON] проти позову заперечувала. Суд вважає позов доведеним та обґрунтованим, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч2 ст.247 Сімейного Кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на утримання аліментів. За вимогою позивача розмір аліментів визначено в розмірі 1/2 частини доходу відповідачів і тому стягнення аліментів мають проводитись в вказаній частці. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а батько не надає матеріальної допомоги на її утримання , - просить винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно. В судовому засіданні [PERSON]В наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] предявлений позов визнав. Суд вважає позов доведеним та обгрунтованим, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогою позивача розмір аліментів визначено в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача і тому стягнення аліментів мають проводитись в вказаній частці. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач 23 квітня 2010 року звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти за ст. 37 ЗУ « Про статус... « в сумі 14631,60 гривень за період з 1.03.2007 року по 31.12.2009 року, мотивуючи це тим, що вона з дитиною проживають в [INFO], являються потерпілими від наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала суду заяву , а представник відповідача звернувся з листом і просять суд розглядати справу у їх відсутність. Позивач вимоги підтримує, а відповідач їх не визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено , що позивач та її неповнолітня донька проживають в [INFO], територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, являються потерпілими від аварії на ЧАЄС 3 категорії, мають право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " . Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується компенсація у вигляді щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати, щомісячно. у Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. 37 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації. З врахуванням наведеного, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з врахуванням мінімальної заробітної плати за період з 1.04.2009 року по 31.12.2009 року за ст. 37 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " в межах річного строку звернення до суду« . Оскільки розпорядником цих коштів є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, зобов»язує відповідачів здійснити перерахунок та виплату вищевказаних коштів, а заперечення відповідачів проти позову безпідставні. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial