Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою №65 будинку №24-а мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області та відшкодування частини витрат за комунальні послуги та послуги кабельного телебачення. Покликаючись на ст.ст.64, 156 ЖК України, позивач просить суд: визначити порядок користування вказаною квартирою, виділивши йому житлову кімнату, площею 11,9 кв.м., відповідачці [PERSON] - житлову кімнату, площею 19,5 кв.м., їх повнолітньому сину [PERSON] - житлову кімнату, площею 9,9 кв.м., залишивши в спільному користуванні кухню, площею 7,3 кв.м., ванну кімнату, площею 2,7 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м. і коридор, площею 12,7 кв.м.; зобов'язати ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства укласти із [PERSON] окремі договори про надання комунальних послуг та квартплаті; стягнути із [PERSON] половину витрат по квартплаті з вересня по грудень 2009 року в сумі 669 грн. 00 коп., половину витрат за елекроенергію за цей же період часу в сумі 75 грн. 68 коп. і половину витрат за послуги кабельного телебачення за цей же період часу в сумі 40 грн. 00 коп.; зобов'язати [PERSON] кожного місяця сплачувати половину витрат за електроенергію згідно рахунків ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» і половину витрат за послуги кабельного телебачення згідно рахунків ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія». Такі позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує неведенням спільного господарства із відповідачкою з квітня 2009 року, розірванням з нею шлюбу згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2009 року, відсутністю згоди [PERSON] на оплату половини квартплати, плати за комунальні послуги і послуги кабельного телебачення, а також тим, що між сторонами періодично виникають конфлікти щодо користування кімнатами. В позові [PERSON] вказав, що сторони фактично користуються окремими кімнатами в квартирі №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, в яких проживають: [PERSON] - житловою кімнатою, площею 11,9 кв.м., що обладнана лоджією, площею 2,1 кв.м., а [PERSON] житловою кімнатою, площею 19,5 кв.м. їх повнолітній син [PERSON] навчається в Національному університеті водного господарства та природокористування і в зв'язку з навчанням тимчасово проживає та зареєстрований в гуртожитку м.Рівне, а по приїзду додому проживає і користується житловою кімнатою, площею 9,9 кв.м. Повнолітня дочка сторін - [PERSON] проживає зі своєю сім'єю в м.Кривий Ріг. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити. Позивач пояснив суду, що трьохкімнатна квартира №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області приватизована чотирма особами: ним -[PERSON], відповідачкою [PERSON] та їх дітьми - [PERSON] і [PERSON] На теперішній час сторони проживають в цій квартирі. [PERSON] зазначив, що він користується житловою кімнатою, площею 11,9 кв.м., із лоджією, площею 2,1 кв.м., [PERSON] користується житловою кімнатою, площею 19,5 кв.м., а їх повнолітній син [PERSON] на канікулах і на вихідних користується житловою кімнатою, площею 9,9 кв.м. На дверях вказаних житлових кімнат встановлені замки. Згідно доводів позивача співвласниця зазначеної квартири - повнолітня дочка [PERSON] фактично проживає в м.Кривий Ріг, тому виділяти їй в користування окрему житлову кімнату немає потреби. З цих мотивів, як пояснив [PERSON]. він не звертався до [PERSON] з питанням встановлення порядку користування житлом і не заявляє до неї будь-яких претензій щодо оплати квартплати, плати за комунальні послуги і послуги кабельного телебачення. [PERSON] зазначив, що він не має також будь-яких претензій щодо оплати квартплати, плати за комунальні послуги та послуги кабельного телебачення і до [PERSON]С, з яким веде спільний побут і за якого згідний оплачувати його частку квартплати і послуг по утриманню житла. З пояснень позивача також слідує, що він не звертався до Кузнецовського міського комунального підприємства із заявою про розподіл рахунків по оплаті витрат по утриманню будинку та прибудинкової території, зазначені платежі провадяться на підставі його заяви шляхом утримання із заробітної плати по місцю роботи, а плату за спожиту електроенергію і послуги кабельного телебачення він вносить згідно рахунків, виставлених ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» і ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія». [PERSON] повністю не визнала позовних вимог [PERSON], вказавши на їх безпідставність і необґрунтованість. Згідно доводів відповідачки неможливо встановити порядок користування квартирою №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області в спосіб, який передбачений у позові [PERSON] В такому разі, як зазначила [PERSON], порушується право власності (володіння і користування) на це житло [PERSON]С, яка на праві приватної власності іншого житла не має. Відповідачка також не погоджується з встановленням такого порядку користування житлом з тих мотивів, що позивач закриває на замок житлову кімнату, площею 11,9 кв.м., що обладнана лоджією, площею 2,1 кв.м., і таким чином створює їй перешкоди у вільному доступі до лоджії і позбавляє її права володіння і користування вказаною частиною спільної квартири. Наміру користуватись послугами кабельного телебачення, як вказала [PERSON], вона не має. Вирішення вказаного цивільного спору відповідачка [PERSON] вбачає лише шляхом обміну житла або придбанням для неї однокімнатної квартири, на що із [PERSON] була досягнута домовленість. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучена до участі в справі з ініціативи суду, - [PERSON]С зазначив, що він погоджується з порядком користування квартирою №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, який визначений у позові [PERSON] При цьому [PERSON]С пояснив, що відповідачка [PERSON] і [PERSON] не приймали участі у фактичному встановленні порядку користування вказаним житлом, їх думки при цьому не враховані. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучена до участі в справі з ініціативи суду, - [PERSON] не з'явилася в судове засідання, хоча належним чином була повідомлена судом про час і місце розгляду справи. Із письмових заяв [PERSON] від 17 серпня 2010 року, від 05 жовтня 2010 року, від 08 листопада 2010 року слідує, що вона не визнає позовних вимог [PERSON] і вважає, що в разі задоволення позову буде порушено її право власності на квартиру №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області. Представник Кузнецовського міського комунального підприємства - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залученої до участі в справі за клопотанням позивача, в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Кузнецовське міське комунальне підприємство просить суд провести розгляд справи без участі його представника, про що значиться в листі від 07 липня 2010 року №867. [PERSON] - представник ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія», як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залученої до участі в справі з ініціативи суду, пояснив, що договір на користування послугами кабельного телебачення укладений із [PERSON], який зобов'язаний здійснювати оплату послуг кабельного телебачення. Згідно даного договору проведено підключення до кінцевого пристрою будинкової розподільчої мережі кабельного телебачення одного сигналу (одного телевізора) з квартири №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області. На теперішній час, як зазначив представник ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія», боргу по оплаті цих послуг немає. Згідно пояснень [PERSON] - представника ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго», як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залученої до участі в справі з ініціативи суду, постачання електроенергії до квартири №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області здійснюється на підставі договору, укладеного із [PERSON] Заборгованості на теперішній час по сплаті спожитої електроенергії не існує. Представник ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» зазначив, що за наявності декількох власників квартири прилад обліку електроенергії встановлюється для кожного з них. В такому разі встановлення додаткових приладів обліку можливе лише за умови дотримання нормативно-правових актів, наявності технічної можливості та дозволу власника внутрішньо-будинкових мереж. З пояснень [PERSON] слідує, що ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» не є власником ліній електропередач та внутрішньо-будинкових мереж в м.Кузнецовськ, тому не має відповідних повноважень на здійснення обстеження внутрішньо-будинкових мереж і визначення можливості з технічної сторони встановлення в квартирі №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області додаткових приладів обліку електроенергії. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON], представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія» і ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго», дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Свідоцтво про право власності на житло, видане Рівненською атомною електростанцією 23 лютого 2001 року згідно з розпорядженням від 14 грудня 2000 року №6326, яке зареєстровано КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за №29-35-6378 підтверджує, що власниками квартири №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області є сторони по справі - [PERSON] і [PERSON] та їх діти -[PERSON] і [PERSON] Вказана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. З технічного паспорту на квартиру №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області №6231, складеного КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 09 січня 2001 року (інвентарний номер 2304), слідує, що вказана квартира, загальною площею 67,4 кв.м., розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового залізобетонного будинку та складається з трьох кімнат, житловою площею 41,3 кв.м., в тому числі: 1-а - площею 19,5 кв.м., 2-а - площею 9,9 кв.м., 3-а - площею 11,9 кв.м., до якої примикає лоджія, площею 2,1 кв.м.; кухні, площею 7,3 кв.м.; ванної кімнати, площею 2,7 кв.м., вбиральні, площею 1,3 кв.м., і коридору, площею 12,7 кв.м. На теперішній час в квартирі №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області зареєстровані і проживають [PERSON] і [PERSON], що підтверджується довідкою ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства від 12 січня 2010 року №63. Шлюб, укладений між сторонами [PERSON] і [PERSON], - розірвано в судовому порядку рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2009 року. З пояснень сторін і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -[PERSON] та письмових заяв третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] слідує, що на теперішній час [PERSON] фактично проживає в житловій кімнаті, площею 11,9 кв.м., що обладнана лоджією, площею 2,1 кв.м., а [PERSON] проживає в житловій кімнаті, площею 19,5 кв.м. Повнолітній син сторін - [PERSON] в зв'язку із навчанням в Національному університеті водного господарства та природокористування проживає в гуртожитку м.Рівне, а повнолітня дочка сторін - [PERSON] проживає зі своєю сім'єю в м.Кривий Ріг. Домовленості щодо порядку користування квартирою №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області за варіантом, запропонованим позивачем [PERSON], між її співвласниками не досягнуто. При цьому думки та позиції відповідачки [PERSON] і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -[PERSON] щодо встановлення порядку користування житлом, що є спільною сумісною власністю, позивачем [PERSON] не з'ясовувались і не враховані. Дані фактичні обставини визнані у судовому засіданні сторонами обоюдно, тому відповідно до вимог ч.І ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.ч.І-З ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч.І ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до вимог, передбачених ч.І ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Отже, з наведених підстав позов [PERSON] до [PERSON] в частині визначення порядку користування квартирою є безпідставний і необгрунтований. В поданому в суд позові [PERSON] просить визначити порядок користування квартирою №65 будинку №24-а мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області шляхом виділення [PERSON] в користування житлової кімнати, площею 11,9 кв.м., відповідачці [PERSON] - житлової кімнати, площею 19,5 кв.м., і їх сину [PERSON] - житлової кімнати, площею 9,9 кв.м., із залишенням в спільному користуванні кухні, площею 7,3 кв.м., ванної кімнати, площею 2.7 кв.м.. вбиральні, площею 1,3 кв.м. і коридору, площею 12,7 кв.м. Проте, судом встановлено, що сторони зареєстровані і проживають у квартирі №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, яка є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Судом встановлено, що запропонований позивачем порядок користування житлом, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], суперечить вимогам ст.317, ч.ч.І-З ст.319, ч.ч.І, 2 ст.321, ч.І ст.369 ЦК України. В порушення зазначених правових норм зазначений порядок користування житлом обмежує право власності співвласників даної квартири - [PERSON] і відповідачки [PERSON] [PERSON] в такий спосіб [PERSON] позбавляється правомочностей власника щодо фактичного володіння і користування всією вказаною квартирою, належною їй на праві спільної сумісної власності, а [PERSON] обмежується в праві власності (володіння і користування) на лоджію, площею 2,1 кв.м., яка є нежитловою площею квартири, тобто площею загального призначення і примикає до житлової кімнати, площею 11,9 кв.м. Позивачем [PERSON] визнано, що житлова кімната, площею 11,9 кв.м., якою він користується, закривається ним на замок і в момент його відсутності в квартирі ця кімната перебуває зачиненою. Отже, таким чином доступ інших співвласників квартири до лоджії обмежується і в момент відсутності в квартирі [PERSON] є неможливим. До того ж запропонований [PERSON] порядок користування квартирою взагалі не містить визначення порядку користування лоджією. Ч.ч.І, 2 ст.321 ЦК України гарантують, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В даному випадку відсутні підстави для позбавлення [PERSON] і [PERSON] права власності на квартиру №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області і обмеження у здійсненні вказаного права власності. Відповідачка [PERSON] і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON]С, які є співвласниками квартири №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, заперечують проти встановлення порядку користування даною квартирою за варіантом, запропонованим позивачем. Домовленості щодо порядку володіння і користування спільним майном - вказаною квартирою між її співвласниками ([PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]С.) не існує. Отже, за таких обставин, слідуючи вимогам ч.І ст.368 ЦК України, володіння і користування цим житлом має здійснюватися всіма його співвласниками спільно, так як інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.14 постанови ..Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року № 20 з подальшими змінами, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В даному випадку [PERSON] не заявляв позовних вимог про поділ в натурі квартири №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, яка є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Висновку будівельно-технічної експертизи про технічну неможливість виділення співвласникам даного житла ізольованих жилих та інших приміщень із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири, позивач всупереч ст.60 ЦПК України суду не надав, клопотань про призначення такої експертизи в судовому засіданні не заявляв. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В якості обгрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на ст.ст.64, 156 ЖК України, проте вказані норми не застосовуються в даному випадку. Так, ст.64 ЖК України регулює порядок користування житлом наймачем і членами його сім'ї згідно договору найму жилого приміщення. А ст. 156 ЖК України регулює порядок користування житлом власником і членами його сім'ї, які проживають разом з ним. Позивач [PERSON] не є єдиним власником квартири №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, а лише її співвласником, який користується цим жилим приміщенням нарівні з іншими його співвласниками. Судом встановлено, що 27 грудня 2002 року між Кузнецовським міським комунальним підприємством і [PERSON] укладено договір №66 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. З цього договору (п.п.1, 2.2.3.) слідує, що обов'язок по внесенню плати за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно загальній площі квартири, на ремонт відповідно відновної вартості квартири, а також за комунальні послуги по квартирі №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області покладено на [PERSON] Підстави для зобов'язання ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства укласти із [PERSON] окремі договори про надання комунальних послуг та квартплаті - відсутні. [PERSON] не заявляв позову до Кузнецовського міського комунального підприємства, не клопотав про заміну відповідача належним чи допуск Кузнецовського міського комунального підприємства до участі в справі в якості співвідповідача. Таким чином Кузнецовське міське комунальне підприємство не було відповідачем по справі і не мало відповідних прав і обов'язків відповідача. Окрім цього, з пояснень позивача слідує, що він не звертався до Кузнецовського міського комунального підприємства із відповідною заявою про розподіл рахунків плати витрат по утриманню будинку та прибудинкової території. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] у цій частині задоволенню не підлягають. Підстав для стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] половини вказаних витрат за період часу з вересня 2009 року по грудень 2009 року в сумі 669 грн. 00 коп. немає. До такого висновку суд прийшов за таких обставин. Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №243 від 14 січня 2010 року свідчить, що протягом квітня 2009 року - грудня 2009 року із заробітної плати [PERSON] по місцю його роботи на підставі заяви було утримано 2834 грн. 28 коп. плати за житло і комунальні послуги. [PERSON] є однією із чотирьох повнолітніх співвласників квартири №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, що є спільною сумісною власністю без визначення часток. Матеріали справи не містять даних про те, що [PERSON] на праві власності належить 1/2 частка даної квартири. На теперішній час поділ вказаної квартири між її співвласниками непроведений і порядок користування житлом невстановлений. З наведених мотивів також не підлягає задоволенню позов [PERSON] в частині стягнення із [PERSON] в його користь половини витрат за електроенергію за період часу з вересня 2009 року по грудень 2009 року в сумі 75 грн. 68 коп. та про зобов'язання [PERSON] кожного місяця сплачувати половину витрат за електроенергію згідно рахунків, наданих ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго». З матеріалів справи вбачається, що 03 травня 2007 року між [PERSON] і ЗАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго" укладено договір про користування електричною енергією. Згідно умов даного договору (п.п.1, 11, 16) обов'язок по оплаті спожитої електричної енергії покладено на [PERSON] Договору про користування електричною енергією із [PERSON] не укладено, рахунки по оплаті цих послуг між сторонами не розділені, додаткового приладу обліку електричної енергії в квартирі №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області не встановлено. Окрім цього, виписка з рахунку [PERSON] про внесеня плати за спожиту елекричну енергію за період часу з квітня 2009 року по грудень 2009 року в сумі 390 грн. 53 коп. не свідчить про факт оплати цих витрат саме [PERSON] Судом також встановлено, що 09 жовтня 2002 року між [PERSON] і ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія» укладено договір №1146 про користування послугами кабельного телебачення, згідно умов якого обов'язок по оплаті робіт по підключенню до мережі кабельного телебачення, щомісячної абонентської плати та плати за надання інших послуг покладено на [PERSON], який також зобов'язаний не допускати в квартирі несанкціонованих ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія» підключень до кабелю мережі кабельного телебачення третіх осіб (п.п.1.1., 2.2.1, 2.2.8.). Відповідачка [PERSON] не є абонентом по користуванню вказаними послугами кабельного телебачення, тому відповідно немає і обов'язків по їх оплаті. Згідно пояснень представника ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія» в квартиру №65 будинку №24-а мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області проведено підключення однієї точки, тобто одного телевізора. За таких обставин в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення половини витрат за послуги кабельного телебачення за період часу з вересня 2009 року по грудень 2009 року в сумі 40 грн. 00 коп. та про зобов'язання [PERSON] кожного місяця сплачувати половину витрат за послуги кабельного телебачення згідно рахунків, наданих ЗАТ «Телерадіокомпанія Енергія», слід відмовити за безпідставністю цих вимог. Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.І ст.369, ст.372 ЦК України,

Outcome: dismissed