Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, посилаючись на наступні обставини. 25 вересня 2010 року в с.Білолісся померла мати позивача [PERSON], після її смерті залишилася земельна ділянка площею 3,98 га, що призначена для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД без номеру, виданого 01.02.1994 року, яку позивач має право успадкувати по закону в порядку першої черги. В порядку першої черги, крім позивача, право успадкувати вказану земельну ділянку мають його брат [PERSON] та дві сестри: [PERSON] та [PERSON], однак вони відмовляються від своєї частини спадку на користь позивача, про що надали належно оформлені заяви. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в звязку з тим, що успадковуваній земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер. У звязку з тим, що власник земельної ділянки померла, тому отримати кадастровий номер на її імя неможливо. Зважаючи на вищезазначене, позивач змушений звернувся до суду із позовом про визнання за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач до судового засідання не зявився, але надав заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не зявився, згідно надісланої до суду заяви голова сільської ради позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №228145 (а.с.6) вбачається, що [PERSON] померла 25.09.2010 року. Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД б/н від 01 лютого 1994 року (а.с.8) видно, що земельна ділянка розміром 3,98 га, розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району, що була передана для ведення селянського (фермерського) господарства належала на праві приватної власності [PERSON]. Із витягу з поземельної книги державного реєстру земель серії ОД-512508046 №0000003 (а.с.9) вбачається, що на підставі рішення Татарбунарської районної ради від 05 жовтня 1993 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 3,98 га для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер якій не присвоєний. З копії витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №354 від 10.09.2010 р. (а.с.12) вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД б/н з урахуванням коефіцієнту (3,2 станом на 01.01.2010 р.) загальною площею 3,98 га складає 45069,78 грн. З копії довідки виданої відділом Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області (а.с.10,11) вбачається, що земельна ділянка загальною площею 3,98 га, розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району )за межами населених пунктів), дійсно знаходиться у власності [PERSON], що засвідчено Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД, зареєстрований 01.04.1994 року у Книзі записів державних актів, кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Відмова державного нотаріуса Татарбунарського району (а.с.13) свідчить про неможливість видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку з причини відсутності кадастрового номера. Із копії свідоцтва про народження серії ЯЛ №105806 (а.с.7) вбачається, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Із копій свідоцтв про народження серії ІІІ-ЖД №387883 від 11.01.1984 р., серії І-ЖД №373682 від 02.07.1973 р. та серії І-УР №1146761 від 10.04.1964 р. (а.с. 21,17,18) вбачається, що батьками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до належно оформлених заяв (а.с.14,15,16) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частини спадку після смерті матері [PERSON], яка померла 25.09.2011 року на користь свого брата [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка розміром 3,98 га, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області дійсно належала за життя [PERSON], а позивач є сином померлої та спадкоємцем зазначеного майна по закону. Інші спадкоємці відмовилися від своєї частини спадку на користь позивача. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку площею 3,98 га, яка розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та призначена для ведення селянського (фермерського) господарства, що залишилися після смерті його матері [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved