Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-03 00:00:00

Позивач 30.10.2002р. звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що з 27.12.1995 року була учасником товариства з обмеженою відповідальністю Колос(далі ТОВ Колос) з часткою 1,788% у статутному фонді, що складало 2510 грн. Вона працювала у цьому товаристві до 09.03.2001 року і була звільнена за скороченням чисельності працівників. У вересні 2001 року вона звернулась до відповідача із заявою про вихід зі складу засновників та про виплату належної їй частки у майні товариства і частки прибутку, частки у статутному фонду. 04.07.2001 року їй було виплачено лише її частку у статутному фонді в розмірі 2530 грн. та прибуток за 2001 р. в сумі 250 грн. 32 коп., у виплаті решти коштів їй було відмовлено, що в свою чергу також спричинило їй моральні страждання. Просила стягнути з відповідач та її користь 5038 грн. 58 коп. вартості частки у майні товариства пропорційно частці у статутному фонді та належну їй частину прибутку товариства за 1999-2001 р.р., на відшкодування моральної шкоди 2500 грн. та понесені судові витрати. В подальшому позивач неодноразово змінювала та доповнювала позовні вимоги та в остаточному варіанті просила стягнути на її користь з відповідача ТОВ Колосприбуток за використання її частки за 2003, 2004, 2005 роки у розмірі 120600 грн., прибуток за використання її частки за 2006, 2007, 2008 роки у розмірі 187840 грн., вартість частки основних фондів площі 33,56 кв. м. у розмірі 440000 грн., вартість майна устаткування у розмірі 5938 грн., частку у статутному капіталі 5600 грн., прибуток за 1999, 2000, 2001, 2002 роки у розмірі 8004 грн., компенсацію частки у статутному капіталі за 1997 рік 3000 грн., утриману заробітну плату у розмірі 6000 грн., квитанції про сплату ссуди за 1996, 1997, 1998 роки у розмірі 6330 грн., суму не включену до приватизації 150 грн., не виплачену суму на оздоровлення у розмірі 90 грн., моральну шкода у розмірі 20000 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про зміну місцезнаходження, відповідно до ст. 77 ЦПК України, суду не подавав. Справа слухалась у відсутності представника відповідача, згідно ст. 169 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Під час розгляду справи було встановлено, що позивач [PERSON] з 27 грудня 1995 року була учасником товариства з обмеженою відповідальністю Колос. 09 березня 2001 року була звільнена з ТОВ Колосу зв`язку з скороченням чисельності працівників (ст. 40 п. 1 КЗпП України), згідно наказу № 1-К від 05.01.2001р. Частка майна [PERSON] в статутному фонді ТОВ Колосзгідно її внеску до статутного фонду складала 1,788%. 19 вересня 2001 року [PERSON] подала до загальних зборів засновників ТОВ Колосзаяву про виведення її зі складу засновників товариства, з проханням виплатити вартість належної їй проіндексованої частини майна пропорційно її частки в статутному фонді та належної їй частки прибутку, одержаного товариством до моменту її виходу, грошовими коштами. Згідно з протоколом № 9 від 10.09.2002р. загальних зборів ТОВ Колос [PERSON] було виведено зі складу засновників товариства з виплатою всієї належної їй частки в статутному фонді. Сума внеску до статутного фонду учасника ТОВ Колос [PERSON] становила 2530 грн., яку остання отримала 04.07.2002р. по касовому ордеру № 380 у повному обсязі. Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами корпоративних споріввід 24.10.2008р. № 13 вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку. Як передбачено ст. 54 Закону України Про господарські товариствапри виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. При цьому вартість майна та розмір частини прибутку товариства, належні до виплати учаснику, який виходить, повинні обчислюватись на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства. Відповідно до п. 3.7. Рекомендацій Президії Вищого Господарського Суду України Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносинвід 28.12.2007р. № 04-5/14 норми статуту щодо порядку та строків розрахунків з учасником, який вийшов з товариства, повинні відповідати ст. 54 Закону України Про господарські товариства. Передбачений статутом порядок розрахунків з учасником, що вийшов з товариства, може застосовуватись у частині, що не суперечить закону. Суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені вимоги ст. 54 Закону України Про господарські товариствата п. 4.5. Статуту ТОВ Колос, оскільки при виході [PERSON] з товариства їй у встановлені законом строки не було сплачено вартість частини майна товариства, пропорційна її частці у статутному (складеному) капіталі. До такого висновку суд прийшов, приймаючи до уваги висновок судово-бухгалтерської експертизи, проведеної експертом [PERSON] відповідно до ухвали суду від 11.02.2003р. Суд визнає даний висновок обґрунтованим, таким що не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає сумніву в його правильності та вважає належним, допустимим, достовірним доказом. В даному висновку експертом дані відповіді на всі спірні питання, виходячи із пояснень сторін та матеріалів даної справи. Відповідно до відповіді на поставлені питання вбачається, що вартість частки в майні ТОВ Колосстаном на 19.09.2001р., що належить учаснику [PERSON] , пропорційно внеску до статутного фонду 1,788% складає 1720 грн. 05 коп., а тому суд частково задовольняє позовні вимоги в цій частині і стягує з відповідача на її корись вищевказану суму. Судом не приймається до уваги додатковий розрахунок експерта-бухгалтера Дідківської Л.М. виконаний згідно ухвали суду від 11.03.2004р., оскільки судом не доручалось проведення додаткової експертизи експерту-бухгалтеру Дідківської Л.М. Зазначеною ухвалою надання додаткового висновку доручалося експерту Приватної аудиторської фірми Аудит-ВолгінаВолгіній Б.О. Також судом не приймається до уваги довідку Приватної аудиторської фірми Аудит-Волгінавід 16.02.2004р., оскільки ухвалою суду від 11.03.2004р. експертній установі доручалося надати додатковий висновок. Крім того, відповідно до листа Приватної аудиторської фірми Аудит-Волгінавід 01.04.2004р. договір на експертизу не укладався, необхідні для експертизи документи не надавалися, експертиза не проводилася та не оплачувалася. Відповідно до вимог ст.ст. 10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність заборгованості ТОВ Колос перед позивачем по заробітній платі при звільненні її з роботи, невиплати позивачу компенсацій, витрат на оздоровлення, заборгованості за позиками, вартості частки основних фондів, майна, устаткування. Вимоги позивача в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування моральної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Вирішуючи питання про наявність підстав та доказів для відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач не надав доказів на підтвердження факту перенесення ним моральних страждань та наявності послідовного зв`язку між будь-якою шкодою, перенесеними моральними стражданнями та діями відповідача. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди необґрунтовані і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст. 86, 88 ЦПК України, суд стягує з ТОВ Колосна користь [PERSON] судовий збір в сумі 51 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 800 грн., відповідно до представлених квитанцій. Підстав для стягнення інших понесених позивачем судових витрати у суду немає, оскільки вони належним чином не підтверджені і не можуть бути віднесені до судових витрат, в розумінні ст. 79 ЦПК України.

Outcome: partial