Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їм на праві власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS]. Після приватизації даної квартири він ([PERSON]О) одружився з відповідачкою [PERSON] Після реєстрації шлюбу відповідачка поселилися на їх житловій площі, де і була прописана. 07.08.1986 року народилася донька [PERSON]. Сімейне життя [PERSON] та відповідачки не склалося, відповідачка звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб було розірвано, 02.04.2009 року [PERSON] було отримано свідоцтво про розірвання шлюбу. 05.07.2008 року, ще до розлучення, відповідачка залишила сім»ю, тобто [PERSON] та їх доньку, житлову площу, забрала все належне їй майно і переїхала на постійне проживання на іншу житлову площу. До цього вона неодноразово залишала сім»ю і житлову площу, а потім верталася. З 05.07.2008 року відповідачка в спірній квартирі не проживає, не несе ніяких витрат по оплаті комунальних послуг. За весь цей час вона ні разу не приймала яких-небудь мір по вселенню. Відповідачка весь цей час не цікавиться не тільки квартирою, але й донькою. Вона не бачиться з нею і не цікавиться її життям та навчанням, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважають, що не проживаючи на житловій площі з 05.07.2008 року, відповідачка втратила право користування та проживання на ній. В судове засідання позивачі не з"явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та задоволення позову в повному обсязі. Проти заочного рішення в разі неявки відповідачки не заперечували. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не сповіщала, про день та час розгляду справи повідомлялася за відомими адресами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.11.1995 року квартира [ADDRESS] належить в рівних долях [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної власності. Встановлено, що [PERSON] перебував в шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.04.2009 року, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою було розірвано. З довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 403 слідує, що в спірній квартирі зареєстровані позивачі, відповідачка та неповнолітня дитина [PERSON] Відповідно до довідки № 783 від 02.09.2010 року, виданої ЖРЕО № 403 відповідачка зареєстрована за спірною адресою, не проживає протягом двох років. Актами від 01.03.2010 року, 01.06.2010 року та 02.09.2010 року, посвідчених сусідами позивачів та затверджених ЖРЕО № 403 було встановлено факт не проживання відповідачки [PERSON] в спірній квартирі. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідачка не проживає в спірній квартирі вже біля двох років та не являється членом сімї позивача [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved