overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач 23 квітня 2010 року звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти за ст. 37 ЗУ « Про статус... « в сумі 7617,60 гривень за період з 1.1.2007 року по 31.12.2009 року, мотивуючи це тим, що він являється пенсіонером та потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Сторони судове засідання не з'явились. Позивач надала суду заяву, представник відповідача звернувся з листом і просять суд розглядати справу у їх відсутність. Позивач на вимогах наполягає ,а представник відповідача їх не визнає Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено , що позивач проживає в місті Коростені, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, являється пенсіонером, має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " . Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати. Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. 37 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації. З врахуванням розміру мінімальної заробітної плати у встановлені періди та наданого позивачем розрахунку до стягнення позивачу в межах строку звернення до суду за період з 31.12.2008 року по 31.12.2009 року підлягає 3062 грн за ст. 37 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Оскільки розпорядником цих коштів є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з відповідача вищевказані кошти, а заперечення відповідачів проти позову безпідставні. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради в особі Шевченківської районної адміністрації , [PERSON], третя особа пята державна нотаріальна контора м. Запоріжжя про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові зазначено, що батькові позивача [PERSON] на праві власності належав жилий будинок, який розташований за адресою: м. Запоріжжя пров. Полковой, 7, згідно договору купівлі-продажу від 09.03.1987 року, посвідчений державним нотаріусом пятої державної нотаріальної контори. Батьки позивача розірвали шлюб 11.02.1988 року. 09.06.2007 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у виді спірного житлового будинку. Позивач своєчасно звернулась з заявою до держнотконтори про прийняття спадщини після смерті батька, але свідоцтво не отримала. Відповідач по справі є рідною сестрою позивача. З заявою до держнотконтори про прийняття спадщини не зверталась. Після смерті батька, позивач спадщину прийняла фактично. В позові позивач просить визнати за нею [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Запоріжжя пров. Полковой, б. 7 після смерті батька - [PERSON], померлого 09.06.2007 року. В судовому засіданні позивач на позові наполягала, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, заперечень проти позову не надала. Представник відповідача Шевченківська рай адміністрація у судове засідання не зявився, надав суду письмову згоду з позовом. Представник третьої особи 5- держнотконтора у судове засідання не зявився, надав суду письмову згоду з позовом. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до статті 1218 ЦК України , до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом 27.10.2010 року, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 року. 01 жовтня 2010 року шлюбу розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в актовому записі про народження якого в графі «батько» вказаний [PERSON], відповідач по справі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є здоровим, працездатним чоловіком, працює, має стабільний доход. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачкою по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей не досягнуто. У відповідності зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Стосовно розміру стягуваних аліментів, суд вважає достатнім визначити їх у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти такого розміру не заперечує і відповідач. У відповідності зі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача оплату витрат по державному миту та витратам на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка, [PERSON], безвісті відсутнім. В заяві заявниця вказала, що проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У травні 1995 року [PERSON] залишив своє постійне місце проживання та поїхав на заробітки до Москви і з того часу його місцезнаходження невідоме. Прийнятими заходами його розшуку встановити місцеперебування [PERSON] не вдалося. Визнати [PERSON] безвісті відсутнім необхідно для його зняття з реєстраційного обліку і вільного розпорядження своєю часткою житлового будинку. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву в повній мірі та попросила суд її задовольнити, пояснивши, що з травня 1995 року чоловік дома не зявлявся, телефонних розмов з нею не проводив, у знайомих також не зявлявся, жодних відомостей про місце перебування [PERSON] на момент звернення до суду немає. Прокурор в судовому засіданні ніяких заперечень з приводу заяви [PERSON] не мав. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що добре знають [PERSON] Вже десь близько пятнадцяти років [PERSON] вони не бачили, пояснили, що він виїхав на заробітки до Москви та де зараз знаходиться їм не відомо. Вислухавши пояснення заявниці, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що за місцем постійного проживання [PERSON] відсутній, з 1995 року немає відомостей про його місцеперебування. Той факт, що [PERSON] за місцем свого постійного проживання відсутній окрім вищевикладеного підтверджується також [PERSON] пятого скликання Новоград-Волинської міської ради (а.с. 10, 11). Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для заявниці юридичне значення, оскільки дає змогу зняти його з реєстраційного обліку і вільно розпоряджатися своєю часткою житлового будинку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів по 1/4 частини щомісячно на утримання сина [PERSON], [PERSON] жовтня [INFO], посилаючись на те, що шлюб розірвано, відповідач надає періодичну допомогу на утримання дитини, яка є недостатньою. Позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувати у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2000 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб сторін розірваної 1 липня 2009 р., сторони мешкають окремо. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька. Враховуючи наведені обставини, суд вважає вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача обгрунтованими. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 82 ЦПК України з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у сумі 51 грн., а також витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи судом у сумі 120 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Верещаківської сільської ради Лановецького району та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], який помер 20.02.2010 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю і просить визнати пропуск строку для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про вимоги і зміни в законодавстві щодо строків прийняття спадщини і вважала, що вступила в управління спадковим майном, оскільки вона мала правовстановлюючі документи на спадкове майно, також не володіла достатніми коштами для оформлення своїх спадкових прав. Представник Верещаківської сільської ради в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю і згідний, щоб визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просить позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням наступного . [PERSON] постійно проживав у [INFO] і помер 20.02.2010 року, у віці 73 роки . Згідно заповіту від 29 липня 2009 року , посвідченого секретарем виконкому Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, померлий [PERSON] заповів позивачу житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та земельну ділянку площею 1 га, які знаходяться в с.Коржківці по вул.Вишневій,7 Лановецького району. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірниим будівлями та земельної ділянки площею 1 га, що знаходиться в с.Коржківці по вул.Вишневій,7 . Позивач у шестимісячний строк не звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що стало перешкодою успадкувати майно за заповітом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази, представлені позивачем і ті, що здобуті в судовому засіданні, суд вважає, що в даному конкретному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даною заявою, яку мотивував тим, що 23.07.2001 року померла його сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказав, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом і фактично прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, однак в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до держнотконтори не подавав. За таких обставин просив встановити в судовому порядку факт прийняття ним спадщини після смерті сестри і визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позов підтримує і просить його задовольнити (а.с.30). Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, направив до суду лист в якому просив справу розглядати у його відсутності. Вказав, що покладається на розсуд суду, заперечень проти позову суду не надав (а.с.29). Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті сестри [PERSON], померлої 23.07.2001 року, що стверджується копією нотаріально посвідченого заповіту від 08.05.1969 року та копією свідоцтва про смерть спадкодавця (а.с.5-6). Належність на праві власності спадкодавцю нерухомого майна, а саме 11/20 частин житлового будинку №4 (2) по вул.Лозовій в м.Коростень, Житомирської області, стверджується копіями правовстановлюючих документів та довідкою Коростенського МБТІ №2849 від 12.11.2010 року (а.с.16-17, 23). Той факт, що позивач у встановлений законом строк фактично вступив в управління та володіння спадковим майном знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, стверджується письмовими доказами по справі, ніким не оспорюється та визнаний відповідачем. Разом з тим, в суді й знайшли підтвердження обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позову, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки від цього залежить його можливість реалізувати свої спадкові права. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.534, 548-549 ЦК України 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої вчиненням злочину. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вироком Богородчанського районного суду від 19.02.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.04.2010 року, відповідача засуджено за статтею 125 частиною 1 КК України за спричинення їй легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоровя. У звязку із спричиненням тілесних ушкоджень вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Богородчанській районній лікарні, на що витрачала власні кошти. Своїми діями відповідач також завдав їй моральної шкоди, яку оцінює в 5000 грн. Оскільки судовим рішенням встановлено винуватість відповідача, то саме він повинен відшкодовувати заподіяну шкоду. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що засудження своє вважає несправедливим, будь-якої матеріальної та моральної шкоди позивачка не зазнала, тому просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Богородчанського районного суду від 19.02.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.04.2010 року, відповідача засуджено за статтею 125 частиною 1 КК України за спричинення позивачці легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоровя. Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відшкодування матеріальної шкоди, зокрема її відшкодування в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, в судовому засіданні позивачка не довела суму матеріальної шкоди, оскільки не підтвердила походження представлених чеків та квитанцій про оплату медичних послуг та препаратів. Крім того, позивачка не подала суду висновок лікувальної установи чи лікуючого лікаря про те, що їй було рекомендовано саме такі медичні препарати, які зазначені у наявних чеках та квитанціях. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що така шкода позивачці заподіяна і вона відшкодовується у порядку, визначеному статтею 1167 ЦК України. Через спричинення тілесних ушкоджень, фізичний біль, перебування на лікуванні у лікарні, позивачка зазнала моральних страждань, у звязку з чим їй необхідно було вживати додаткових заходів для відновлення попереднього ритму життя. Визначаючи її розмір суд виходить з принципів розумності та справедливості і вважає, що для повного відшкодування спричиненої позивачці моральної шкоди найбільш наближеною буде сума 4000 грн. Отже, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене вище,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 948 грн. 78 коп.. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що квартиронаймачем [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до п.2 ст.218 ЦПК України, шляхом відкриття особового рахунку № 1126 дачею абонентської книжки, відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводиться згідно актів, складених завідуючим будинком та представником підприємства. Відповідачу були надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з липня 2008 року по березень 2010 року на суму 948 грн. 78 коп.. Оскільки відповідачем взяті на себе зобов'язання згідно ст. 525, 526 ЦК України та ст. 68 ЖК України не виконуються, суд стягує борг на користь позивача. Крім того суд стягує з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь Комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» витрати за інформаційно - технічне забезпечення в сумі ЗО грн. 00 коп., а судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог вказав, що його батьку [PERSON] належить 3/7 частин домоволодіння, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Вільямса, буд. № 12. 08.10.2001 року помер його батько. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є він, як син спадкодавця, у нотаріальну контору він не звертався, однак фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном та не відмовлявся від спадщини. В даний час в нього виникло питання з приводу оформлення правовстановлюючих документів на спадщину, що і змусило його звертатись до суду. Просив суд визнати за ним право власності на 3/7 частин домоволодіння, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Вільямса, буд. № 12 в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], померлого 08.10.2001 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник [PERSON] міськради у судове засідання не зявився, заперечень по справі не надав. [PERSON] державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала. Суд, заслухавши сторону, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 10.04.1972 року батьку позивача - [PERSON] належить 3/7 частин домоволодіння, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Вільямса, буд. № 12. 08.10.2001 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, той з подружжя, який його пережив та батьки померлого. Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач, як син спадкодавця, у нотаріальну контору він не звертався, однак фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном та не відмовлявся від спадщини.

Outcome: approved