Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-21 00:00:00

08 жовтня 2010 року ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідачки 14 225, 43 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків в порядку зворотної вимоги, а також судові витрати по справі. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 06 серпня 2008 року між ВАТ «УКС «Дженералі Гарант» та [PERSON] укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу - автомобіля «Чері», державний номер [NUMBER] , у тому числі і за таким ризиком як ДТП. Вигодонабувачем у договорі вказане ПАТ «ВТБ «Банк». 29 грудня 2008 року в Корабельному районі м.Миколаєва за участю автомобіля відповідачки та [PERSON] відбулася ДТП, внаслідок якого автомобіль останнього був пошкоджений. Згідно із оцінкою вартості майнової шкоди її розмір складає 15 279, 53 грн., а за вирахуванням франшизи страхувальника - 14 825, 03 грн., які були перераховані позивачем вигодонабувачу. Додатково позивачем оплачена довідка ДАІ (83, 00 грн. та товарознавче дослідження - 450, 00 грн.). Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03 лютого 2009 року винною у ДТП визнана відповідач [PERSON] , притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідач частково сплатила суму шкоди у розмірі 1 132, 60 грн. Позивач посилається на ст.27 Закону України «Про страхування», за якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У позасудовому порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, тому позивач просить стягнути її на підставі судового рішення. Ухвалами суду від 20 січня 2011 року до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучені [PERSON] та ПАТ «ВТБ-Банк» (а.с.27, 29). Ухвалою суду від 22 червня 2011 року позивач ВАТ УСК «Дженералі Гарант» замінений правонаступником - ПАТ УСК «Гарант-Авто». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просила суд стягнути з відповідачки 13 525, 43 грн., з яких: матеріальних збитків - 12 992, 43 грн., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження - 450, 00 грн., витрат на оплату довідки ДАІ - 83, 00 грн., в іншій частині обставини, викладені у позові, підтвердила. Відповідач у судове засідання відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання судової повістки, про причини неявки суд не сповістила, будь-яких заперечень з приводу позову не надала. Представник третьої особи - ПАТ ВТБ Банк - у судовому засіданні просила постановити рішення на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] - у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання судової повістки, про причини неявки суд не сповістив, будь- яких заперечень з приводу позову не надав. За згодою представника позивача суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини та дійшов наступних висновків. 06 серпня 2008 року між ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» та [PERSON] укладений договір № 19-128930 добровільного страхування наземного транспортного засобу - автомобіля «Чері», державний номер [NUMBER] , у тому числі і за таким ризиком як ДТП. Вигодонабувачем у договорі вказане ПАТ «ВТБ Банк» (а.с.7). 29 грудня 2008 року на вулиці Самойловича в районі АЗС, що по вулиці Подвойського, 16, в Корабельному районі міста Миколаєва відбулася ДТП, внаслідок якого зазначений автомобіль був пошкоджений (а.с.10). Відповідно до калькуляції, виконаної експертом-оцінщиком, з урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля витрати на його ремонт після вирахування франшизи складають 14 825, 03 грн. (а.с.12-19). Вказана сума на виконання договору страхування 13 березня 2009 року на підставі видаткового касового ордеру виплачена [PERSON] (а.с.5). Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03 лютого 2009 року (справа № 3-402/2009) винним у ДТП. яке відбулося 29 грудня 2008 року за участю застрахованого автомобіля Чері, визнана відповідач [PERSON] . З постанови слідує, що остання допустила зіткнення із стоячим транспортним засобом. За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.20). В подальшому відповідач частково сплатила суму спричиненої шкоди (всього - 1 832, 60 грн.). На день розгляду справи сума матеріальної шкоди складає 13 525, 43 грн., з яких: матеріальних збитків - 12 992, 43 грн., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження - 450, 00 грн., витрат на оплату довідки ДАІ - 83, 00 грн. Ч.1 ст. 1191 ЦК України визначає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлює ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення також закріплене в ст.27 Закону України «Про страхування». У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За викладених обставин суд приходить до переконання, що винними діями відповідача позивачу спричинена шкода, яка має бути відшкодована у порядку регресу. Таким чином, позовні вимоги слід визнати обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. Так з відповідачки у відповідності до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» належить стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 1% від ціни позову. В той же час на підставі п.1 ч.І ст.83 ЦПК України частину судового збору у разі зменшення позовних вимог (07 грн. 00 коп.). слід повернути позивачу.

Outcome: approved