overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON], зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 24.05.2008 року, актовий запис № 99. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось із-за подружньої зради останнього. Спільне господарство з відповідачем не ведуть, з 5 листопада 2010 року разом не проживають, спору з приводу спільного подружнього майна не має. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим. За наведених обставин просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вказала, що позов підтримує. Відповідач позов визнав, не заперечує розірванню шлюбу, просить не надавати строк для примирення, однак вважає, що причинами розпаду сім'ї є конфлікти з приводу намагання позивача управляти його власною квартирою. Подружню вірність не порушував. Зберегти сім'ю з позивачем не бажає. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та їх дитини. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 06.03.1982 Бабушкінським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №260. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2009 року, хоча проживають разом, але спільного господарства не ведуть. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя, в результаті чого виникали сварки. Сімя розпалася остаточно, примирення з відповідачем не можливе. Спір майнового характеру буде вирішуватися в окремому порядку. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.03.1982 Бабушкінським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №260. Позивачка у судовому засіданні на розірванні шлюбу наполягала, просила суд позов задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, у раніше призначеному судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечували, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов без їх участі на підставі доказів наданих у справі. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивачки. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, за час наданий судом для примирення не примирилися, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В вересні 2010року позивач [PERSON] звернулася до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на час навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 серпня 2010року їй виповнилося 18 років і в даний час вона навчається у Бердянському машинобудівельному професійному ліцеї другого рівня акредитації на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від матері. Просить стягнути на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на місяць, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення нею двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач у повному обсязі підтримала раніше заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з явилася, згідно заяви від 08 грудня 2010 року просила справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги не визнала, просила суд врахувати наявність у неї двох неповнолітніх дітей та заробіток. В обґрунтування викладеного у заяві додала довідки про доходи, копії свідоцтв про народження та довідку про склад родини. Суд, вислухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги письмову заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов, задоволенню не підлягає по наступним підставам. Відповідно до свідоцтва про народження серії IV- ЖС за № 405011 матір'ю [PERSON], [INFO] записана [PERSON] (а.с.4). 13 серпня 2010 року позивач [PERSON] досягнула повноліття. Як вбачається з довідки за № 164 учбового закладу від 02.09.2010р, остання навчається у Бердянському машинобудівельному професійному ліцеї другого рівня акредитації на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2008р. по 30.06.2011р. (а.с.6). При вирішені питання про стягнення аліментів до закінчення позивачем [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, суд виходить з наступного, у ст. 199 СК України, вказано, що якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час працює у Центрі поштового зв'язку № 2 ЗД УДППЗ «Укрпошта», загальна сума доходу за період з 01.01.2009р. по 31.08.2010р. становить 15814,15 грн.(а.с.22). У складі родини відповідач має неповнолітніх дітей - [PERSON], 1997р.н. та [PERSON], 2004р.н., які перебувають на її утриманні (а.с.21, 24). Отже, при наявності викладених обставин, відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу, оскільки сама знаходиться у скрутному матеріальному становище, а позивач [PERSON], у свою чергу отримує стипендію, оскільки навчається за держзамовленням, що доведено у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 10.11.2010 року з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 14.02.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого є малолітній син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою припинили у лютому 2009 року, так як через постійні сварки, які виникали між ними, взаємовідносини між ними погіршилися та вони почали втрачати почуття любові та взаєморозуміння. Він пішов від відповідачки та у теперішній час створив іншу сімю. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, поновлювати сімейні стосунки не бажає та просить розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Пояснила, що з позивачем вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. У неї є інший чоловік, тому вона не бачить підстав для збереження сімї. Після розірвання шлюбу просить залишити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вислухавши сторони, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.02.2004 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 38. Після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає з відповідачкою, позивач добровільно надає матеріальну допомогу на його утримання та спір про місце проживання дитини відсутній. Зазначені обставини сторонами не заперечувалися. Приймаючи до уваги що сторони на примирення не згодні, з лютого 2009 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть, на розірванні шлюбу категорично наполягають, і за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. За бажанням відповідачки суд залишає їй дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] ,[INFO] у зв'язку із тим, що дочка продовжує навчання в розмір 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду , але не більше, як до досягнення 23-річного віку. Відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітної плати визнав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON] ,[INFO], яка на даний час є повнолітньою та навчається у національному університеті водного господарства та природокористування на платній формі навчання, стипендії не отримує, що підтверджується довідкою № 797 від 01 вересня 2010 року. Оплата за повний курс навчання складає 35 360 грн., що підтверджується копією договору № 13262 від 03.08.2009 року. Відповідно до ч.І ст.199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 182,200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням : стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, доньки; інших обставин, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, розмір стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання її повнолітньої дочки [PERSON] необхідно встановити в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, що буде відповідати інтересам [PERSON] та засадам розумності і справедливості. Відповідно до ч.З ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. На підставі ст.180,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 07 березня 1985 року у Відділі ЗАГСу Київського РВК, актовий запис № 245. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, який не з'явився у судове засідання, на підставі матеріалів та доказів, що є в справі. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстрований 07 березня 1985 року у Відділі ЗАГСу Київського РВК м. Одеси, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії II- ЖД № 374500. Шлюб у позивача перший, у відповідача - другий. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, несумісність характерів, втрата почуття любові один до одного та взаєморозуміння. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. Позивач на примирення не згодна. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1 000 грн. на утримання дочки -[PERSON], [INFO], щомісячно з дня подання заяви до повноліття дочки, тобто до 07 квітня 2019 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що у зв'язку з важким матеріальним станом може сплачувати аліменти у розмірі 400-500 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 травня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 060639. Від шлюбу у сторін 07 квітня 2001 року народилася дочка - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 172020, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Відповідно до довідки КП «ЖКС «Чорноморський» про склад сім'ї та прописку від 21.10.2010 року № 2058 позивач разом із дочкою проживають за адресою: [INFO]. кв. 58. У судовому засіданні позивач зазначила, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач офіційно не працює, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наявність у відповідача нерегулярного доходу, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, суд присуджує аліменти на користь позивача на утримання дочки починаючи з дати звернення до суду, тобто з 22 жовтня 2010 року. На підставі ч. З ст. 81, ч. З ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача у дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення борг у розмірі 221925,20 гривень.та моральну шкоду у розмірі 40000 гривен, а також судові витрати у сумі: державне мито у розмірі 1700 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень. Позивач посилається на те, що 5 травня 2010 року був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу,реєстраційний номер 1536, згідно якого позивач [PERSON] передав у власність грошові кошти у розмірі 221925,20 гривен, що в еквіваленті складає 28000доларів США, а відповідач [PERSON] прийняв та зобов'язався повернути грошові кошти до 01 липня 2010 року. Однак в зазначений термін відповідач гроші не повернув, тому позивач змушений звернутися з зазначеним позовом до суду. Крім того, у зв'язку з порушенням матеріальних можливостей позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 40000 гривен, яка складається з моральних страждань пов'язаних з неможливістю отримати позичені гроші, та із-за браку коштів на інші потреби. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не сповістив. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України , за згодою представника позивача Київським районним судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що 5 травня 2010 року [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 221925,20 гривен, шо в еквіваленті складає 28000доларів США. Даний факт підтверджується договором позики від 5 травня 2010 року, згідно якого [PERSON] зобов'язався повернути позивачу гроші в сумі 221925,20 гривен, що в еквіваленті складає 28000 доларів США до 1 липня 2010 року. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При викладених обставинах [PERSON] повинен повернути борг [PERSON] у розмірі 221925,20 гривен, що в еквіваленті складає 28000 доларів США Також [PERSON] повинен повернути [PERSON] витрати на державне мито у розмірі 1700 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень. В частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 40000 гривен необхідно відмовити тому що позивач не довів суду, що діями відповідача йому були заподіяні моральні страждання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 04 липня 1998 року Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 218. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Крім того, відповідач почав зловживати спиртними напоями. Від даного шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , які мешкають разом із позивачкою. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи заочно. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст.. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем не було надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності\~до вимог\~ст.\~88\~ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача судові\~витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 04 серпня 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 124. В обгрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із позивачем. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач у судове засідання з`явилася, позов підтримала, заперечень проти позову до суду не надійшло. Відповідача було повідомлено належним чином, але він у судове засідання не з`явився. В поданій заяві позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Про час та місце слухання справи всі сторони були повідомлені належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст.. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Ознайомившись з позовною заявою позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем не було надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримав під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved