overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 09.06.2006 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - Володимира, [INFO]. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 09.06.2006 року, мають сина - Володимира, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились з вересня 2010 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком, який перебував в зареєстрованому шлюбі з її матір'ю до 28.03.1995 року. У теперішній час вона навчається на другому курсі Вищого професійного училища технологій та дизайну па бюджетній формі навчання та отримує стипендію у розмірі 200 грн., проживає з матір'ю та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з останнього на її користь аліменти у розмірі !4 частини заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував про їх задоволення, при цьому пояснив, що він офіційно працює ВАТ «Очаківський Райагрохім» робочим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 01.09.1992 року, актовий запис №3144. Як вбачається з довідки, виданої ЖКП ММР «південь» за №5002 від 18.11.2010 року, позивачка проживає разом з матірю та знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні Згідно довідки, виданою Миколаївським вищим професійним училищем технологій та дизайну, від 17.11.2010 року за №551, [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання на бюджетній основі і отримує стипендію у розмірі 200 грн.. Період навчання становить з 01.09.2009 року по 31.01.2012 рік. Судом встановлено, шо відповідач працює в ВАТ «Очаківський Райагрохім» робочим та його середньомісячна заробітна плата становить 1100грн., мати позивачки у теперішній час не працює. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину якшо вони продовжує навчання та в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоїн позивачки обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати: 120,00 грн. на інформапійне-технічне забезпечення у звязку з розглядом цивільної справи та судовий збір в сумі 51,00 грн. Згідно ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне його виконання в частині стягнення аліментів. Па підставі ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

В липні 2010 року ЖКП ММР «Мрія» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі являється власниками квартири [ADDRESS] і зобов'язані своєчасно вносити плату за користування жилим приміщенням. Відповідачі від своїх обов'язків ухиляються, у зв'язку з чим за період з вересня 2009 року по липень 2010 року утворилася заборгованість в сумі 460,07 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 460,07 грн., також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якій і проживають. Згідно представленим позивачем розрахункам, заборгованість по житлових платежах за період з вересня 2009 року по липень 2010 року становить в сумі 460,07 грн. Відповідно до ч.І ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію, а повнолітні члени сімї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту (ч.З ст.156 ЖК України). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також у порядку ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати: на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в розмірі 30,00 грн., на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн. На підставі ст.ст.151, 156 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

В липні 2010 року ЖКП ММР «Мрія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється власником квартири [ADDRESS] і зобов'язан своєчасно вносити плату за користування жилим приміщенням. Відповідач від своїх обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим за період з липня 2009 року по червень 2010 року утворилася заборгованість в сумі 526,84 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 526,84 грн., також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якій і проживає. Згідно представленим позивачем розрахункам, заборгованість по житлових платежах за період з липня 2009 року по червень 2010 року становить в сумі 526,84 грн. Відповідно до ч.І ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію, а повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту (ч.З ст.156 ЖК України). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також у порядку ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати: на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в розмірі 30,00 грн., на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн. На підставі ст.ст.151, 156 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 31.12.2009 року в с.Баглайки Красилівського району померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на присадибну земельну ділянку площею 0,410 га, що розташована в с.Багалайки Красилівського району, яка належала їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та Державного акту на право приватної власності на землю, який не підписаний головою сільської ради і в ньому відсутня печатка та дата його видачі, внаслідок чого останній являється недійсним. Оформити спадщину на вказану присадибну земельну ділянку на себе не може, тому, як відсутній Державний акт виданий на імя померлої, тому вона змушена звертатись з даним позовом до суду. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на присадибну земельну ділянку, що розташована в с. Багалайки Красилівського району. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд находить позовні вимоги підлягаючими задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що матір»ю позивачки являється [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження та укладення шлюбу позивачки і свідоцтвом про смерть спадкодавця. Належність спадкодавиці присадибної земельної ділянки розміром 0,410 га, розташованої в с.Багалайки Красилівського району, підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом № 923 від 08 травня 2001 року. Згідно довідки № 221-02-14 від 14 липня 2010 року державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на присадибну ділянку, через відсутність Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім'я померлої. У відповідності до ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наведене свідчить про те, що позивачка, прийняла спадщину, заяв про відмову від спадщини остання не подавала. За таких обставин, враховуючи, що позивачка є єдиними спадкоємцем та прийняла спадщину за законом, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.07.2009 року Кам»янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 04, обгрунтовуючи вимоги тим, що в психологічному плані вони несумісні, втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим. В даний час збереження шлюбу суперечить його інтересам. [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Відповідач позовні вимоги визнала повністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.07.2009 року Кам»янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 04. В позивача шлюб другий. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В даний час сторони подружніх відносин не підтримують. Спору про майно подружжя немає. Неповнолітня донька після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Відповідач [PERSON] (до шлюбу Лозовська) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище «Височина», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті 14.09.2001 року його матері [PERSON] на житловий будинок №16 по вул. Новоросійська. Тернівка, м. Миколаїв. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради при вирішенні справи покладався на розсуд суду та просив розглянути справу за його відсутністю. Третя особа до суду не з'явилася, заяв про бажання взяти участь при розгляді справи не надала. Ухвалою суду справа розглянута у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини. Вивчивши доводи позову й матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка за життя отримала у користування земельну ділянку по вул. Бугська (Новоросійська) 16, Тернівка, м. Миколаїв, на якій було зведено житловий будинок, свідоцтво про право власності на який видано [PERSON] вже після її смерті 14.01.2004року. Згідно відповіді Першої держнотконтори та фотокопії спадкової справи №422/02, 14.09.2001року мати позивача [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку, який фактично прийняв позивач, так як проживав сумісно зі спадкодавцем та звернувся у встановлений строк до держнотконтори, але у встановленому порядку свідоцтво про право на спадок не отримав. Проте позивачу, після смерті матері на підставі листа Першої державної нотаріальної контори вих.№765/02-14 від 17.03.2010року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадок, у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на майно було отримано спадкодавцем вже після смерті. Крім позивача, інших спадкоємців після смерті спадкодавця немає. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 328, 1226, 1258, 1261, 1266, 1268-1269 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті його матері у вигляді житлового будинку №16 по вул. Новоросійська, Тернівка, м. Миколаїв, оскільки сумісно проживав зі спадкодавцем, звернувся до нотконтори та це нерухоме майно є об'єктом права власності спадкодавця і входить до спадкової маси, правовстановлюючий документ на нього ніким не оспорений та не скасований. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом. Згідно зі ст. ст. 81. 88 ЦПК України судовий збір і інформаційно-технічні послуги сплачені подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

ПАТ "ОТП Банк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягненням суми заборгованості за кредитом та процентам в загальному розмірі 21329,84дол.СІПА, а також штрафу та пені в розмірі 2015грн.58коп., що у гривневому еквіваленті становить 171267грн.86коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю у порядку заочного розгляду. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 5.10.2007року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-400/402/2007 за яким банк надає відповідачу суму кредиту в розмірі 20000дол.США з розрахунку процентної ставки 5,99% річних. Пунктами 4.1, 4.1.2, 4.1.3 зазначеного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем умов договору кредиту, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань зі стягненням пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення та сплатити суму штрафу у розмірі 0,02% від суми заборгованості, але не менше 50грн. Згідно до наданих розрахунків, відповідач був зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі проводити остаточний розрахунок з банком, але дотепер свої зобов'язання у повному обсязі не виконав, з 25.10.2007року допустив порушення строків сплати платежів і суму заборгованості по кредиту в розмірі 18922,82дол.США, суму заборгованості по сплаті процентів в розмірі 2407,02дол.США не погасив, у звязку з чим банком нарахована сума пені в розмірі 1940грн.58коп. та сума штрафу в розмірі 75грн.00коп. Загальна сума заборгованості за договором станом на 25.03.2010 року складає 21329дол.США, що у гривневому еквіваленті становить 169252грн.28коп., яка з урахування суми штрафу та пені складає загальну суму 171267грн.86коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. ст. ст. 509, 526, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином узятих на себе за договором зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та пенею є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується стягнення суми штрафу в розмірі 75грн.00коп., то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суд не вбачає підстав для застосування до позичальника подвійної відповідальності за порушення одних і тих же зобов'язань, за які банком вже нарахована пеня. Відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 1820грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період навчання в розмірі 400,00 грн. щомісячно до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач уточнила вимоги позову та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 300,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 300,00 грн. щомісячно. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність третьої особи. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON], [INFO], являється сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно наданих довідок, повнолітній [PERSON] є студентом четвертого курсу денної форми навчання Миколаївського політехнічного інституту. Термін навчання з 01.09.2007 року до 01.07.2011 року. [PERSON] проживає з матірю [PERSON] Відповідач позивачу в даний час будь-яку матеріальну допомогу не надає. У відповідності до ст. ст. 199, 200 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, у тому випадку, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що в даному випадку відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчатися. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 300,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, тобто до 01.07.2011 року. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 51,00 грн., а також витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

25 листопада 2010 року позивач [PERSON] дюк М.П. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] дюк А.М. про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 20 листопада 2009 року відділом РАЦС по м.Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №302. Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 20 листопада 2009 року відділом РАЦС по м.Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (до шлюбу Семеновою), актовий запис №302 (згідно свідоцтва про шлюб І-ФП №058384, виданого 20 листопада 2009 року). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони проживають окремо з березня 2010 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не бажає зберегти сімю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Головний лікар Кіровоградської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Представник заявника обґрунтовує вимоги тим, що [PERSON] може вчиняти дії, які є небезпечними для нього та оточуючих, оскільки хворіє на психічне захворювання у формі біполярного афективного розладу, поточного епізоду манії з психотичними симптомами. Заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до висновку комісії лікарів-психіатрів від 22.10.2010 року [PERSON], [INFO], страждає на психічне захворювання, а саме: біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами та за своїм станом потребує госпіталізації. За даних обставин заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 12-16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved