Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зазначивши, що [PERSON] на праві приватної власності відповідно державного акта серія ЗП № 000687 належить земельна ділянка площею 3,92 га, яка розташована на території Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області. 21.06.2007р. в договір оренди земельної ділянки №39/Л було внесено завідомо неправдиві відомості щодо передачі [PERSON]В в оренду ТОВ «Лан-Інвест», відповідно до п.п.1,8 якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування зазначену земельну ділянку. 29.04.2009 року порушено кримінальну справу у відношенні посадових осіб ТОВ «Лан-Інвест» за ознаками злочину передбаченного ч. 1 ст. 366 КК України. 26.10.2009р. [PERSON] предявлено обвинувачення у вчиненні вищезазначеного злочину, кримінальна справа розглянута Запорізьким районним судом, [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу, що є нереабілітуючою обставиною. В судовому засіданні позивач і його представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити визнати недійсним договір оренди земельної ділянки. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач ТОВ «Лан-Інвест» належним чином уклав договір оренди земельної ділянки . Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. В судовому засіданні було встановлено, що позивачу на праві приватної власності відповідно державного акта на право приватної власності на землю ЗП № 000687, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, належить земельна ділянка, площею 3,92 га, яка розташована на території Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області. 21.06.2007р. між позивачем та відповідачем був нібито був укладений договір оренди земельної ділянки №39/Л. Відповідно до п.п.1,8 договору оренди позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3,92 га. Позивачем та його представником надані суду договір оренди землі №39/л від 21.06.2007р., акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 21.06.2007р., акт прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) від 21.06.2007р., державний акт на право приватної власності на землю ЗП № 000687, доповнення до договору №39/л. 21.06.2007р. в договір оренди земельної ділянки №39/Л було внесено завідомо неправдиві відомості щодо передачі [PERSON]В в оренду ТОВ «Лан-Інвест», відповідно до п.п.1,8 якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування зазначену земельну ділянку. 29.04.2009 року порушено кримінальну справу у відношенні посадових осіб ТОВ «Лан-Інвест» за ознаками злочину передбаченного ч. 1 ст. 366 КК України. 26.10.2009р. [PERSON] предявлено обвинувачення у вчиненні вищезазначеного злочину, кримінальна справа розглянута Запорізьким районним судом, [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу, що є нереабілітуючою обставиною. Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Достовірно знаючи на момент укладення договору оренди з позивачем, що земельну ділянку орендує третя особа ТОВ «Бліц», відповідач до господарського суду не звертався з позовом до ТОВ «Бліц» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою чи визнання договору недійсним. Відповідно до 203 ч.3 договір може бути визнаний недійсним якщо він суперечить закону, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved