Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

В березні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 24 жовтня 1992 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області був зареєстрований шлюб між позивачкою [PERSON] (до шлюбу - Зайва) А.Б. та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. В позові позивачка вказувала, що причиною розпаду сімї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в насідок чого між подружжям постійно виникали сварки та непорозуміння. Посилаючись на те, що сім'я розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, позивачка просила позов задовольнити, а шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки вважала, що сімя остаточно розпалася і збережена не може бути. При цьому зазначала, що час, який суд надав подружжю для примирення виявився неефективним, оскільки останнє не відбулося та сторони згоди не дійшли. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] Разом з тим пояснив, що сімя розпалась остаточно, а час, наданий подружжю для примирення виявився неефективним. Посилаючись на відсутність у позивачки бажання примиритися й зберегти сімю, просив позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу - Зайва) [PERSON], [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня1992 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне), серія І-ФП №061534, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 18 травня 2010 р. (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія IVФП №362078, виданого Вознесенським міським відділом запису актів громадянського стану Миколаївської області 08 грудня 1993 р., та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП №165485, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області 19 жовтня 2004 р. (а.с.10,11). За ст.51 Конституції України, ст.ст.21,110-112 СК України, шлюб, як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, охороняється державою. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст.111 СК України). Під час розгляду справи з пояснень сторін, судом встановлено, що за час наданий подружжю для примирення, ними не було вчинено дій направлених на примирення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини починаючи з червня 2010 р. та жоден з них не бажає зберегти сімю. За таких обставин, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, оскільки суд прийняв міри по його збереженню, які не привели до позитивного результату. Спір про поділ майна між подружжям відсутній. Згода щодо місця проживання дітей між сторонами досягнута. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 24 жовтня 1992 р. між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу- Зайва) [PERSON] розірванню.

Outcome: approved