Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, за розгляду справи зменшив розмір позовних вимог, в його обґрунтування посилаючись на те, що між банком та [PERSON] 25.04.2005 р. був укладений кредитний договір №35/25/05-А, за яким банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 5 079 доларів США 13 центів терміном по 24 квітня 2010 року на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів; додатковою угодою до кредитного договору №35/25/05-А_ДУ 1 від 04.04.2007 р. змінено кінцевий термін повернення кредитних коштів з 24.04.2010 р. на 12.04.2007 р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та позичальником був укладений договір застави, за яким позичальник передав у заставу банку автомобіль марки ВАЗ 21070, 2005 р.в., колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER], який був ним придбаний за кредитні кошти. 04.04.2007 р. був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору застави №35/25-301/05-А_ДУ1, згідно якого змінено кінцевий термін повернення кредитних коштів на 12.04.2007 р. Укладаючи договір сторони за ним передбачили, що відповідно до п.п. 1.3 кредитного договору позичальник зобовязується, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту при наданні кредитів, відповідно до п.п. 1.2.1, 1.2.2 кредитного договору забезпечити погашення отриманого кредиту на вказані у кредитному договорі рахунки, шляхом внесення готівкою чи перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту зі свого поточного/карткового рахунку у період з 1-го по 10-те включно кожного календарного місяця. Відповідно до п.п. 3.1.2 кредитного договору позичальник зобовязується, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредитну, відповідно до п.п. 1.2.3 1.2.5 кредитного договору щомісяця до 10-го числа включно кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами на вказані у кредитному договорі рахунки шляхом внесення готівкою чи перерахування грошових коштів зі свого поточного/карткового рахунку - у розмірі, що визначається як співвідношення суми чергового отриманого кредиту до 12 місяців у валюті отриманого чергового кредиту. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору та вказаної додаткової угоди до нього позичальник зобовязується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця, а також 12.04.2007 р. або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами; згідно з п. 3.9 кредитного договору позичальник зобовязується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 1.5 кредитного договору від суми простроченого платежу, залежно від валюти кредиту, за яким виникло таке прострочення. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, умови договору у частині обовязку своєчасного та повного виконання умов кредитного договору з боку відповідача не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 12.10.2007 р. становить: 1 304,04 дол. США (що в еквіваленті складає 6 585,40 грн. із розрахунку 5,05 грн. за 1 дол. США), пеня про простроченій заборгованості за кредитом 642,42 грн., пеня по простроченій заборгованості по відсоткам 418,26 грн. (розрахована за період з 11.11.2006 р. по 13.04.2007 р. за 153 дні прострочки за процентною ставкою 26% річних), усього 7 646, 08 грн. У судовому засіданні представник позивача посилався на обставини, зазначені в позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 89) та просив її задовольнити. Відповідач позов не визнала, пояснила, що транспортні засоби, які були придбані за кредитні кошти та які, тобто транспортні засоби, придбавалися для використання під таксі, були реалізовані банком, від реалізації яких була погашена заборгованість в повному обсязі, про що, на переконання відповідача, переконливо свідчить розписка посадової особи заступника керуючого ДФ ВАТ «Кредитпромбанк»[PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором, що, на переконання відповідача, свідчить про слушність її доводів щодо виконання зобовязання в повному обсязі, через що просила суд повністю відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, а також представника відповідача, а також дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходи з наступного. Між ВАТ «Кредитпромбанк», з одного боку, та [PERSON], з іншого, 25.04.2005 р. був укладений кредитний договір №35/25/05-А, за яким банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 5 079 доларів США 13 центів терміном по 24 квітня 2010 року на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів; додатковою угодою до кредитного договору №35/25/05-А_ДУ 1 від 04.04.2007 р. змінено кінцевий термін повернення кредитних коштів з 24.04.2010 р. на 12.04.2007 р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та позичальником був укладений договір застави, за яким позичальник передав у заставу банку автомобіль марки ВАЗ 21070, 2005 р.в., колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER], який був ним придбаний за кредитні кошти. 04.04.2007 р. був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору застави №35/25-301/05-А_ДУ1, згідно якого змінено кінцевий термін повернення кредитних коштів на 12.04.2007 р. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. За невиконання або неналежне виконання обовязків за кредитним договором передбачена відповідальність відповідача -1, на підставі чого позивачем, на переконання суду, правомірно була нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів за його користування. Разом з тим, виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежать саме на позичальнику; відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 646, 08 грн., з яких 6 585,40 грн. еквівалент 1 304,04 дол. США із розрахунку 5,05 грн. за 1 дол. США /в межах вимог позову/), пеня про простроченій заборгованості за кредитом 642,42 грн., пеня по простроченій заборгованості по відсоткам 418,26 грн. (розрахована за період з 11.11.2006 р. по 13.04.2007 р. за 153 дні прострочки за процентною ставкою 26% річних). Щодо заперечення відповідача проти позову, то, на переконання суду, його доводи не є слушними, виходячи з наступного. За ст. 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Отже, прощення боргу є одним із видів припинення зобов'язання за волею його учасника (кредитора), та саме кредитору надається право звільнити боржника від його обов'язків, та відповідно до пояснень представника позивача вчинення посадовою особою позивача - заст. керуючого ДФ ВАТ «Кредитпромбанк»[PERSON] напису щодо того, що «заборгованість за кредитним договором №35/25/05-А від 25.04.2005 р. погашена в повному обсязі»викликано не прощенням боргу та припиненням, таким чином за волевиявленням кредитора зобовязання, а необхідністю зняття заборони в органах ДАІ із транспортного засобу, що перебував у заставі банку, для можливості здійснення його фактичної реалізації за виконавчим написом, здійснення якої за умови відсутності такого напису унеможливлювалося. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відповідач не довів обставини власних заперечень, не скористався в повному обсязі процесуальними правами, визначеними ЦПК, не клопотав про витребування доказів, позов є таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню солідарно з відповідачів судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 98,70 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved