Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Міжрегіонального академії управління персоналом, [PERSON] інституту імені гетьмана [PERSON] про визнання наказу недійсним та стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 28.07.2005 року між нею та відповідачем було укладено контракт за умовами якого відповідач повинен був надати позивачу послуги протягом двох років 9 місяців з 17.10.2005 року. 29.05.2007 року позивачем було написано заяву, яка була зареєстрована за № 232 від 29.05.2007 року на ім'я ректора МАУП з проханням відрахувати позивача за власним бажанням, але МАУП відрахував позивачку у зв'язку з академічною заборгованістю, на що не мав ніяких підстав, так як згідно з довідкою №10-01-38/77 від 14.04.2008 року наданою позивачу МАУП, заняття не проводились з вини відповідача. Тому академічної заборгованості не існує, наказ про відрахування у зв'язку з академічною заборгованістю є незаконним та необгрунтованим. Зважаючи на те, що відповідач більше року добровільно не повертає попередньо внесені кошти за навчання, позивач має право стягнення з нього коштів за два семестри, а саме 3900 гривень, так як згідно з наданою деканатом МАУП довідкою позивач за останній (ІХ семестр) освітніх послуг не отримала. Тому позивач вимушена була звернутися з позовом до суду, про стягнення коштів, також просила стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, та просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму за контрактом на навчання у розмірі 1950 гривень. Представник відповідача визнав уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши інші докази, що є в справі, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.07.2005 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено контракт за умовами якого відповідач повинен був надати позивачу послуги протягом двох років 9 місяців з 17.10.2005 року. 29.05.2007 року позивачем було написано заяву, яка була зареєстрована за № 232 від 29.05.2007 року на ім'я ректора МАУП з проханням відрахувати позивача за власним бажанням, але МАУП відрахував позивачку у зв'язку з академічною заборгованістю. Згідно довідки №10-01-38/77 від 14.04.2008 року наданою позивачу МАУП, заняття не проводились з вини відповідача за ІХ семестр. Відповідно до п.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у послузі істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до вимог ст. 45 Закону України № 2984-ІІІ від 17 січня 2002 року «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу за власним бажанням, за невиконання плану, за порушення умов контракту, в інших випадках передбаченим законом. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Таким чином, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, а його позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved