Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

У жовтні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до прокуратури Миколаївської області про звільнення майна з-під арешту. Позивач вказував на те, що 1 листопада 2007 р. він придбав на прилюдних торгах, проведених у звязку з реалізацією предмету іпотеки, квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на майно від 20.11.2007 р. У вересні 2009 р. він звернувся з заявою до КП МБТІ з заявою про реєстрацію права власності на придбане нерухоме майно. Реєстратором КП МБТІ йому було відмовлено в реєстрації його права власності на квартиру у звязку з наявністю арешту на квартиру, накладеного постановою слідчого Генеральної прокуратури України. У вересні 2010 р. він звернувся з заявою до прокуратури Миколаївської області про скасування арешту на квартиру. У скасуванні арешту йому було відмовлено з посиланням на відсутність підстав для його зняття у звязку з розслідуванням кримінальної справи. Посилаючись на те, що на час накладення слідчим арешту квартира вже перебувала в заставі банку, який мав пріоритетне право перед іншими на майно у випадку неналежного виконання кредитного договору, а він придбав її на законних підставах, просив суд виключити квартиру [ADDRESS] з-під арешту. В подальшому позивач уточнив вимоги позову, зазначивши відповідачем [PERSON] податкову інспекцію у Ленінському районі м.Миколаєва. До участі у справі з метою захисту інтересів держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва вступив прокурор. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив про їх задоволення. Представник відповідача ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва заперечував проти позову, посилаючись на те, що зняття арешту на квартиру є неможливим до закінчення розслідування кримінальної справи. Прокурор підтримав заперечення представника ДПІ щодо відсутності підстав для звільнення квартири з-під арешту, посилаючись на проведення розслідування кримінальної справи та можливу конфіскацію квартири у власність держави. Представник третьої особи Миколаївської філії державного підприємства «Інформаційний центр» при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, прокурора, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 22.03.2006 р. у звязку з розслідуванням кримінальної справи відносно [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. З матеріалів цивільної справи та матеріалів виконавчого провадження №3075/08 р. вбачається, що на виконанні в Ленінському відділі ДВС знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 20.04.2007 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1690, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], передану в іпотеку АКБ «[PERSON] Україна», правонаступником якого є було ЗАТ «ОТП» Банк», згідно договору іпотеки №РСL-400/1355/2005 р., укладеного між АКБ РайффайзенБанк Україна» і [PERSON], посвідченого 12.12.2005 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 4692. Як слідує з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.04.2011 р. на підставі договору іпотеки 12.12.2005 р. було зареєстровано заборону на нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. При здійсненні виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса проведено прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки. 1 листопада 2007 р. [PERSON] придбав з прилюдних торгів квартиру [ADDRESS] та отримав акт проведення прилюдних торгів. На підставі акту, затвердженого начальником Ленінського відділу ДВС, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відповідно до ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку №898-ІV від 05.06.2006 р. з наступними змінами, (далі Закону), у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно положень ст.41 Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.07.2008 р. по факту відчуження квартири за наявності арешту накладеного слідим, прокуратурою Ленінського району м.Миколаєва було проведено перевірку та відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно державного виконавця Ленінського ВДВС, реєстратора КП МБТІ, приватного нотаріуса [PERSON] та [PERSON] в звязку з відсутністю в їх діях злочину. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved