Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 11 січня 2008 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Карла Маркса в м. Павлоград скоїв дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), внаслідок якої автомобіль [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень, а його власнику було завдано матеріальної шкоди. Станом на 11 січня 2008 року автомобіль [NUMBER] було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Софія». Згідно умов договору страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику: [PERSON] в розмірі 19354 грн., та вигодонабувачу: публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі 68540,62 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування - 81895 (вісімдесят сім вісімсот дев'яносто п'ять) грн., та відшкодувати судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача, що діє за дорученням, позовні вимоги підтримав, надавши суду пояснення які відповідають змісту позовної заяви, та додатково зазначивши що в страховому акті № 1128 від 12.07.2007 року посилання на рахунок ЧП "Аєліта", є опискою. В страховому акті № 1128/03 від 22.02.2007 року посилання на строк дії страхового договору, дата його укладання, та дата складання висновку спеціаліста зазначено не вірно. Докази витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу відсутні. У судовому\~засіданні відповідач\~[PERSON]\~позов не\~визнав,\~суду пояснив,\~що сума\~відшкодування є\~завищеною,\~оскільки він\~зобов'язаний\~відшкодувати лише\~вартість відновлювального\~ремонту у\~сумі 48469,84\~грн.,\~крім того\~його цивільно-правова\~відповідальність на\~час вчинення\~зазначеної ДТП\~була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». Представник відповідача суду пояснив, що у нього маються сумніви відносно того, що договір страхування між позивачем та власником автомобілю [NUMBER] [PERSON] діяв на час вчинення відповідачем ДТП, оскільки відсутні докази сплати страхувальником [PERSON] відповідно п.4.1 договору страхування від 12 липня 2007 року страхового платежу, та набрання зазначеним договором страхування чинності. Крім того не з'ясовано водійський стаж особи, що перебувала за кермом автомобілю [NUMBER] на час ДТП, та його фізичний стан. Необґрунтованим є визначення суми шкоди позивачем на підставі рахунку ЧП "Аєліта", та сплати відшкодування на підставі страхового акту складеного та підписаного не відповідною комісією, а лише її головою. У судовому засіданні представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» позовні вимоги визнав частково, зазначив що згідно з полісом цивільно-правової відповідальності укладеного 31 січня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова група «ТАС» передбачено обов'язок страховика щодо відшкодування завданої [PERSON] майну іншої особи шкоди, з урахуванням франшизи, у розмірі ?4990 грн. У судовому засіданні представник третьої особи : публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» зазначив, що згідно з договором добровільного страхування № 1128 від 12 липня 2007 року, ПАТ КБ "ПриватБанк" є вигодонабувачем, тому відповідно до умов договору страхування № 1128 від 12 липня 2007 року правомірно отримав страхову виплату. Суд встановив такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Згідно з постановою Павлоградського міськрайонного суду від 01 лютого 2008 року відповідач 11 січня 2008 року о 11 год. 55 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], виїжджаючи зі двору буд. № 21 по вул. Карла Маркса в м. Павлограді не пропустив автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого сталося їх зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнав себе винним у скоєні зазначено ДТП (а.с.12). Відповідно до експертного авто-товарознавчого дослідження від 17 січня 2008 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 82309,19 гри. , та вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля [NUMBER] складає 48469,84 грн. (а.с.13-16). Зазначені обставини сторонами було визнано та не оспорювались. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 1128 від 12 липня 2007 року (а.с.7-11) укладеного між позивачем та [PERSON] та страхового акту № 1128/03 (а.с.6) позивачем було сплачено страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] у розмірі 19354,58 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 22.02.2008 року (а.с.19), та вигодонабувачу : публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі 68540,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21 лютого 2008 року (а.с.20,21). Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного 31 січня 2007 року, [PERSON] застрахував свою відповідальність перед третіми особами в ПАТ «Страхова група «ТАС», розмір відповідальності страховика за зазначеним полісом відшкодування за шкоду заподіяну майну третіх осіб, з урахуванням франшизи, складає 24990 грн. (а.с.40). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.І ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного Кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля [NUMBER] складає 48469,84 грн., що є реальною вартістю втраченого майна на момент виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, до позивача, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах цієї суми перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки, згідно ч. 4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може вважати обґрунтованими заперечення відповідача [PERSON]Г та його представника щодо відсутності у позивача права на відшкодування виплаченого ним страхового відшкодування у зв'язку з наявністю сумнівів щодо правильності його дій по укладанню договору страхування № 1128 від 12 липня 2007 року та виплати страхового відшкодування по ньому. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, представника відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС», представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з вимог справедливості, розумності та справедливості, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково. У відповідності до п.З ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial