Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 26 лютого 1994 року вона і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Княжицькій сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з [PERSON] не склалося, на даний час спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують уже протягом пяти місяців. Діти проживають разом із нею та перебувають на повному її матеріальному утриманні. Зараз вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] життям їхніх дітей не цікавиться, участі у їхньому вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобовязаний це робити відповідно до ст. 180 СК України. [PERSON] є працездатною особою, працює охоронцем у Відкритому акціонерному товаристві Київенерго у місті Києві, його щомісячний заробіток становить приблизно 2500 грн., тому він може надавати допомогу на утримання їхніх дітей. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги зменшила. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 26 лютого 1994 року відповідач [PERSON] і позивач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON], який народився 29 листопада 1994 року, та [PERSON], яка народилася 29 травня 2008 року. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що всупереч вимогам закону відповідач [PERSON] допомоги на утримання дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO], не надає, діти перебувають на повному матеріальному утриманні матері позивача [PERSON], яка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на двох дітей є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved