Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 06 грудня 2005 року померла його бабка [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно а саме: - земельна ділянка, площею 2,0636 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №959,599а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія I-ОД № 042227 виданого 06.12.2004 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.04.521.00067; Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є її син [PERSON], який фактично прийняв спадщину тому як постійно проживав разом з спадкодавцем як до смерті так і після її, але не оформив своїх спадкових прав. 30 січня 2007 року, помер [PERSON], батько позивача, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді: - земельної ділянки, площею 2,3011 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №632,1009а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія IV-ОД № 011897 виданого 23.02.2005 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00740; - земельної ділянки, площею 2,0636 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №959,599а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія I-ОД № 042227 виданого 06.12.2004 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.04.521.00067, яку він фактично прийняв після смерті своєї матері, але належним чином не оформив. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги, інших спадкоємців немає, та вважає себе таким, що прийняв спадщину тому, що на день смерті спадкодавця він постійно проживав з ним, на час його смерті, та протягом шести місяців після неї. В цей час позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON], але у цьому йому було відмовлено у звязку із тим, що немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини. З наведених підстав позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Третя особа Ізмаїльська райдержадміністрація проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 06 грудня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 07.12.2005 року, серія І-ЖД №038433. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: -земельної ділянка, площею 2,0636 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №959,599а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія I-ОД № 042227 виданого 06.12.2004 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.04.521.00067. [PERSON] був сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 252445 від 10.12.1975р., та на момент смерті матері проживав разом з нею, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 12.08.2010р. за №31371, тобто він фактично прийняв спадщину після смерті її. 30 січня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 30.01.2007 року, серія І-ЖД № 076738. Після його смерті залишилось спадкове майно: - земельна ділянка, площею 2,3011 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №632,1009а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія IV-ОД № 011897 виданого 23.02.2005 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00740; - земельна ділянка, площею 2,0636 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №959,599а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія I-ОД № 042227 виданого 06.12.2004 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.04.521.00067, яку він фактично прийняв, але належним чином не оформив. Позивач [PERSON] був рідним сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 січня 1977 року, серії ІІ-ЖД №319096. Позивач фактично прийняв спадщину тому, що на день смерті спадкодавця - [PERSON], він постійно проживав спільно із ним на час його смерті та протягом шести місяців після неї, але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив йому у видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що на підставі Постанов КМ України від 06.05.2009 року № 439 та від 28.08.2009 року № 901 для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку повинен бути витяг з Державного реєстру земель, який у даному випадку відсутній. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved