Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

17.12.2010 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивачка вказала, що з 22.07.2009 року по 31.05.2010 року працювала бухгалтером у відповідача. При звільненні підприємством заборгованість із заробітної плати не погашалася і їй не виплачена по даний час. Позивачка вважає дії ДП ДАК «Хліб України» Черняхівський КХП незаконними. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з ДП ДАК «Хліб України» Черняхівський комбінат хлібопродуктів на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 9тис. 011 грн. 25 коп. Позивачка подала заяву в якій просила залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, іншу частину позову підтримала, просила задовольнити, проти винесення рішення в попередньому судовому засідання не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не зявився подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав, проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні не заперечував. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди залишені без розгляду ухвалою від 30.12.2010 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що предявлений позов підлягає до задоволення виходячи із наступного: Стаття 117 КЗпП України встановлює відповідальність роботодавця за затримку розрахунку при звільненні і вказує, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, встановлені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Згідно п.20 розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи\~ по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Сторонами не оспорюються, що позивачці при звільненні без поважних причин не виплачена заборгованість по заробітній платі, а тому з відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Обставини, вказані позивачкою у позові, стверджені поданими нею копіями трудової книжки (а.с.3), довідки про заборгованість із заробітної плати (а.с.4), іншими документами (а.с.5-7). Сторони не оспорювали, що ця сума складає 9 тис. 011 грн. 25коп., а тому суд стягує її у заявлених позивачкою розмірах. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що сума компенсації за затримку розрахунку при звільнені, яка визначалась би із середньоденної заробітної плати за останні два повних місяці роботи позивачки та кількості робочих днів у період затримки розрахунку, перевищувала б заявлену до стягнення суму. Між тим, не маючи права вийти за межі позовних вимог, суд стягує цю суму в заявленому позивачкою розмірі. В звязку із задоволенням позову суд стягує з відповідача судові витрати в розмірі 90 грн. 11 коп. та витрати з інформаційно-технічного розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved