overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

По суті позову представник позивача суду пояснив, що 28 травня 2008 року на відділенні № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління відбулося помилкове зарахування на картковий рахунок № 79251368 клієнта [PERSON] грошових коштів в розмірі 5100 грн., що підтверджується копією поточного звіту за операціями по поточному рахунку з 01 травня 2008 року по 27 вересня 2010 року. Збій у програмі було виявлено лише у 2009 році. Відповідач скориставшись послугами банку безпідставно набув майно - грошові кошти в сумі 5100 грн., які просить стягнути на користь філії, відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Київське регіональне управління, також просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд. з'ясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Свій висновок суд мотивує тим, що: 28 травня 2008 року на відділенні № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління відбулося помилкове зарахування на картковий рахунок № 79251368 клієнта [PERSON] грошових коштів в розмірі 5100 грн., що підтверджується копією поточного звіту за операціями по поточному рахунку з 01 травня 2008 року по 27 вересня 2010 року. Збій у програмі було виявлено лише у 2009 році. Відповідач скориставшись послугами банку безпідставно набув майно - грошові кошти в сумі 5100 грн. 07.12.2009 року відповідачеві було направлено повідомлення про помилковий переказ в розмірі 5100 грн. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула або зберегла у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб або наслідком події. В даному разі відвідач безпідставно набув за рахунок позивача грошові кошти, які підлягають безумовному поверненню позивачу в повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5100 грн. безпідставно отриманих коштів. Також згідно статті 88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 171 гривня судових витрат, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулютивну частину. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем [PERSON] В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між ними, 03.10.2003 року Відділом РАГС Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 837. За період сумісного життя у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу не можливе. Сторони в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені своєчасно, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує, відповідач заперечень проти позову не надав, тому суд за згодою позивача ухвалив виносити заочне рішення на підставі матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] і [PERSON] 03.10.2003 року Відділом РАГС Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 837. За період сумісного життя у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхньої дитини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 1000000,00 грн. (один мільйон гривень 00 коп.), в якому зазначив, що 10.08.2010 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] 1000000,00 (один мільйон грн. 00 коп.) гривен строком до 15.09.2010 р. На підтвердження укладення договору та отримання грошей відповідачкою [PERSON] було складено розписку. На теперішній час сума боргу відповідачкою позивачеві не повернута у повному обсязі та становить 1000000,00 (один мільйон грн. 00 коп.) гривен. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням повернути мені зазначену суму боргу, але відповідачка йому відмовляє в цьому. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача зазначену суму боргу. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповіч [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що дійсно, грошові кошти отримувала, але повернути зазначені грошові кошти на теперешній час, не може, інших пояснень суду не надала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так судом встановлено, що 10.08.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] 1000000,00 (один мільйон грн. 00 коп.) гривен строком до 15.09.2010 р. На підтвердження укладення договору та отримання грошей відповідачкою [PERSON] було складено розписку від 10.08.2010рокуу. На теперішній час сума боргу відповідачкою позивачеві не повернута у повному обсязі та становить 1000000,00 (один мільйон грн. 00 коп.) гривен. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі 1 000 000,00грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Арменчу)О.В.звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.10.2002 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №12, мотивуючи тим, що вони з грудня 2007 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що сімейне життя не склалось в результаті того, що відповідач систематично влаштовував сварки, зловживав спиртними напоями, виявляв повну безвідповідальність відносно сімї та дитини. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.10.2002 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №080368 від 19.12.2003 року. Сторони з грудня 2007 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що сімейне життя не склалось в результаті того, що відповідач систематично влаштовував сварки, зловживав спиртними напоями, виявляв повну безвідповідальність відносно сімї та дитини. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Колеснікова)Л.А.звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №296, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одному будинку, однак з червня 2010 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.06.1994 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Марію, [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії І-ЖД №070867 від 09.02.1996 року та серії І-ЖД №293378 від 30.09.1999 року. Сторони хоча і проживають в одному будинку, однак з червня 2010 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Діти син [PERSON] та донька Марія залишаються проживати з матірю, питання щодо стягнення аліментів на їх утримання вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення ? частини сплаченої позивачем суми вартості комунальних послуг, посилаючись на те, що він та його колишня дружина [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. З 2005 року відповідачка [PERSON] та їх дочка [PERSON] не сплачували комунальні послуги за користування квартирою, у звязку з чим накопичились борги, які [PERSON] був змушений сплатити самостійно. У судовому засіданні позивач та його представник відмовились від позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості з [PERSON], просили стягнути з [PERSON] ? частину сплаченої позивачем суми вартості комунальних послуг за період з листопада 2005 року до листопада 2010 року, що складає 5624,42 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходдить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Згідно довідки ОСББ ім.Шевченка від 24.03.2010 р. [PERSON] на спірній житловій площі не проживає з 1996 року, квартирну плату та комунальні послуги не сплачує (а.с.129). З наданих позивачем квитанцій вбачається, що за період з листопада 2005 року до листопада 2010 року позивачем сплачено 11248,84 грн.(а.с.65-81, 130-134). Відповідно до ст. 368, 322 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню ? частина сплаченої позивачем суми вартості комунальних послуг за період з листопада 2005 року до листопада 2010 року, що складає 5624,42 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документрально підтверджені судові витрати 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 81 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002 року, який уклали в відділі реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові , актовий запис № 471. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що за часи спільного життя з відповідачем гарної та дружньої сім,ї вони не створили, часто виникали сварки з різних причин. Подружжя втратило почуття любові та взаємної поваги. Примирення між ними неможливе. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Подружні відносини між сторонами припинені з грудня 2009 року. Спір по майну відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з тих обставин, що сім, я існує формально, шлюбні відносини припинені з грудня 2009 року і сторони не бажають їх відновити, в зв,язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка у судовому засіданні підтримала свої вимоги, зазначивши, що 21 грудня 2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб і від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 21 грудня 2002 року по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню - доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Позивачкою не доведено згідно зі ст. 60 ЦПК України нерегулярність та мінливість доходу відповідача, будь-які докази даної обставини в матеріалах справи відсутні, а тому суд визначає аліменти у частині від заробітку відповідача. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. За таких обставин, суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, заявив, що 22.01.2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем за заповітом, його сестра [PERSON] на прийняття спадщини не претендує. В даний час [PERSON] виявив бажання оформити спадкове майно, але нотаріус відмовила йому мотивуючи тим, що вона в шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивач пропустив шестимісячний строк, для прийняття спадщини в зв'язку з тим, поїхав на заробітки в м.Київ, тому змушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в які просить справу розглянути без нього. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в які просить справу розглянути без неї. Позовні вимоги визнає іне заперечує проти їх задоволення. Копія свідоцтва про смерть (а.с.7) свідчить, що [PERSON] померла 22.01.2009 року. Із копії заповіту (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Із довідки №32 від 23 вересня 2010 року (а.с.12) встановлено, що [PERSON] з 01.08.2009 року по 29.08.2009 року знаходився в черговій щорічній відпустці. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Враховуючи ту обставину, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за незалежних від нього обставин, суд має підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України, де вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.12.1991 р. він уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки у 2008 році, оскільки мали різні характери та погляди на життя. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 1991 року сторони зареєстрували шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження Скрипаєвської сільської ради Зміївського району Харківської області вчинено актовий запис № 9. У шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки, оскільки мали різні погляди на життя, вратили почуття любові один до одного. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки сімя існує формально і не може бути відновлена. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до заяви сторін неповнолітню [PERSON], [INFO] слід залишити на виховання матері [PERSON], неповнолітнього [PERSON], 05.09.1993 року народженняслід залишити на виховання батькові [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved