Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Представник [PERSON] [PERSON] звернулася з позовом ( з урахувань уточнень) до ООББ «Полюс Запоріжжя», [PERSON] та [PERSON] про визнання про визнання недійсним договорів оренди та зобовязання повернути орендованих нежитлових приміщень, шляхом визнання недійсними договорів оренди нежитлового приміщення N І від 01 березня 2009 року, № 1 від 01.05.2009 року (об'єкт оренди підвал І під'їзду) та б/н від 01.05.2009 року (підвал 11 під'їзду) з моменту їх укладення та зобов'язання [PERSON] та [PERSON] повернути ОСББ «Полюс Запоріжжя»,підвалів, площа та схема розміщення, відображених у додатку № 1 до договору. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 1.03.2009 року муж відповідачами було укладено договір оренди нежитлового приміщень на 30 років, який просить визнати недійсним бо він у порушення вимог статті 793 ЦК України повинен був оформлений нотаріально, без розірвання цього договору у порушення вимог статті 654 ЦК України , договір оренди підвалів був 1.05.2009 року переоформлений, без проведення загальних зборів власників квартир будинку, особисто [PERSON], без оприлюднення його, та просить визнати договори оренди недійсними та як наслідок визнання недійсними договорів зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] повернути обєднанню підвали. Договори порушують права позивача, бо він має наміри користуватися підвалами. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги та зазначає, що вони з чоловіком [PERSON] проживають близько 20 років [ADDRESS] , але чоловік має у власності квартиру [ADDRESS], де голова співвласників багатоквартирного будинку здала у оренду підвали без згоди чоловіка, без проведення загальних зборів мешканців будинку, у порушення вимог закону, без нотаріального посвідчення. Оскільки її чоловік , може забажати користуватися даними приміщеннями , то такі договори порушують його права. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час розгляду справи були повідомлені своєчасно. ОСББ надало письмові заперечення проти позову , в яких зазначає, що питання про передачу майна у оренду було вирішено на загальних зборах, будинок не знаходиться у власності ОСББ, договір оренди від 1.03.2009 року, який було змінено 1.05.2009 року та оренда підвалів здійснюється строком на 3 роки. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно до ксерокопії свідоцтва на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (аркс.5) та за поясненними представника позивача він з дружиною [PERSON] близько 20 років проживає [INFO]. 1.03.2009 року між ОСББ «Полюс Запоріжжя», та [PERSON] і [PERSON] було підписано письмовий договір № 1 оренди нежитлового приміщення підвалу , строком з 1.03.2009 року по 1.03.2039 рік. (арк..с.7) За протоколом № 7 загальних зборів ОСББ «Полюс Запоріжжя», було вирішено про передачу підсобного приміщення у підвалі дома у оренду [PERSON], (арк..с.55,56), та проведено опитування мешканців 35 квартир (арк..с.57) щодо передачу у оренду підвалів. 1.05.2009 року між ОСББ «Полюс Запоріжжя», [PERSON] і [PERSON] було укладено письмовий договір № 1 оренди нежитлового приміщення підвалу 1 підїзду , строком з 1.05.2009 року по 30.04.2012 рік. (арк.. с. 73) а також 1.05.2009 року між ОСББ «Полюс Запоріжжя», та [PERSON] було укладено письмовий договір оренди нежитлового приміщення підвалу 2 підїзду , строком з 1.05.2009 року по 30.04.2012 рік. (арк. с. 74). Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності , в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то відповідно до ст. 10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог та доказів наданих сторонами. За розясненнями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У звязку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. За вимогами статті 793, 794 ЦК України договір найму нежитлового приміщення на строк не менше ніж на три роки підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Договір оренди № 1 нежитлового приміщення підвалу , строком з 1.03.2009 року по 1.03.2039 рік, від 1.03.2009 року між ОСББ «Полюс Запоріжжя», та [PERSON] і [PERSON] було оформлено у письмовому вигляді (арк..с.7), без нотаріального посвідчення та державної реєстрації, тому відповідно до статті 210 ЦК України вважається неукладеним, та не може бути визнаний недійсним з наслідками недійсності правочину. Таким чином посилання позивача, що відповідачами порушені вимоги статті 654 ЦК України при укладені договорів оренди підвалів від 1.05.2009 року , тобто , що ці договори мали бути нотаріально посвідчені , як і договір від 1.03.2009 року не ґрунтуються на Законі. Бо договір від 1.03.2009 року вважається неукладеним, а договори оренди нежитлового приміщення на строк до 3 років не потребує нотаріального посвідчення. За наданими відповідачами протоколами загальних зборів , опиту (арк..с.55-57), питання про передачу в оренду підвалів вирішувалося на загальних зборах, тому твердження позивача, що передача в оренду підвалів проводилося виключно [PERSON] з порушенням п.5.5 Статуту, не відповідає наданими відповідачами документам. Відсутність оприлюднення рішення не тягне недійсності договору оренди. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися з захистом своїх порушених прав та інтересів, у спосіб визначений законом. Представник позивача зазначає, що вони з чоловіком [PERSON] проживають близько 20 років [ADDRESS] , але чоловік має у власності квартиру [ADDRESS], де голова співвласників багатоквартирного будинку здала у оренду підвали без згоди чоловіка, без проведення загальних зборів мешканців будинку, у порушення вимог закону, без нотаріального посвідчення. Оскільки її чоловік , може забажати користуватися даними приміщеннями , то такі договори порушують його права. Представник позивача підтвердила , обставини викладені у запереченнях про те, що її [PERSON] з приводу користування підвалами не звертався, ними не користувався . Заявлені позивачем вимоги про визнання договору оренди підвалів стосується [PERSON] (арк..с.74 оборутка), але вона не залучена позивачем до участі у справі. За вимогами статті 33 ЦПК України суд може залучити у якості співвідповідача особу лише за клопотанням позивача. [PERSON], яка орендує підвалу 2 підїзду не залучена позивачем до участі у справі, але уточненні позовні вимоги стосуються її права орендаря. Таким чином , виходячи з заявленим позивачем вимог, відповідно до статей 3,11, 60 ЦПК України, суд вважає, що представником позивача не надано доказів про порушення прав позивача на користування підвалами, та Законних підстав для задоволення вимог [PERSON] суд не вбачає.

Outcome: dismissed