Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14 квітня 2007р. відповідач взяв у нього в борг в сумі 20000 доларів США та 100000грн., який зобов'язався повернути в термін до 14.04.2008р. Разом з тим, відповідач взяте на себе зобов'язання не виконує. Позивач в позові зазначає, що у звязку з порушенням зобовязання відповідач згідно ЦК України повинен компенсувати індекс інфляції та три проценти річних, просить у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 259154грн., 36600грн. індексу інфляції, три проценти річних, що складає 9123грн. 10коп. також 1700грн. моральної шкоди, а також понесенні судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити, вразі відсутності відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник надали суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 14 квітня 2007 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем договір позики, за яким позивач передав йому грошові кошти у сумі 20000 доларів США та 100000грн.. Між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким відповідно до ст.1046 ЦК України одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а друга сторона зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів. Відповідно до зазначеної норми закону, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Таким чином, між сторонами укладено договір позики 14 квітня 2007р. в усній формі, який зафіксований письмовою розпискою /а.с.4/. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.509 ЦК України, на підставі укладеного між сторонами договору позики, у відповідача виникло зобов'язання повернути позичкодавцю, в даному випадку позивачу зазначені у розписці грошові кошти в обумовлений термін, а саме до 14 квітня 2008 року. В статті 1049 цього Кодексу зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, причому незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. При цьому нормою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку індекс інфляції становить 36600грн. та 9123,10грн. три проценти річних за період неправомірного користування грошовими коштами з 01 квітня 2008 року по березень 2011 року /а.с.6-9/. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved