overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно відповідно до положень ст. 199 СК України, посилаючись на те, що їх дочці [PERSON] 08 листопада 2010 року виповнилось вісімнадцять років і вона на даний час продовжує навчання у комунальному вищому навчальному закладі «Обухівське медичне училище», який закінчує 01.03.2013 року. Із відповідача раніше стягувались аліменти на дитину до досягнення повноліття. Відповідач являється працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на вищенаведені обставини і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає т необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. 08 листопада 2010 року [PERSON] виповнилося 18 років. Із довідки комунального вищого навчального закладу «Обухівське медичне училище» від 28.09.2010 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2010 року і закінчує навчання 01.03.2013 року. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 191, 201 СК України аліменти на сина, дочку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою, а тому може надаватиматеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання. На час розгляду даної справи відсутні відомості про те, що із відповідача стягуються аліменти на утримання інших дітей, а тому суд вважає, що розмір аліментів ? частина його заробітку (доходу), які просить стягувати позивачка, є обгрунтованим. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У позовній заяві позивачка вказує, що вона є власником житлового будинку № 5 по вул. Ушакова у м. Мелітополі. У вказаному будинку зареєстрований колишній зять позивачки (відповідач по справі), але в ньому не мешкає, оскільки його шлюб із дочкою позивачки розірваний 21 вересня 2010 року. Тому позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 5 по вул.. Ушакова у м. Мелітополі Запорізької області. В судове засідання сторони не зявились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Від представника третьої особи до суду надійшло повідомлення з проханням слухати справу у їх відсутність, з рішенням суду будуть згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка по справі є власником житлового будинку № 5 по вул. Ушакова в м. Мелітополі Запорізької області. \\а.с. 8\\ 21 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. \\а.с. 12\\ Відповідно до довідки від 26 жовтня 2010 року Голови квартального комітету № 97, [PERSON] зареєстрований, але з 01 жовтня 2010 року не мешкає за адресою: м. Мелітополь, вул. Ушакова, буд. 5. \\а.с. 16\\ Згідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідач за вказаною адресою з 01 жовтня 2010 року не проживає. Тому суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 5 по вул.. Ушакова у м. Мелітополі Запорізької області. Позовні вимоги позивача підтверджуються копією паспорту, копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, копією технічного паспорту, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією угоди про розірвання договору довічного утримання, довідкою з місця проживання та іншими доказами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що 04 червня 1994 року уклала шлюб з відповідачем. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 15 жовтня 1997 року народження, сина [PERSON], 31 травня 2002 року народження. Матеріальне забезпечення сімї покладене на позивачку, діти знаходиться на її утриманні. Домовленість між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дітей не досягнута, матеріальну допомогу на утримання дітей він не надає, участі в їх вихованні не приймає. Інших дітей відповідач не має. Стягнення за виконавчими документами з нього не здійснюється, стан здоровя нормальний. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про день, час, місце розгляду справи та наслідки неявки в судове засідання повідомлений вчасно та належним чином (оголошенням в газеті «Рідне Прибужжя»), Заперечень та заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони 04.06.1994 року уклали шлюб; - згідно копії свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]; згідно довідки, виданої виконкомом Баштанської міської ради м. Баштанка Миколаївської області за № 3119 від 27.12.2010 року, на утриманні позивачки [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки (а не лише мати) зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 1 А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дітей, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та в силу ст.ст. 180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування приміщеннями квартири. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 01 грудня 2010 року позов [PERSON] задоволено частково, зобовязано [PERSON] не чинити [PERSON] та [PERSON] перешкод в користуванні квартирою №3, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, пров.Заячий, 8а, визначений порядок користування квартирою №3, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, пров.Заячий, 8а, згідно якого виділено [PERSON] в користування житлову кімнату (2) площею 10,4 м?, виділено [PERSON] в користування житлову кімнату (4) площею 17,3 м?, виділено [PERSON] та [PERSON] в користування кімнату (3) площею 17,4 м?, в спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишено коридор (1) площею 7,8 м?, кухню (5) площею 5,5 м?, ванну кімнату (6) площею 2,0 м?, вбиральню (7) площею 1,2 м?. Але при винесенні судового рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, будучи в порядку, встановленому чинним законодавством, повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні питання щодо ухвалення додаткового рішення послалась на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України питання про видачу додаткового рішення у справі судом вирішується в судовому засіданні з викликом сторін, але їх неявка не перешкоджає розгляду. Тому суд вважає за можливе розглянути питання про винесення додаткового рішення у справі за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.4.ч.1 ст.220 ЦПК України суд може винести додаткове рішення у справі, якщо при розгляді справи не було вирішено питання про судові витрати. Оскільки в зазначеній справі судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, в цій частині суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Суд бере до уваги, що при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено державне мито у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 37 грн. Зазначене підтверджується наданими до матеріалів справи квитанціями (а.с.1,2). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених відносно неї вимог. Всього позивачем понесено судових витрат на суму 45 грн. 50 коп. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволені на ?, тому саме така частина понесених судових витрат має йому бути відшкодована відповідачем. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 34 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] Р І. звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 01.12.2010 року вона придбала у відповідачів квартиру №71 за адресою : м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 146-Б. У звязку з тим, що відповідачі проживають за межами держави Україна та не могли прибути в Україну, від їх імя на підставі довіреності діяла [PERSON] Відповідачі за період з 2002 року у вказаній квартирі не проживають. Посилаючись на вище викладене, просила суд визнати [PERSON], [PERSON]. таким, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення. Представник відповідачів у судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 01.12.2010 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі довіреності посвідченої нотаріусом м.Зоєст, Німеччина від 22.10.2010 року за № 910Еа-353 за [PERSON], [PERSON] продала, а [PERSON] купувала квартиру №71 за адресою : м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 146-Б. Згідно довідки з РАЦС м.Зоест [PERSON] змінила прізвище на «Раймондо». Як вбачається з довідки ЖЕК «Південь» за № 293 від 13.01.2011 року [PERSON], [PERSON] зареєстровані у квартирі №71 за адресою : вул.Космонавтів, 146-Б у м.Миколаєві. З 2004 року відповідачі у вказаній квартирі не проживають, особистих їх речей там не має, проживають в [INFO], Німеччина. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили позивач та представник відповідачів. Відповідно до правил ст.ст. 71,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Отже, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає понад 6 років без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає то просила в судовому порядку стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив заяву у якій позов визнав в повному об»ємі, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з липня 2006 року по грудень 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO], (а.с.4). Із довідки виданої Миньковецькою сільською радою видно, що разом з позивачкою проживають її неповнолітня дитина [PERSON] (а. с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач ухиляється від утримання своєї неповнолітньої дитини, а тому необхідно в примусовому порядку стягувати з нього аліменти. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає то просила в судовому порядку стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач в судовом у засіданні позов визнав в повному об»ємі, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, та відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. (а.с.3-4). Із довідки виданої Андрушівською міською радою видно, що разом з позивачкою проживають її неповнолітні діти (а. с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач ухиляється від утримання своїх неповнолітніх дітей, а тому необхідно в примусовому порядку стягувати з нього аліменти. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, просить визнати право власності на спадкове майно після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 01 березня 2010 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно, зокрема на жилий будинок за № 54 по вул. Миру, с. Нехворощ, та земельної ділянки, розташованої біля будинку : 0,15 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Спадкоємців за законом окрім позивачки не має. В шестимісячний строк позивачкою було подано заяву до держнотконтори про прийняття нею спадщини. Але реалізувати свої спадкові права позивачка не може по слідуючій причині. На будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи. На будинок Бердичівським МЕТІ виготовлено технічний паспорт, згідно якого його вартість складає 77860 грн. Вартість земельної ділянки складає 771 грн., що підтверджується довідкою відділу держкомзему у Андрушівському районі, згідно якої базова вартість одного квадратного метра земельної ділянки в с. Нехворощ складає 5,14 грн., та розрахунком (150 кв.м. х 5,14 грн. = 771). Земельна ділянка була надана [PERSON] на підставі рішення Нехворощанської сільської ради від 02 листопада 2009 року. Позивачка вважає себе такою, що прийняла спадщину, так, як на день смерті проживала разом з чоловіком у спадкову будинку. Тому просила встановити право власності на спадкове майно після смерті чоловіка. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Направив на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, та просить розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 01 березня 2010 року помер - [PERSON], який постійно проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, Актовий запис № 522 від 01 березня 2010 року (а.с.16). На будинок Бердичівським МБТІ виготовлено технічний паспорт, згідно якого його вартість складає 77860 грн. (а.с.6-9). Вартість земельної ділянки складає 771 грн., що підтверджується довідкою відділу держкомзему у Андрушівському районі, згідно якої базова вартість одного квадратного метра земельної ділянки в с. Нехворощ складає 5,14 грн., та розрахунком (150 кв.м. х 5,14 грн. = 771) (а.с.13). Земельна ділянка була надана [PERSON] на підставі рішення Нехворощанської сільської ради від 02 листопада 2009 року (а.с.15). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Нехворощанської сільської ради про визнання права власності на майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

У грудні 2010 року до суду звернулася [PERSON] з вимогою розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 6 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис №162. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності. Майже відразу після реєстрації шлюбу відповідач покинув її, проте оформити реєстрацію розірвання шлюбу через органи РАЦСу відмовився. Оскільки сім'я фактично розпалась і стосунки з відповідачем не можуть бути поновлені, просила не надавати строк для примирення і розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності з участю представника. Представник позивача у судове засідання також не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позов, враховуючи, що подружжя спільно не проживає і спільного господарства не веде, тому збереження шлюбу неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України протягом усього часу розгляду справи позивач має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. За правилом ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 6 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 162, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Згідно ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, між подружжям склались неприязні стосунки, позивачка має намір виїхати за межі України і не бажає примирення з відповідачем. Фактично сім'я розпалась, оскільки подружжя спільно не проживає і не веде спільного господарства. За таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що є підставою для його розірвання, передбаченою ст. 112 СК України. Оскільки немає підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем, то позов необхідно задовольнити і розірвати шлюб. На підставі ст..88 ЦПУ України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved