Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

В січні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку № 41, по пр. Пеонерському в м. Миколаєві, розміром 677 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 24.03.2001 року в м. Миколаєві, померла його рідна сестра [PERSON]. 04.08.2000 року [PERSON] подарувала позивачу, на підставі договору дарування від 04.08.2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 843, цілий житловий будинок № 41 по пров. Піонерському в м. Миколаєві. Земельна ділянка, на який був розташований вищевказаний житловий будинок, належала померлої на підставі державного акту на праві приватної власності на землю від 05.12.1996 року, № 332. Після укладення договору дарування, сестра позивача померла, в подальшому при зверненні позивача до Управління Держкомзему щодо надання на його ім'я державного акту на право приватної власності на спірну земельну ділянку за адресою: м. Миколаїв, пров. Піонерський 41, позивачу було відмовлено на підставі того, що їм потрібно надати цивільно-правову угоду, тобто договір купівлі- продажу, дарування, Свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки сестра позивача, власник спірної земельної ділянки, померла, а у позивача не має правовстановлюючого документу на землю, але він користується даною земельною ділянкою більше ніж 9 років, є власником житлового будинку, розташованого на вищезазначеної земельної ділянці, позивач має всі підстави для звернення до суду з даним позовом, спадкоємців за законом та за заповітом не має. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив про задоволення позовних вимог. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечував, просив про винесення рішення на розсуд суду. Управління Держкомзему, повідомлені належним чином, свого представника в судове засідання не направили, заперечень по даному позову не надали. Третя особа - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.03.2001 року в м. Миколаєві, померла його рідна сестра [PERSON]. 04.08.2000 року [PERSON] подарувала позивачу, на підставі договору дарування від 04.08.2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 843, цілий житловий будинок № 41 по пров. Піонерському в м. Миколаєві. Земельна ділянка, на який був розташований вищевказаний житловий будинок, належала померлої на підставі державного акту на праві приватної власності на землю від 05.12.1996 року, № 332. Після укладення договору дарування, сестра позивача померла, в подальшому при зверненні позивача до Управління Держкомзему щодо надання на його ім'я державного акту на право приватної власності на спірну земельну ділянку за адресою: м. Миколаїв, пров. Піонерський 41, позивачу було відмовлено на підставі того, що їм потрібно надати цивільно-правову угоду, тобто договір купівлі- продажу, дарування, Свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки сестра позивача, власник спірної земельної ділянки, померла, а у позивача не має правовстановлюючого документу на землю, але він користується даною земельною ділянкою більше ніж 9 років, є власником житлового будинку, розташованого на вищезазначеної земельної ділянці, позивач має всі підстави для звернення до суду з даним позовом, спадкоємців за законом та за заповітом не має. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.1990 року при переході права власності на будівлю і споруд разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 ЗК України, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved