Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач у лютому 2011 року звернувся до суду з позовом до вьідпвоьідача про стягнення з [PERSON] на його користь 87379 грн. 11 коп. згідно договору позики від 12 листопада 2009 року та за завдану моральну шкоду в розмірі 16000 грн. 00 коп., стягнути з відповідача також 600 грн. витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення, та 1033 грн.70 коп. судового збору. Свій позов обґрунтовував тим. що 12 листопада 2009 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів на суму 2600 американських доларів, вказану суму відповідач зобовязувалась повернути до 24 березня 2010 року, а у випадку не повернення грошей має сплатити відсотки в розмірі 1 % в день від загальної суми позики. 17 березня 2010 року відповідачем була власноручно написана розписка. У визначений в розписці термін відповідач грошові кошти не повернула, тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 20657 грн. 00 коп., 1% від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення, тобто за 323 дні - 66722 грн. 11 коп. Також позивач зазначає, що відповідач завдала йому і моральних страждань, які він оцінює на суму 16000 грн., та просить вказану суму стягнути із відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, суду пояснив, що завдана моральна шкода полягає в тому, що він не має роботи і кошти які не повернула відповідач мав би витрати в інтересах сімї, та на дитину яка в цей період хворіла, також в звязку з не поверненням коштів він не міг вчасно розраховуватись за комунальні послуги і як наслідок є те, що комунальні служби подали на нього позов до суду про стягнення заборгованості. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із розписки від 17 березня 2010 року [PERSON] 12 листопада 2009 року отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 2600 американських доларів та зобовязувалась їх повернути в строк до 24 березня 2010 року, а в разі не повернення має сплатити 1% в день від загальної суми заборгованості. Згідно із ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сума боргу на день подачі позовної заяви за курсом Національного банку України (1 долар США = 7,9450 грн.) сума боргу в звязку з цим становить 20657 грн. 00 коп. Однак у встановлений у розписці строк суму позики відповідач не повернула. Не повернута позивачу зазначена сума коштів і на час розгляду справи в суді. У ст. 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач на день розгляду справи в суді з позивачем не розрахувалась, тому відповідно до умов договору має сплати позивачу, також 1% від загальної суми боргу за кожен день прострочення виконання зобовязань, таким чином 1% від загальної суми боргу 20657 грн. 00 коп. складає 206 грн. 57 коп. на 323 дні за період з 24 березня 2010 року по 09 лютого 2011 року складає 66722 грн. 11 коп. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 20657 грн. 00 коп. + 66722 грн. 11 коп. = 87379 грн. 11 коп. В частині відшкодування моральної шкоди суд вважає, вказані вимоги не обґрунтованими, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доказами, та відповідно ст. 60 ЦПК України, задоволенню не підлягають. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення та витрати на правову допомогу. Враховуючи, що позивач уклав угоду № 08/02 про надання правової допомоги від 08 лютого 2011 року та сплатив витрати в розмірі 600 грн. згідно квитанції № 3283. тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial