Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Представники відповідача позовні вимоги не визнали та пояснили, що 10.07.2006 р. було проведено колективні збори на яких були присутні 27 чоловік. На цих зборах було вирішено що, у звязку з фінансовими труднощами, необхідно скоротити штат, у тому числі і посаду диспетчера. Було вирішено за 2 місяці попередити тих працівників, які підпадали під скорочення, так що позивачка була повідомлена про скорочення за 2 місяці до звільнення. Голова профспілки також був присутній на зборах, але від підпису він відмовився. Крім того, у звязку із скороченням посади диспетчера, позивачці пропонували перейти на посаду охоронника, але вона відмовилась. Представник позивачки підтримав позовні вимоги позивачки та пояснив, що позивачка працювала в ВАТ «АТП-15140» з 27.01.1972 р. і до виходу на пенсію їй залишився 1 рік та 6 місяців, але розпорядженням від 01.03.2007 р. вона була звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, тобто за скороченням штату. Звільнення її вважає незаконним, оскільки це питання не було узгоджено із профспілкою та її не ознайомили із розпорядженням. В ході судового розгляду судом були досліджені наступні докази: - довідка про заробітну плату [PERSON] з вересня 2006 р. по лютий 2007 р.; - копія чеку про прийом поштового переводу грошей у сумі 552 грн. 90 коп., які належать позивачці від ВАТ «АТП-15140» на день її звільнення; - копія поштового повідомлення на імя позивачки, про те що на її імя одержано перевід на суму 540 грн. 00 коп.; - копія листа голови правління ВАТ «АТП-15140» від 06.06.2007 р., адресованого [PERSON] з проханням зявитися для отримання розрахунку; - розпорядження № 87 від 29.12.2006 р. про скорочення з 03.03.2007 р. диспетчера [PERSON]. На розпорядженні є відмітка про те, що при ознайомленні з розпорядженням [PERSON], з присутності [PERSON], [PERSON], відмовилась від підпису; - лист начальника УТСЗН Ренійської райдержадміністрації від 27.04.2007 р. № К-223, адресований [PERSON]; - витяг з розпорядження № 6к від 01.03.2007 р. про звільнення [PERSON] з 03.03.2007 р. з посади диспетчера на підставі ст.. 40 п. 1 КЗпП; - лист начальника УТСЗН Ренійської райдержадміністрації від 06.06.2007 р. № 836, адресований [PERSON]; - протокол колективного збору ВАТ «АТП-15140» від 07.07.2006 р. з питанням на порядку денному про фінансову господарську діяльність підприємства з метою запобігання банкротства та ліквідації підприємства, на якому було прийнято рішення про масове скорочення працівників у звязку із відсутністю коштів на оплату праці. - розпорядження № 88 від 29.12.2007 р. про перевід [PERSON], у звязку з скороченням штатної одиниці диспетчера, з метою працевлаштування на посаду охоронника. На розпорядженні є відмітка про те, що при ознайомленні з розпорядженням [PERSON], з присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відмовилась від підпису; - витяг з протоколу засідання правління ВАТ «АТП-15140» № 10 від 14.12.2006 р. з питанням на порядку денному про скорочення 0,5 штатної одиниці диспетчера, на якому було прийнято рішення про скорочення з 03.03.2007 р. 0,5 штатної одиниці диспетчера [PERSON]; - розпорядження № 58 від 11.09.2006 р. про тимчасову відміну скорочення 0,5 штатної одиниці диспетчера [PERSON] до 03.01.2007 р.; - розпорядження № 33 від 10.07.2006 р. про скорочення штату з 10.09.2006 р. у тому числі і штатну одиницю диспетчера [PERSON]; - акт від 10.07.2006 р., який був складений [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що з розпорядженням № 34 від 10.07.2006 р. «Про скорочення штатних одиниць» були ознайомлені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але від підпису відмовились; - розпорядження № 34 від 10.07.2006 р. про скорочення тривалості робочого дня; - постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст.. 366 ч. 1 КК України, у звязку з відсутності у її діях складу злочину; Судом в ході судового розгляду було встановлено, що позивачка з 15.04.1994 р. працювала в Ренійському АТП-15140. З 03.12.1996 р. позивачка була призначена на посаду диспетчера ВАТ «АТП-15140». Розпорядженням № 6 к від 01.03.2007 р. позивачка була звільнена з 03.03.2007 р. за п. 1 ст.. 40 КЗпП у звязку із скороченням штату. Позивачка вважає, що її звільнено незаконно, у завязку з тим, що звільнили її без попередньої згоди профспілки та її не ознайомили із розпорядженням. На підставі цього позивачка просить поновити її на посаді диспетчера ВАТ «АТП-15140» та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, підтримуючих позовні вимоги, представників відповідача, заперечуючих проти задоволення позовних вимог, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивачки слід відмовити. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вимогами про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що її звільнили без попередньої згоди профспілки та не ознайомили з розпорядженням про звільнення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Як виходить з матеріалів справи, 07.07.2006 р. були проведені колективні збори ВАТ «АТП-15140» на яких були присутні 27 чоловік із 35 працюючих на підприємстві. На порядку денному було питання про фінансово господарську діяльність підприємства з метою запобігання банкротства та ліквідації підприємства. На цих зборах були присутні голова правління [PERSON] та голова профспілки [PERSON] В ході обговорення питання про фінансово господарську діяльність підприємства з метою запобігання банкротства на ліквідації підприємства було запропоновано скоротити численність штату. Крім того, саме голова профспілки запропонував скоротити посаду диспетчера, на які працювала позивачка. На зборах було прийнято рішення про масове скорочення працівників у звязку з відсутності коштів на оплату праці. Даний факт підтверджується протоколом колективних зборів ВАТ «АТП-15140» від 07.07.2006 р., однак після виготовлення протоколу голова профспілки відмовився від підпису даного протоколу у присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. про що свідчить відповідний запис в протоколі. 10.07.2006 р. було видане розпорядження № 33 на підставі якого з 10.09.2006 р. скорочувались посади охоронників, водіїв, зварника та посада диспетчера, на якій працювала позивачка. Позивачка була ознайомлена з даним розпорядженням, однак у присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилась від підпису, про що свідчить відповідний запис в розпорядженні. Крім того 10.07.2006 р. було складено відповідний акт [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що особи, у тому числі і позивачка, посади яких мали бути скорочені 10.09.2006 р., були ознайомлені з розпорядження про скорочення штатних одиниць, але від підпису про ознайомлення відмовились. Також, 10.07.2006 р. було винесене розпорядження № 34 про скорочення тривалості робочого дня, а саме у звязку з тяжким фінансовим станом підприємства та відсутністю коштів на оплату праці, тимчасово, з 10.07.2006 р. до 10.09.2006 р. була скорочена тривалість робочого дня на 50 % з оплатою праці 0,5 % посадового окладу ряду працівників, у тому числі і позивачці. 11.09.2006 р. було винесено розпорядження № 58 про тимчасову відміну скорочення 0,5 штатної одиниці диспетчера [PERSON] до 03.01.2007 р. З даним розпорядженням позивачка була ознайомлена, про що свідчить її підпис в розпорядженні. 14.12.2006 р. відбулось засідання правління ВАТ «АТП-15140» на якому було прийнято рішення про скорочення з 03.03.2007 р. 0,5 штатної одиниці диспетчера [PERSON] На це засідання був запрошений голова профспілки [PERSON] 29.12.2006 р. на підставі рішення правління ВАТ «АТП-15140» від 14.12.2006 р., було прийнято розпорядження № 87 про скорочення штатної одиниці диспетчера [PERSON] з 03.03.2007 р. З даним розпорядженням позивачка була ознайомлена у присутності [PERSON] та [PERSON], але від підпису відмовилась, про зроблений відповідний запис у розпорядженні. У звязку із скороченням штатної одиниці диспетчера, позивачці з метою працевлаштування пропонувалась посада охоронника з 02.03.2007 р., про що свідчить розпорядження № 88 від 29.12.2006 р., але при ознайомлені з розпорядження, позивачка знов від підпису відмовилась у присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про зроблений відповідний запис у розпорядженні. 01.03.2007 р. було винесено розпорядження № 6к про звільнення позивачки з 03.03.2007 р. за ст.. 40 п. 1 КЗпП України. Свідок [PERSON] пояснив, що дійсно проводились збори, був список людей, які підпадали під скорочення штатів, але профспілка не розглядала цей список та не приймала рішення по цьому питанню. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивачка була попереджена за 2 місяці до звільнення, а саме була ознайомлена з розпорядженням № 87 про скорочення штатної одиниці диспетчера. Свідок [PERSON] пояснила, що були проведені збори ВАТ «АТП-15140» на яких обговорювалось питання тяжкого фінансового становища підприємства та було прийнято рішення про скорочення тривалості робочого дня на 50 % з оплатою праці 0,5 % посадового окладу. Чоловік позивачки [PERSON], який був головою профспілки заявив, щоб позивачку скоротили, оскільки вона не буде працювати на таких умовах. 29.12.2006 р. позивачка була ознайомлена з розпорядженням про скорочення штатної одиниці диспетчера з 03.03.2007 р., але від підпису відмовилась, про що був складений відповідний акт. Крім того, позивачці, у звязку із скороченням посади на якій вона працювала, була запропонована посада охоронника, але від цієї посади вона відмовилась. Свідок [PERSON] пояснила, що вона була присутня при ознайомлені позивачки з розпорядженням, ці події відбувались у кабінеті відділу кадрів. Після ознайомлення з розпорядженням позивачці було запропоновано підписати розпорядження, але від підпису вона відмовилась. Свідок [PERSON] пояснила, що вона памятає, що була присутня при ознайомленні позивачки з розпорядженням, але заявила, що 29.12.2006 р. її на роботі не було. Крім того вона пояснила, що ініціатива про скорочення позивачки була виявлена з боку профспілки. Крім того, в ході перевірки факту службового підроблення, слідчим прокуратури Ренійського району було встановлено, що позивачка була ознайомлена з розпорядженням № 87 про скорочення штатної одиниці диспетчера [PERSON] з 03.03.2007 р. та з розпорядженням № 88 про працевлаштування, але після ознайомлення з розпорядженнями від підпису відмовилась. Ці обставини викладені в постанові про відмову в порушені кримінальної справи відносно [PERSON] за ст.. 366 ч. 1 КК України. Таким чином, факт попередження позивачки про звільнення не пізніше ніж за 2 місяці до звільнення, знайшов своє належне підтвердження в ході розгляду справи і є доведеним. Тобто підприємством були виконані вимоги ст.. 49-2 КЗпП України, а саме працівник персонально був попереджений не пізніше ніж за 2 місяці до звільнення. Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 КЗпП України і п.п. 2 і 3 ст. 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом. Суд не може погодитись із твердженнями позивачки про те, що питання про її звільнення не було узгоджено із профспілкою, оскільки, як виходить з матеріалів справи 07.07.2006 р. проводились збори, на яких був присутній голова профспілки [PERSON] та на якому було прийнято рішення про скорочення працівників у звязку з тяжким фінансовим становищем підприємства, а 10.07.2006 буле винесене відповідне розпорядження № 33 на підставі якого з 10.09.2006 р. скорочувались посади охоронників, водіїв, зварника та посада диспетчера, на якій працювала позивачка. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що згода профспілки на скорочення штатної одиниці диспетчера, на якій працювала позивачка була отримана. Відповідно ч. 2 ст. 47 КЗпП України, у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення. Доводи позивачки про те, що вона не була ознайомлена з розпорядженням про її звільнення не можуть братися судом до уваги в якості підстави для задоволення позовних вимог, оскільки не видача працівнику копії наказу не може бути підставою для поновлення на роботі або стягнення середнього заробітку за період від звільнення до працевлаштування або видачі копії наказу. У випадку не видачі копії наказу про звільнення на прохання працівника суд може вимагати надання наказу власником.

Outcome: dismissed