overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати державний акт на право приватної власності на землю серії ІI-ЧН № 029288, виданий 26 лютого 2002 року на імя «Бобер Олександра Романовича» на земельну ділянку площею 0.2810 га., що розташована на території М.-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області незаконним. Свої вимоги мотивували тим, що державний акт видано вже після смерті батька та чоловіка [PERSON], померлого 02 січня 2002 року. В судове засідання позивачі не зявились, надали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач М.- Коцюбинської селищна рада, Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Представник третьої особи - Управління Держкомзему у Чернігівському районі Чернігівської області в судове засідання не з'явивсь, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і, таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02 січня 2002 року, про що М.-Коцюбинською селищною радою в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 01. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2002 року /а.с.14/ позивачі успадкувала в рівних долях житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: смт. М.- Коцюбинське Чернігівського району вул. Войкова, 58. Відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 029288 від 26.02.2002 року /а.с.7/, [PERSON] надана земельна ділянка площею 0,2810 га для ведення особистого селянського господарства. За ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Статті 25, 26 Цивільного кодексу України визначають, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, оскільки Державний акт на право приватної власності видано вже після смерті [PERSON], тому право власності на земельну ділянку, зазначену в державному акті, у нього не могло виникнути, то цей державний акт необхідно визнати незаконним. З урахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позову про визнання Державного акту на право власності на землю незаконним знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки встановлено, що видача Державного акту на померлу особу, а саме на чоловіка та батька позивачів [PERSON], протирічить вимогам законодавства. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивач в заяві посилається на те, що із 14 січня 1994 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №3. Від вказаного шлюбу мається неповнолітній син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати іх позивачкою. Зараз шлюб існує формально, сімї як такої немає. Остаточно впевнився в неможливості збереження сімї. Просить розірвати шлюб. Позивач та відповідачка на попереднє судове засідання не з»явилися, подали заяви, в яких позивач позов підтримав, а відповідачка визнала та просять заслухати справу за їх відсутності. У відповідності до ст.130 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні суд без подальшого слухання справи постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В ст.112 СМ України вказані підстави для розірвання шлюбу, зокрема, що шлюб може бути розірваний в разі суперечності подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивач в позовній заяві посилається на те, що 19.08.2010 помер його батько [PERSON], який проживав [INFO]. Він прийняв спадщину, подавши заяву до Рокитнянської державної нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с.Шарки, вул.Садова,29, але позивач не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування цього житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності [PERSON] на це майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами. В судове засідання позивач не з»явився, натомість подав до суду заяву, в якій просить заслухати справу за його відсутності та підтримав позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просить заслухати справу за його відсутності. За вказаних обставин суд ухвалив постановити рішення без подальшого слухання справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Позивач, прийнявши спадщину, відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України та п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, вважається таким, що прийняв спадщину. Тому з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті був власником житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за заповітом до позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Заявник посилається на те, що 05.10.2008 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після неї залишилася спадщина, яку вона прийняла, проживаючи однією сім»єю із [PERSON]. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований в с.Бирюки через те, що прізвище, зазначене в правовстановлюючих документах на будинок, не збігається з прізвищем, указаним в свідоцтві про смерть спадкодавця. Як вбачається із свідоцтва про право власності на жилий будинок по вул.Щорса,1 від 21.12.1989 року, виданого Бирюківською сільською радою на підставі рішення Рокитнянської районної ради від 24.10.1989 року №249, зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ 21.12.1989 за реєстровим №184 власником будинку є [PERSON], а в свідоцтві про смерть, виданого Бирюківською сільською радою, померлою 05.10.08 записана [PERSON]. Просить установити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на жилий будинок, розташований в с.Бирюки по вул.Щорса,1, виданого 21.12.1989 року Бирюківською сільською радою на підставі рішення Рокитнянської районної ради Київської області №249 від 24.10.1989 року, зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ 21.12.1989 року за реєстровим №184 за власником будинку [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав заяву, в якій заяву не заперечив, просить слухати справу за його відсутності. Свідок [PERSON] суду показала, що знала [PERSON], яка згодом проживала із [PERSON] і від яких народилася заявниця. Заслухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: п.6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Суд вважає, що заявником доведено факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на жилий будинок, розташований в с.Бирюки по вул.Щорса,1, виданого 21.12.1989 року Бирюківською сільською радою на підставі рішення Рокитнянської районної ради Київської області №249 від 24.10.1989 року, зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ 21.12.1989 року за реєстровим №184 за власником будинку [PERSON], що підтверджено наданими суду документами свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON], копією трудової книжки [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

У лютому 2011 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та місця проживання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах з 05.05.2006 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка з відповідачем проживають окремо. Син проживає з позивачкою матірю. У зв'язку з тим, що подружнє життя не склалося позивач вважає збереження шлюбу недоцільним. Позивач просила розірвати шлюб та визнати місце проживання сина - [PERSON], [INFO] з нею. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та уточнила, просила суд лише розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2006 року (а/з № 200 від 05.05.2006 року), від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] (а/з № 3169 від 03.11.2006 року), який знаходиться на утриманні матері [PERSON]та проживає разом з нею. Сімейне життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, агресивність, ображання позивачки та їх сина. Сторони спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати : судовий збір у розмірі 8,50 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 32 грн. На підставі ст.ст.110,111,112,180,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

09.02.2011 року прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування свого позову, прокурор посилався на те, що 10.04.2010 р. о 06.00 год. на річці Південний Буг, в районі с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, працівниками Миколаївської рибоохорони було виявлено відповідача [PERSON], який не маючи дозволу на вилов риби промисловим знаряддям лову лісковою сіткою, з саморобного човна, незаконно проводив вилов риби і виловив 48 особин тарані, 11 особин карася, 14 особин молоді ляща, чим згідно такс затверджених постановою КМУ № 32 від 19.01.1998 р., заподіяв рибним запасам України шкоду на суму 902 грн. 70 коп. Добровільно відповідач завдану шкоду не відшкодував, в звязку з чим і заявлено даний позов. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги позивача визнав повністю, про що надав суду письмову заяву та не заперечував проти їх задоволення. Прокурор в судовому засіданні свій позов підтримав. Заслухавши пояснення відповідача, висновок і думку прокурора, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідача було затримано 10 квітня 2010 року о 06.00 год. на річці Південний Буг в районі с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області під час незаконного вилову риби. Відповідач за допомогою забороненого засобу лови - ліскової сітки, не маючи відповідного дозволу на промисел, в період весняної заборони і нересту риби здійснював незаконний вилов риби і виловив 48 особин тарані, 11 особин карася, 14 особин молоді ляща, чим згідно такс затверджених постановою КМУ № 32 від 19.01.1998 р., заподіяв рибним запасам України шкоду на загальну суму 902 грн. 70 коп. Добровільно відповідач завдану шкоду не відшкодував. 04.06.2010 р. постановою Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області у відношенні відповідача було відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю в його діях складу злочину. До передбаченої чинним законодавством відповідач не притягувався. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги. Його заява про визнання позову не суперечить чинному законодавству. Правам та інтересам сторін. а тому приймається судом. За таких обставин, суд визнає факт порушення відповідачем статті 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства (затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р.), за яке він повинен нести відповідальність і відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну з його вини матеріальну шкоду рибним запасам держави. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь держави судові витрати по справі в розмірі 51 грн. державного мита та витрати повязані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачка 27.01.2011 року звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові посилаючись на втрату до відповідача почуття любові, засудження відповідача і перебування його в місцях позбавлення волі, що створило неможливі умови подальшого сумісного проживання, і явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на її погляд поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 24.06.2008 року в Ольшанській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 21 - розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, посилаючись на обставини викладені в позові, просить суд її позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через засудження його до позбавлення волі і відбування покарання в місцях позбавлення волі. Від відповідача не надійшло ніяких заяв, заперечень проти позову, хоча він через начальника виправної колонії, належним чином повідомлявся про дату і час розгляду справи. Справа розглянута у відсутність відповідача, у відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, так як позивач наполягає на такому порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2008 року. Їх шлюб зареєстровано в Ольшанській сільській раді, Миколаївського району, Миколаївської області, актовий запис № 21. Від спільного подружнього життя у подружжя дітей не має. Подружжя фактично не перебуває в шлюбних відносинах, через засудження відповідача до позбавлення волі і його перебування у виправній колонії. Внаслідок цих обставин позивач втратила почуття любові до відповідача На запропоновані судом заходи щодо примирення сторін і надання їм строку для примирення, позивач категорично не погодилася. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, вказавши, що за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 25.09.2008 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. 20.06.2009 року позивач уклав шлюб з [PERSON], від якого мають неповнолітню дитину Алісу, [INFO]. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Таким чином, з урахуванням зміни його матеріального становища, просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач та відповідачка у судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 25.09.2008 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідач від другого шлюбу має на утриманні неповнолітню дитину Алісу, [INFO]. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного становища, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Суд, виходячи з того, що позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з урахуванням його матеріального становища, вважає можливим зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

26.01.2011 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач перебуває за кордоном, не має можливості надати дозвіл для виїзду їх дочці за межі України, а така потреба існує, так вона має намір виїхати з дочкою за кордон, з метою відвідати її родичів, які мешкають у Російській Федерації. На підставі зазначених обставин просить суд надати дозвіл на оформлення проїзних документів дитини для виїзду за кордон на імя [PERSON], без згоди батька [PERSON], та надати дозвіл на тимчасовий її виїзд за кордон без згоди батька. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи не зявилася, надіслала до суду заяву в якій просила суд позов задовольнити на підставах зазначених в позовній заяві, та розглянути справу у її відсутності. Представник служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської Ради надіслала до суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка і відповідач є громадянами України, та батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], остання має родичів в Російській Федерації, але не може їх відвідати разом з дочкою, так як для оформлення проїзних документів та виїзду за кордон, необхідний письмовий дозвіл батька [PERSON]- відповідача по справі. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За повідомленням Департаменту консульської служби МЗС України [PERSON], [INFO], зараз перебуває в м.Коломбо в Шрі-Ланці на невизначений час, що ускладнює отримання від нього письмової згоди на виїзд дитина за кордон, тому суд, враховуючи інтереси дитини, вважає за можливе дозволити виїзд [PERSON], [INFO], до досягнення нею 18-річчя, з України без письмової згоди її батька - [PERSON] Зазначене відповідає вимогам ст. 4 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», в якому зазначено, що за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 16.02.2011 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказала, що 6.12.2001 року між нею та відповідачами на Універсальній товарній біржі «Сприяння»був укладений біржовий контракт, купівлі-продажу 3/5 частини вказаної квартири. Відповідно до цього договору, відповідачі передали зазначену частину квартири, а вона в свою чергу передала [PERSON], [PERSON], [PERSON] гроші. Договір купівлі-продажу не був завірений нотаріально, оскільки був укладений на універсальній товарній біржі. Визнання договору купівлі-продажу частини квартири дійсним необхідно їй для захисту права власності на вказаний обєкт нерухомості. В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, не зявилася надіслала до суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про визнання позову, та розгляд справи у їх відсутності. Третя особа [PERSON], належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, не зявилася надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved