overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 296 грн. 37 коп., у зв'язку з тим, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та [PERSON], 25.09.2007 року було укладено кредитний договір № 90453-CRED, згідно умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885220392309 відкритий ПАТ КБ Приватбанк згідно договору № 30491-card зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.09.2010 року, але відповідач порушив вищевказані умови, та станом на 17.11.2010 року має заборгованість у розмірі 296 грн. 37 коп. Тому позивач прохає стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 296 грн. 37 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості, 51 грн. держмита в доход держави та 120 грн. затрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи Гуляйпільським районним судом Запорізької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]Л прохає змінені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого: в судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та відповідачем 25.09.2007 року було укладено кредитний договір № 90453-CRED, згідно умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885220392309 відкритий ПАТ КБ Приватбанк згідно договору № 30491-card зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.09.2010 року, але відповідач порушив вищевказані умови, та станом на 17.11.2010 року має заборгованість у розмірі 296 грн. 37 коп. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на р/р 29098800477049, ЄДПОУ 14360570, МФО 305299 заборгованість по кредитному договору у сумі 296 грн. 37 коп, 51 грн. сплаченого держмита, 120 грн. сплачених затрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Гуляйпільським районним судом Запорізької області, а всього 171 грн. на р/р 64993919400001, ЄДПОУ 14360570, МФО 305299.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до суду позов, в якому просить розірвати договір та стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальні збитки у сумі 209426,25 грн., а також судові витрати. При цьому позивач вказує, що 22.02.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір на виконання комплексу ремонтно - будівельних робіт в приміщенні по вул. Фонтанська дорога,74 м. Одеси. Згідно вказаного договору відповідач мав здійснити комплекс робіт, а відповідач оплатити виконані роботи в обумовлений договором строк. Позивач свої зобов'язання виконав, відповідач припинив виконання робіт без будь-яких повідомлень та пояснень, виконав роботи частково, не виконав роботу на загальну суму 209426,25 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] уклали договір № 001 від 22.02.2008 р. на виконання комплексу ремонтно - будівельних робіт в приміщенні по вул. Фонтанська дорога,74 м. Одеси. Згідно вказаного договору, виконавець - відповідач бере на себе зобов'язання по комплексному ремонту будинку по вул. Фонтанська дорога,74, та замовник позивач зобов'язується оплатити виконані роботи в обумовлений договором строк. Обсяг робіт визначений в додатку до договору. Строк виконання робіт 150 календарних днів з моменту підписання договору та передоплати згідно схеми вказаної в додатку «Розрахунковій сметі» / а.с.6-9/. З наданих суду розписок та актів виконаних робіт вбачається, що відповідач частково виконав роботи згідно договору, та отримав від позивача кошти. / а.с. 10-28/. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,встановлених договором або законом. Суд вважає, що доводи позивача відносно того, що відповідач припинив виконання робіт і це є істотним порушенням умов договору, та вказані обставини є підставою для розірвання договору, є обгрунтованими.. Представник позивача наполягає на відшкодуванні збитків, так як позивач здійснив оплату робіт згідно договору, а відповідач не виконав роботи, тому на підставі ч.5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За таких обставин, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, як доведені та обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

В вересні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2007 р., від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) позивача щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2007 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме: необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним повноліття. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст.180,182,183 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У вересні 2010 р. [PERSON]В звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2007 р. Подружні відносини припинились в зв`язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, відсутності порозуміння. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2007 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Подружні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Сім`я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. На підставі ст.ст.110, 111, 112 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що 26.08.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 921. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], питання щодо утримання якого буде вирішуватися окремо. З січня 2010 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження сімї вважає недоцільним. У звязку з чим, позивач змушена звернутись до суду із позовом, в якому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій прохає суд провести судове зсідання за її відсутності та винести рішення. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Прохає розірвати шлюб (а.с.13). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений судом належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання особисто ним кореспонденції суду (а.с.12), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню в зв'язку із наступними встановленими судом обставинами та відповідними до них правовідносинами: Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.08.2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 921, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 023958 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість предявлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з січня 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження сімї позивач вважає недоцільним, у звязку із чим та в силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін. У сторін шлюб перший. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на відповідача, звільняючи при цьому позивачку від сплати зазначених витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

13 лютого 2009 року померла баба позивачки [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося нерухоме майно у вигляді земельної частки (паю), що знаходиться на території Трибухівської сільської ради Бучацького району, площею 4,80 га. Позивачка не може оформити спадщину на земельну частку (пай), оскільки спадкодавець у зв`язку зі смертю не встигла отримати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що її баба була включена в списки громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель ВАТ «Перспектива 1» на території Трибухівської сільської ради Бучацького району, проте вона не встигла отримати державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай) у зв`язку зі смертю. Усі дії, що передували видачі державного акта, були виконані спадкодавцем за життя. Представник відповідача, згідно поданої заяви, позов визнає і просить розглядати справу у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоч був належним чином був повідомлений. Заслухавши позивачку, взявши до уваги заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: 13 лютого 2009 року померла [PERSON]. Після смерті спадщина відкрилася за заповітом, посвідченим 20 листопада 1998 року секретарем Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, яким [PERSON] все своє майно заповіла позивачці. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк спадщину прийняла. Спадкове майноскладається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами і земельної частки (паю), площею 4,80 га, що знаходиться на території Трибухівської сільської ради Бучацького району, Тернопільської області. [PERSON] належав земельний пай площею 4,80 га, який знаходиться на території Трибухівської сільської ради Бучацького району, Тернопільської області, що стверджується довідкою Трибухівської сільської ради від 06.09.2010 року, довідкою ВАТ «Перспектива-1» від 17.11.2010 року та витягом управління Держкомзему в Бучацькому районі від 06.09.2010 року. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] мала право на отримання у приватну власність земельної частки (паю) за рахунок земель ВАТ «Перспектива 1», за життя нею були оформлені та подані усі необхідні документи для одержання державного акта на право приватної власності на земельну частку (пай), в звязку з чим позивачка після смерті баби, в порядку спадкування, має право на земельну частку (пай), тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 857,01 грн., а також понесені ним при звернені до суду з цим позовом судові витрати - оплату витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився та надіслав заяву про не підтримання позовних вимог про стягнення заборгованості за спожитий природний газ внаслідок їх задоволення відповідачем після пред'явлення позову. Просив розглянути справу у його відсутність у порядку заочного провадження та стягнути з відповідача понесенні ним вищезазначені судові витрати. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є копії судових повісток та розписки у поштових повідомленнях і від нього не надійшло заперечення проти позову або повідомлення про його визнання. З огляду на вищезазначене, з метою уникнення необгрунтованого затягування розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач виконав свій обов'язок по сплаті заборгованості по оплаті послуги з газопостачання після пред'явлення цього позову. Рішення Бердянської міської ради № 4 від 03.02.2009р. позивач звільнений від сплати державного мита за подачу позовів до суду для стягнення заборгованості з громадян. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні ним витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] На даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги, в наданні якої відповідач відмовляє, хоча має достатній та регулярний заробіток. Через неможливість врегулювання спору позасудовим порядком, змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 350 грн., мотивуючі тим, що на його утриманні перебуває дитина від першого шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.01.2009 року. (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. (а.с. 5). Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3 років. З врахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд вважає, що розмір аліментів, які будуть достатніми для утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною, і водночас не погіршать матеріальне становище відповідача мають бути визначені в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводиться. Позивач в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2005 року. (а.с. 3). Мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, тому вимушена звернутися до суду. Утримання по виконавчим документам з відповідача не проводяться. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в меншому розмірі, так як надає добровільно матеріальну допомогу позивачці та витрачає на сина щомісячно по 1000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.01.2009 року (а.с. 2). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Згідно наданих відповідачем копій квитанцій електронного переказу вбачається, що [PERSON] в період з червня по жовтень 2010 року надає матеріальну допомогу на утримання дитини щомісяця по 600 грн. (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану відповідача, підтвердження факту надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у с.Новосілка Бучацького району Тернопільської області. Шестимісячний термін для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки вважав, що буде достатнім факт вступу в оперативне управління майном. Однак, із введенням в дію з 1 січня 2004 року нового Цивільного Кодексу, отримати право на додатковий строк для прийняття спадщини можна тільки в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак подали суду заяви, згідно яких позов визнають і просять справу розглянути у їх відсутності. Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: [INFO] року померла [PERSON]; Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яку фактично прийняв позивач; В нотаріальну контору, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, позивач не звертався, так як вважав достатнім вступ в оперативне управління майном. Оскільки строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини, суд вважає, що є підстави визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved