Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

29 квітня 2010 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідачів АКІБ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса [PERSON], третя особа відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції з вищевказаним позовом. 04 листопада 2010 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд визнати вимоги Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк» про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 11208 (одинадцять тисяч двісті вісім) грн. за виконавчим написом від 07.02.2008 р. безпідставними. В обгрунтування позову зазначає, що він повністю погасив заборгованість по кредитному договору, а саме заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками, заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та сплатив витрати банку на вчинення виконавчого напису, а тому вважає, що він належним чином виконав свої зобов'язання передбачені пунктами 3.3.7. та 3.3.8. Договору, що в свою чергу виключає відповідальність перед банком, визначену п. 4.2. Договору. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги викладені в уточнюючій позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що банк правомірно на підставі договору нарахував штраф, оскільки позивачем його зобов'язання виконувались не належним чином. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.09.2005 р. між АКБ «Украсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №287/1-216 /а.с.6-10/. Згідно умов договору, а саме п. 4.2. у разі порушення Позичальником вимог п.п.З.3.2.-3.3.11, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеного п.1.1. за кожний випадок. 07 лютого 2008 року приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб /а.с. 16/. Як вбачається з довідки- розрахунку заборгованості за 1 1.01.2008 р., що була направлена нотаріусу, заборгованість виникла в зв'язку з несвоєчасним погашенням позивачем [PERSON] в терміни, встановлені договором кредиту, заборгованості по кредиту, відсотків по кредиту, пені по кредиту, а також штрафу /а.с.40/. Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року, тобто після вчинення виконавчого напису, позивачем [PERSON] В, Л. було сплачено відповідачу АКБ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту, відсоткам та пені, а також витрати відповідача на вчинення виконавчого напису нотаріусом /а.с. 18,19/. Згідно п.4.2. кредитного договору у разі порушення Позичальником вимог п.п.3.3.2.-3.3.11. позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеного п. 1.1. за кожний випадок. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання маг виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 530 ЦІ< України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд не погоджується з доводами позивача, що ним виконанні свої зобов'язання належним чином, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме: квитанціями про сплату кредиту, відсотків, пені /а.с. 18,19/. листом відповідача направленого позивачу про наявність простроченої заборгованості за кредитом /а.с.45/. довідкою-розрахунком заборгованості від 11.01.2008 р. /а.с.40,41/, виконавчим написом /а.с.42/. що свідчить про виконання позивачем своїх зобов'язань вже після того як ним було порушено умови договору. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником своїх зобов'язань. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Судом встановлено, що штраф позивачу нараховано на підставі п.4.2. договору, виходячи з суми кредиту, що згідно п.1.1. договору складає 37360 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що штраф позивачу нарахований з порушенням вимог ч. 2 ст. 549 ЦК України, оскільки штраф повинен бути нарахований виходячи із суми невиконаного зобов'язання, а не з загальної суми отриманого кредиту, тому п. 4.2. договору не підлягає застосуванню, оскільки суперечить закону. Крім того, судом встановлено, що позивача за невиконання своїх зобов'язань по договору, відповідачем було притягнуто до юридичної відповідальності (цивільно- правова) шляхом нарахування пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення відсотків, яка позивачем була сплачена в повному обсязі, що сторони в судовому засіданні не заперечували. Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, а штраф і пеня відносяться до одного виду юридичної відповідальності, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем було незаконно нарахований штраф позивачу за порушення Щодо іншої частини позовних вимог, які викладені в уточнюючій позовній заяві то суд, прийшов до висновку, що позовна заява в порядку уточнення позовних вимог в частині визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є уточненням, а є зміною предмету та підстави позову. Таким чином, оскільки закон не передбачав зміни підстави та предмету позову на стадії розгляду справи по суті, то в частині позовних вимог визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд не може прийняти до розгляду. Також суд роз'яснює позивачу, що він має право зверну тися до суду в ній частині з окремим позовом.

Outcome: partial