Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-06 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту посвідченого 13.07.2004р., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. недійсним. Свої вимоги обґрунтовував тим, що його матері на праві власності належала1/2 частина квартири [ADDRESS]. 07.09.2004р. мати померла. У встановлений законом строк він звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та в 2009 році дізнався, що за життя мати заповіла свою частину квартири відповідачці [PERSON]. Посилаючись на те, що заповіт не відповідає закону, оскільки під час його укладання нотаріусом було порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки мати яка на той час фактично була сліпою та страждала на онкозахворювання у звязку з чим на могла керувати своїми діями, крім того, в заповіті не вказані паспортні дані свідків у присутності яких він укладався, просив визнати його недійсним. В свою чергу відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.12.2009р. їй належить 1/3 частка квартири [ADDRESS], співвласниками є [PERSON] та [PERSON], яким належить по 1/3 частці вказаної вище квартирі. За життя [PERSON] 13.07.2004р. склала заповіт, яким заповідала їй 1/2 частку спірної кватири. Посилаючись на те, що у теперішній час нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Обидва позови були обєднані в одне провадження. В подальшому позивач [PERSON] доповнив свої позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали па просили про їх задоволення, зустрічний позов не визнали, проти його задоволення заперечували. Представники відповідачки у судовому засіданні позов [PERSON] не визнали, зустрічний позов підтримали. Третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєва Н.П. у судове засідання не зявилася надала свої заперечення проти позову [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом в яких вказувала, що нею при посвідченні заповіту відомості про особу кожного свідка були вказані, що стосується реквізитів паспортів, то з технічних причин (миттєве вимкнення світла, відключення компютера, втрата раніше внесених паспортних даних) не були вказані. Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечувала та просила задовольнити зустрічний позов. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 13 липня 2004 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] на випадок смерті заповіла 1/2 частину квартири [ADDRESS] [PERSON]. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Відповідно до ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. В обґрунтування своїх позовних вимог щодо визнання недійсним правочину позивач вказує на те, що при його посвідченні нотаріусом було порушено вимоги закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки на час укладання заповіту мати майже була сліпою, хворіла на онкологічне захворювання, проте у те заповіту не вказані паспортні дані свідків. Відповідно до ст.1248 ЦК України якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має бути відбутися при свідках (ст.1253 цього Кодексу). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у 2002 році тричі проходила курс лікування в обласній офтальмологічній лікарні. Крім того, знаходилась на диспансерному обліку в Миколаївському обласному онкологічному диспансері з 04.04.2003р. з діагнозом: рак молочної залози 4 стадія. З 21.08.2004р. прогресування хвороби з ураженням головного мозку. Статею 45 Закону України «Про нотаріат» передбачено, якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Згідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на момент укладання заповіту якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії є сліпою, нотаріус, крім того, прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Якщо сліпа особа письменна, вона сама підписує документ. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо у яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як пояснив свідок на стороні позивача [PERSON], яка доводиться рідною сестрою померлої, мати позивача не була сліпою, хворіла на рак. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні пояснили, що мати позивача погано бачила, при складанні заповіту вони не були присутні. Отже в спірному заповіті мало бути зазначено факт прочитання тексту заповіту, але така відмітка в заповіті відсутня. Крім того, заповіт [PERSON] власноручно не підписувала. У заповіті не зазначено з яких причин його не було підписано заповідачем, та обставина, що вона мала поганий зір не перешкоджала їй його підписати, після прочитання нотаріусом вголос. Доказів про те, що вона на той час була не письменна не надано. Таким чином, вимоги закону щодо обовязкового підписання заповіту особисто заповідачем не було додержано, що позбавляє можливості дійти висновку про наявність волевиявлення [PERSON] на вчинення оспорюваного правочину. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.12.2009р. за [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано право власності в порядку приватизації за кожним на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] померлої [INFO] позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Постановою державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори позивачеві відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на спадкове майно набуте спадкодавицею після її смерті. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, в інший спосіб як у судовий у позивача не має можливості захистити свої спадкові права. Враховуючи, зазначені вище обставини суд вважає вимоги позивача, щодо визнання заповіту недійсним та визнання права власності за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки підставою для визнання права власності за зустрічним позовом визначено спадкування за заповітом, який підлягає визнанню недійсним то у задоволенні зустрічних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved