Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв′язку з ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.04.2009 року по пр. Перемоги в м. Києві та 12.05.2009 року на вул. Зоологічній в м. Києві сталися дорожньо-транспортні пригоди, внаслідок яких було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль «Пежо 406», д/н [NUMBER]. На час ДТП його автомобіль було застраховано у відповідача ЗАТ СК «Інгосстрах» за договором добровільного страхування наземного транспорту №К2У4009250 АК, дія договору з 10.05.2006 року по 09.05.2007 року включно.. і щорічно лонгується на такий же строк до повного погашення кредитної заборгованості у разі сплати наступних страхових платежів. Відповідно до умов договору страхування ним було надано відповідачу заяву з необхідними документами для нарахування та виплати йому страхового відшкодування, яке відповідно до експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 26.07.2010 року складає 31\~233,26 грн. Проте, відповідач здійснив страхові виплати лише в розмірі 17 096 грн. 44 коп., незаконно зменшивши розмір страхового відшкодування на 16\~136 грн. 82 коп.. Крім того, ним було сплачено 800 грн. за проведення експертного дослідження. Просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 16 136 грн. 82 коп., вартість проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 800 грн., 1\~818,57 грн. інфляційних виплат та 672,88 грн. 3% річних, 3\~000 грн. витрат на оплату правової допомоги фахівця у галузі права, а всього стягнути 22\~428 грн. 27 коп. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідачем і по даний час не виплачено позивачу в повній мірі суму страхового відшкодування, тому просив суд про задоволення позову в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений судом про день та час розгляду справи, шляхом направлення телеграмного повідомлення (а.с. 50). Про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.04.2009 року по пр. Перемоги в м. Києві та 12.05.2009 року на вул. Зоологічній в м. Києві сталися дорожньо-транспортні пригоди, внаслідок яких було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль «Пежо 406», д/н [NUMBER]. На час ДТП його автомобіль було застраховано у відповідача ЗАТ СК «Інгосстрах» за договором добровільного страхування наземного транспорту №К2У4009250 АК, дія договору з 10.05.2006 року по 09.05.2007 року включно…і щорічно лонгується на такий же строк до повного погашення кредитної заборгованості у разі сплати наступних страхових платежів. Відповідно до умов договору страхування позивачем було надано відповідачу заяву з необхідними документами для нарахування та виплати йому страхового відшкодування, яке відповідно до експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 26.07.2010 року складає 31\~233,26 грн. Проте, відповідач здійснив страхові виплати лише в розмірі 17 096 грн. 44 коп., безпідставно зменшивши розмір страхового відшкодування на 16\~136 грн. 82 коп.. Крім того, позивачем було сплачено 800 грн. за проведення експертного дослідження. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП здоровю, життю, майну третьої особи. Оскільки автомобіль позивача на момент ДТП було застраховано у відповідача ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», тому за завдану при скоєнні ДТП транспортному засобу позивача матеріальну шкоду, належить відповідати даній страховій компанії. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов»язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, а одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виплату за першим страховим випадком відповідач здійснив 02.06.2009 року, за другим страховим випадком 02.07.2009 року. Виходячи з вищевикладеного, відповідач зобов»язаний сплатити на користь позивача 16\~136,82 грн. основного боргу, 1\~818,57 грн. інфляційних витрат та 672,88 грн. 3% річних, а всього 19\~773, 96 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок витрат на оплату правової допомоги фахівця в галузі права в сумі 3000 грн. У відповідності до ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Суд вважає можливим частково задовольнити вказані позовні вимоги, оскільки відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру позивачем за вказані послуги було сплачено 1000 грн., які і підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial