Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Прокурор Вільшанського району Кіровоградської області звернувся до суду в інтересах [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання Державного акту на право приватної власності на землю недійсним та передачу земельної ділянки у власність держави, посилаючись на те, що на імя [PERSON], яка померла 08 січня 1999 року, після її смерті незаконно було видано Державний акт від 08 липня 2002 року серії Р1 №312821, на право власності на землю площею 7,87 га, яка знаходиться на території Котовської сільської ради Вільшанського району. Прокурор зазначає, що даний Державний акт було видано на підставі клопотання [PERSON], якого постановою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2010 року звільнено від кримінальної відповідальності за незаконну видачу Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] Прокурор також вказує, що після смерті [PERSON], спадщину прийняла відповідачка, однак у спадщину увійшла земельна ділянка на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), а не на підставі Державного акту на право власності на землю. Крім того, зазначає, що 11 квітня 2001 року, перед видачею державного акту на землю серії РІ №312821 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 7,89 га., яка знаходиться на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, [PERSON] вже було видано державний акт на право приватної власності на землю ІІ-КР №03186 на земельну ділянку розміром 2,87 га., яка розташована на території Великотроянівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області У звязку з наведеним, прокурор просить вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю визнати недійсним та передати земельну ділянку у власність держави. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснив що на імя [PERSON], яка померла 08 січня 1999 року, після смерті було незаконно видано Державний акт від 08 липня 2002 року серії Р1 №312821, на право приватної власності на землю площею 7,87 га, яка знаходиться на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Просить визнати даний Державний акт недійсним та передати земельну ділянку у власність держави. Представник позивача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідачка в свою чергу подала заперечення проти позову, в якому зазначила, що вона отримала у спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 08 січня 1999 року, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», яке належало померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0212461 від 04.02.1998 року. Крім цього, позивачка вважає, що вона як спадкоємець має повне право на земельну частку (пай), яка належала її померлій матері [PERSON], яка була членом КСП «Перемога», у звязку з чим позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши доводи прокурора, заперечення відповідачки, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Матеріалами справи встановлено, що 29 травня 1997 року колективному сільськогосподарському підприємству «Перемога» Котовської сільської ради народних депутатів видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого у колективну власність вказаному ксп передано 3761, 4 гектарів, що підтверджується копією державного акта на право колективної власності на землю, серії КР. В додатку 1 до Державного акта №57 до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером 61 включена [PERSON], жителька с. Котовське, вказані списки формувалися на підставі рішення загальних зборів землевласників с. Котовське Вільшанського району Кіровоградської області. На підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 січня 1998 року, №12-р, на ім»я [PERSON], яка проживала в [INFO], 04 лютого 1998 року, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 9.98 умовних кадастрових гектарів, про що свідчить сертифікат серії КР №0212461. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються, [PERSON] отримала вказаний сертифікат 26 січня 1998 року. Крім цього, матеріалами справи встановлено, що 12 червня 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Горького Великотроянівської сільської ради народних депутатів Ульяновського району Кіровоградської області видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого у колективну власність вказаному ксп передано 2717, 5 гектарів, що підтверджується копією державного акта на право колективної власності на землю, серії КР-38. В додатку 1 до Державного акта до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства включена [PERSON], вказані списки формувалися на підставі рішення загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Горького. 08 січня 1999 року [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №2 від 10.01.1999 року серії І-ОЛ №035017, виданого Котовською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, від 22 квітня 2009 року, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 08 січня 1999 року, є її дочка, відповідачка по справі, [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», що знаходиться у с. Котовське Вільшанського району Кіровоградської області, розміром 9,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0212461, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 04 лютого 1998 року на підставі її рішення від 26 січня 1998 року №12-р та зареєстрованого 06 лютого 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №60. Поряд з цим, судом встановлено, що на ім»я [PERSON], після її смерті, яка настала 08 січня 1999 року, на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА від 13 травня 2002 року №120-р, 08 липня 2002 року, було виготовлено державний акт №312821 на право приватної власності на земельну ділянку №139, площею 7,89 га., розташованої на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.4), однак помилково виготовлений на ім»я померлої [PERSON] вказаний державний акт спадкоємці не отримували, про його існування їм було невідомо, про що свідчить відсутність підпису в графі 134 у книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Вищевказаний державний акт був підписаний [PERSON], як службовою особою, який не перевірив факт смерті [PERSON] та помилково включив у список на виготовлення державного акту на право приватної власності на землю, внаслідок чого відносно нього було порушено кримінальну справу по обвинуваченню за ч.2 ст.367 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності у зв»язку із закінченням строків давності, що підтверджується копією постанови Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2010 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що державний акт №312821 на право приватної власності на земельну ділянку №139, площею 7,89 га., розташованої на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, виготовлено з порушенням чинного законодавства, а тому позов прокурора Вільшанського району в частині визнання незаконним державного акту №312821 на право приватної власності на земельну ділянку №139, площею 7,89 га., розташованої на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області та скасування державної реєстрації державного акту №312821 на право приватної власності на земельну ділянку №139, площею 7,89 га., розташованої на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, виготовленого на ім»я [PERSON] підлягає задоволенню. Поряд з цим, суд не знаходить підстав для задоволення позову прокурора Вільшанського району Кіровоградської області в частині передачі вищевказаної земельної ділянки у власність держави в особі [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області, оскільки дана земельна ділянка, яка перебувала у власності КСП «Перемога», тобто - колективній власності, належала на законних підставах померлій [PERSON], як члену колективного сільськогосподарського підприємства, яка була включена у списки громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства на підставі рішення загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 9.98 умовних кадастрових гектарів, про що свідчить сертифікат серії КР №0212461. Посилання в позові прокурора Вільшанського району Кіровоградської області на те, що в порушення вимог земельного законодавства, на ім»я [PERSON], двічі видано акти на право приватної власності на землю спростовується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні матеріалами справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 січня 1998 року, №12-р, на ім»я [PERSON], яка проживала в [INFO], 04 лютого 1998 року, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 9.98 умовних кадастрових гектарів, про що свідчить сертифікат серії КР №0212461. Сертифікат зареєстровано 06 лютого 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Зазначене рішення [PERSON] районної державної адміністрації від 26 січня 1998 року №12-р в судовому порядку не скасовано і є чинним. У позовній заяві не заявлено вимоги про визнання незаконними рішень загальних зборів КСП «Перемога», та рішення [PERSON] районної державної адміністрації від 26 січня 1998 року №12-р, що були підставою для виділення земельної частки (паю) в колективній власності на землю [PERSON]. В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд не вправі з власної ініціативи перевіряти законність правоустановчих документів, на підставі яких 04 лютого 1998 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0212461 . До списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), [PERSON] була включена за рішенням загальних зборів членів КСП «Перемога». Ні вказане рішення загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства, ні рішення на підставі яких видано сертифікат у встановленому законом порядку не визнані незаконними. Крім того, отримання відповідачем земельної ділянки із земель колективної власності КСП «Перемога» та КСП не порушує права держави в особі [PERSON] районної державної адміністрації. Відповідно до ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» обєктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Субєктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа. Статтею 8 цього закону передбачено, що підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому обєктами власності. Згідно частини першої статті 113 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. За ст.5 Земельного кодексу України (1990 року) ), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, суб»єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Роздержавлення та паювання земель сільськогосподарських підприємств здійснюється у відповідності до чинного законодавства. Паювання земель колективних сільськогосподарських підприємств проводиться відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Пунктом 2 зазначеного Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За рекомендаціями «Про порядок складання проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарськими підприємствами і організаціями», які розроблені Держкомземом України від 15 травня 1992 року, список громадян співвласників формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства та підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Якщо громадянина помилково (безпідставно) не внесено до списку-додатку до державного акта на право колективної власності на землю до проведення розпаювання і видачі сертифікатів, йому необхідно звернутися до зборів співвласників з питанням щодо внесення особи до списку-додатку. Якщо розпаювання земель вже проведено, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання. Членство в недержавному сільськогосподарському підприємстві визначається статутом зазначеного підприємства, яким встановлюється порядок вступу до підприємства та припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї. Оскільки список-додаток до державного акта на право колективної власності на землю формується підприємством і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) цього господарства, то вирішення питання встановлення членства в підприємстві і надання права на земельну частку (пай) повинно вирішуватись за заявою громадянина, загальними зборами (зборами уповноважених) зазначеного підприємства, а в разі його реорганізації - правонаступником. За змістом ст.ст.22, 23 ЗК України (1990) право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно п. 1.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43, державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської І Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Рішення щодо затвердження обчислених розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству окремо приймається районною державною адміністрацією. Внесеним до списку особам видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка і проводиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Згідно з пунктом 3.2. Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій N 47/172/48, 04.06.1996, затверджених Державним комітетом України по земельних ресурсах (в редакції згідно з Наказом Держкомзему N 23/65/30 від 3 березня 1998 р.), громадянин, який має сертифікат на право на земельну частку (пай) і бажає одержати свою земельну частку (пай) в натурі, подає підприємству заяву. Місцеположення в натурі земельної ділянки, що надається згідно з Схемою, погоджується виконавчим органом управління підприємства в місячний строк з часу подання заяви співвласника про вихід із складу цього підприємства. Рішення виконавчого органу управління підприємства є підставою для виконання робіт щодо передачі земельної частки (паю) в натурі. Відповідне рішення загальних зборів (зборів уповноважених) є підставою для виконання робіт щодо передачі земельної частки (паю) в натурі. Після визначення меж в натурі складається акт передачі земельної ділянки із земель колективної власності у власність громадянину. Технічна документація щодо передачі земельної частки (паю) в натурі є підставою для прийняття рішення місцевою радою про видачу державного акта на право приватної власності на землю, з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної (міської) державної адміністрації (виконавчого комітету міської Ради). Пунктом 1 ст. 9 Земельного Кодексу України (1990 року) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність. Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст..378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Земельний кодекс України встановлює гарантії права власності на земельну ділянку, визначає способи захисту прав на земельні ділянки (ст..ст.152-152), та визначає порядок вирішення земельних спорів (СТ..СТ.158-161). Статтею 36-1 Закону України „Про прокуратуру передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести за допомогою належних та допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням положень ст.ст. 57 - 59 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, передбачені законодавством, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, для одержання сертифікату на право на земельну частку (пай), в тому числі рішення загальних зборів КСП та органів місцевого самоврядування, є чинними. Питання про визнання їх незаконними в судовому порядку не вирішувались. Посилання прокурора в позові на порушення прав та інтересів держави в особі [PERSON] районної державної адміністрації є безпідставним та не відповідає дійсності. За таких обставин даний позов прокурора в частині передачі у власність держави, в особі [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області, земельної частки (пай) розміром 9,89 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, від 22 квітня 2009 року, яка на законних підставах успадкована [PERSON], після смерті [PERSON], яка померла 08 січня 1999 року, не підлягає задоволенню, оскільки задоволення цих позовних вимог можливе лише у разі задоволення вимог про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів КСП та рішень органів державної влади та місцевого самоврядування, на підставі яких відповідач одержав право на земельну частку(пай) в колективній власності на землю. Більш того, земельна ділянка відповідачу передана із земель колективної власності, а не державної, і в даному випадку права чи інтереси органу державної влади не зачіпаються і не порушуються На підставі викладеного та

Outcome: partial