Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку №7 площею 0.05 га та садовий будинок №7 на вказаній земельній ділянці, яка розташована в садовому товаристві «Джерело» на території Камянської сільської ради, Житомирського району, як за спадкоємицею після смерті її батька [PERSON], що помер 02.01.2010 року, та якому належав цей будинок та земельна ділянка на праві власності. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона має право на спадщину після смерті батька за законом, як спадкоємець першої черги. У звязку з тим, що право власності на спірний будинок офіційно за померлим не зареєстроване, вона не може через нотаріальні органи здійснити свої право на спадщину у вигляді згаданої земельної ділянки та садового будинку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав. Відповідачі, а саме сільська рада та садове товариство, до суду не з'явились, проте належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] Я В. позов підтримали в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. 02.01.2010 року помер батько позивачки [PERSON]. На час розгляду справи спірний садовий будинок не прийнятий до експлуатації та право власності на нього за померлим [PERSON] в державних органах не зареєстроване. Викладені факти підтверджуються довідкою КП "Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації" № А-2 від 03.11.2010 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №97/02-31 від 20.01.2011 року, зі змісту яких вбачається, що за [PERSON] право власності на вказаний будинок не зареєстроване. Доказів того, що вказаний садовий будинок прийнятий до експлуатації, позивачка суду не надала. У відповідності до чинного законодавства, зокрема, ст. ст. 182, 331, 1216-1218 ЦК України, якщо спірний будинок не прийнятий до експлуатації та право власності на нього за померлим в державних органах не зареєстроване, він не може входити до складу спадщини, у звязку з чим вимоги позивачки про визнання за нею права власності на цей будинок в порядку спадкування задоволенню не підлягають. Також судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЖТ № 015312, виданий 12.01.1998 року на ім'я [PERSON], останньому належала на праві власності земельна ділянка № 7 площею 0.05 га, яка розташована в садовому товаристві «Джерело». Отже, позивачка, як спадкоємець за законом, має здійснити своє право на спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки в порядку, який передбачений главами 87 та 89 ЦК України, тобто оформити своє право на цю земельну ділянку через нотаріальні органи, шляхом отримання відповідного свідоцтва про її право на цю спадщину за законом. На підставі викладеного, суд вважає, що в позові стосовно визнання за позивачкою права власності на згадану земельну ділянку в порядку спадкування задоволенню також не підлягають, оскільки оформлення спадщини на землю не належить до компетенції суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed