Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 3000 грн. В позові послалась на те, що вони з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. З вересня 2008 року син розпочав та продовжує на даний час навчання англійській мові в мовній школі ПП «[PERSON] Полтава». Навчання платне. З вересня 2008 року та на день звернення з позовом до суду нею сплачено 6000 грн. на оплату навчання сина. Тому вважає, що відповідач має відшкодувати їй половину вартості навчання сина у розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пославшись на викладені в ньому обставини. Пояснила суду, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Додаткових витрат на утримання сина, повязаних з розвитком його здібностей, відповідач в добровільному порядку також нести не бажає. Тому просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь 3000 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення проти позовної заяви. Погоджуючись з необхідністю розвитку здібностей дитини, відповідач просив відмовити в задоволенні позову у звязку з відсутністю у нього фінансової можливості нести додаткові витрати на утримання сина в даний час. Також просив суд справу розглянути за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З вересня 2008 року та до даного часу [PERSON] навчається англійській мові в мовній школі ПП «[PERSON] Полтава» (а.с.9). За період з вересня 2008 року по жовтень 2010 року [PERSON] було сплачено 5998 грн. за навчання [PERSON] у вказаній мовній школі, що підтверджується даними договорів про навчання іноземній мові від 31.08.2009 року №EN-ІНСС-В3-305 та від 08.10.2010 року №EN-ІНСС-Р3-1196, а також квитанціями про прийняття оплати за навчання (а.с.10-15). Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому суд приходить до висновку, що обидва батьки неповнолітнього [PERSON] мають брати участь у витратах, повязаних з навчанням сина в мовній школі в рівних частках. Враховуючи, що позивачем на навчання сина витрачено 5998 грн., а не 6000 грн., як вона вказувала в позові, кожен з батьків має нести витрати в сумі по 2999 грн. На підставі наведеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти в сумі 2999 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених відносно відповідача вимог у розмірі 171 грн. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти в сумі 3170 грн.

Outcome: partial