Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

27 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Добропілля Донецької області (далі УПФУ в м. Добропілля) про визнання неправомірними дій УПФУ у відмові з виплати їй соціальної допомоги по підвищенню пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 1 січня по 31 грудня 2009 року. В обгрунтування заявлених вимог, позивач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що за ним визнано статус "Дитини війни". Він перебуває на обліку в УПФУ в м. Добропілля, і згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка фактично їй не нараховувалась. Просить визнати дії УПФУ в м. Добропілля неправомірними та зобов'язати нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії по віку згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що після прийняття Конституційним Судом України рішень щодо конституційності зупинення норми закону та зміни редакції Закону України №2195-1V питання фінансування підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано у подальшому неконституційним. Оскільки ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а Законом України «Про Державний бюджет України» за 2007,2008,2009 роки видатки на підвищення дітям війни не передбачено, то і після рішення Конституційного суду України вищенаведене підвищення не виплачувалось. Просить суд з цих підстав в задоволенні позову відмовити. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши викладені у позовній заяві доводи позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO], громадянин України - є пенсіонером, і згідно пенсійного посвідчення має статус «Дитина війни» (а.с.5). У відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006 р., встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, в тому числі отримання пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, та підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Зазначена норма діє з 01.01.2006 року згідно із п. 1 прикінцевих положень цього закону. Відповідно до ст. 46 п.2 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" невиплачені пенсії з вини органу, що виплачує пенсії, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Протягом 2007 р. позивачу не виплачувалася надбавка до пенсії, як особі, що має статус "дитини війни". Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суд визначає, що частиною 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІУ від 15 липня 1999 року передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України, визначення права на призначення соціальної допомоги. Заперечення представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" для здійснення соціальних виплат, суд вважає необгрунтованими, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючої законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог частин 2 статті 3 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Суд не може погодитись з запереченнями відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог з таких підстав. Відповідно до п.12 ст.71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 р. було зупинено та встановлено, що підвищення до пенсії відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 зупинення дії ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України, тобто є неконституційним. Тому виплату підвищення до пенсії з 9 липня 2007 р. слід було здійснювати у відповідності до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» - у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 р. поновили свою дію у 2007 р. з 09.07.2007 р., отже право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» мають діти війни: в 2007 р. з 09.07 до 31 грудня 2007 р. Щодо позовних вимог за 2009 рік: Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-УІ було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно до розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. На виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах, з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Розмір підвищення до пенсії з І січня 2009 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2009 році в вищезазначену постанову не вносилося. Тому, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2009 року є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.» 28 травня 2008року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", де пунктом 8 постанови визначено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 1 жовтня 2008 року - 49,80 гривні довічно. Статтею 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", № 835-УІ від 26 грудня 2008 року прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а саме - 498 грн. Також згідно до Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" " 1646-УІ від 20 жовтня 2009 року, який набрав чинності 4 листопада 2009 року, згідно ст. 1 вказаного закону, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 листопада 2009 року - 573 грн. Отже, право позивача на нарахування за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року відновилося з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі N 10-рп/2008 від 22.05.2008, але в межах при цьому в тому правовому режимі, який існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними. Таким чином судом встановлено, що за вказаний період відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, тобто його дії є незаконними, тому вимоги позивача за 2007,2009 роки необхідно задоволити, зобов'язавши відповідача здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 р., з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Встановивши, що відповідач УПФУ м. Добропілля порушив норми права, які регулюють правовідносини у сфері соціального захисту відповідної категорії громадян, суд визнає такі дії протиправними і покладає на відповідача обов'язок здійснити нарахування та виплату на користь позивача як дитині війни доплату до пенсії. Враховуючи викладене, суд вважає, що є наявність підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року до 31.12.2007 р., з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Outcome: approved