overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] районної в м. Полтава ради про визнання права власності на добудоване нерухоме майно, за адресою: м. Полтава, вул. Половки, 29 а посилаючись на те, що 15.04.2008р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 8/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за за адресою м. Полтава, вул. Половки,29а, яке було в подальшому зареєстровано 16 квітня 2008 року в КП Полтавське БТІ „Інвентаризатор в книзі № 50 за номером 64. В 2010 році позивачем, як власником майна, була здійснена добудова та реконструкція частини житлового будинку за адресою м. Полтава, вул. Половки,29а, право власності на яке він просить визнати, а саме: кімнату 1-8 площею 20,4 кв.м., кімнату 1-9 площею 19,1 кв.м., коридор 1-7 площею 8,7 кв.м. та реконструйоване майно: санвузолд 1-1 площею 3,5 кв.м. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, поклавшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] районної в м. Полтава в судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи Полтавського БТІ Інвентаризатор в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутність представника. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи у відсутність третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 15.04.2008р. на праві приватної власності належить 8/25 частниа житлового будинку з надвірними спорудами за адресою м. Полтава, вул. Половки,29а, зареєстрована 16 квітня 2008 року в КП Полтавське БТІ „Інвентаризатор в книзі № 50 за номером 64. В 2010році позивачем була здійснена прибудова до житлового будинку у складі приміщень кімнати 1-8 пл. 20,4 кв.м., кімнати 1-9 пл. 19,1 кв.м., коридору 1-7 пл. 8,7 кв.м., а також переобладнане приміщення санвузлу 1-1 пл. 3,5 кв.м. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 126 від 5.11.2010р. зазначені добудови та переобладнане приміщення відповідають будівельно-технічним нормам, відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Київського району м. Полтава не заперечує проти експлуатації добудов, які погоджені і державною санітарно-епідеміологічної експертизи, висновок від 16.11.2010р. Співвласник будинку по вул. Половки, 29а в м. Полтава [PERSON] проти добудов здійснених [PERSON] не заперечує. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати право власності [PERSON] на добудоване та реконструйоване майно На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він [PERSON], [INFO] і громадянин [PERSON], який помер 26.09.2009 року, є родичами, а саме, що заявник є сином останнього, а він йому батьком. У документах, що засвідчують факт родинних відносин між ними, тобто в свідоцтві про народження серії ІІ-ЖД № 375331 від 03.12.1977 року та у свідоцтві про народження батька серії ЯС № 153759 від 27.12.1947 року, його прізвище та прізвище батька російською мовою зазначено, як «Бобик». Відповідно до паспорту громадянина України серії КЕ № 681657, виданого 06.08.1997 року Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області, його прізвище українською мовою є «Бобік», російською - «Бобик». Відповідно до свідоцтва про смерть його батька, серії 1-ЖД № 193702 від 28.09.2009 року, прізвище останнього українською мовою зазначено, як «Бобик». Встановлення даного факту заявнику потрібно для подальшого здійснення спадкування. У судове засідання заявник [PERSON] просив суд задовольнити доводи заяви, представник заінтересованої організації не заперечувала проти заявлених вимог та постановити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.4), довідки Жовтневої сільської ради, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі зібраних та оцінених доказів. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право для подальшого прийняття спадщини. Відповідно до вимог п.1 ч.І ст.256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, послалась на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги одне до одного на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, поклавшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10.01.1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживити з матірю. Спору про спільне майно сторони не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] р.в. про стягнення аліментів в розмірі 1/3 заробітку відповідача на ії користь на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 2004 року проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народились син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою і перебувають на її повному матеріальному забезпеченні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. При розгляді справи в судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягає на стягненні аліментів в заявленій частці. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них 23.11.2004 року народився син [PERSON] та 17.11.2006 року народився син [PERSON], що підтвержується свідоцтвом про народження дітей, де їх матір»ю вказано позивачку, а батьком відповідача. Згідно СТ.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що неповнолітні діти позивачки знаходиться на її повному утриманні з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. З відповідача в дохід держави слід стягнути 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, збереження сімї та шлюбу вважає неможливими. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 11 червня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні було встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Прокурор Путильського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави - Конятинської сільської ради до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та звільнення її, посилаючись на те, що Державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель було проведено перевірку і актом перевірки від 31.08.2009 р. було виявлено самовільно зайняту [PERSON] із запасу Конятинської сільської ради земельну ділянку розміром 0,0042 га, чим було порушено вимоги ст. 125 ЗК України, тобто, використання її без правовстановлюючих документів. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.08.2009 р. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Матеріальна шкода, завдана діями [PERSON], становить 36 грн.03 коп. Оскільки відповідачка по справі добровільно не звільнила самовільно зайнятої земельної ділянки, прокурор просить суд винести рішення, яким зобов»язати її відшкодувати нанесені державі матеріальні збитки та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. В судовому засіданні прокурор підтримав свої вимоги повністю.. Відповідачка визнала позов і зобов»язалась відшкодувати нанесені збитки та повернути самовільно зайняту земельну ділянку. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.08.2009 р. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАЛ у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Матеріальна шкода, завдана незаконними діями [PERSON], становить 36 грн.03 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка, звернулась з даним позовом, посилається на те, що до 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоч і має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно до досягнення дочкою повнолітття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини на які посилається. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зарєстрованому шлюбі до 2006 року. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком дитини. Суд вважає, що визначена позиваною сума аліментів не є обтяжливою для відповідача і позовні вимоги позивачки слід задоволити в повному обсязі, врахувавши при цьому також те, що відповідач позовні вимоги визнав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

14.09.2010 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що між сторонами був укладений договір про надання послуг стільникового мобільного зв*язку. Відповідач вимоги договору щодо оплати телефонного звязку не виконав, в наслідок чого станом на 01.06.2009 року існує заборгованість у розмірі 3.534 грн. 63 коп. В добровільному порядку заборгованість [PERSON] не погашена. Крім задоволення позовних вимог, позивач просив присудити на свою користь витрати на оплату судового збору та ІТЗ розгляду справи 51 та 120 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином (повідомлення про вручення відправлення № 6588803711274), про причини неявки суд не повідомив Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації» споживач телекомунікаційних послуг зобовязаний виконувати вимоги договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними послуги. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства згідно ст. 526 ЦК України. 3.07.2006 року між сторонами укладений договір про надання послуг стільникового мобільного зв*язку стандартів GSM-900 та GSM-1800 № 2032907. Згідно пунктів 3.2.1. договору відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за користування стільникового мобільного звязку оператора згідно з діючими тарифами, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську плату, зокрема, і уразі коли надання йому послуг призупинено за несплату наданих оператором послуг звязку. Умови договору відповідачем виконані не були, у наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3.534 грн. 63 коп. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (рахунок-фактура). Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість за договором про надання послуг електрозвязку підлягає стягненню у вище встановленому судом розмірі. Судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 51 грн. та ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь з [PERSON] в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, тому що сімя їх зовсім розпалася, примирення неможливе, шлюб перший, син після розірвання шлюбу буде жити з нею. Позивач згідно заяви на позові наполягала. Відповідач згідно телефонограми позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з тих підстав, що справа відкладалася для примирення сторін, але вони наполягають на розлученні, вказують, довгий час разом не живуть, примирення не можливе, тобто подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка заявила позов про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 27 серпня 2008 року. Шлюб зареєстровано вперше. Від спільного проживання дітей не має. Однією сім»єю з відповідачем вони проживали до травня 2009 року. На даний час їх сім»я розпалась. Підставою для розпаду сім»ю стало те, що у них з відповідачем різні характери та різні погляди на життя, ведення господарство. З того часу відповідач спільно із сім»єю не проживає. Просить суд розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 27 серпня 2008 року, шлюб зареєстровано вперше, від спільного проживання дітей не мають. Сторони разом не проживають. Мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав. Миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що є суттєвими обставинами, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що з 23 травня 2007 року працював в селянському (фермерському) господарстві «Воля». Відповідно до наказу №54 від 01 грудня 2009 р. його було звільнено на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України. За період часу протягом якого він працював в даному господарстві заробітна плата виплачувалась не вчасно . При звільненні в порушенні вимог ст. 116 КЗпП України позивачу не була виплачена заробітна плата за останні шість місяців роботи. З моменту звільнення і до теперішнього часу позивач систематично звертався до голови СФГ «Воля» [PERSON] з проханням сплатити заборгованість по заробітній платі, але звернення виявилися марними. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі невиплаченої при звільненні в сумі 4 056,80 грн. , компенсацію витрат частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 641,82 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку в сумі 7 987,64 грн., компенсацію за моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн. , витрати на юридичні послуги 3000,00 грн. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки з 23 травня 2007 року по 01.12.209 року позивач працював сторожем селянського (фермерського) господарства «Воля», що підтверджується наказом про прийняття на роботу №26 від 23 травня 2007 р. та наказом про звільнення № 54 від 01 грудня 2009 р., (а.с. 49,51), копією трудової книжки колгоспника №144 (а.с. 2) , відповідно до довідки наданої селянським (фермерським ) господарством «Воля» від 26.07.2010 року (а.с. 12) вбачається , що позивач перед відповідачем мав заборгованість по заробітній платі, про що не заперечував в судов.ому засіданні та обіцяв виплатити всю виниклу заборгованість по заробітній платі, а також завдану йому моральну шкоду. Таким чином, відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлена ст. 117 КЗпП України, згідно вимог якої в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно до п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішенії справах про, присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж І один місяць. Судові витрати стягуються згідно ст. 88 ЦПК України З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків, які були спричинені неправомірним користуванням електричною енергією, а саме 17.02.2009 року електромонтерами [PERSON], [PERSON], [PERSON] Східного району Запорізьких міських електричних мереж проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чапаєва, буд. 189, за якою проживає [PERSON]. Перевіркою встановлено, що відповідач самовільно підключився до електричної мережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» після відключення від споживання електричною енергією. В результаті порушення правил користування електричною енергією, ВАТ Запоріжжяобленерго завдана шкода в розмірі 1 194 грн. 86 коп. Представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд вислухавши пояснення представника позивача, який не заперечував проти заочного рішення у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.02.2009 року електромонтерами [PERSON], [PERSON], [PERSON] Східного району Запорізьких міських електричних мереж було складено акт № 00102822, про те, що споживач [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чапаєва, б. 189 порушила правила користування електроенергією. Відповідно до акту № 00102822 від 17.02.2009 року слідує, що відбулося самовільне підключення електричної мережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» після відключення від споживання електричною енергією. Згідно розрахунку, розмір відшкодування збитків, нанесених енергопостачальнику в результаті порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, становить 1 194 грн. 86 коп. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав до суду доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, а його позов таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним при пред'явленні позову.

Outcome: approved