Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

В травні 2010р. [PERSON] звернулася до суду з позов до [PERSON] про знесення самовільно побудованих споруд та припинення права власності відповідача на частину жилого будинку в зв'язку з неможливістю спільного володіння ним. Позивачка вказувала, що є власником 9\\10 частин житлового будинку по [ADDRESS] у м. Миколаєві, відповідач є власником 1\\10 частин зазначеного будинку. Здійснив самочинне будівництво, яке використовує для здійснення підприємницької діяльності - влаштував станцію технічного обслуговування автомобілів, чинить перешкоди позивачки у користуванні її власністю. В зв'язку з чим позивачка остаточно просила суд зобов'язати [PERSON] зруйнувати за його рахунок самовільно побудовані ним споруди, а саме: житловий будинок літ. О-1 1 поверх 4.25* 21, 21 - 0.18* 1,15, 2 поверх - 4,25 *19, 70 + 3,25* 5,45, жит. Площа - 58 кв.м., загальна площа - 165.4 кв.м. тамбур «о'» 3.29* 1,90 загальна площа 4,8 кв.м. терасу «о"» 3,29 * 1,90 (2 поверх) навіс літ. «У» 3.14* 2,00. сарай літ. «П» 4,37* 2,80, наполягаючи, що порушене право на користування її власністю може бути поновлено саме цим шляхом. В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачка є власником 9\\10 частин житлового будинку по [ADDRESS] у м. Миколаєві на підставі договору дарування від 17.08.1990р., р.р. № 1-5469, відповідач є власником 1\\10 частин зазначеного будинку на підставі договору дарування від 26.08.1997р., р.р. №4641. Відповідно до ст.. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.. 18 Закону України «Про основи містобудування», ст..ст 29. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» для проведення будівельних робіт (перепланування, реконструкція) необхідний дозвіл виконкому місцевої ради відповідно до належно затвердженого проекту, без якого здійснення таких робіт суворо забороняється. Крім вищезазначених нормативно - правових актів, кожен суб'єкт будівництва зобов'язаний дотримуватися вимог, визначених Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, яке затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. № 273. Відповідно до цього Положення документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт є дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і техничного переоснащення відповідно до затвердженої проектної документації. Зазначений дозвіл надає відповідним службам право на видачу ордера на проведення робіт інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю на підставі заяви забудовника або замовника. Відповідно до наданої суду довідки ММБТІ від 07.07.2005р. [PERSON] самочинно забудовано: житловий будинок літ. О-1 1 поверх 4,25* 21, 21 - 0,18* 1,15, 2 поверх - 4,25 *19, 70 + 3,25* 5.45, жит. Площа - 58 кв.м., загальна площа - 165,4 кв.м. тамбур «о'» 3,29* 1,90 загальна площа 4,8 кв.м. тераса «о"» 3,29 * 1,90 (2 поверх) навіс літ. «У» 3,14* 2,00, сарай літ. «П» 4,37* 2,80. [PERSON] самочинно забудовано: Сарай літ. Р (3,70+3,30)\\2*3,08. Відповідно до наданого суду листа Миколаївської міської ради, ПП [PERSON] надано дозвіл на розміщення майстерні на підставі рішення Миколаївської міської ради від 14.07.2003р. № 13\\ 13 «Про порядок видачі суб'єктам підприємницької діяльності дозволу на розміщення об'єктів торгівлі, громадського харчування, сфери послуг, виробничих цехів, ринків та комплексів торговельних павільйонів на території Миколаєва». Також [PERSON] має дозвіл виконавчого комітету Миколаївської міської ради на проведення ремонтних робіт легкових автомобілів № 000487 від 14.05.2002 р. за зазначеною адресою. Таким чином, зазначені споруди суд не може вважати цілком самовільним. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, та підтверджено письмовими доказами, що позивачка мешкає у м. Очаків більш ніж 10 років( постанова Ленінського РВ ММУ УМВС від 12.05.2008р., від 17.05.2008р. та від 07.02.2008р.), в довідки ММБТІ міститься інформація про само забудови за 2005р., тобто відсутні жодні доказе підтвердження порушення прав позивачки саме на користування власністю як підстави звернення до суду на цей час. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, яки беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, яки мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яки беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.. 376 ЦК України, особа, яка здійснила саме будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ст. 376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництві на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню, яка здійснила самочинне будівництво за її рахунок. З урахуванням відсутності доказів порушення права позивачки, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed