Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

10.10.2009 року [PERSON] О А. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] /Борщ/ [PERSON], 3-я особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON], в якій просила поновити строк на подачу позову про визнання договору дарування недійсним, визнати недійсним договір дарування 38/100 частин квартири №10 по вул. Гв. Широнінців, б. №18-Д в м. Харкові укладений між [PERSON] та [PERSON] 09.12.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером №263 та визнати за [PERSON] право власності на 38/100 частин квартири № 10 по вул. Гв. Широнінців, б. №18-Д в м. Харкові. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 38/100 частин квартири № 10 по вул. Гв. Широнінців, б. №18-Д в м. Харкові належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.08.2005 року Відділом приватизації житлового фонду. 09.12.2005 року [PERSON] оформила договір дарування цієї частини квартири на ім'я [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО 09 грудня 2005 р. в реєстрі за №263 оскільки мала потребу в матеріальній допомозі та догляді, необхідні були кошти для сплати заборгованості за комунальні послуги, придбання ліків, продуктів харчування. [PERSON] інвалід другої групи загального захворювання безстроково, 9 грудня 2005 року знаходилась на лікуванні в 18-й міської лікарні, на кілька годин самовільно залишила неврологічне відділення лікарні для укладення договору дарування свого єдиного житла. У 2005-2007 роках [PERSON] допомагала матеріально, привозила продукти харчування, овочі, фрукти з Золочівського району Харківської області. Літом 2007 року [PERSON] /Борщ/ Л.Л. та її син [PERSON] запропонували [PERSON] звільнити кімнату та шукати інше житло. Позивач вимушена проживати з 2007 р. у знайомої жінки. 20 травня 2010 року позивач уточнила свої позовні вимоги,звернувшись до суду з уточненням до позову до [PERSON] /Борщ/ [PERSON], [PERSON], 3-ті особи приватного нотаріусу ХМНО [PERSON], відділу реєстрації громадянства і імміграції фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВД в Харківській області, просила поновити строк на звернення з позовом про визнання договору дарування недійсним, визнати недійсним договір дарування 38/100 частин квартири № 10 по вул. Гв. Широнінців , б. № 18-Д в м. Харкові між [PERSON] та [PERSON] від 09.12.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 263, визнати за нею право власності на 38/100 частин квартири № 10 по вул. Гв. Широнінців, б. № 18-Д в м. Харкові, виселити та зняти з реєстраційного обліку [PERSON] з 38/100 частини квартири № 10 по вул. Гв. Широнінців, б. № 18-Д в м. Харкові. Позивач [PERSON] додатково зазначила те, що в судовому засіданні її стало відомо, що в спірній кімнати квартири № 10 мешкає та зареєстрований відповідач [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач [PERSON]/Борщ/ Л.Л., та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували. [PERSON] /Борщ/ Л.Л. вказала, що вона сплачувала затрати по приватизації спірної кімнати в квартирі № 10, затрати по оформленню договору дарування, заборгованість за комунальні послуги, неодноразово привозила продукти харчування. Вона пояснила, що при наявності заборгованості за комунальні послуги позивач мала загрозу втратити житло взагалі. Вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що позивачка за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дії та керувати ними. Він згоден проживати разом з позивачкою в одною кімнаті. Третя особа - приватний нотаріус ХМНО [PERSON] в судовому засіданні вказав, що сторонам 9 грудня 2005 року було роз'яснено вимоги законодавства щодо змісту і правових наслідків договору дарування. [PERSON] до судового засідання після оголошення перерви не з'явився, про час розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Надав суду заяву з проханням про розгляд справи в його відсутність. Третя особа - відділ реєстрації громадянства і імміграції фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВД в Харківській області у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, опитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду від 11.08.2005 року 38/100 частини квартири № 10 /прим. № б житловою площею 17.2 кв.м. та балкон № 91 по вул. Гв.Широнінців, б. №18-Д в м. Харкові в трикімнатній комунальній квартирі загальною площею - 61:90 кв.м.. житловою - 44.80 кв.м., належали на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до договору дарування від 09 грудня 2005 року [PERSON] подарувала [PERSON] належну її 38/100 частину квартири № 10 по вул. Гв.. Широнінців, б. № 18-Д в м. Харкові, яка складається з однієї кімнати площею 17.2. кв.м., балкону №9 з відповідною частиною місць спільного користування. Зазначений договір дарування посвідчений 09 грудня 2005 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстрований № 263. Згідно з довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» власником 38/100 частин квартири № 10 по вул. Гв. Широнінців б. №18-Д в м. Харкові є [PERSON]. Згідно зі ст. 717 ЦК України з договором дарування одна сторона передає безоплатно іншій стороні майно у власність. Відповідно довідки МСЕК позивач є інвалідом другої групи загального захворювання безстроково. Згідно виписок історії захворювань позивача вбачається, що позивач має такі захворювання: перенесла два інсульти, страждає гіпертонічною хворобою, лікувалась у різних лікарнях м. Харкова, Із виписки історії захворювань № 6802 неврологічного відділення міської лікарні № 18 вбачається, що позивач знаходилась на лікуванні с 30.11. по 13.12.2005 року, тобто в момент укладення договору дарування, з приводу важких серцевих захворювань. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач хвора людина, залишилась без житла, коштів, у нею склалось важке матеріальне становище, відповідачі не пускають її в кімнату квартири № 10, забрали ключі від цієї квартирі. Допитана в якості свідка співвласник спірної квартири [PERSON] пояснила суду, що проживати разом з позивачем не бажає, в кімнату її не пускають оскільки там мешкає [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що у 2005 році позивач мала заборгованість за комунальні послуги, яку частково сплатила відповідач [PERSON]/ Борщ/ Л.Л. Відповідно до пояснень позивача та її представників, вона самотня людина, договір дарування підписала під впливом важкої обставини відсутності коштів, необхідних для нормального існування, для придбання предметів першої необхідності продуктів харчування і ліків, загрози втратити житло за борги по комунальним послугам. Договір дарування був укладений на вкрай невигідних для нею умовах - безвідплатно вона передала у власність чужій людині своє єдине житло, залишилася без житла. Відповідно до ст. 233 ЦК України, п.23 Ухвали Пленуму Верховного №9 від 6.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин, вчинений особою під впливом важкої для неї обставини і на вкрай невигідних для неї умовах, може бути визнаний судом недійсним. Якщо така угода визнана недійсною, то кожна із сторін зобов'язана повернути іншій стороні в натурі все, що вона одержала у виконання цієї угоди. При цьому суд вважає доведеним, що 38/100 частин квартири № 10 б , №18-Д по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові договір дарування 09.12.2005 року був складений між [PERSON] та [PERSON] під впливом тяжкої для позивача обставини і на вкрай невигідних умовах чим обдарована сторона скористалася. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підставі заволоділа ним. Оскільки [PERSON] проживає та зареєстрований у спірній кімнаті квартири №10 б.№ 18-Д в м. Харкові по вул. ГвШиронінців в м. Харкові безпідставно, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частини його виселення з цієї квартири без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач [PERSON] дізналася про порушення прав влітку 2007 року, після того як її вигнали з квартири, одібрали ключі від кімнати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе поновити [PERSON] строк звернення до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним, який /кладено 09.12.2005 року між [PERSON], яка уклала договір дарування під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, та [PERSON] Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved