Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], Жовтневої районної в місті ради про зобов'язання виконання договору, захист права власності. До суду позивач [PERSON], відповідач [PERSON] звернулися з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач Виконавчий комітет Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про розгляд справи повідомлені, направили до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача та третьої особи. В судовому засіданні встановлено, в 2007 році позивачем були знесені житловий будинок під літ. «А-1», погріб літ. «Бп/д», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», по вулиці Таврійська, б. 2, які належали йому на праві правної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 25.10.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізького державної нотаріальної контори [PERSON] по реєстру за № 3-502, та збудовані новий житловий будинок, господарські будівлі та споруди, а саме: літ. «Д-1» - житловий будинок, загальною площею 96,9 кв.м; літ. «Е» - сарай площею забудови 121,2 кв.м.; літ. «Ж» - гараж, площею забудови 36,6 кв.м.; літ. «З» - лазня, площею забудови 133,9 кв.м.; літ. «И» - навіс площею забудови 10,3 кв.м.; літ. «К» - погріб, площею забудови 29 кв.м.; літ. «Л» - сарай, площею забудови 22,6 кв.м.; літ. «М» - альтанка, площею забудови 32,1 кв.м. Будівництво було здійснено на земельній ділянці, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить позивачу на праві приватної власності згідно з державним актом серія ЯБ №403766 від 16.02.2006. Згідно з Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою КМ України від 22.09.2004 № 1243, визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд. Позивачем було отримано висновок проектного бюро ТОВ «БІФ БУДІНВЕСТ» від 2010 року, яке має відповідну ліцензію (№193104), згідно з п.3.2. якого більшість будівельних конструкцій, розташованих по вулиці Таврійська, будинок 2, в м. Кривому Розі, відповідає категорії І - нормальне. Мають місце також конструкції, що відповідають категорії II - задовільне, що не впливає на їх несучу здатність. Цільове призначення на змінюється, ТОВ «БІФ БУДІНВЕСТ» вважає можливим проживання в житловому будинку, а також експлуатацію господарських споруд. Позивачем надано до суду висновок судового експерта (експертне дослідження №4 від 11.06.2010). На вирішення експерта було поставлене питання відповідності будівельно-технічним нормам будівель та споруд, розташованих по вулиці Таврійська, будинок 2. За результатами вказаної експертизи встановлено, що будівлі та споруди, розташовані по вулиці Таврійська, 2 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області по прийнятим конструктивним рішенням, матеріалу основних конструкцій та функціональному призначенню відповідають будівельно-технічним нормам та правилам, стандартам в області будівництва, діючих на території України та придатні до експлуатації. Згідно з нормами статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 3 ст. 375 Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищевикладене, отримавши позитивний технічний висновок та експертне дослідження № 4 від 11.06.2010 року, щодо оцінки технічного стану завершеного будівництвом житлового будинку та господарських споруд, розташованих по вул. Таврійській, 2 в м. Кривому Розі та відповідності його архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та інших нормам і правилам, з урахуванням того факту, що будівництво відбувалось на належній позивачу на праві власності земельній ділянці саме для цієї мети, за ним може бути визнане право власності на вищевказане нерухоме майно без акту вводу в експлуатацію. Частиною першою ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України визначає ті види матеріально-правових вимог, які може заявити особа в суді. В силу п.1 ч.2 цієї статті, одним із способів захисту цивільних права та інтересів може бути визнання права власності. Відповідно до Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 6/5 від 28.01.2003 року та зареєстрованого у Мінюсті України 28.01.2003р. за № 66/738 (із змінами і доповненнями), рішення суду являється правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Нормою ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Стосовно позовних вимог до [PERSON] про зобов'язання виконання договору, то позивачу слід відмовити в задоволенні вказаних позовних вимог, до суду не надано доказів укладення між [PERSON] та [PERSON] договору доручення на реєстрацію в органах БТІ нерухомого майна. Статті 1000, 1003 ЦК України, які регулюють вказані правовідносини, вказують на вчинення повіреним певних юридичних дій, в договорі або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені вказані юридичні дії, які належить вчинити повіреному. При відсутності письмового договору, суд не може з'ясувати права та обов'язки сторін по договору, правомірність, конкретність та здійсненність вказаного договору. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial