Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя шляхом виділення позивачці ? частки квартири [ADDRESS] , а відповідачу ? частину вказаної квартири та визнати за кожним з них право власності на виділені частки, посилаючись на те, що дану квартиру вони придбали під час шлюбу з відповідачем, але з урахуванням того, що на її утриманні залишилася дитина і відповідач не надає їм матеріальної допомоги, іншого житла у неї немає, відповідач створює їй перешкоди у проживанні у спільній квартирі, тому вона просить суд відступити від принципу рівності часток у спільній власності, збільшивши при цьому її частку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування заявлених вимог адвокат позивачки зазначив, що відповідач не допомагає позивачці і не згоден сплачувати аліменти, що підтверджується оскарженням з його боку рішення Любашівського районного суду Одеської області. Представник відповідача позов визнала частково, заперечувала проти виділення позивачці ?, а відповідачу ? частини квартири, оскільки [PERSON] не довела жодної істотної обставини, яка могла б бути підставою відступити від принципу рівності часток подружжя у спільному майні. Крім того, рішення про роздільне проживання від чоловіка і переїзд до матері позивачка прийняла самостійно, не рахуючи думку відповідача, але незважаючи на це відповідач у вихідні дні навідується до родини та дбає про їхнє матеріальне становище. У зв`язку з цим представник відповідача не заперечувала проти поділу спільної квартири між сторонами порівну. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши позивачку, адвоката, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції \~(а.с.11). За час перебування у шлюбі 28 грудня 2005 року між відповідачем та ЗАТ «Будівельно-монтажне управління №9 «Одесбуд`був укладений договір про пайову участь у будівництві житла, за умовами якого підприємство зобов`язано було здійснити будівництво житлового будинку по [ADDRESS] та після закінчення будівельних робіт передати відповідачу трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.13-15). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 26 лютого 2007 року відповідачу була передана вищевказана квартира, що підтверджується актом прийому-передачі квартири до договору про пайову участь \~№16-80/сек.3. від 28 грудня 2005 року \~(а.с.12), право власності на даний об`єкт нерухомості у КП «ОМБТІ та РОН`не було зареєстровано. Разом з тим відсутність самої реєстрації не може бути обмеженням у вирішенні питання щодо розподілу спільної сумісної власності, оскільки тривала не реєстрація з боку відповідача права власності може призвести до порушення права власності позивачки на частину майна подружжя. Отже, відповідно до ст.60 СК України дана квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а.с.10). Оскільки спільне проживання з відповідачем не склалося, позивачка переїхала проживати до матері в смт.Любашівка Одеської області, де вона проживає і на даний час разом із сином (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішення спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч.2 ст. 70 СК України). За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 3 ст. 70 СК України). З урахуванням того, що домовленості між сторонами щодо розміру їхніх часток на спільно придбану квартиру не було, шлюбний контракт між подружжям не укладався, будь-яких обставин, передбачених ч. 2, 3 ст. 70 СК України, для відступу від принципу рівності часток подружжя чи збільшення частки позивачки судом не встановлено, тому суд вважає, що частки подружжя у спільній квартирі є рівними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилання позивачки не те, що з нею залишився проживати син, а відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, крім того, оскаржує рішення Любашівського районного суду Одеської області від 10 грудня 2010 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі ? частини доходів, також не приймається судом до уваги, оскільки не може бути підставою для збільшення частки в майні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 850 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 60 грн.. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. \~Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Виходячи з вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»№590 від 27 квітня 2006 року та встановлених нею граничних розмірів, \~з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 376,4 грн.( за 1 годину роботи адвоката в суді).

Outcome: partial