Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

В вересні 2010 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив про те, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1997 р., мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], але на даний час проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2010 року через різні погляди на життя та ведення господарства, а також зазначив, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Посилаючись на те, що сімя розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе та на те, що на даний час позивач співмешкає та веде спільне господарство з іншою жінкою, просив позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований 16.10.1997 р. Новопетрівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву із проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, надіслала до суду повідомлення, де зазначила, що постійно проживає у м. Севастополі, про відкладення розгляду справи клопотання не заявляла, заперечень проти позову від неї до суду не надходило. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, 1_ФП №063303, виданим 25 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що сторонами не заперечується. З надісланого до суду повідомлення відповідач [PERSON] проживає у [INFO]. Також нею визнано той факт, що з травня 2010 року позивач проживає окремо від сімї. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з травня 2010 року, позивач проживає однією сімю з іншою жінкою і не бажає зберегти сімю з відповідачем [PERSON], про існування такого наміру не зазначала і відповідач. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 16.10.1997 р. між сторонами розірванню. Питання про обрання прізвища відповідачем після розірвання шлюбу судом не вирішувалось, оскільки справа розглядалася за відсутності відповідача. Оскільки під час звернення до суду із позовом позивачем не доплачено 8,50 грн. судового збору (Декрета КМУ «Про державне мито» із позовних заяв про розірвання повторного шлюбу судовий збір сплачується у розмірі 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) з позивача підлагає стягненню недоплачений судовий збір в розмірі 8,50 грн на користь держави.

Outcome: approved