Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-12 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] міської ради Київської області, треті особи: відділ Держкомзему у місті Бровари Київської області, Головне управління юстиції в Київській області про виділення в натурі спільної частки із майна, визнання незаконним рішення [PERSON] міської ради Київської області, визнання незаконним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договорів дарування. Позивачі в позовній заяві та уточнених позовних вимогах зазначали, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари з відповідною частиною надвірних будівель розташованих на земельній ділянці площею 2109 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на спадщину № 1-810 від 02.07.2005 р., [PERSON] є власником 1/12 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель розташованих на земельній ділянці площею 2109 кв.м., що становить 8,3% [PERSON] є власником 1/3 частини (тобто 4/12 частин) житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель розташованих на земельній ділянці площею 2109 кв.м. на підставі договору дарування № 4570 від 29.11.2001 р., що становить 33,3%. [PERSON] є власником 7/12 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель розташованих на земельній ділянці площею 2109 кв.м. на підставі договору дарування від 02.06.2010 р., що становить 58,3%. Положеннями ст. 364 ЦК України передбачено, що позивачі, як співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності із відповідачем [PERSON] Враховуючи частки кожного із співвласників, позивачі наполягають на виділ їм у натурі спільної частки із майна, що становить 5/12 частин житлового будинку (41,6 %, що становить 40,8 кв.м.), а саме квартиру № 2 в житловому будинку № 59 по вул. Кутузова в м. Бровари до якої віднесені: тамбур площею 2,1 м2 (2-I); коридор площею 4,5 м2 (2-II); кладова площею 4,1 м2 (2-Ш); кухня площею 6,2 м2 (2-1) житлова кімната площею 10,4 м2 (2-2); житлова кімната площею 12,7 м2 (2-3), а всього 40,0 м2 згідно експлікації внутрішніх площ до плану садибного будинку та поверхневого плану на будівлю, що містяться в технічному паспорті на житловий будинок № 59 по вул. Кутузова в м. Бровари. [PERSON] залишиться у власності 58,2 м2 житлового будинку, що становить 7/12 частин. На сьогоднішній день між співвласниками житлового будинку та земельної ділянки площею 2109 кв.м. не існує договру про конкретний порядок користування земельною ділянкою, у звязку з чим виник спір щодо користування земельною ділянкою. Відповідач [PERSON], окрім дарування належних йому 7/12 частин житлового будинку по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари, подарував відповідачу [PERSON] земельні ділянки, а саме згідно договору дарування від 02.06.2010 р. була подарована земельна ділянка по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари площею 0,1000 га, кадастровий № 3210600000:00:041:0019 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та згідно договору дарування від 02.06.2010 р. була подарована земельна ділянка по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари площею 0,0867 га, кадастровий № 3210600000:00:041:0018 для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари належали відповідачу [PERSON] на підставі державних актів на земельні ділянки серії ЯИ № 207444 та серії ЯИ № 207443. Позивачі вважають, що відповідач [PERSON] незаконно оформив право власності на земельні ділянки та подарував, оскільки не був визначений порядок користування земельною ділянкою та не були виділені часкти землі в натурі співвласникам, тому державні акти є незаконним. На земельну ділянку 2109 кв.м. повинен виготовлятися один Державний акт про право власності із зазнчення всіх співвласників та розміри їх часток. [PERSON] отримав Державні акти на земельні ділянки не узгодивши місце розташування своєї частки землі з іншими співвласниками, без відповідних судових рішень та експертиз, що порушує права позивачів. Крім цього, при складанні Державних актів про право власності на земельні ділянки [PERSON] не були погодженні межі із співвласниками земельної ділянки. Отримавши Державний акт серія ЯИ № 207443 на право власності на земельну ділянку площею 0,0867 га, яка знаходиться в Київській області, м. Бровари, вул. Кутузова, 59, кадастровий № 3210600000:00:041:0018 для ведення особистого селянського господарства, [PERSON] позбавив інших співвласників мати доступ до житлового будинку. Земельна ділянка 2109 кв.м., згідно з рішенням [PERSON] міської ради Київської області № 335 від 17.10.2000 р. надавалася у спільне постійне користування колишнім співвласниками житлового будинку для обслуговування будинку у звязку із переходом права власності. При виготовлені двох державних актів, [PERSON] із земельної ділянки 2109 кв.м. отримав дві земельні ділянки із різним цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Жодних рішень про вилучення частини землі у співвласників та зміни її цільового призначення не приймалося. Посилаючись на викладене позивачі просили суд виділити в натурі позивачам [PERSON] та [PERSON] їх спільну частку із майна, що становить 5/12 частин житлового будинку, а саме квартиру № 2 в житловому будинку № 59 по вул. Кутузова в м. Бровари до якої віднесені: тамбур площею 2,1 м2 (2-I); коридор площею 4,5 м2 (2-II); кладова площею 4,1 м2 (2-Ш); кухня площею 6,2 м2 (2-1) житлова кімната площею 10,4 м2 (2-2); житлова кімната площею 12,7 м2 (2-3), а всього 40,0 м2. Визнати недійсним рішення [PERSON] міської ради 71 сесії 5 скликання № 1262 від 15.10.2009 р. в частині, що стосується передачі [PERSON] земельної ділянки 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки 0,0867 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари. Визнати недійсними та скасувати Державний акт серія ЯИ № 207444 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться в Київській області, м. Бровари, вул. Кутузова, 59, кадастровий № 3210600000:00:041:0019 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та державний акт серія ЯИ № 207443 на право власності на земельну ділянку площею 0,0867 га, яка знаходиться в Київській області, м. Бровари, вул. Кутузова, 59, кадастровий № 3210600000:00:041:0018 для ведення особистого селянського господарства. Визнати недійсними договір дарування від 02.06.2010 р. земельної площею 0,1000 га, яка знаходиться в Київській області, м. Бровари, вул. Кутузова, 59, кадастровий № 3210600000:00:041:0019 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ділянки, що був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та договір дарування від 02.06.2010 р. земельної ділянки площею 0,0867 га, яка знаходиться в Київській області, м. Бровари, вул. Кутузова, 59, кадастровий № 3210600000:00:041:0018 для ведення особистого селянського господарства та стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON], які представляють і інтереси [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити в повному обсязі. В судовому засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], яка представляє і інтереси [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснили, що відповідно до укладеного договору дарування частини житлового будинку від 2 грудня 2000 року та свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] став власником 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями за №59 по вул. Кутузова в м. Бровари Київської області. На даний момент власником зазначеної частини спірного будинку є [PERSON], якому належить 7/12 частин на підставі укладеного 02.06.2010 року договору дарування. Іншими співвласниками будинку є позивачка по справі - [PERSON], якій належить 1/12 частина будинку та надвірних будівель та [PERSON], якій належить 4/12 частин будинку та надвірних будівель. 27 грудня 2000 року між колишніми співвласниками домоволодіння за №59 по вулиці Кутузова в м. Бровари було укладено договір конкретного користування будинком та господарськими будівлями. Вказаний договір є чинним на момент розгляду справи та не оспорюється позивачами. Відповідно до ч. 4 ст. 359 Цивільного кодексу України якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку у праві спільної часткової власності на це майно. Таким чином, твердження позивачів про втрату чинності даним договором, оскільки 2 сторони по даному договору померли не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. В своїх поясненнях представник позивачки [PERSON] посилався лише на доцільність такого виділення, при цьому правового обґрунтування наведено не було. Експерти, які проводили експертизу в середині будинку не були, та не оцінювали вартість внутрішніх приміщень. Експертом було проведено дослідження на підставі технічного паспорту та експлікації за 2005 рік, на сьогоднішній день будинок має ще один вхід, котрий взагалі не позначено в експертному дослідженні. Також зазначили про наявність проходу з кімнати 1-4 до кімнати 1-5, в той час як експерт зазначає про те, що там необхідно робити вихід та замуровувати проріз з кімнати 1-5 до 2-2. Що стосується розподілу земельної ділянки в натурі, то позивачам по справі неодноразово пропонувались варіанти розподілу земельної ділянки, з врахуванням спільних інтересів, а також з врахуванням існуючого договору конкретного користування. Позивачі по справі декілька разів відмовлялись від запропонованого варіанту розподілу. Враховуючи таку ситуацію, 22.09.2008 року на засіданні погоджувальної комісії по вирішенню спірних земельних питань та інших питань, пов'язаних з розмежуванням земельних ділянок, було вирішено здійснити розподіл земельних ділянок по вул. Кутузова, 59 відповідно до варіанту розподілу, представленого на засіданні комісії та відповідно до існуючого договору конкретного користування. Позивачки [PERSON] та [PERSON] були ознайомлені із зазначеним рішенням. Не погодившись, звернулись до погоджувальної комісії по вирішенню спірних земельних питань та інших питань, пов'язаних з розмежуванням земельних ділянок. На засіданні комісії 22.12.2008 року (тобто два з половиною роки тому) їм було відмовлено у перегляді рішення, оскільки існує договір конкретного користування житловим будинком та надвірними будівлями і для прийняття нового рішення по розподілу спірної земельної ділянки необхідно звернутись до нотаріуса та укласти договір конкретного користування. Хоча представник позивачки і вважала, що даний пункт стосувався укладення договору конкретного користування земельною ділянкою (а не будинком), але погодитись з цим категорично не можна, оскільки відповідно до норм ЦК України, зокрема ст. 358 порядок користування визначається між співвласниками, а позивачі по справі не є співвласниками земельної ділянки, тобто в даній ситуації мова йшла саме про укладення нового договору конкретного користування будинком. Відповідно до Рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради Київської області від 17.10.2000 року за №335 було оформлено право спільного постійного користування земельною ділянкою на будинок за №59 по вулиці Кутузова площею 0,2109 га, таким чином, між та позивачами по справі мало бути розділено земельну ділянку, площею 0,2109 га.. Отже, відповідно до часток у праві власності на житловий будинок та надвірні будівлі, позивачам потрібно виділити земельну ділянку площею 0,0879 га, що складає 5/12 частин земельної ділянки, а моєму клієнту 0,123 га., що складає 7/12 частин. Таким чином, виходячи з розміру землі, яка на даний момент належить [PERSON] В, права позивачок не порушені, це саме було підтверджено у поясненнях представника позивачок по справі, яка зазначила, що ділянки, виділені [PERSON] І не є більшими і відповідають його частці у власності на житловий будинок. Позивачі вимагають визнати недійсними Державні акти виходячи з того, що при складанні державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] не були погоджені межі із співвласниками земельної ділянки. По-перше, позивачки по справі ніколи не були і на даний момент не є співвласниками спірної земельної ділянки, а, по-друге, відповідно до Ухвали Колегії суддів Судової палати у цивільних справах ВСУ від 10.06.2009 року Відповідно до «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меже земельної ділянки з суміжними власниками і землекористувачами. Посилаючись на викладене, просили відмовити в задоволенні позову. В судовому засідання представник відповідача [PERSON] міської ради Київської області [PERSON]П, позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідно до договору конкретного користування укладеного 27.12.2000 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в конкретне користування [PERSON] переходять приміщення житлового будинку позначені на плані літерами 1-І кімната площею 7,1 кв.м., 1-1 кімната житловою площею 18,5 кв.м., 1-4 кімната житловою площею 12,4 кв.м. 2-3 кімната житловою площею 12,7 кв.м. В конкретне користування [PERSON] переходять приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами 1-3 кімната житловою площею 11.4 кв.м., 1-2 кімната площею 8,8 кв.м., 2-1 кімната площею 2,1 кв.м. Зазначений договір посвідчений нотаріально та зареєстровано в реєстрі за № 600. Як вбачається з договору конкретного користування, частка в спільному майні складає 1\\6. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2004 року посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної спадкоємцем 1\\12 частки майна померлої [PERSON] є [PERSON]. Спадкоємцем іншої, 1\\12 частини майна померлої [PERSON], є її дочка [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2005 року Тобто до спадкоємців в рівних частинах (по 1\\12) перейшли у власність приміщення житлового будинку, позначені на плані - 1-3 кімната житловою шющею11.4 кв.м., 1-2 кімната площею 8,8 кв.м., 2-І кімната площею 2,1 кв.м. Позивачі просять виділити їм внатурі спільну частку із майна, що становить 5\\12 частин житлового будинку, а саме квартиру №2 в житловому будинку №59 по вул. Кутузова, в м. Бровари до якої віднесені: тамбур площею 2,1 кв.м. (2-І), коридор площею 4,5 кв.м. (2-ІІ), кладова площею 4,1 кв.м. (2-ІІІ), кухня площею 6,2 кв.м (2-1), житлова кімната площею 10,4 кв.м. (2-2), житлова кімната площею 12,7 кв. м. (2-3). Проте, позивачі не врахували той факт, що житлова кімната площею 12,7 кв.м. (2-3), згідно договору конкретного користування відійшла у конкретне користування [PERSON]. У звязку з тим, що змінилися частки в майні, конкретне користування не визначено лише на майно, яке перейшло у спадок [PERSON] та [PERSON]І, а саме, позначені на плані літерами - 1-3 кімната житловою площею 11.4 кв.м., 1-2 кімната площею 8,8 кв.м., 2-І кімната площею 2,1 кв.м. Таким чином, у звязку з відсутністю домовленістю сторін, в судовому порядку необхідно визначити порядок користування частинами житлового будинку - 1-3, 1-2 та 2-І між [PERSON] та [PERSON] Що стосується питання скасування рішення [PERSON] міської ради в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки 0,0867 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари, то варто звернути увагу на те, що відповідно до ч. 10 ст. 59 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції та законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади та органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається незаконним та скасовується. Рішення про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] було прийняте з урахуванням договору конкретного користування житловим будинком та відповідно до часток у спільному майні. Розподіл земельної ділянки було здійснено таким чином, що кімната, позначена на плані 1-3 переходить у користування [PERSON], оскільки інший розподіл унеможливить нормальне користування земельною ділянкою. Таким чином, рішення [PERSON] міської ради №1262-71-05 від 15.09.2009 року в частині передачі у приватну власність гр. [PERSON] площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0867 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Кутузова, 59 в м. Бровари не порушує прав та інтересів власників майна, а тому не підлягає скасуванню. Також [PERSON] міська рада заперечує проти виділення в натурі позивачам спільної частки, а саме житлової кімнати площею 12,7 кв.м. (2-3) оскільки зазначена частина згідно договору конкретного користування належить [PERSON] На підставі вищевикладеного просили суд відмовити позивачам у задоволені позовних вимог про скасування рішення [PERSON] міської ради та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. В судове засіданні представник третьої особи: Головного управління юстиції в Київській області не зявився, надав заяву про слухання справу без участі їх представника. В судове засідання представник третьої особи: відділу Держкомзему у місті Бровари Київської області не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що

Outcome: approved