Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

28 травня 2010 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся прокурор з вищеназваною позовною заявою в інтересах Районної державної адміністрації , в якому просить - визнати нечинним та скасувати реєстрацію державного акту серії ЯД № 976134, на земельну ділянку масив № 22, ділянка № 401, площею 3,89 га для ведення садівництва, виданого на імя громадянки [PERSON] на підставі постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 01.04.2008 року; - земельну ділянку, яка розташована за адресою: масив № 22, ділянка № 401 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, площею 3, 89 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, державний акт серії ЯД № 976134, кадастровий номер земельної ділянки 5123783500:01:002:0090 повернути до земель запасу Овідіопольського районної державної адміністрації. Представник прокурора позов потримав , дані вимоги представник Овідіопольської районної державної адміністрації підтримала. Представник відповідача по справі з позовом не згодний. Відповідач Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру»Одеська регіональна філія до суду повторно не зявилась хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, при цьому направила заяву з якої вбачається що з позовом не згоден. Третя особа Відділ Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області позов підтримує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає можливим відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Так судом встановлено, що власником земельної ділянки є відповідачка [PERSON] на підставі державного акту серія ЯД № 976134, який був виданий належним чином. Раніше відповідачці [PERSON] земельна ділянка належала на підставі державного акту цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був виданий відповідно до чинного господарства. Під час користування земельною ділянкою відповідачка відкрито та публічно звернулась до суду з захистом своїх прав та інтересів. На підставі даного звернення Суворовським районним судом м. Одеси було винесено процесуальне рішення. В подальшому дане процесуальне рішення було скасовано відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства. З позову, який надав прокурор та був підтриманий Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області вбачається, що предметом позову та підставою позову є державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на імя [PERSON], що були зареєстровані та видані в порядку виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 01.04.2008 року по відповідних адміністративних справах. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦПК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини. Але з врахуванням вищенаведених встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заявлені прокурором позовні вимоги про визнання нечинним та скасування реєстрації державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку, що була зареєстрована та видана в порядку виконання постанови Суворовського районного суду міста [PERSON] від 01.04.2008 року по відповідній адміністративній справі, у даному випадку задоволенню не підлягають через невідповідність такого способу захисту вимогам закону. Державний акт [PERSON] отриманий нею не внаслідок певних дій, що передбачені актами законодавства, а в порядку виконання постанови Суворовського районного суду міста [PERSON] у адміністративних справах, що набуло законної сили, але після цього скасовані, тому анулювання таких наслідків цих постанов має відбутися тільки шляхом здійснення повороту їх виконання. Поворот виконання є самостійним способом захисту прав та є певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб, у разі коли судове рішення виконане, але згодом скасовано із закриттям провадження у справі. Суд звертає увагу, що встановлення законодавцем певного строку для звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення суду вказує на його бажання надати визначеність та стійкість правовідносинам, якщо вони виникли на підставі рішення суду, яке було виконано та згодом скасовано, у разі якщо питання про поворот виконання не було порушено своєчасно. З іншого боку це вказує на те, що скасування рішення суду, яке набрало законної сили та виконано, не тягне за собою безперечного та невідворотного анулювання всіх його наслідків. Поряд з цим, Овідіопольський районний суд Одеської області у даному випадку не є «судом встановленим законом»для здійснення такого повороту виконання постанов Суворовського районного суду міста [PERSON]. В силу ст. 265 КАС України компетентним судом, який здійснює поворот виконання, є суд де знаходяться ці адміністративні справи. Ці ж вимоги знайшли свої підтвердження в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 2,8, ч. 1 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом при вирішенні спору щодо його прав та обовязків цивільного характеру, оскільки термін «суд встановлений законом»поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції і повноважень та дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Позивач просить повернути спірну земельну ділянку до земель запасу Овідіопольської державної адміністрації але в цій частині ці вимоги задоволенню не підлягає, так як відповідачка [PERSON] є власником спірної земельної ділянки, належним чином єю користується, володію та розпоряджується. Законних підстав для повернення даної земельної ділянки позивачі не вказали, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. 17 листопада 2010 року прокурор уточнив позовні вимоги, але Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області дані вимоги не підтримала тому суд розглядає позовні вимоги, які надійшли до суду в травні 2010 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.. 88 ЦК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed