Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

02.11.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом та обґрунтувала його тим, що 05 серпня 2006 року помер її дід, [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області зроблено актовий запис №45. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в селі Пронозівка Глобинського району Полтавської області по вулиці І.Франка,10, а саме: житловий будинок літ. А загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., площа забудови 58,10 кв.м., веранда літ. а площею 10,10 кв.м., сарай літ. б площею 11,60 кв.м, сарай літ.Б площею 29,90 кв.м., літня кухня літ. Б1 площею 10,50 кв.м., навіс літ. бн площею 14,10 кв.м., сарай літ. В площею 10,50 кв.м., гараж літ. Г площею 20,40 кв.м., колодязі інженерних мереж літ. К площею 1,0 кв.м., ворота № 1 площею 8,00 кв.м., огорожа № 2 площею 40,00 кв.м., які розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. В свій час на вказаний будинок був план та під будівництво виділялася земельна ділянка, але документи, що підтверджували б вказані обставини не збереглися. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів позивачці, своїй онуці, [PERSON]. Спадкоємиця за законом, [PERSON] - дружина померлого написали заяву про відмову від прийняття спадщини на користь своєї онуки [PERSON] Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. В даний час у [PERSON] виникла необхідність отримати в Градизькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння з господарськими будівлями її померлого діда. В жовтні 2010 року вона звернулася до Комунального підприємства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" по питанню надання їй витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно про вартість житлового будинку з господарськими будівлями, який необхідний при нотаріальному посвідченні свідоцтва про прийняття спадщини. В наданні цього витягу позивачці в усній формі відмовлено, оскільки назване підприємство не визнає за померлим, [PERSON], права власності на збудовані приміщення житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно повідомлення № 1153 від 27.10.2010 року Градизької державної нотаріальної контори, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що належали померлому, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності померлого на нерухоме майно. Згідно довідки №1832 від 28.10.2010 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, згідно запису в земельно-кадастровій книзі за №629 померлий її дід, [PERSON], мав у користуванні земельну ділянку розміром 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: село Пронозівка Глобинського району Полтавської області вулиця І.Франка,10. Відповідно довідки №1834 та виписки з по господарської книги № 1833 від 28.10.2010 року, виданих виконкомом [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON] постійно проживав в [INFO] і за ним значиться, згідно записів в по господарській книзі з 1960 і по даний час, нині під №623 в по господарській книзі № 8, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. Відповідно вищевказаної довідки, станом на 15.04.1991 року тип двору був: робітничий. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 07.10.2010 року Комунальним підприємством "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", користувачем житлового будинку №10 з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Пронозівка Глобинського району Полтавської області вулиця І. Франка - є [PERSON]. На підставі викладеного, позивачка прохає суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно: житловий будинок літ. А загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., площа забудови 58,10 кв.м., веранда літ. а площею 10,10 кв.м., сарай літ. б площею 11,60 кв.м, сарай літ.Б площею 29,90 кв.м., літня кухня літ. Б1 площею 10,50 кв.м., навіс літ. бн площею 14,10 кв.м., сарай літ. В площею 10,50 кв.м., гараж літ. Г площею 20,40 кв.м., колодязі інженерних мереж літ. К площею 1,0 кв.м., ворота № 1 площею 8,00 кв.м., огорожа № 2 площею 40,00 кв.м., які розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що в звязку з зайнятістю на роботі та віддаленістю місця проживання не має змоги прибути на розгляд даної справи. Свої позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у їх відсутності, вказав, що позов визнає, заперечень щодо його задоволення не має. Представники третіх осіб - комунальне підприємство "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", Глобинська районна державна адміністрація, відділ Держкомзему у Глобинському районі, Градизька державна нотаріальна контора, [PERSON] в судове засідання не зявилися. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позов визнають, заперечень щодо його задоволення не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 05 серпня 2006 року помер [PERSON]. За свого життя 11.04.2006 року, він склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області за реєстром № 130, згідно якого заповів усе належне йому майно [PERSON] Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно повідомлення № 1153 від 27.10.2010 року Градизької державної нотаріальної контори, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що належали померлому, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності померлого на нерухоме майно. Згідно технічного паспорту: житловий будинок літ. А загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., площа забудови 58,10 кв.м. збудований в 1960 році, веранда літ. а площею 10,10 кв.м. збудована в 1975 році, сарай літ. б площею 11,60 кв.м збудований в 1979 році, сарай літ.Б площею 29,90 кв.м. збудований в 1959 році, літня кухня літ. Б1 площею 10,50 кв.м. збудована в 1978 році, навіс літ. бн площею 14,10 кв.м. збудований в 1978 році, сарай літ. В площею 10,50 кв.м. збудований в 1978 році, гараж літ. Г площею 20,40 кв.м. збудований в 1978 році, колодязі інженерних мереж літ. К площею 1,0 кв.м. збудовані в 1966 році, ворота № 1 площею 8,00 кв.м. збудовані в 1978 році, огорожа № 2 площею 40,00 кв.м. збудована в 1978 році, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Відповідно довідки № 1834 від 28.10.2010 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований з 1960 року в селі Пронозівка Глобинського району Полтавської області вулиця І. Франка, 10 і за ним значиться, згідно записів в по господарських книгах і по даний час, нині під №623, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. Відповідно вищевказаної довідки, станом на 15.04.1991 року тип двору був: робітничий. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не зареєструвала своє право власності в органах БТІ відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правовстановлюючі документи не померлих не видаються. Згідно висновку № 1396/01-10.01 від 25.10.2010 року відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про те, що будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Згідно повідомлення Градизької державної нотаріальної контори №2307 від 30.11.2010 року, після померлого 05.08.2006 року [PERSON], заведена спадкова справа № 8 за 2007 року, відповідно до якої спадщину належним чином в установлений законом строк після померлого прийняла онука [PERSON] Дружина померлого [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини по закону на користь своєї онуки, [PERSON]. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, син померлого [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановивши, що позивач в установлений законом строк прийняв спадщину по заповіту, суд прийшов до висновку, що вона має право на успадкування майна [PERSON]. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved