Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

15 липня 2010 року Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 29 листопада 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2524. На виконання кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит на придбання автомобіля в сумі 500 000 (пятсот тисяч гривень) грн. 00 коп. строком на 84 місяця до 29.11.2014 року. За користування кредитом, згідно умов кредитного договору було встановлено плату в розмірі 14 % річних, які повинні сплачуватися щомісячно. В забезпечення виконання зобовязання було укладено договір поруки №1441 від 29 листопада 2007 року, укладений між Позивачем та Відповідачем [PERSON]. Свої зобовязання за кредитним договором № 2524 від 29.11.2014 року відповідач не виконав, а саме не погасив суму основного боргу та відсотки по кредиту, чим порушив умови кредитного договору. Згідно п. 2.3. кредитного договору Позивач має право в разі порушення відповідачем умов кредитного договору достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків, комісійних винагород та інших платежів, що підлягають сплаті. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору - за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород Відповідач зобовязується сплатити на користь Позивача пеню в розмірі 0,05 % від суми платежу, за кожний день прострочення. Пунктом 3.1 договору поруки [PERSON] відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед Позивачем в тому ж обсязі, що і [PERSON]. Таким чином, згідно уточненої позовної заяви, яка була надіслана Відповідачам 01 листопада 2010 року, станом на 02 вересня 2010 року у відповідача [PERSON] за кредитним договором існує заборгованість по кредиту в розмірі 519 204 грн. 13 коп., яка складається з наступного: -434556,38 грн. - заборгованість за кредитом; -62 241,66 грн. - заборгованість по відсоткам; -5 290,03 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; -17 116,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. 02 червня 2009 року Позивач надсилав Відповідачам повідомлення про існуючу заборгованість та попередив про наслідки непогашення, однак до теперішнього часу вони не відреагували на зроблені попередження та не погасили заборгованість за кредитом, в звязку з чим Позивач набув право достроково стягнути суму боргу по кредиту, по відсоткам та стягнути пеню. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає позов задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду цивільної справи були повідомлені своєчасно, судовими повістками з повідомленням. Звертаючи увагу, що Відповідачі не зявилися, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Згідно наданого кредитного договору № 2524, який укладено 29 листопада 2007 року в письмовій формі у відповідності до ст. 1055 ЦК України, Позивач надає Відповідачу кредит у розмірі 500 000 грн. 00 коп. на придбання автомобіля строком на 84 місяця з відсотковою ставкою 14,00% річних. Як вбачається зі ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є право відношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст. ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 2524 від 29 листопада 2007 року було укладено договір поруки №1441 від 29.11.2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON]. На підставі договору поруки, [PERSON] зобовязалася виступати майновим поручителем [PERSON] за кредитним договором № 2524 від 29.11.2007 року та нести солідарну відповідальність з Позичальником по виконанню зобовязань. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додатково (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що Відповідач істотно порушує умови кредитного договору за № 2524, укладеного 29.11.2007 року, а саме не повертає кошти, що були взяті в борг. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України "За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені проценти". На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України "Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу". Як вбачається із розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №2524 від 29.11.2007 року та довідки про суми заборгованості станом на 02 вересня 2010 року у відповідача [PERSON] за кредитним договором існує заборгованість по кредиту в розмірі 519 204 грн. 13 коп., яка складається з наступного: -434556,38 грн. - заборгованість за кредитом; -62 241,66 грн. - заборгованість по відсоткам; -5 290,03 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; -17 116,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Згідно кредитного договору, строк дії Договору встановлюється з дня його укладення і до повного повернення кредиту, а також одержання позивачем всіх належних йому процентів. Оскільки за умовами договору відповідач зобов'язався кожного місяця проводити погашення основного боргу та відсотків за кредитним договором і не виконав своїх зобов'язань, він повинен сплатити утворену заборгованість. Не суперечить закону також вимоги позивача про стягнення пені за прострочення виплат кредиту та несвоєчасну сплату відсотків по кредиту, оскільки це передбачено ст. 624 ЦК України, а також договором, укладеним сторонами, який не змінювався і не скасовувався сторонами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що умови кредитного договору № 2524, укладеного 29.11.2007 року позивачем були виконані, а відповідач їх не виконав: своєчасно не погасив суму основної заборгованості та не сплатив відсотки по кредиту, чим порушив умови кредитного договору, вважаю за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість та судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved