Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який неодноразово уточнював протягом розгляду справи і виклавши позовні вимоги в останній редакції просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість за комунальні послуги в розмірі 727 грн. 38 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], де зареєстровані та отримують послуги у вигляді опалення та гарячого водопостачання. Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] відповідачі, порушуючи умови Договру, оплату за надані послуги не здійснювали, в звязку з чим, за період з 01.02.2007 року по 31.08.2008 року включно утворилась заборгованість в сумі 727 грн. 38 коп. На пропозицію укласти Договір про реструкторизацію заборгованості, боржники договір не уклали. Під час розгляду справи позивачі погашали заборгованість 06.11.2010 року на суму 100 грн. та 08.11.2010 року на суму 169 грн. 25 коп. В звязку з тим, що призначення платежу було не по судовій справі, а взагалі за період, за який позивач не оказував послуги з теплопостачання, платежі відносилися на погашення заборгованості з початку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що зазначений розмір боргу нарахований за весь час реєстрації відповідачів, проте, у звязку з тим, що відповідачами вносились платежі на погашення існуючого боргу, сталося переривання перебігу позовної давності, оскільки відповідачі вчинили дії, що свідчить про визнання ними свого боргу. Просила позов задовольнити у повному обсязі і стягнути існуючий борг з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку, оскільки відповідачами лицеві рахунки не були розподілені, що виключає стягнення боргу нерівними частками з кожного відповідача окремо. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову і пояснив, що він в вищезазначеній квартирі не мешкав, послугами позивача не користувався, що підтверджується рішенням Інгулецького районного суду, просив суд застосувати строк позовної давності у три роки. Представник відповідача дав суду аналогічні пояснення, крім того, просив суд застосувати строки позовної давності, встановлені ст. 257 ЦК України і відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до наступного. Так, судом встановлено, що згідно довідки КП «Нова-Ком», та витягу з лицевого рахунку в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з жовтня 1996 року по 01.08.2009 року, [PERSON] з 23.11.2006 року, [PERSON] з 11.05.2006 року, [PERSON] з 07.06.2007 року (а.с. 2, 201). Позивач [PERSON] підприємство «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги за вищезазначеною адресою у вигляді опалення та гарячого водопостачання з березня 1998 року (а.с.121). Станом на 31.08.2008 року заборгованість по сплаті за надані комунальні послуги склала 996 грн. 73 коп. (а.с.121-124). Період, за який позивач просить суд стягнути заборгованість визначений останнім з 01.02.2007 року по 31.08.2008 року. В цей період часу відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були не тільки зареєстровані у вищезазначеній квартирі, а являлись її сумісними власниками (а.с.41-43). Відповідач [PERSON], як зазначено вище була тільки зареєстрована у вищезазначеній квартирі. Відповідачем [PERSON] 06.11.2010 року на рахунок позивача було сплачено 100 грн. і 08.11.2010 року сплачено 169 грн. 25 коп. (а.с. 156, 157), що було зараховано позивачем під час розгляду справи і зменшено позовні вимоги до 787 грн. 38 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином судом встановлено, що позивачем, за вищезазначеною адресою надавались комунальні послуги і він за законом має право вимоги щодо стягнення боргу, який виник у звязку з несплатою споживачами коштів за надані послуги. Проте, з урахуванням встановлених обставин справи вимоги позивача не підлягають задоволеню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. В судовому засіданні відповідачами було заявлене клопотання про застосування строку позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦК України. Таким чином, з урахуванням того, що позивач звернувся до суду з даним позовом 01.04.2010 року, строк, у межах якого підлягають вирішенню його вимоги починається з 01.04.2007 року по 01.04.2010 року. Проте за цей період часу за позивачами заборгованості по сплаті за теплоенергію не встановлено (а.с. 124). Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на ту обставину, що позивачами у 2010 році була проведена сплата в рахунок погашення заборгованості, яка була в них з самого початку, оскільки дана обставина не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи і спростовується квитанціями про сплату коштів за теплоенергію, в яких суми 100 і 169 грн. 25 коп. у графі «Період» віднесені за період часу з 01.09.2010 року (а.с. 156, 157). Таким чином позивачем не доведена обставина, що відповідачами були вчинені дії, які свідчать про визнання за ними минулого боргу, що б у свою чергу вказувало б на переривання перебігу позовної давності. Отже вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів на його користь заборгованості за надані комунальні послуги задоволенню не підлягають, а відтак, на підставі ст. 88 ЦПК України, задоволенню не підлягають і вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed