Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 07 квітня 2009р. по вул. Грушевського м. Одеси сталася дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом ДТП), за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який при виїзді з другорядної дороги на головну не надав перевагу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з транспортним засобом «Нісан МІСКА». Внаслідок даного ДТП автомобілю, якийналежить на праві власності [PERSON], були завдані механічні пошкодження, а їй - моральні страждання та нервові переживання. Згідно з висновком експертного, автотоварознавчого дослідження №3907 від 24 квітня 2009 року розмір матеріальної шкоди становить 8157 грн.42 коп. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів страхова компанія виплатила їй страхове відшкодування в розмірі 7647,00 грн. Однак фактично позивачка витратила на проведення ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля «Нісан МІСЕА» 12720,00 грн. Невідшкодованою залишилася сума 5073,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь 5073,00 грн. матеріальної шкоди, що складає різницю між фактично понесеними нею витратами та сумою виплаченого страхового відшкодування, а також 510,00 грн. франшязи, 450.0грн. за проведення експертизи транспортного засобу, 47 грн. 35 коп. за посилання телеграми, 5 грн. за послуги банку, 2000,00 грн. за правову допомогу, судові витрати у розмірі 171.0грн. та 7000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2010р. до участі у справі була залучена в якості третьої особи страхова компанія «Дженералі Гарант». У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив задовольнити вимоги позивачів у частині стягнення з відповідача 510,00 грн. франшизи, в інший частині позову просив відмовити та надав суду свої заперечення /а.с.38-40/. Представник страхової компанії «Дженералі Гарант» позовні вимоги визнав частково, у частині стягнення 510,00 грн. франшизи, в інший частині позову просив відмовити та надав суду свої заперечення /а.с.59/. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.З ст.10, ч.І ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідалності власників наземних і транспортних засобів» від 1 липня 2004 р., який набув чинності з 1 січня 2005р., ( далі - Закон І України №1961-1У) та розділом третім главою 82 книга пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 07 квітня 2009 р. сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], у результаті чого належний позивачці автомобіль «Нісан МІСКА» отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою відділу забезпечення діяльності підрозділів ДПС УДАЇ ГУМВС України в Одеській області І виси (а.с.14). Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.05.2009 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (а.с.8), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована страховою компанією «Дженералі Гарант» на умовах полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВВ4390869 від 11 жовтня 2008 року, строком дії до 10 жовтня 2009 року (а.с.42). Згідно зі ст.29 Закону України №1961-1У у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. За заявою позивача [PERSON] 17 квітня 2009р. у присутності судового експерта автотоварознавця [PERSON], позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та представника страхової компанії «Дженералі Гарант» був проведений огляд автомобіля «Нісан МІСКА» д.н.523-940К, і складений та підписаний акт огляду транспортного засобу (а.с.32) Внаслідок проведеного огляду автомобіля «Нісан МІСКА» д.н.523-940К, 24 квітня 2009 року був складений висновок експертного, автотоварознавчого дослідження про вартість матеріальної шкоди № 3907, згідно з яким вартість матеріальної шкоди зазначеного автомобіля становить 8157 грн.42 коп. (а.с. 18-29) У судовому засіданні було встановлено, що вказаний висновок експертного, автотоварознавчого дослідження № 3907 ні позивачами, ні другими учасниками процесу не оскаржувався і всі з ним були згодні. Даний факт позивачкою не заперечувався. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України № 1961 -1У страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Статтею 9 Закону №1961-1У встановлено, що страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обовязкового ліміту відповідальності страховика, що становить 25500 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну потерпілих, яка не може перевищувати розміру прямого збитку. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до страхового акту від 6 серпня 2009 р. № 14/09-0657/75380, складеного на підставі акту експертизи № 3907 від 24.04.2009р. сума збитку склала 8157грн. 42 коп., сума франшизи 510,00 грн., тому сума страхового відшкодування склала 7647,42 грн., які були отримані позивачкою, що підтверджується касовим ордером (а.с.43). З розміром страхового відшкодування повивачі були згодні, і його не оскаржували відповідно до вимог ст. З 6 Закону № 1961 -1У. Однак з матеріалів справи вбачається, що внаслідок цієї ДТП позивачка витратила на проведення ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля «Нісан МІСКА» 12720,00 грн., що значно перевищує суму страхового відшкодування, яку вона отримала від страхової компанії «ДженераліГарант». В обґрунтування своїх вимог позивачка надала суду договір від 23 квітня 2009 р. № 5/09 на технічне обслуговування та ремонт автомобіля «Нісан МІСКА» (а.с.69-71), згідно якого за проведення ремонтних робіт вказаного автомобіля нею було сплачено 12720,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, послуг від 28.05.2009 р. та квитанцією №229 від 28.05.2009 р. (а.с.72). Збільшення вартості ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля, позивачка обґрунтувала тим, що збільїрщася вартість фарбування автомобіля, тобто було проведено фарбування всього автомобіля замість пошкодженої частини, у звязку з чим була збільшена вартість фарбування з 3150,61грн. до 7835,99 грн., а також були збільшені супутні витрати з 297,00грн. до 898,52грн. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь на її користь майнової шкоди в розмірі 5073,00 грн. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3907 від 24.04.2009 р. та страхового акту від 6 серпня 2009р. №14/09-0657/75380, складеного на підставі вказаного висновку, сума збитку склала 8157 грн. 42 коп. З даної суми була відрахована сума франшизи 510.0грн., у звязку з чим сума страхового відшкодування склала 7647,42 грн., які були отримані позивачкою. Сума матеріальної шкоди позивачами не оскаржувалась, тому відновлюваний ремонт автомобіля повинен був проведений в межах його вартості, згідно з висновком експертного дослідження. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Фарбування всього автомобіля не було передбачено висновком експертного дослідження, так як автомобілю були спричиненні. деякі механічні пошкодження, які не передбачали відновлюваного ремонту всього автомобіля. Суд вважає, що позовні вимоги позивачів в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 7000,00 грн. підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187). Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивачка посилалася на той факт, що пошкодження автомобіля спричинила їй нервові переживання, так як її мати хвора людина, у звязку з чим вона не мала можливості своєчасно приїжджати до неї та доглядати за нею. Крім того, пошкодження автомобіля порушило звичайний розпорядок її життя та життя її сімї, так як вона не мала можливості завозити дітей до школи, до тренувань, поки автомобіль був на ремонті. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. З цих підстав суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., так як пошкодження автомобіля позивачки, порушило звичайний розпорядок її життя та життя її сімї. Стосовно витрат на правову допомогу, то суд виходить із того, що зазначені витрати позивачки склали 2000 грн., які сплачені нею відповідно до квитанції №28 від 12.04.2010 року. /а.с.27/. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Із матеріалів справи вбачається, що представник позивача приймала участь безпосередньо у судових засіданнях по даній справі в суді першої інстанції одну годину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави у разі якщо компенсація сплачується іншою стороною, граничний розмір не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи із того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Враховуючи, що мінімальний розмір заробітної плати на час ухвалення рішення складає 907,00грв., сума компенсації, яка підлягає стягненню на користь позивачки з відповідачки складає 362,80 гривень (Ігод.х 907,00 грн. х 40%). Інші витрати відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Встановлено, що позивачка витратила за проведення експертного, автотоварознавчого дослідження 450 грн., за посилання телеграми 45,00 грн., за послуги банку 5,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 10) Суд вважає, що вказані витрати позивачка понесла у результаті скоєння з вини відповідача ДТП, тому дані витрати повинні бути стягнуті з відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ст.34 Закону №1961-1У страховик запрошує аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Встановлено, що проведення експертного автотоварознавчого дослідження вартості матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля було проведено за рахунок позивачки. При ньому відповідач не надав суду доказів того, що він заперечував проти проведення вказаного дослідження за замовленням позивача. Таким чином суд вважає, що витрати, повязані з проведенням експертного, автотоварознавчого дослідження, з посиланням телеграми 45,00 грн., та з послугами банку необхідно стягнути з відповідача. Судовий збір у справі складає 51,00 грн., витрати на ІТЗ судового розгляду справи - 120 грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду. Оскільки позов задоволено частково, то суд в порядку ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial