Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

08 вересня 2010 року представник ПАТ « Ересте Банк » звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] - 52441, 71 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить - 415621, 53 грн. кредитної заборгованості та судові витрати, вказуючи на те, що 16 квітня 2008 року відповідач, відповідно до умов кредитних договорів, укладених в рамках Генеральної угоди, отримала - 44600, 00 доларів США, які зобовязалась повернути до 15 лютого 2024 року, шляхом внесення обовязкових, щомісячних платежів. У позові також зазначається, що для забезпечення повного і належного виконання [PERSON] договірних зобов'язань по кредитній угоді, 16 квітня 2008 року між банком та відповідачем також укладено договір іпотеки на двох кімнатну квартиру, № 13, розташовану в будинку № 6, по вул. Миру, в м. Кіровограді, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу. В порушення договірних зобовязань [PERSON] з листопада 2008 року припинила вносити обовязкові платежі і не зважаючи на вжиті банком заходи досудового врегулювання спору кредит не провернула, у звязку з чим банк змушений звернутися з позовом до суду. В судове засідання представник позивача не зявився і звернувся до суду з заявою в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у тому числі шляхом оголошення повідомлення у пресі. Відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, зваживши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, про те, що позов ПАТ « Ересте Банк » підлягає задоволенню за таких підстав. Суд встановив, що зобовязальні відносини між сторонами ґрунтуються на кредитних договорах № 014\\0456\\2\\13771 та № 014\\0456\\2\\13773, укладених 16 квітня 2008 року в рамках Генеральній кредитної угоди № 010\\1001\\010 між ПАТ « Ересте Банк » та [PERSON], згідно яких банк надав відповідачу споживчий кредит на придбання квартири на загальну суму 44600, 00 доларів США, які остання зобовязалась повернути в обумовлені строки, шляхом внесення обовязкових, щомісячних платежів, відповідно до встановленого графіку погашення кредиту ( а.с. 29-56). Відповідно до положень ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. В порушення п.5 Договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала і обовязкові щомісячні платежі не вносила, як вбачається з адресованих відповідачу листів ( попереджень ) та протоколів переговорів, проведених між сторонами протягом 2009 року, в порядку досудового врегулювання спору, [PERSON] було відомо про розмір її заборгованості перед банком, яку вона фактично не оспорювала, а також наслідки порушення договірних зобовязань, у тому числі звернення стягнення на предмет застави ( а.с. 67- 78 ). Згідно розрахунків, досліджених судом в ході розгляду справи, заборгованість [PERSON] перед ПАТ « Ересте Банк » на 27 травня 2001 року становить - 52441, 71 доларів США, яка складається з заборгованості по основному кредиту, простроченої заборгованості по кредиту, відсотках та пені за несвоєчасне внесення платежів, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить - 415621, 53 грн. ( а.с. 21-23 ). За змістом положень ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів юридичних осіб є примусове виконання зобовязання в натурі, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні вчинити певну дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Як вбачається з п. 1 « Предмет договору « іпотеки, укладеного 16 квітня 2008 року між ПАТ « Ересте Банк » і [PERSON], даний договір забезпечує вимоги банку « Іпотекодержателя «, що витікають з Генеральною кредитної угоди та додаткових угод, належне і своєчасне виконання зобовязань відповідача « Іпотекодавця « за рахунок заставної вартості предмету іпотеки ( нерухомого майна ), зазначеного у договорі ( 58-64 ). Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ« Ересте Банк » до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет застави відповідають способам захисту цивільних прав, характеру та змісту цивільно-правових відносин, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України \~судові витрати понесені ПАТ« Ересте Банк » при предявленні позову також підлягають стягненню з відповідача на його користь. \~\~

Outcome: approved