Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 2796 грн. 29 коп., посилаючись на те, що за укладеним 09 липня 2008 року між ВАТ "Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» та [PERSON] договором добровільного страхування наземного транспорту у формі Страхового полісу № 0085625 21 жовтня 2009 року йому була виплачена вказана сума відповідно до його заяви про настання страхової події, а саме: механічного пошкодження застрахованого транспортного засобу 24 січня 2009 року під час дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду від 09.02.2009 року є відповідач, який порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП, тому на підставі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" повинен нести завдані ним збитки виплатою страхової суми страхувальнику. В судове засідання сторони не з*явилися і суд не має відомостей про причини їх неявки, тому відповідно до ст.224 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1187 ЦК України діяльність, пов*язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, є джерелом підвищеної небезпеки, і шкода, ним завдана, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 09 лютого 2009 року встановлено факт порушення [PERSON] п. 10.9 ПДР і вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов*язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Понесені позивачем витрати підтверджені платіжними документами, актами, дослідженими в судовому засіданні. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також, ст.1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. \~\~\~\~\~ На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved