Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації (надалі по тексту - [PERSON]) про визнання за ним права власності на автомобіль марки ALFA ROMEO, д.р.н. ВО8930АВ, 1998 року випуску, кузов ZAR 93200000015330, який був наданий [PERSON] його померлому 26.06.2010 року батьку [PERSON], як інваліду та який в силу чинного законодавства передається членам сім'ї померлого. Тому, також просить зобов'язати [PERSON] надати дозвіл на перереєстрацію вказаного автомобіля. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, уточнив, просить, визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, зобовязати відповідача зняти з обліку автомобіль та надати дозвіл на його перереєстрацію, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що згідно норм п.41, абзаців 1-5 п.16 "Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999, враховуючи, що строк експлуатації автомобіля не перевищив 10 років, спірний автомобіль підлягає поверненню [PERSON], тому просить у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON], як інвалід, перебував на обліку в головному управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації, для забезпечення його легковим автомобілем. 18.08.2005 року згідно договору спірний автомобіль був подарований [PERSON], як гуманітарна допомога, [PERSON] із зобовязанням передати далі цей автомобіль [PERSON]. 09.09.2005 [PERSON] звернулося з клопотанням перед Комісією з питань гуманітарної допомоги при Тернопільській обласній державній адміністрації та Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України про визнання гуманітарною допомогою легковий автомобіль „ALFA ROMEO", ZAR93200000015330, 1998 року випуску, об'єм двигуна 1598куб.см, вагою 1750 кг, який надійшов на адресу головного управління з [PERSON] для інваліда 1 групи Великої Вітчизняної війни [PERSON], який перебував в черзі на забезпечення автомобілем. Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України протоколом №26/ГД/10693 від 06.10.2005 визнала вказаний автомобіль гуманітарною допомогою для головного управління для подальшої його передачі інваліду [PERSON] Вказаний автомобіль [PERSON] набув у власність та зареєстрований за ним згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №107540, виданим Тернопільським МРЕВ 20.04.2006 року. 26.06.2010 року [PERSON] помер. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач та його померлий батько [PERSON], на час смерті останнього, проживали разом за однією адресою по вул. Проектній, 63б в м. Тернополі. Інші особи, крім позивача, на спірний автомобіль не претендують. Пунктом 37 Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 року "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" (постанова втратила чинність з 09.08.2006 року), яка діяла на час на час визнання спірного автомобіля гуманітарною допомогою та передачі його інваліду [PERSON], передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах залишається у його сім"ї та знімається із обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на імя одного з членів сім"ї інваліда, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ч.1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, а у відповідності до ч.2 даної статті ЦК, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Таким чином, у даних правовідносинах підлягає до застосування Постанова Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 року із змінами та доповненнями "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями". Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Слід визнати за [PERSON] право власності на майно, яке належало його померлому батьку [PERSON] автомобіль марки ALFA ROMEO, д.р.н. ВО8930АВ, 1998 року випуску, кузов ZAR 93200000015330, зобов'язавши при цьому [PERSON] зняти зі свого обліку вказаний автомобіль та надати дозвіл на його перереєстрацію. При цьому, суд критично оцінює заперечення відповідача з огляду на те, що на час визнання спірного автомобіля гуманітарною допомогою та передачі його інваліду [PERSON] була чинною Постанова Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 року "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", а отже, Постанова Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" не може бути застосована до правовідносин, що виникли раніше. На підставі наведеного,

Outcome: approved