Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

позивач у липні 2010 року звернувся до відповідача з позовом, в якому зазначив, що 30 січня 2008 року о 16 годині 00 хвилин, біля магазину «Касмет», розташованого по вул.Чкалова у с.м.т.Сарата, відповідач, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107» державний реєстраційний номер «В 6400 ОД», порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Фольксваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого цей автомобіль отримав механічні пошкодження. Вартість ремонту автомобіля складає 2196 гривень 89 копійок; вартість авто-товарознавчого дослідження - 300 гривень; витрати на бензин для поїздок до м.Одеси за запасними частинами, у м.Б-Дністровський за підбором фарби та висновком експерта, у м.Арциз до експерта - 52 гривні; за надання юридичної допомоги - 750 гривень. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, на лікування витратив 537 гривень 35 копійок. Діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 1700 гривень. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у загальній сумі 4069 гривень 24 копійки та моральну шкоду у сумі 1700 гривень. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON], діючий від його імені на підставі довіреності у межах наданих йому повноважень, підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у його заяві від 19 липня 2010 року. Посилаючись, зокрема на те, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, не підтвердив фактичні витрати на проведення ремонту автомобіля, надані позивачем чеки на придбання ліків, на думку відповідача, свідчать про те, що він лікував серцеві захворювання. Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відповідач до суду не з*явився, не повідомив про причини неявки та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. У зв*язку з чим, за згодою представника позивача, на підставі ст.ст.224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, адміністративну справу № 3-1895/2008 р. щодо [PERSON]; відмовний матеріал № 202 ЖРЗСП № 234 від 30 січня 2008 року, індивідуальну амбулаторного хворого [PERSON], суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов*язкова для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце та чи вчинені вони цією особою. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 31 січня 2008 року; встановлено, що 30 січня 2008 року, о 16 годині 00 хвилин, біля магазину «Касмет, який розташований по вул.Чкалова у с.м.т.Сарата Одеської області, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107» державний реєстраційний номер «В 64 С який належить [PERSON] на праві власності, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався у відсутності рухаючихся транспортних засобів, виїхав на проїзну частину дороги, створив перешкоду для руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 17 гриви ( а.с . 26). Зазначена постанова була оскаржена відповідачем [PERSON] до апеляційного суду Одеської області. Постановою першого заступника апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2008 року скарга Атанасов- залишена без задоволення, а постанова Саратського районного суду від 31 січня 2008 року - залишена без змін (а.с.27) . Таким чином, постанова Саратського районного Одеської області від 31 січня 2008 року набрала законної сили. Відповідно до висновку експертного, автотоварознавчого дослідження №11 від 12 лютого 2008 року, на автомобілі Фольксваген внаслідок ДТП були пошкоджені: передня ліва фара, передній лівий покажчик повороту, передній бампер, переднє ліве крило, панель передка. Вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер [NUMBER] складає 2196 гривень 89 копійок (а.с.7- 16). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Фольксваген" реєстраційний номер [NUMBER] належить позивачу [PERSON] (а.с.10-11 відмовного матеріалу). Автомобіль «ВАЗ-2107» реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON]. Відповідач [PERSON] володів та розпоряджувався зазначеним автомобілем на підставі довіреності [PERSON], посвідченої державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області 05 червня 2004 року строком на п*ять років та зареєстрованої в реєстрі за № 1860 (а.с. 13-14 відмовного матеріалу). Свідок [PERSON] пояснив, що весною 2008 року, більш точно визначити він не може, до нього звернувся позивач [PERSON] з проханням відремонтувати належний йому автомобіль «Фольксваген», пошкоджений внаслідок ДТП. В автомобілі було пошкоджено: ліве переднє крило, капот передній зліва, передній бампер, передня ліва фара, передній лівий покажчик повороту, передня панель. Свідок їздив до м.Одеси на авторинок, де придбав необхідні деталі. В автомобілі він замінив ліве переднє кріло фару, покажчик поворотів, передню панель, бампер. Капот автомобіля відремонтував. За ремонт автомобіля, включаючи вартість запасних частин, позивач сплатив йому 800 доларів США. Платіжних документів позивачу він не виписував. З індивідуальної карти амбулаторного хворого вбачається, що [PERSON] 31 січня 2008 року звернувся до невропатолога «зі скаргами на головний біль, запаморочення, нудоту та блювоту. Вчора попав у ДТП, вдарився головою об металеву стійку». Позивачу виставлений діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку», він госпіталізований до денного стаціонару, йому призначено лікування. Позивач проходив курс амбулаторного лікування з 31 січня 2008 року по 12 лютого 2008 року (а.с.20-23). Згідно фіскальних чеків, на придбання медичних препаратів позивач витратив 537 гривень 35 копійок (а.с.24). Ст.1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право ...) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об*єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки ДТП сталося з вини відповідача, який порушив Правила дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, то з нього, як з володільця джерела підвищеної небезпеки, слід стягнути на користь позивача витрати на лікування - 537 гривень 35 копійок; матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля - 2196 гривень 89 копійок; вартість автотоварознавчого дослідження - 300 гривень, оскільки ці витрати документально підтверджені. З пояснень свідка [PERSON] встановлено, що фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля склали 800 доларів США Однак, на підставі ст.11 ЦПК України суд визначає витрати позивача на ремонт належного йому автомобіля у межах заявлених позивачем вимог, тобто у сумі 2196 гривень 89 копійок. Ст.1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Неправомірними діями відповідача позивачу завдано і моральної шкоди. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер вчиненого відповідачем адміністративного правопорушення та ступінь його вини; глибину фізичних та моральних страждань позивача, який внаслідок ДТП змушений був проходити курс лікування та автомобіль якого був пошкоджений і він був позбавлений можливості ним користуватися; зазначені негативні обставини порушили звичайний, повсякденний спосіб життя позивача. При цьому суд також виходить з принципів розумності та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, суд визначає у сумі 1700 гривень. На підставі ч.І ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у загальній сумі 188 гривень ( 51 грн.+ 17 грн.+ 120 грн.), а також витрати на оплату правової допомоги -750 гривень (а.с.1-3, 6). Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 5672 гривні 24 копійки (537, 35 грн.+2196,89 грн.+ЗОО грн.+1700 грн.+188 грн.+750 грн.) Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на бензин для поїздок до м.Одеси за запасними частинами, у м. Б -Дністровський за підбором фарби та висновком експерта, у м.Арциз до експерта - 52 гривні, не знайшли об*єктивного підтвердження, тому в їх задоволенні слід відмовити. Заперечення відповідача про те, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, не підтвердив фактичні витрати на проведення ремонту автомобіля, надані позивачем чеки на придбання ліків, на думку відповідача, свідчать про те, що він лікував серцеві захворювання, суд не може взяти до уваги, тому що вони спростовуються вищезазначеними доказами.

Outcome: partial