Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 13.12.2009 року відповідач, знаходячись в квартирі, де вона проживаю, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Гоголя,23/12 взяв у неї грошові кошти в сумі 20000 грн. і за дані грошові кошти зобовязався викупити та оформити на її доньку [PERSON] домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с.Колпаківка, вул.Центральна,36. На підтвердження свого зобовязання щодо викупу та оформлення права власності на вказане домоволодіння [PERSON] власноручно написав розписку, де вказав строк виконання зобовязання, а саме 01.03.2010 року. У вказаний термін [PERSON] свої зобовязання не виконав і права власності на її доньку на вище вказане домоволодіння не оформив. На початку 2010 року вона почала шукати [PERSON] і подзвонила на номер телефону, який взнала за його адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Шмідта,21/8 через платну телефонну довідку. Їй відповіла жінка, яка назвалася як [PERSON]. В ході розмови з [PERSON] їй стало відомо, що вона власниця даної квартири, а [PERSON] шляхом шахрайства даною квартирою заволодів. Після вказаної розмови в неї різко погіршився стан здоровя і вона проходила інтенсивний курс лікування (стаціонар на дому) за місцем свого проживання, про що у поліклінічному відділенні 10-ої міської лікарні є відповідні документи. 07.04.2010 року [PERSON] зявився до неї за місцем проживання і свою відсутність протягом тривалого періоду часу пояснив тим, що хворів. Той факт, що він шахрай заперечував та вмовив мене дозволити йому оформити права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с.Колпаківка, вул.Центральна,36 на її доньку [PERSON] до 01.06.2010 року. На підтвердження свого зобовязання щодо оформлення права власності на домоволодіння по вул.Центральна,36 [PERSON] власноручно написав розписку, але викупити вказане домоволодіння і оформити його на її доньку [PERSON] не вдалося, причини чого він не пояснював. 20.05.2010 року [PERSON] розуміючи, що не виконав свого зобовязання, а гроші за його виконання вона йому віддала ще 13.12.2009 року, написав на її імя розписку на підтвердження того, що взяв в мене в борг грошові кошти в сумі 20000 грн. і зобовязується повернути дані грошові кошти в строк до 01.07.2010 року. З 20.05.2010 року більше вона [PERSON] не бачила, на її дзвінки він не відповідає і де може знаходитись їй не відомо. До теперішнього часу [PERSON] так і не повернув їй грошові кошти в розмірі 20000 грн. Дані грошові кошти вона, як пенсіонер, накопичувала впродовж тривала періоду часу з пенсії і їх неповернення їй шахраєм [PERSON] завдало великих моральних страждань і погіршення її стану здоровя. З урахуванням цього, просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 20000 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн. В попередньому судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просила суд задовольнити останню. В судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦП України, був повідомлений судом належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону, поданої представником позивачки заяви, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Суд, перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що оформити між позивачкою та відповідачем було укладено усну угоду, відповідно до якої відповідач зобовязався оформити право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с.Колпаківка, вул.Центральна,36 на доньку позивачки - [PERSON] до 01.03.2010 року. На підтвердження цього відповідачем було написано відповідне письмове підтвердження 13.12.2009 року (а.с.5). В звязку з невиконанням у передбачений строк домовленості з боку відповідача, сторонами 07.04.2010 року було обумовлено, що відповідач зобовязується оформити право власності на зазначене вище домоволодіння на доньку позивачки в строк до 01.06.2010 року. Про що відповідачем написано відповідне підтвердження від 07.04.2010 року (а.с.6). 22.05.2010 року відповідачем було написано письмову розписку про те, що він взяв у позивачки в борг суму в розмірі 20000 грн. на оформлення домоволодіння та зобовязується повернути останню до 01.07.2010 року (а.с.7). Однак у зазначений строк відповідачем також не було вчинено дій щодо виконання своїх зобовязань та не повернута отримана від позивачки сума в розмірі 20000 грн. З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає, що між сторонами фактично було укладено договір підряду, відповідно до умов якого відповідач зобовязався оформити право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с.Колпаківка, вул.Центральна,36 на доньку позивачки - [PERSON], а позивачка в свою чергу оплатити вказані послуги. Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України по договору підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити дану роботу. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України зобовязання повинно бути виконане в грошовій валюті України гривні, відповідно до ч.2 цієї ж статті сторони можуть визначити грошовій еквівалент зобовязання у іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом. Частиною 3 ст.612 ЦК України передбачено, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес до кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Таким чином, суд вважає встановленим факт укладення між сторонами 13.12.2009 року договору підряду, отримання відповідачем за його виконання від позивачки суми в розмірі 20000 грн. та факт невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором і не повернення отриманої суми. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути суму в розмірі 20000 грн., сплачену в рахунок виконання договору підряду, що не був виконаний. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Суд вважає доведеним, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань та повернення отриманих від позивачки грошових коштів, останній було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в душевних хвилюваннях, внаслідок порушення її прав, в порушенні нормальних життєвих звязків та необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, в звязку з втратою значної, як для пенсіонерки та інваліда, суми коштів, вишукуванням додаткового часу для захисту та поновлення своїх прав. Враховуючи вказані обставини та положення закону, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 2000 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судовий збір в сумі 200 грн. (за вимогу майнового характеру щодо стягнення суми боргу), 8 грн. 50 коп. (за вимогу немайнового характеру щодо відшкодування моральної шкоди), а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 гривень, а всього 328 грн. 50 коп. судових витрат.

Outcome: partial