Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням та анулювання державної реєстрації в якості мешканця [INFO]. В позовній заяві позивач вказав, а в судовому засіданні пояснив, що йому, на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок № 8 по провулку Інтернаціональному в с. Малинівка Чугуївського району Харківської області. Відповідач, з дозволу власника, як чоловік дочки, що проживала разом з батьком, в листопаді 2005 року зареєструвався в якості мешканця в вищевказаному будинку де і проживав до початку 2008 року. В 2007 році шлюбні відносини між дочкою позивача та відповідачем були припинені, після чого [PERSON] виїхав з будинку [PERSON] В травні 2009 року шлюб між подружжям [PERSON] було офіційно розірвано, однак, відповідач залишається зареєстрованим в якості мешканця в будинку позивача по теперішній час і добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає останньому у здійсненні його законного права розпоряджатися нерухомо майном, що належить йому на законних підставах. Відповідач в судове засідання не з'явився. За місцем його фактичного проживання була надіслана копія позовної заяви з додатками до неї, копія ухвали про відкриття провадження по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву з проханням слухати справу без його участі та ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Позивачу, на праві приватної власності належить житловий будинок № 8 по провулку Інтернаціональному в с. Малинівка Чугуївського району Харківської області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 11.05.1985 року секретарем Малинівського виконкому Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого за № 34 та встановленому законом порядку в Чугуївському МБТІ 14.05.1985 року за № 1228. В квітні 2005 року, з його дозволу, як чоловік дочки [PERSON] за вищевказаною адресою був зареєстрований в якості мешканця відповідач, що підтверджується копією будинкової книги з проставленим в ній працівниками паспортного відділення Чугуївського РВ УМВС України в Харківській області штампом про реєстрацію, датованим 16.07. 2005 роком. Фактичні шлюбні відносини з дочкою [PERSON] відповідач припинив у кінці 2007 року, після чого, на початку 2008 року виїхав з помешкання позивача, однак, знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку не побажав. 08.05.2009 року шлюб між дочкою позивача та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 090240 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. На даний час відповідач проживає у своїх батьків в с. Новий Бурлук Печенізького району Харківської області. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції"", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 48 Закону України "Про власність"). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Укреши, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Однак, реалізувати це право, позивач не може, оскільки в будинку, що належить йому за законом зареєстрований в якості мешканця відповідач. Факт його відсутності за вищевказаною адресою, як мешканця, підтверджується довідкою № 2350 виданою Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 27.10.2010 року. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. На підставі викладеного і

Outcome: approved