overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

ВАТ Українська страхова компанія „Дженералі Гарант звернулася до суду з позовом, в якому вказало, що 7 липня 2007 року відповідач, який керував належним йому автомобілем, порушив Правила дорожнього руху, що привело до ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль, що належить на праві власності третій особі. Автомобіль третьої особи був застрахований, тому страхова компанія сплатила йому за винятком франшизи 12164 гривні 18 копійки. Просить стягнути з відповідача вказану суму, а також виплати по справі.. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що дійсно з його вини сталася ДТП, та був пошкоджений автомобіль третьої особи. Шкоду він не відшкодовував. Заперечує проти позову та просить у позові відмовити, оскільки на його думку позивач не довів, що дійсно відшкодував шкоду третій особі, а також не довів, що вказана в позові сума не є збільшеною сумою відшкодування. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 7 липня 2007 року відповідач, який керував належним йому автомобілем, порушив Правила дорожнього руху, що привело до ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль, що належить на праві власності третій особі. Автомобіль третьої особи був застрахований, тому страхова компанія сплатила йому за винятком франшизи 12164 гривні 18 копійки. Ці обставини підтверджуються: ·постановою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, із якої вбачається, що саме відповідач був винною у ДТП особою (а.с. 5); ·страховим полісом, чз якого вбачається, що автомобіль третьої особи був застрахований у позивача (а.с. 6); ·страховим актом, згідно з яким розмір збитку, завданого обєкту страхування складає 12574 гривні 18 копійок, за вирахуванням франшизи сплаті підлягає суму 1264 гривні 18 копійок (а.с. 7); ·видатковим касовим ордером, згідно з яким третя особа отримала відшкодування у сумі 12164 гривні 18 копійок (а.с. 9). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає за безпідставне ствердження відповідача про те, що відсутні належні докази сплати позивачем третій особі страхового відшкодування, оскільки сам відповідач не заперечує, що третя особа з моменту ДТП і до цього часу, тобто протягом більш, ніж строк позовної давності до нього винною у ДТП особи за відшкодуванням збитків не зверталася. Також суд вважає безпідставним ствердження відповідача про те, що позивач міг сплатити зайві кошти, оскільки це не є в інтересах позивача, а тому маловірогідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що до 20 червня 2008 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано у відділі РАЦСУ Баришівського районного управління юстиції Київської обл. (актовий запис №67). Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що 08.09.2010 року вона вдруге одружилася і змінила своє попереднє прізвище [PERSON] на прізвище нового чоловіка -[PERSON]. Підтримала заявлений позов і наполягала на стягненні з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] в судові засідання 30.12.2010 року, 17.01., 01.02. та 14.02.2011 року не з,вився. Про день і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутність відповідача. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим і таким, що піддягає до задоволення. Судом встановлено, що у позивачки на утриманні знаходиться неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] Встановлені судом обставини підтверджуються: - ксерокопією тимчасового посвідчення особи -громадянина України [PERSON], виданого 13.12. 2010 року, - ксерокопією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії І-ОК № 104475 від 08. 09.2010 року, - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-БК №274463 від 10.08.2004 року, - довідкою №475 від 09.12.2010 року, виданою виконавчим комітетом Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області про склад сім,ї позивачки, - довідкою № 477 від 13.12.2010 року, виданою виконавчим комітетом Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області про те, що дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, Суд вважає за потрібне задовольнити клопотання позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в процентному відношенні, що відповідатиме 1/4 його доходів. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України визначення розміру аліментів на одну дитину визначається судом у частці 1/4 від заробітку відповідача. У відповідності із ст.ст.180-183 „Сімейного кодексу України",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в суд до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказував ті обставини, що відповідачам філією ВАТ КБ Надра[PERSON] відповідно до умов кредитного договору № 18п/02/2007-980 від 22.11.2007 р. був наданий кредит в сумі 7200 грн. на строк до 17.11.2010 р. із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,7% на місяць. Відповідач згідно кредитного договору повинен повертати кредит та сплачувати відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок в сумі 315,79 грн., щомісячно до 15 числа поточного місяця. Банк здійснює списання до 17 числа поточного місяця. Позичальник не належним чином виконували взяте на себе грошове зобовязання. Так станом на 22.12.2010р. заборгованість по основній сумі кредиту становить 4922,46 грн., заборгованість по відсоткам-2455,100 грн., нарахована пеня в сумі 797,76 грн., а також штраф-360,00 грн., а також інфляційні 425,42, всього в сумі 8960,74 грн., що і змушує звертатися до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив стягнути з відповідача на користь філії ВАТ КБ Надра[PERSON] борг в сумі 8960,74 грн., також просив з відповідача стягнути судові витрати. В судове засідання відповідачі не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.ст.530,536 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином та у строк встановлений договором, а за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки, п.3.1.2.1 і 3.1.2.2. кредитного договору передбачено нарахування 2,7% на місяць. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі порушили умови договору № 18п/02/2007-980 від 22.11.2007 р не виконали зобовязання, що потягло нарахування заборгованості в сумі 3500,00 грн.по основній сумі кредиту, заборгованість по відсоткам-336,00 грн., нарахована пеня в сумі 29,78 грн., а також штраф-90 грн., всього в сумі 3955,78 грн., які стягуються з відповідача та 81,00 грн. судових витрат на користь філії ВАТ КБ Надра[PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Ківерцівської філії звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію. Як доказ заявлених вимог вказує, що відповідач у справі є споживачем електроенергії, за період з грудня 2006 року по червень 2007 року спожила 382 кВт/год. електроенергії, в порушення вимог п.п.42-д, 48-а Правил користування електроенергією не провела оплату, в результаті чого допустила борг за спожиту електроенергію в сумі 93,05 грн. Оскільки відповідач по справі добровільно провести розрахунок за спожиту електроенергію не бажає, просять стягнути заборгованість в примусовому порядку. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав за обставинами, викладеними в ньому . Відповідач [PERSON] позов не визнала та просить в його задоволенні відмовити у зв'язку з тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ЦК України. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи та зібрані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Як встановлено судом відповідач у справі [PERSON] є споживачем електроенергії, оскільки саме на її прізвище відкрито особовий рахунок № 227039 за адресою смт. Цумань Ківерцівського району по вул.. Жовтнева, 28. Відповідно до п.42-д Правил користування електроенергією для населення та згідно п. 8 Договору на користування електроенергією для побутових потреб споживач повинен щомісячно сплачувати за фактично спожиту електричну енергію згідно показів електролічильника за діючими тарифами для населення. Як вбачається з витягу з особового рахунку [PERSON] за № 227039, відповідач [PERSON] за період з грудня 2006 року по червень 2007 року спожила електроенергії в кількості 382 кВт/год., не провівши оплату за використану електроенергію. Внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 93 грн.05 коп., . В силу ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено строною у справі, є підставою для відмови у позові. Тому , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. Покликається на ті обставини, що 29.10.2010 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Конопелька по вул. Центральній, 13 Ківерцівського району, приватизовані земельні ділянки площею 0,25 га; 0,1743 га; 0,2828 га та грошові заощадження. Вона є спадкоємцем, так як її рідний брат (син спадкоємця) від прийняття спадщини відмовляється. Крім того, заявник вказує, що не може оформили спадщину на себе, оскільки у свідоцтві про народження від 02.04.1957 року її прізвище вказане як [PERSON], там же матірю вказана [PERSON], а у свідоцтві про смерть спадкодавець вказана як [PERSON]. Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджуються довідкою Сокиричівської сільської ради від 11.01.2011 року № 53 у якій зазначено, що дочка, [PERSON], вступила у фактичне володіння спадковим майном. Тому, просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 29 жовтня 2010 року і [PERSON], вказавши, що вони були матірю і дочкою відповідно. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала з підстав в ній викладених, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29 жовтня 2010 року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 097198 від 01.11.2010 року (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЯР № 648962 (а.с. 6) матірю [PERSON] вказана [PERSON]. З довідки Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району від 11.01.2011 року № 53 (а.с. 8) вбачається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала у спадковому будинку одна. Спадкоємці дочка [PERSON] і син [PERSON] вступили у фактичне володіння спадковим майном після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в Ківерцівську державну нотаріальну контору. З пояснень заявника, заінтересованої особи та представлених в судове засідання письмових доказів, суд встановив, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], яка померла 29.10.2010 року А тому, оцінивши та дослідивши представлені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини на земельну частку (пай) розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Новонаталівської сільської ради, Чаплинського району, Херсонської області, та належить [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги і в обгрунтування їх пояснила, що вона народилася 25 січня 1979 року в сімї [PERSON] та [PERSON]. Крім неї у її батьків був ще син [PERSON], який помер 10 жовтня 2000 року. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, а саме: земельну частку (пай) розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району. Спадкоємцем на дане спадкове майно являється вона, однак не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін, так-як на момент смерті проживала разом з братом і вважала, що фактично прийняла спадщину. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущенний по поважній причині, просить визначити додатковий строк терміном три місяці, який буде достатній для прийняття спадщини. Відповідач сільський голова Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, [PERSON], в письмовій заяві до суду не заперечував в задоволенні позовних вимог [PERSON] та просить справу слухати в їх відсутність. Судом встановленні наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON], являється спадкоємцем за законом на майно свого брата [PERSON], який помер 10 жовтня 2000 року. Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району, Херсонської області та належала йому відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай). Протягом шести місяців позивач не звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори, так-як вважала що фактично прийняла спадщину, через те, що проживала разом з [PERSON] на момент його смерті. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про одруження, копією сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що поважність пропуску строку прийняття спадщини найшло своє підтверження в судовому засіданні. Відповідач не заперечував у задоволенні позову позивача, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою, в якій просять визнати їх дочку [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуна. Свої вимоги мотивують тим, що вона страждає на тяжке психічне хронічне захворювання, а саме: тяжка розумова відсталість, ДЦП, мозжечкова форма, гіпоталамічний синдром. В наслідок хвороби поведінка [PERSON] є неадекватною, вона не розуміє звичайних подій, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може висловити свою думку, оскільки відсутня членороздільна мова, спілкується за допомогою звуків, не може захистити свої інтереси та оцінювати прості життєві ситуації. [PERSON] встановлено І групу інвалідності безстроково. В судовому засіданні заявники заяву підтримали. Суду пояснили, що у дочки тяжка розумова відсталість, ДЦП, мозжечкової форми, гіпоталамічного синдрому. В наслідок хвороби донька є неадекватною, вона не розуміє звичайних подій, не розуміє наслідків своєї поведінки. Просили суд визнати доньку недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікунами. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення. У ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є дочкою заявників. Відповідно до медичного висновку амбулаторної судово-психіатричної експертної комісії № 631 від 23.12.2010 року [PERSON], [INFO], страждає на вроджене недоумство у вигляді важкої розумової відсталості, ускладненої загальним недорозвитком мови та неврологічною симптоматикою, що зважаючи на вираженість, глибину та тотальність недорозвитку вищих психічних функцій, порушення зокрема емоційно-вольової сфери, інтелекту, повну відсутність критичної оцінки особливостей власного психічного стану та неспроможність до самостійного існування поза штучно створеним середовищем-позбавляє на теперішній час її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. Питання щодо призначення опікуна недієздатного необхідно вирішувати за наявності відповідного висновку органу опіки та піклування, тому дані вимоги заявлені передчасно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] . Так як з відповідачем склалися неприязні відносини, матеріальної допомоги на утримання дитини він не дає то вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку і до повноліття дитини та на своє утримання аліменти в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення трьохрічного віку дочки. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач позов визнав. . Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухваляється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони розірвали шлюб 18.10.2008 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження яких батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок Кагарлицької ЦРЛ дитина має хворобливий стан здоровя. Відповідач не обтяжений аліментними зобовязаннями, утриманням непрацездатних членів сімї, має задовільний стан здоровя, а тому він спроможний сплачувати аліменти , , які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України. Крім того, позивачка на даний час знаходиться у відпостці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і маючи допомогу у розмірі, що не забезпечує їй прожитковий мінімум потребує матеріальної допомоги, яку спроможний надати відповідач. А тому з [PERSON] на утримання [PERSON] слід стягнути аліменти в розмірі в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною 3-х років згідно ст. 84 СК України. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 120 грн. Оскільки позов задоволено то з відповідача відповідно до ст. 88 КПК України в доход держави слід стягнути 51 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 04.04.2009 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №160Б/08-05 за умовами якого позивач надав кредит в сумі 7 750 грн., зі сплатою 24% річних, та кінцевим терміном погашення по 04.04.2011 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1 1 885, 75 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 6 952,86 грн., несплачені відсотки за користування кредитом 3754,56 грн., плати за пропуск платежів 1178,32 грн. та сплачені судові витрати: судовий збір в сумі 118,86 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.І ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 04.04.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 7750 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.04.2011 року (а.с. 5-8), гроші було отримано відповідачем шляхом переведення на рахунок, сума заборгованості за кредитним договором підтверджено наданими розрахунками і становить 11 885, 74 грн. (а.с. 4). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved