Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 11 грудня 2009 року о 09:00 годині відповідач, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ-21140", д/н [NUMBER] по пр. Леніна в районі буд. №109 м. Запоріжжя, не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР України. Внаслідок цього, автомобілю «Чері» 2008 року випуску, д.н. [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АРС № 102944, завдано технічних пошкоджень правого переднього крила, переднього бамперу, що також підтверджується довідкою про ДТП від 11.12.2009 р. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керував власним автомобілем [NUMBER]. Це підтверджується матеріалами даної справи, а саме: постановою №3-28/2010 від 05.01.2010 р, протоколом про адміністративне правопорушення АР № 111100 від 11.12.2009 р., протоколом огляду місця ДТП, схемою ДТП, фото таблицею, письмовими поясненнями учасників ДТП, а також тим, що [PERSON] визнав свою вину у вчиненому правопорушенні в судовому засіданні Ленінського районного суду 05.01.2010 року. Згідно з рахунком-фактурою № СТ-0000056 від 26.01.2010 р., актом виконаних робіт № ЗА-0002485 від 15.04.2010 р. вартість робіт та запчастин (матеріалів) необхідних для ремонту автомобіля позивача склата 2747,46 гривен. У зв'язку з тим, що [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність перед третіми особами, його страхова кампания - ЗФ ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» оплатила ремонт (за вирахуванням франшизи) у сумі 2239,50 грн. На підставі рахунку-фактури № СТ- 0000338 від 15.04.2010 р. позивач сплатив решту вартості відновлюваного ремонту свого автомобіля після ДТП з вини відповідача 507,96 гривен, що підтверджується квитанцією № 8 від 15.04.2010 року. Враховуючи викладене, сума майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок винних дій відповідача, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 507 грн 96 коп., що складає різницю між фактичним розміром завданої ним шкоди та страховою виплатою. Крім майнової шкоди внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 1699 грн. 99 коп. Завдання моральної шкоди [PERSON] обґрунтовує тим, що дорожньо-транспортна пригода, сталась з вини [PERSON] і призвела до сильних душевних хвилювань у зв'язку з: з безпосереднім фактом ДТП (сильний нервовий стрес); з тим, що з позивача можуть зробити винуватця ДТП, оскільки відповідач стверджує, що «була обоюдна вина у ДТП», хоча в судовому засіданні перед судом зізнався у протилежному; розумінням того, що майже новий автомобіль, беззаперечно втратив товарний вигляд, та суттєво втратив у своїй вартості, оскільки брав участь у ДТП та підвергався аварійному ремонту; тяжким очікуванням інспектора ДАІ для виконання передбачених законом дій для фіксації ДТП та порушення правил дорожнього руху відповідачем, а також обов'язковим проходженням медичної експертизи та наданням необхідних пояснень у відділі ДАІ; витрачанням часу для здійснення передбачених законом і договорами процедур у страхових кампаніях відповідача і позивача; довгим очікуванням постанови суду по справі про адміністративне правопорушення, оскільки без неї неможливе страхове відшкодування і ремонт автомобіля; хвилюваннями за можливість нормального відновлення зовнішнього вигляду та подальшого функціонування автомобілю після ремонту. При цьому, позивач мешкає у с. Канівському, що знаходиться у Запорізькому районі Запорізької області, а гарантійне СТО № 15 де відбувався ремонт автомобіля знаходиться на протилежному кінці м. Запоріжжя, вул. Базова, 6. У зв'язку з чим, [PERSON] вимушений був витрачати багато часу для забезпечення ремонту власного автомобіля, що завдало йому матеріальної шкоди. [PERSON] працює станочником підприємства «Укрграфіт» змінами в різний час доби, оскільки там встановлений безперервний цикл виробництва. У зв'язку з ДТП з вини відповідача, він змушений витрачати суттєву частину свого часу для відновлення після важкої фізичної праці та відпочинку для розв'язання цієї ситуації, що негативно впливає на фізичне та психологічне здоров'я. На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 507,96 гривен, моральну шкоду в розмірі 1699,99 гривен. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач позов визнає частково, лише в межах матеріальних збитків, заперечує проти відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що моральних страждань позивачу не завдавав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 грудня 2009 року о 09:00 годині відповідач, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ-21140", д/н [NUMBER] по пр. Леніна в районі буд. №109 м. Запоріжжя, не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР України. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2010 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності, визнаний винним у порушенні ПДР України (а.с. 8). На цей час вищевказана постанова суду набрала законної сили, тому на підставі ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, факти, викладені в ній, вважаються встановленими і не потребують доказування. Згідно з рахунком-фактурою № СТ-0000056 від 26.01.2010 р., актом виконаних робіт № ЗА-0002485 від 15.04.2010 р. вартість робіт та запчастин (матеріалів) необхідних для ремонту автомобіля позивача склала 2747,46 гривен.(а.с. 9). Рахунком-фактури № СТ-0000338 від 15.04.2010 р. позивач сплатив решту вартості відновлюваного ремонту свого автомобіля після ДТП з вини відповідача 507,96 гривен, шо підтверджується квитанцією № 8 від 15.04.2010 року.( а.с. 12). У відповідності до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі волод:- транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд вважає, що позивач повністю довів обставини, на які він посилається позові, щодо заподіяння йому матеріальної шкоди у вищевказаному розмірі, а тому його вимоги, щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди є обґрунтованими і підлягають задоволенню : сумі 507 грн. 96 коп. При вирішенні позову у стягненні з відповідача моральної шкоди суд виходить з наступного. Позивач мотивує свою вимогу тим, що його здоров'ю заподіяно шкоду, внаслідок довготривалого вирішення питання щодо скоєного не з його вини дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи зазначені обставини і відсутність документального підтвердження завдання моральних страждань суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 1699,99 грн. на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню - в сумі 700 грн. Крім того, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені позивачем у зв'язку з викликом відповідача у судове засідання (а.с.1-3). На підставі викладеного,

Outcome: partial