Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-17 00:00:00

[PERSON] уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить поділити між ними майно, яке придбане за час шлюбу наступним \~шляхом: розділити квартиру № 117 в будинку №14 мікрорайону Вім.Таїрова у м.Одесі в рівних частках, визнавши право власності на Ѕ частку за нею і Ѕ частку за [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на автомобільМАZDA 323F, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за нею право власності на гараж, розташований у дворі будинку № 29 по вул. Ак. Корольова в м.Одесі, посилаючись на те, що їй і відповідачу не вдалося зберегти сімю. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.11.2010 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Для вирішення майнового спору вона вимушена звернутися до суду. \~ \~ \~\~Представник позивачки у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково та звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому пропонує наступний варіант поділу майна: за [PERSON] визнати право власності на1 /2 частину квартири №30 в будинку № 1 по вулиці 25-ї Чапаївської Дивізії у місті Одесі; на 1/2 частину грошових коштів у розмірі 680671,30 гривен, що вкладені в об'єкт інвестування: 4-х кімнатну квартиру № 117 будинок № 14 секція IV ж/р ІV-4 ім. Таїрова, мікрорайон В, місто Одеса; на автомашину МАZDA 323F, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. За [PERSON] визнати право власності на 1/2 частину квартири № 30 в будинку № 1 по вулиці 25-ї Чапаївської Дивізії у місті Одесі; на 1/2 частину грошових коштів у розмірі 680671,30 гривень, що вкладені в об'єкт інвестування: 4-х кімнатну квартиру № 117 будинок № 14 секція IV ж/р IV-4 ім. Таїрова, мікрорайон В, місто Одеса. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20000 гривень грошової компенсації за 1/2 вартості автомашини МАZDA 323F, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. У судовому засіданні представник відповідача зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Представник позивача зустрічний позов визнав частково не погодившись з вимогами щодо розподілу квартири у вигляді грошових коштів, яка була придбана шляхом інвестування будівництва, а вважає що розподіл даного спільного майна повинен бути проведений в рівних частках в натурі. Також за позивачкою повинно бути визнано право власності на гараж. Суд, вислухавши доводи, пояснення учасників судового розгляду, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2004 року та СК України. \~ По справі встановленні фактичні обставини по справі. \~ З 28 лютого 1997 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб, актовий запис № 191, видане Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міської ради (а.с.8). Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.11.2010 року між сторонами був розірваний. Від даного шлюбу народилось двоє дітей син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. (а.с.9,10). В період шлюбу сторонами було придбане спірне майно: Квартира № 30 в будинку №1 по вул. 25-ї Чапаївської Дивізії у м.Одесі, вартістю 350\~000 гривень. Квартира зареєстрована на праві власності за [PERSON] згідно договору купівлі продажу, посвідченого 23 серпня 2006 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 8-4108. (а.с.43). Твердження позивачки, що квартира № 30 в будинку №1 по вул. 25-ї Чапаївської Дивізії в м.Одесі придбана за особисті кошти, після продажу Ѕ частини квартири під № 69 у будинку № 41/2 по вул. Олександра Невського в м.Одесі, яка була частиною спадщини, таким чином не відноситься до спільної власності подружжя, спростовується тим, що відповідно до договору купівлі продажу від 23.08.2006 року (а.с.43) [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], а 13.09.2006 року [PERSON] продала належну їй частку квартири [ADDRESS], яка являлась частиною спадкового майна. Яких - небудь доказів, що спірна квартира № 30 в будинку №1 по вул. 25-ї Чапаївської Дивізії у м.Одесі була придбана за особисті кошти [PERSON] і не являється сумісно нажитим майном, суду не надано. Автомобіль МАZDA 323F, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 40000 гривень. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОІС №581517, виданого 13 травня 2003 року МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області Також судом було встановлено, що подружжя в березні 2008 року вклали грошові кошти в об`єкт інвестування 4-х кімнатну квартиру № 117 будинок № 14 секція ІV ж/р ІV- 4 ім. Таїрова, мікрорайон В, місто Одеса вул. Левітана 103-105, що підтверджується договором № 21/45 від 18.03.2008 року про участь у фонді фінансування будівництва, додатковою угодою від 14 серпня 2009 року, свідоцтвом від 19.03.2010 року про участь у ФФБ виду А (а.с.12-23). Відповідно до Сертифікату № 15001428 від 08.11.2010 року інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області засвідчила відповідність закінченого будівництва об`єкта (а.с.66). Даний Сертифікат виданий на підставі акта готовності об`єкту до експлуатації. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що даний об`єкт зданий в експлуатацію. Свідоцтво про право власності на квартиру не видавалось, тому суд вважає за доцільне здійснити розподіл квартири у вигляді грошових коштів, вкладених в об`єкт інвестування. Після отримання правовстановлюючих документів, квартира буде являтися сумісно нажитим майно та підлягатиме розподілу в рівних частках. Позивачка у позові зазначає, що у період шлюбу був придбаний гараж, який зареєстрований за місцем реєстрації [PERSON] та розташований у дворі будинку № 29 по вул. Ак. Корольова в м.Одесі. Дане твердження спростовується Довідкою від 27.12.2020 року виданою КП ЖКС Вузівський, згідно якої гараж № 376 встановлений на прилягаючій території будинку № 21 за адресою вул. [PERSON] с 1993 року і значиться за квартирою № 86 в будинку № 29 по вул. Ак. Корольова с 1993 року. Тобто даний гараж був придбаний, ще до укладення шлюбу між сторонами. (а.с.80). Яких - небудь доказів, які спростовували б дані факти, суду не представлено. Відповідно до чинного законодавства загальною спільною власністю чоловіка і жінки є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, що може бути об'єктом права приватної власності, крім майна нажитого кожним з чоловіка і жінки за час їхнього роздільного проживання при фактичному припиненні подружніх відносин. \~ \~ Згідно з положеннями ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, навіть якщо один із них не мав самостійного заробітку. \~ Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобовязанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. \~ Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (житловий будинок) лише на імя одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна. \~ Обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Річ це обєкт матеріального світу, саме предмети якого є обєктом права власності. \~ Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України. \~ Дружина та чоловік з часу реєстрації шлюбу мають право на поділ набутого ними майна як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання. \~ \~Статтею 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна. \~ Поділ всього майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, або лише певної речі, означає припинення щодо нього режиму обєкта права спільної сумісної власності. \~ При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ На підставі зазначеного, приймаючи до уваги доводи та пояснення обох сторін по справі, розглядаючи справу у межах чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального, сімейного законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. \~ \~З урахуванням цих обставин, на підставі ст.ст. 60, 61, 63, 69-71 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України,

Outcome: partial