Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-19 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Держгірпромнагляду по Чернівецькій області, третя особа на стороні відповідача [PERSON] про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком (за формою Н-5) від 27 травня 2010 року, акту про нещасний випадок на виробництві(за формою Н-1) від 27 травня 2010 року та визнання нещасного випадку не повязаного з виробництвом, посилаючись на те, що 19 квітня 2010 року о 9 год. 00хв. приватний підприємець [PERSON] дав завдання приватним підприємцям [PERSON] та [PERSON] на трелювання хлистів за допомогою коня до місця попереднього складування і впорядкування території лісосіки. Трактористу [PERSON] підприємець [PERSON] дав розпорядження на ремонт трактора ДТ-75, який знаходився на подвір'ї [PERSON] Після чого ПП [PERSON] поїхав у справах в м. Заліщики Тернопільської області для вирішення своїх виробничо-господарських питань. Після отримання розпорядження [PERSON] і [PERSON] взяли інструменти та коня і пішли на лісосіку, а [PERSON] пішов на подвір'я [PERSON] та приступив до ремонту трактора ДТ-75. Прийшовши на місце роботи після обідньої перерви о 14год. 30хв. працівники продовжили виконувати свої роботи. О 15год. 30хв. на лісосіку де працювали [PERSON], який трелював деревину і [PERSON], який впорядковував територію лісосіки прийшов. [PERSON] І підійшов до [PERSON] Побачивши, що [PERSON] трелює за допомогою коня волоком по схилу лісосіки стовбур дерева довжиною 6м. та діаметром 45см., з невідомих причин, з власної ініціативи, без дозволу взявся підтримувати за допомогою дерев'яної палиці стовбур, який на повороті волока почав скочуватись до місця встановлення відбійних колод та місця попереднього складування лісоматеріалів. Не втримавшись на ногах [PERSON] впав на землю під стовбур, який перекотився через нього травмувавши його. Згідно довідки судмедексперта [PERSON] причиною смерті громадянина [PERSON] [INFO] жителя [INFO] явився закритий злам кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку. Наказом від 29.04.2010 року №62 управлінням Держгірпромнагляду по Чернівецькій області (із змінами згідно наказу управління Держгірпромнагляду по Чернівецькій області, від 11.05.2010р. №66) було призначено комісію для спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 19.04.2010 року з трактористом ПП [PERSON], с. Конятин Путильського району Чернівецької області [PERSON]. За наслідками спеціального розслідування було складено два акти: - акт спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком, що стався 19 квітня 2010 року з трактористом приватного підприємця [PERSON] [PERSON] від 27.05.2010р. за формою Н-5, затверджений начальником територіального управління Держгірпромнагляду по Чернівецькій області [PERSON] 27.05.2010р.; акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 27.05.2010р., затверджений начальником територіального управління Держгірпромнагляду по Чернівецькій області [PERSON] До акту спеціального, розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком, що стався 19 квітня 2010 року за формою Н-5 від 27.05.2010р. додана окрема думка члена комісії [PERSON]- страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вижницькому районі Чернівецької області. Член комісії спеціального розслідування нещасного випадку [PERSON]І вважає, що комісія з розслідування, цього нещасного випадку у своїх висновках не об'єктивно оцінила причини і обставини нещасного випадку і прийшла до необґрунтованого висновку. Вказує, що обов'язковою умовою визнання нещасного випадку на виробництві є наявність саме трудових відносин, яких по суті не було, а також набуття особою статусу працівника, що нерозривно повязано. Позивач в позові зазначає, що 17 травня 2010 року на адресу відділення виконавчої дирекції Фонду у Вижницькому районі надійшла письмова відповідь із Путильського районного центру зайнятості про те що, [PERSON] із приватним підприємцем [PERSON] в трудових відносинах не перебувають, страхові внески приватним підприємцем [PERSON] за потерпілого до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття не перераховуються та відповідь із управління Пенсійного фонду України в Путильському районі про те, що між суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] та, [PERSON] законодавчо укладених договорів не було. Також [PERSON] не був зареєстрований як приватний підприємець. Відповідно страхових внесків за [PERSON] до Пенсійного фонду не надходило. Тобто [PERSON] не є суб'єктом страхування від нещасного випадку на виробництві і не підлягає обов'язковому страхуванню. Позивач вважає, що комісія з розслідування цього нещасного випадку у своїх висновках не об'єктивно оцінила причини і обставини нещасного випадку і прийшла до необґрунтованого висновку, оскільки при складанні акту розслідування та, про нещасний випадок на виробництві порушила вимоги Порядку розслідування, та ведення нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1112, а також Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV. У звязку з вищевикладеним просить суд скасувати акт розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 19.04.2010 року з [PERSON] за формою Н-5 від 27 травня 2010 року. Скасувати акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 27 травня 2010 року та визнати нещасний випадок, що стався 19.04.2010 року з [PERSON] не повязаний з виробництвом В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що комісія діяла в рамках правового поля, підстав для задоволення позову немає, просив суд в позові відмовити. Третя особа на стороні відповідача в судове засідання не зявилась, хоча своєчасно та належним чином судом повідомлялась про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 19 квітня 2010 року о 9 год. 00хв. приватний підприємець [PERSON] дав завдання приватним підприємцям [PERSON] та [PERSON] на трелювання хлистів за допомогою коня до місця попереднього складування і впорядкування території лісосіки. Після отримання розпорядження [PERSON] і [PERSON] взяли інструменти та коня і пішли на лісосіку, а [PERSON] пішов на подвір'я [PERSON] та приступив до ремонту трактора ДТ-75. Прийшовши на місце роботи після обідньої перерви о 14год. 30хв. працівники продовжили виконувати свої роботи. О 15год. 30хв. на лісосіку де працювали [PERSON], який трелював деревину і [PERSON], який впорядковував територію лісосіки прийшов. [PERSON] І підійшов до [PERSON] Побачивши, що [PERSON] трелює за допомогою коня волоком по схилу лісосіки стовбур дерева довжиною 6м. та діаметром 45см., з невідомих причин, з власної ініціативи, без дозволу взявся підтримувати за допомогою дерев'яної палиці стовбур, який на повороті волока почав скочуватись до місця встановлення відбійних колод та місця попереднього складування лісоматеріалів. Не втримавшись на ногах [PERSON] впав на землю під стовбур, який перекотився через нього травмувавши його. Згідно довідки судмедексперта [PERSON] причиною смерті громадянина [PERSON] [INFO] жителя [INFO] явився закритий злам кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку. Як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи, наказом від 29.04.2010 року №62 управлінням Держгірпромнагляду по Чернівецькій області (із змінами згідно наказу управління Держгірпромнагляду по Чернівецькій області, від 11.05.2010р. №66) було призначено комісію для спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 19.04.2010 року з трактористом ПП [PERSON], с. Конятин Путильського району Чернівецької області [PERSON] /а.с.5,6/. За наслідками спеціального розслідування було складено два акти: - акт спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком, що стався 19 квітня 2010 року з трактористом приватного підприємця [PERSON] [PERSON] від 27.05.2010р. за формою Н-5, /а.с.7-9/ та акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 27.05.2010р. /а.с.10,11/. Член комісії [PERSON], не погоджуючись з результатом розслідування нещасного випадку висловив в письмовій формі окрему думку, оскільки вважає, що комісія з розслідування, цього нещасного випадку у своїх висновках не об'єктивно оцінила причини і обставини нещасного випадку і прийшла до необґрунтованого висновку. Вказує, що обов'язковою умовою визнання нещасного випадку на виробництві є наявність саме трудових відносин, яких по суті не було, а також набуття особою статусу працівника, що нерозривно повязано /а.с.12/. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоровю або настала смерть (ст.14 цього Закону). Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків визначається Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. N 1112 (далі - Порядок). Згідно пункту 2 Порядку, дія цього Порядку поширюється на: власників підприємств або уповноважені ними органи (далі - роботодавці); осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично були допущені до роботи в інтересах підприємства (далі - працівники), а також на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно. Аналіз даних норм свідчить про те, що обовязковою умовою визнання нещасного випадку на виробництві є наявність саме трудових відносин, а також набуття особою статусу працівника, що нерозривно повязано. Як видно з матеріалів справи комісія із спеціального розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що [PERSON] станом на 19.04.2010 року був допущений до роботи приватним підприємцем [PERSON] на підставі ст.24 КЗПП України, що на думку суду не відповідає дійсності, оскільки відсутній трудовий договір між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] по встановленій законодавством формі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я. У разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України (ст.24-1 цього Кодексу). Як видно з дослідженого в судовому засіданні протоколу опитування приватного підприємця [PERSON] від 14 травня 2010 року, сам [PERSON] на питання "В якому статусі 19.04.2010 року у нього працював [PERSON]?" відповів, що "По усній домовленості [PERSON] виконував разову роботу по ремонту трактора ДТ-75" /а.с.15/. Суд вважає, що в цьому випадку робота виконувалася не на основі трудового договору, а мали місце цивільно-правові відносини і вони мали всі ознаки договору підряду. Згідно дослідженої в судовому засіданні пояснювальної записки від 05.05.2010р. [PERSON], вказував, що о 15.30 год. до нього підійшов тракторист [PERSON] і сказав що хоче з ним поговорити, щодо оформлення документів на здійснення підприємницької діяльності та взявся за допомогою дерев'яної палиці підтримувати і спрямовувати колоду на повороті волока. [PERSON] сказав йому відійти в сторону, що вони поговорять пізніше і відразу після цього побачив як [PERSON] не втримався на ногах і впав під колоду /а.с.14/. Аналізуючи матеріали розслідування суд вважає, що нещасний випадок не може бути пов'язаний з виробництвом, і не може бути визнаний страховим, при цьому виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" - дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності. Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1 ст.21 КЗпП України). Згідно відповіді на запит Управління Пенсійного фонду України в Путильському районі від 17.05.2011р. за №886/03, між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою роботодавцем [PERSON] та найманим працівником [PERSON] законодавчо укладених договорів не було. Також [PERSON] не був зареєстрований як приватний підприємець. Відповідно страхових внесків за [PERSON] до Пенсійного фонду не надходило /а.с.18/. Відповідно до відповіді на запит Путильського районного центру зайнятості від 17.05.2010р. за №23-04/294 [PERSON] із приватним підприємцем [PERSON] в трудових відносинах не перебувають (факту реєстрації трудового договору немає), страхові внески приватним підприємцем [PERSON] за потерпілого до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття не перераховувалися /а.с.19/. Відповідно до ст.6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", - суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків). Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність. Обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підставах, передбачених законодавством про працю (п.1 ч.1 ст.8 цього Закону). Крім того судом встановлено, що по факту вищевказаного нещасного випадку була порушена кримінальна справа, за результатом розгляду якої Путильським районним судом Чернівецької області 17 серпня 2010 року [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.272 ч.2 КК України /а.с.57-59/. Заслухавши доводи сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved