Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

14 грудня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі договору купівлі продажу від 12 липня 1976 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2-2728, зареєстрованого у ДМБТІ у реєстрову книгу за № 326-91, його матері, [PERSON], належить ? частина домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську та на підставі договору дарування від 22 лютого 1979 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 2-696, зареєстрованого у ДМБТІ у реєстрову книгу за № 326-91, його матері, [PERSON], належить інша ? частина домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську. Домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську розташоване на земельній ділянці площею 0,1847 гектарів, яка належить його матері, [PERSON], на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 29 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 033035. Однак у договорі купівлі продажу від 12 липня 1976 року невірно вказано прізвище його матері як «Ключнік», замість її прізвища «Клюшник», як зазначено у заповіті від 15 лютого 2001 року, свідоцтві про смерть [PERSON], державному Акті на право приватної власності на землю, також дане прізвище зазначено у свідоцтві про народження позивача, свідоцтві про народження батька позивача [PERSON]. 22 лютого 2010 року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 55,3 кв.м, загальною площею 74,0 кв.м, прибудови а-1, ганку а1, козирку над а1, сараю Б, погребу з шийкою В, літньої кухні Д, навісу д, гаражу Е, оглядової ями під Е, вбиральні Ж, душу З, навісу Л, навісу И, споруди К, № 1-7. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 15 лютого 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 838. Згідно технічного висновку № ПМ12-29-1 від 27.08.2010 року про оцінку технічного стану будівельних конструкцій: житлового будинку А-1, житловою площею 55,3 кв.м., загальною площею 74,0 кв.м., прибудови а-1, літньої кухні Б, веранди в, ганку а у домоволодінні № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську, який виконав [PERSON], ліцензія серії АВ № 558401, термін дії ліцензії з 09 липня 2010 року до 09 липня 2013 року встановлено, що: несучі та огороджуючі конструкції та вироби знаходяться у нормальному та задовільному стані; згідно нормативної класифікації по несучій здатності та експлуатаційним характеристикам, конструкції та вироби відносяться до категорій К-1 та К-2; висота приміщень, внутрішнє планування, площі житлових та допоміжних приміщень відповідають вимогам діючої документації (ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Норми проектування»), а також санітарним та протипожежним нормам; усі інженерні системи, що підведені до обєкту, що досліджується функціонують нормально; можлива подальша експлуатація будівель житлового будинку, літньої кухні за функціональним призначенням. Позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд встановити факт належності договору купівлі-продажу від 12.07.1976 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованого у ДБТІ у реєстрову книгу за № 326-91 [PERSON]; визнати за ним право власності на домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській у м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку А-1, житловою площею 55,3 кв.м, загальною площею 74,0 кв.м, прибудови а-1, ганку а1, козирку над а1, сараю Б, погребу з шийкою В, літньої кухні Д, навісу д, гаражу Е, оглядової ями під Е, вбиральні Ж, душу З, навісу Л, навісу И, споруди К, № 1-7 в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі, [PERSON], померлої 22.02.2010 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення. Третя особа - [PERSON] державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що ? частина домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській у м. Дніпропетровську належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 1976 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2-2728, зареєстрованого у ДМБТІ у реєстрову книгу за № 326-91, інша ? частина домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській у м. Дніпропетровську належить [PERSON] на підставі договору дарування від 22 лютого 1979 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2-696, зареєстрованого у ДМБТІ у реєстрову книгу за № 326-91. Домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську розташоване на земельній ділянці площею 0,1847 гектарів, яка належить [PERSON], на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 29 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 033035. Однак у договорі купівлі продажу від 12 липня 1976 року невірно вказано прізвище матері позивача як «Ключнік», замість її прізвища «Клюшник», як зазначено у заповіті від 15 лютого 2001 року, свідоцтві про смерть [PERSON], державному Акті на право приватної власності на землю, також дане прізвище зазначено у свідоцтві про народження позивача, свідоцтві про народження батька позивача [PERSON]. 22 лютого 2010 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 55,3 кв.м, загальною площею 74,0 кв.м, прибудови а-1, ганку а1, козирку над а1, сараю Б, погребу з шийкою В, літньої кухні Д, навісу д, гаражу Е, оглядової ями під Е, вбиральні Ж, душу З, навісу Л, навісу И, споруди К, № 1-7. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 15 лютого 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 838. Згідно технічного висновку № ПМ12-29-1 від 27.08.2010 року про оцінку технічного стану будівельних конструкцій: житлового будинку А-1, житловою площею 55,3 кв.м., загальною площею 74,0 кв.м., прибудови а-1, літньої кухні Б, веранди в, ганку а у домоволодінні № 144 по вул. Дніпрельстанівській в м. Дніпропетровську, який виконав [PERSON], ліцензія серії АВ № 558401, термін дії ліцензії з 09 липня 2010 року до 09 липня 2013 року встановлено, що: несучі та огороджуючі конструкції та вироби знаходяться у нормальному та задовільному стані; згідно нормативної класифікації по несучій здатності та експлуатаційним характеристикам, конструкції та вироби відносяться до категорій К-1 та К-2; висота приміщень, внутрішнє планування, площі житлових та допоміжних приміщень відповідають вимогам діючої документації (ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Норми проектування»), а також санітарним та протипожежним нормам; усі інженерні системи, що підведені до обєкту, що досліджується функціонують нормально; можлива подальша експлуатація будівель житлового будинку, літньої кухні за функціональним призначенням. Позивач, як спадкоємець за заповітом від 15 лютого 2001 року, у передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи після смерті [PERSON], однак нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки в договорі купівлі продажу від 12 липня 1976 року прізвище спадкодавця вказано як «Ключнік», а не «Клюшник». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Отже, згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 с. ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Outcome: approved