Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом до Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, посилаючись на наступні обставини. 13 квітня 2010 року в с.Базарянка Татарбунарського району Одеської області помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилися земельні ділянки загальною площею 2,33 га, які належали йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №462113 від 01.08.2003 року, спадкоємцем яких є позивачка, крім неї ніхто не претендує на вказаний спадок. [PERSON] звернулась на адресу Татарбунарської державної нотаріальної контори з питання видачі їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, в звязку з тим, що нею не було надано оригінал Державного акту на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, який було втрачено спадкодавцем, а на померлого дублікат Державного акту не видається. Про втрату Державного акту на ім'я спадкодавця була опублікована об'ява в газеті Татарбунарський вісник. Крім того, в Державному акті на право приватної власності на землю прізвище спадкодавця помилково вказано як «Нертік», а в свідоцтві про смерть «Нертик». Оскільки, позивачка [PERSON] фактично прийняла спадок, розпоряджається земельними ділянками, тому вважає, що має право на звернення до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на вищезазначені земельні ділянки. Позивачка надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Базарянської сільської ради до суду не зявився, голова сільської ради направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №220638 [PERSON] помер 13 квітня 2010 року в с.Базарянка Татарбунарського району Одеської області(а.с.6). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №462113 від 01.08.2003 року (а.с.9), виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,33 га : з них 0.90 га ріллі, та 1,43 га багаторічних насаджень, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра розташована на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Із копії витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за №2553 від 30.12.2010 року (а.с.11) вбачається, що вартість земельної ділянки загальною площею 2,33 га, розташованої на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району, власником якої є [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №462113, складає 22640,81 грн. З листа нотаріуса (а.с.12) видно, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату оригіналу Державного акту, який вона не має змоги надати нотаріусу. Із газети Татарбунарський вісник (а.с.15) видно, що в графі втрачені вказано, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 за №462113 на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №292136 (а.с.7) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15.03.1973 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка по справі є спадкоємцем по закону після смерті [PERSON] , але отримати свідоцтво про право на спадщину по закону в установленому законом порядку на земельну ділянку вона не має змоги в зв'язку з допущеною помилкою при написанні прізвища спадкодавця в Державному акті, а також з відсутністю оригіналу Державного акту, який втрачений за життя спадкодавцем. Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить наявність копії Державного акту на руках у позивачки, а також ідентичність імені та по-батькові спадкодавця у вказаному документі та інших документах, позивачка прийняла спадок, оскільки розпоряджається земельною ділянкою, а також те, що вона не відмовилася від спадку в установлений законом строк, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 2,33 га, розташовану на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала її чоловікові [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №462113, виданого на імя [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved