Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

08 квітня 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказала, що 05 травня 1996 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №50 по вул. Гагаріна в м. Вознесенську Миколаївської області. Після смерті [PERSON] спадщину відповідно до ст.. 549 ЦК (1963 року) прийняв її чоловік [PERSON], оскільки проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. [PERSON] помер 03.05.1999 року. Після його смерті спадщину прийняли його діти [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON] та позивач [PERSON] 22 липня 2010 року померла [PERSON]. Спадкову справу після її смерті заведено у Другій [PERSON] державній нотаріальній конторі за заявою позивача [PERSON] Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. Але при звернені позивача до нотаріальної контори з метою оформлення спадковий прав їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки правовстановлюючий документи на житловий будинок містить виправлення щодо написання прізвища власника. Враховуючи викладене, позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 50 по вул. Гагаріна у місті Вознесенську. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 травня 1996 року померла мати позивачки [PERSON] (свідоцтво про смерті серії І-ФП № 018251, видане 05 травня 1996 року) (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй цілий житловий будинок № 50 по вул. Гагаріна у місті Вознесенську. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] (до укладення шлюбу Козаченко) [PERSON] на підставі договору дарування від 12 квітня 1975 року, посвідченого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за р. № 1624. (а.с.6,7). На підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 642 від 28.12.1976 року змінена нумерація житлового будинку з «№ 40» на «№50». Після її смерті спадкоємцем першої черги, був її чоловік [PERSON], (свідоцтво про одруження серії ІІ ЯК № 0114732, видане 14.06.1969 року) який прийняв спадщину відповідно до діючої на момент відкриття спадщини ст..549 ЦК 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтвердилося дослідженою у судовому засіданні будинковою книгою для прописки громадян, що проживали в будинку. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується довідками Першої та Другої [PERSON] державної нотаріальної контори. [PERSON] помер 03 травня 1999 року (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 019826, видане 04 травня 1999 року) (а.с.13). Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом були його діти [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] свідоцтво про одруження № 376617 а.с.15) (свідоцтво про народження серії І-АГ № 1021133) (а.с.15) та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] свідоцтво про укладення шлюбу серії Ш-БК № 3670847 а.с.19) (свідоцтво про народження серії ІІ-АВ № 469710 - а.с.18). Вказані спадкоємці прийняли спадщину після смерті батька шляхом подання до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини, на підставі яких заведена спадкова справа за № 100/99, що підтверджується довідкою нотаріальної контори від 15.04.2011 року № 308/0214. Згідно ст..548 ЦК (1963 року) прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином після смерті батька [PERSON] [PERSON] та [PERSON] успадкували по ? частці житлового будинку № 50 по вул. Гагаріна в м. Вознесенську, але своїх спадкових прав не оформили. 22 липня 2010 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 126358, видане 27 липня 2010 року а.с.17). Після її смерті відкрилася спадщина на ? частку житлового будинку № 50 по вул. Гагаріна в м. Вознесенську, яку вона успадкувала після смерті батька. Після її смерті заведена спадкова справа № 219/2010 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Крім позивачки до Другої [PERSON] нотаріальної контори звернулися з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] - [PERSON] (№ 484 від 12.10.2010 року) та [PERSON] (№483 від 12.10.2010 року). Вказана обставина підтверджується довідкою Другої [PERSON] Державної нотаріальної контори № 452/01-16 від 14.04.2011 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (серії 11-БК № 379459, видане 04 травня 1993 року) [PERSON] на момент своєї смерті не перебувала в шлюбі (а.с.16). Таким чином єдиною спадкоємицею другої черги за законом після смерті [PERSON] є її рідна сестра [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що при оформлені спадщини після померлої [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори було встановлено, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок № 50 по вул. Гагаріна, техніком бюро технічної інвентаризації було внесено запис на підставі свідоцтва про укладення шлюбу щодо іншого прізвища власниці будинку, проставлена печатка органу, який реєстрував документ, печатка бюро технічної інвентаризації від 14.06.1975 року, а у виправленні печатка бюро технічної інвентаризації з тризубом від 12.05.1994. З звязку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Враховуючи те, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і суд вважає, що було встановлено неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачами спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 50 по вул. Гагаріна в м. Вознесенську після смерті [PERSON] на ? його частки та після смерті [PERSON] на ? його частки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved