Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання втративши право користування житловим приміщенням, в подальшому уточнив свої позовні вимоги, предявивши позов про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації [PERSON], посилаючись на такі обставини. Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19 вересня 1990 року, від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. У 2000 році позивач купив квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована в Нікопольському МБТІ на його імя на підставі договору купівлі-продажу від 02.06. 2000 року. У вказаній квартирі [PERSON] мешкав зі своєю родиною - відповідачкою та сином, який на той час був неповнолітнім, усі вони були в ній зареєстровані. 12.04.2005 року шлюб між сторонами розірваний. Ще до розірвання шлюбу, у грудні 2004 року, відповідача забрала належне їй майно та виселилась з квартири, де вони мешкали родиною, виїхала зі спірної квартири. На протязі усього цього часу по сьогоднішній день відповідачка у спіні квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка проти позову не заперечувала, пояснила, що дійсно, у 2000 році позивач купив квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована в Нікопольському МБТІ на його імя на підставі договору купівлі-продажу від 02.06. 2000 року. У вказаній квартирі вони мешкали родиною: вона, позивач та їх син, який на той час був неповнолітнім. 22.12.2004 року між відповідачкою та [PERSON] був укладений договір, згідно якого відповідачка не претендує на розподіл майна у разі розлучення, зобовязується сплачувати комунальні послуги за квартиру [ADDRESS], але претензій щодо вказаної квартири до [PERSON] не має. Сплату комунальних платежів вона не вчиняє тому що у неї немає грошей для цього, а зніматись з реєстраційного обліку у вказаній квартирі їй нема куди. Представники третіх осіб ОСББ 43 та Сектору громадянства та реєстрації фізичних осіб при Нікопольському МВ УМВС України в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, з проханням розглянути справу за їх відсутності, проти позовних вимог у заявах не заперечували. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] з грудня 2004 року. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справ, суд приходить до наступного. Як встановлено в удовому засіданні, 19 вересня 1990 року між сторонами був зареєстрований шлюб, який був розірваний 12.04.2005 року (а.с.7,10). Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. У 2000 році позивач купив квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована в Нікопольському МБТІ на його імя на підставі договору купівлі-продажу від 02.06. 2000 року (а.с. 4, 8-9). У квартирі були зареєстровані позивач ,відповідачка та їх син [PERSON] (а.с.6). 22.12.2004 року між сторонами був укладений договір, згідно якого відповідачка не претендує на розподіл майна у разі розлучення, зобовязується сплачувати комунальні послуги за квартиру [ADDRESS], але претензій щодо вказаної квартири до [PERSON] не має (а.с.9). Зараз в квартирі мешкає позивач разом з сином [PERSON] Згідно ст. 391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Суд, даючи оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, поясненням свідків, дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] створює позивачу перешкоди у користуванні житловим приміщенням, власником якого він є, змушує його нести додаткові витрати на утримання житла. Тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved