Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та стягнення боргу за договором позики, вказавши, в обґрунтування позову наступне. 22.01.2007 року позивач позичив відповідачці 4700 гривень, 15.06.2007 року - 1900 гривень, а 25.07.2007 року 1300 гривень, про що було складено розписки. Договори позики в письмовій формі не укладались, але їх дійсність підтверджується розписками. В розписках було обумовлено, що борг повертається за першою вимогою позивача, така вимога відповідачу була направлена 14.07.2010 року, однак борг відповідач не повернула. У звязку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг за договорами позики у розмірі 7900 та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.01.2007 року [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 4700 гривень та зобовязалась повернути за першою вимогою, що підтверджується розпискою. Відповідно до розписки від 15.06.2007 року, [PERSON] взяла в борг у [PERSON] на оплату приміщення 1900 гривень та зобовязалась повернути гроші за першою вимогою. 25.07.2007 року [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 1300 гривень для оплати за оренду, що підтверджується розпискою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2010 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про необхідність повернення боргу протягом 5 днів з дня отримання вимоги. Добровільно відповідачем [PERSON] зобовязання не виконано. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання договору позики дійсним та стягнення суми боргу і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 7900 грн. У відповідності зі ст.79,88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 79 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., які позивач сплатив при зверненні до суду, що підтверджується квитанціями про сплату.

Outcome: approved