Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

21.11.2010 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання його сина [PERSON], [INFO] недієздатним. В обґрунтування даної заяви зазначено, що [PERSON] , визнаний інвалідом першої групи з дитинства безстроково, постійно потребує стороннього догляду і нагляду. Хворіє на хворобу глибока розумова відсталість, хвороба Дауна, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Має відхилення від звичайних норм поведінки. Мешкає за адресою м. Вознесенськ, вул. Миколаїва,20 разом з батьком. Посилаючись на вказані обставини, оскільки, за станом здоровя [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що призводить до різного роду ускладнень, заявник просив задовольнити заяву про визнання вказаної особи недієздатною та призначення його опікуном. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги повністю, пояснив, що його син [PERSON] з дитинства страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку лікаря психіатра, просив визнати його недієздатним та призначити його опікуном над ним. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Вознесенської міської ради як орган опіки та піклування, що здійснює діяльність щодо забезпечення догляду та надання соціально-побутового обслуговування громадянам похилого віку, інвалідам з вадами фізичного та розумового розвитку, які того потребують в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином заявника [PERSON] (свідоцтво про народження IV-ФП №951465, видане 14 серпня 1992 року). [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК, виданої 03.08.2010 року. Перебуває на обліку у лікаря психіатра Вознесенської Центральної районної лікарні з діагнозом глибока розумова відсталість, хвороба Дауна. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 12 січня 2011 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді тяжкої розумової відсталості, обусловленої хромосомною аномалією. В силу свого психічного захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, приймати участь в судових засіданнях та давати пояснення. Відповідно до ст.. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Згідно до ст..40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 241 ЦПК України передбачено, що суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає її опікуна. Завданням опікуна є забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Матеріалами справи підтверджено відсутність підстав, що перешкоджають [PERSON] бути опікуном свого сина [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved