Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк »Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. В судовому засіданні уточнив правову підставу та змінив предмет позову на стягнення заборгованості з [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційний банк »Приватбанк» заборгованості за кредитно-заставним договором № LYDRANI 2380043 в розмірі 45508.11 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.02 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк »Приватбанк»та [PERSON] 22.02.2008 року укладено кредитнозаставний договір № LYDRANI 2380043. Згідно договору ПриватБанк зобов»язувався надати відповідачці кредит в розмірі 55453.04 грн, на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15.4% річних, а відповідач зобов»язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку , встановлених кредитними договором. П.6.3.1. кредитно-заставного договору сторони обумовили право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні курсу кон»юктури ринку грошових ресурсів, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). На виконання вимог закону та умов договору Приватбанком вже 08.01.2009 року задано на пошту адресованого позичальниці листа від 06.01.2009 року відповідачку ( за первісним позовом) було повідомленно щодо збільшення процентної ставки за користування наданим кредитом згідно кредитного договору № LYDRANI 2380043 від 22.02.2008 року , у звязку з переліченими вище змінами і починаючи з 01.02.2009р. відсоткова ставка за укладеним між нею та Банком договором складатиме вже 27.12%. При цьому банком було запропоновано достроково в строк до 01.02.2009 року сплатити заборгованість за тілом кредиту: у розмірі 11 000 грн., відсоткова ставка за кредитним договором підвищується до рівня 22.2%; у розмірі 19 000 грн. відсоткова ставка за кредитним договором не змінюється та залишається на поточному рівні 15.48% річних. Прийняття рішення та скерування Банком здійснено до вступу в чинність ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банком змінювати умови банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку. А тому вважає, що ПриватБанк свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі , а відповідачка свої зобов»язання виконала частково, а тому станом на 17.03.2010 року виникла заборгованість за кредитом, яка складається : 38340.96-заборгованість за кредитом; 4061.33-заборгованість по процентам за користування кредитом; 252.33 заборгованість по комісії за користування кредитом; 448.34 грн. -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, 250.00 грн.- штраф фіксована частина( п.14.9 кредитно-заставного договору № № LYDRANI 2380043 від 22.02.2008 року); 2155.15-штраф процентна складова ( 5% від суми невиконаного зобов»язання, п.14.9 договору) Вище вказану заборгованість ПриватБанк просить стягнути з відповідачки. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк »Приватбанк» про визнання незаконним зміну відсоткової ставки, свої вимоги мотивувала тим, що 22.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк »Приватбанк»та [PERSON] укладено кредитнозаставний договір № LYDRANI 2380043. Згідно договору ПриватБанк зобов»язувався надати відповідачці кредит в розмірі 55453.04 грн, на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15.4% річних, а відповідач зобов»язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитними договором. Заборгованість по вказаному договору не виникала, а виникла у зв»язку з односторонньою зміною відповідачем по справі відсоткової ставки за кредитно-заставним договором. Приватбанком 08.01.2009 року здано на пошту листа від 06.01.2009 року, яке було направлено їй про збільшення процентної ставки за користування наданим кредитом згідно кредитного договору № LYDRANI 2380043 від 22.02.2008 року , у звязку із зміною курсу кон»юктури ринку грошових ресурсів, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ) і починаючи з 01.02.2009р. відсоткова ставка за укладеним між нею та Банком договором складатиме вже 27.12%. При цьому банком було запропоновано достроково в строк до 01.02.2009 року сплатити заборгованість за тілом кредиту: у розмірі 11 000 грн., відсоткова ставка за кредитним договором підвищується до рівня 22.2%; у розмірі 19 000 грн. відсоткова ставка за кредитним договором не змінюється та залишається на поточному рівні 15.48% річних. З вказаним повідомленням вона не згодна, вважає його не обґрунтованим, безпідставним та незаконним у звязку з тим, що воно не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме у звязку зі змінами, внесеними до Цивільного Кодексу та Закону України «Про банки та банківську діяльність»щодо заборони банкам в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку за кредитним договором. Про що вона зазначила в листі адресованому Приватбанк. Однак банк продовжував нараховувати заборгованість по збільшеній відсотковій ставці. Приймаючи до уваги наведене вона вимушена звернутися до суду з вказаним зустрічним позовом про визнання незаконним зміну відсоткової ставки. В судовому засідання представник позивача ( за первісним позовом) свої вимоги підтримав та суду пояснив, що 22.02 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк »Приватбанк»та [PERSON] 22.02.2008 року укладено кредитнозаставний договір № LYDRANI 2380043. Згідно договору ПриватБанк зобов»язувався надати відповідачці кредит в розмірі 55453.04 грн, на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15.4% річних, а відповідач зобов»язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку , встановлених кредитними договором. Вважає, що ПриватБанк свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі , а відповідачка свої зобов»язання виконала частково, а тому станом на 17.03.2010 року виникла заборгованість за кредитом, яка складається : 38340.96-заборгованість за кредитом; 4061.33-заборгованість по процентам за користування кредитом; 252.33 заборгованість по комісії за користування кредитом; 448.34 грн. -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, 250.00 грн.- штраф фіксована частина( п.14.9 кредитно-заставного договору № № LYDRANI 2380043 від 22.02.2008 року); 2155.15-штраф процентна складова ( 5% від суми невиконаного зобов»язання, п.14.9 договору). Зустрічні позовні вимоги в судовому засіданні представник позивача ( за первісним позовом ) не визнав та суду пояснив, що П.6.3.1. кредитно-заставного договору сторони обумовили право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні курсу кон»юктури ринку грошових ресурсів, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). На виконання вимог закону та умов договору Приватбанком вже 08.01.2009 року задано на пошту адресованого позичальниці листа від 06.01.2009 року відповідачку ( за первісним позовом) було повідомленно щодо збільшення процентної ставки за користування наданим кредитом згідно кредитного договору № LYDRANI 2380043 від 22.02.2008 року , у звязку з переліченими вище змінами і починаючи з 01.02.2009р. відсоткова ставка за укладеним між нею та Банком договором складатиме вже 27.12%. При цьому банком було запропоновано достроково в строк до 01.02.2009 року сплатити заборгованість за тілом кредиту: у розмірі 11 000 грн., відсоткова ставка за кредитним договором підвищується до рівня 22.2%; у розмірі 19 000 грн. відсоткова ставка за кредитним договором не змінюється та залишається на поточному рівні 15.48% річних. Прийняття рішення та скерування Банком здійснено до вступу в чинність ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банком змінювати умови банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку. Відповідачка ( за первісним позовом) у судовому засіданні вимоги ПриватБанку не визнала , посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях на позов та суду пояснила, що заборгованість по кредитному договорі виникла з вини Банку позивача ( за первісним позовом), у зв»язку з підвищенням процентної ставки по кредиту, з якою вона не погоджується та яку вона відмовляється платити. Однак заборгованість яка виникла станом на 17.03.2010 року з врахуванням процентної ставки яка діяла на момент укладення договору вона визнає і зобов»язується її погасити. Представник відповідачки ( за первісним позовом) у судовому засіданні вимоги ПриватБанку не визнав , посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях на позов та суду пояснив, що 22.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк »Приватбанк»та [PERSON] укладено кредитнозаставний договір № LYDRANI 2380043. Згідно договору ПриватБанк зобов»язувався надати відповідачці кредит в розмірі 55453.04 грн, на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15.4% річних, а відповідач зобов»язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитними договором. Заборгованість по вказаному договору не виникала, а виникла у зв»язку з односторонньою зміною відповідачем по справі відсоткової ставки за кредитно-заставним договором. Однак позивачка заборгованість яка виникла станом на 17.03.2010 року з врахуванням процентної ставки яка діяла на момент укладення договору визнає і зобов»язується її погасити. Зустрічні позовні вимоги позивачка у судовому засіданні підтримує посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник відповідачки ( за первісним позовом) у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що Приватбанком 08.01.2009 року здано на пошту листа від 06.01.2009 року, яке було направлено позивачці про збільшення процентної ставки за користування наданим кредитом згідно кредитного договору № LYDRANI 2380043 від 22.02.2008 року , у звязку із зміною курсу кон»юктури ринку грошових ресурсів, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ) і починаючи з 01.02.2009р. відсоткова ставка за укладеним між нею та Банком договором складатиме вже 27.12%. При цьому банком було запропоновано достроково в строк до 01.02.2009 року сплатити заборгованість за тілом кредиту: у розмірі 11 000 грн., відсоткова ставка за кредитним договором підвищується до рівня 22.2%; у розмірі 19 000 грн. відсоткова ставка за кредитним договором не змінюється та залишається на поточному рівні 15.48% річних. З вказаним повідомленням позивачка була не згодна, вважає його не обґрунтованим, безпідставним та незаконним у звязку з тим, що воно не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме у звязку зі змінами, внесеними до Цивільного Кодексу та Закону України «Про банки та банківську діяльність»щодо заборони банкам в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку за кредитним договором. Про що вона зазначила в листі адресованому Приватбанк. Однак банк продовжував нараховувати заборгованість по збільшеній відсотковій ставці. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення , а зустрічні позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі , з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк »Приватбанк»та [PERSON] укладено кредитнозаставний договір № LYDRANI 2380043. Згідно договору ПриватБанк зобов»язувався надати [PERSON] кредит в розмірі 55453.04 грн, на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15.4% річних, а остання зобов»язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку , встановлених кредитними договором. П.6.3.1. кредитно-заставного договору сторони обумовили право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні курсу кон»юктури ринку грошових ресурсів, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). 12.01.2009р. позивачка отримала повідомлення б/н від 06.01.2009р. про те, що у звязку із зміною курсу кон»юктури ринку грошових ресурсів, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ і починаючи з 01.02.2009р. відсоткова ставка за укладеним між нею та Банком договором складатиме вже 27.12%. 12.12.2008 року був прийнятий Закон України № 661-ІV «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності та діяв з 09.01.09р. Вказаним Законом внесені зміни до Цивільного Кодексу України, а саме: доповнено статтею 1056-1, ч. 2 якої передбачає, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Частина 3 вказаної статті передбачає, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Також вказаним Законом стаття 55 Закону України «Про банк і банківську діяльність»була доповнена частиною четвертою, згідно якої банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтом договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитним договором… Відповідно до вимог ст.. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо проведення договору у відповідності з обставинами, які істотно змінилися, договір може бути змінений за рішенням суду. Суд вважає, що вказане повідомлення, зроблене «ПриватБанком»відповідно до умов п.6.3.1 Кредитного договору в односторонньому порядку на момент укладення Договору, не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки в повідомленні, отриманому позивачкою 12.01.2009 року, ставиться питання про підвищення відсоткової ставки за кредитом починаючи з 01.02.2009 року, коли набрали чинності зміни до ЦК України, щодо яких відсоткова ставка не може бути збільшена в односторонньому порядку. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, яка набрала чинності з 09.01.2009 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку»від 12.12.2008р. № 661-VІ, передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Відповідно до вимог ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. З 01.02.2009 року «ПриватБанк»збільшив відсоткову ставку за кредитним договором, яка стала складати 27,14% на рік. Згоди щодо змін кредитного договору сторони не досягли. Оскільки згідно ч.4 ст. 55 Закону України «Про банк і банківську діяльність»зі змінами згідно з Законом України від 12.12.2008року № 661-VІ, які набрали чинності з 09.01.2009 р., Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтом договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу ( крім вкладу на вимогу) за винятком випадків, встановлених законом та згідно з Законом України від 12.12.2008р. № 661-VІ внесеними змінами до Цивільного кодексу України, зокрема у Цивільному кодексі доповнено ст.. 1056-1, яка набрала чинності з 09.01.2009 року, такого змісту:встановлений договором розмір процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, суд вважає зустрічні позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки відповідачка не погоджуючись з підвищенням відсоткової ставки за кредитно-заставним договором не погашала нараховану з травня 2009 року заборгованість, у зв»язку з цим виникла заборгованість за кредитно-заставним договором за відсотковою ставкою , яка діяла на момент укладення договору . Цей факт не повернення боргу за вище вказаними обставинами відповідачка ( за первісним позовом ) визнала, а відтак згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.І ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем ( за первісним позовом ) судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved