Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства „Завод ім.Малишева про стягнення остаточного розрахунку при звільненні та суми у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що наказом від 12.03.2010 р. його було звільнено з посади стрілка ВОХР ДП „Завод ім. Малишева відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпПУ. Після звільнення відповідач не провів з позивачем остаточного розрахунку, у звязку з чим позивач в уточненій позовній заяві просив стягнути з відповідача за період з 12.03.2010 р. до 10.11.2010 р. середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 12592,70 грн.та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на ДП «Завод імені Малишева» на різних посадах . Згідно з розпорядженням № 52 від 17.03.2010 року [PERSON] було звільнено з посади стрілка ВОХР відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.4). Після звільнення відповідач ДП «Завод імені Малишева» своєчасно не провів з позивачем остаточного розрахунку. Згідно з довідкою ДП «Завод імені Малишева» сума остаточного розрахунку з [PERSON] складає 9754,44 гр. (а.с.6). Згідно відомостей про виплату грошей №№ ДП-0001945, ДП-0001947, ДП-0001946, ДП-0001950, ДП-0001948, ДП-0001949, ДП-0001951 від 24.11.2010р. підприємство виплатило [PERSON] заборгованість із заробітної плати в сумі 5019,46 грн.(а.с.94-100). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення остаточного розрахунку при звільненні підлягають задоволенню частково, в сумі 4734,98 грн.(= 9754,44-5019,46). Вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача 12592,70 грн. задоволенню не підлягають як такі. що не грунтуються на вимогах закону. Згідно ст. 237-1 КЗпПУ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, на що вказує Пленум Верховного Суду України. У судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що порушення законних прав [PERSON] в частині виплати остаточного розрахунку при звільненні призвело до моральних страждань, оскільки позивач змушений був позичати гроші, що спричиняло йому моральні та фізичні страждання. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 грн, оскільки тяжкі наслідки для позивача не настали. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 57,34 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гр. На підставі викладеного та

Outcome: partial