overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору № 372/08-Б від 20.03.2008 року остання отримала кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп. з терміном користування кредитними коштами по 25.03.2011 року та процентною ставкою 24% . Однак, відповідачка свої зобов»язання належним чином не виконувала , у встановлені строки кредит не повертала, а тому станом на 12.10.2010 року має заборгованість у розмірі 4 959 грн. 32 коп., що складається з: 3 219 грн. 73 коп. заборгованості за кредитом; 1 211 грн. 22 коп. заборгованості за процентами та 528 грн. 37 коп. штрафу, яку позивач і прохає стягнути з відповідачки, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Направив до суду письмову заяву в якій прохає справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно. 1.11.2010 року від неї надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без її участі (а.с.25). Дослідивши обставини справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що згідно договору №372/08-Б від 20.03.2008 року укладеного між позивачем та відповідачкою [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп. строком до 25 березня 2011 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, що підтверджується його копією (а.с.7-14). Судом також встановлено, що відповідачка належним чином не виконує умови договору в результаті чого станом на 12.10.2010 року має заборгованість в сумі 4 959 грн. 32 коп., що складається з: 3 219 грн. 73 коп. заборгованості за кредитом; 1 211 грн. 22 коп. заборгованості за процентами та 528 грн. 37 коп.. штрафу (а.с.15). Враховуючи вищевикладене, те що відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах, Головного УПФУ в Полтавській області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, посилаючись на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Протягом 2006-2007 років така допомога їй не виплачувалася, а в 2008, 2009, 2010 роках виплачувалась не в повному обсязі. Позивач також вказала, що рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та №10-рп/2008 р. були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2007рік», а рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими була зупинена дія положень ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких їй повинна була бути нарахована соціальна допомога. Разом з тим, відповідач взагалі не здійснював нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії протягом 2006-2007 років, а в 2008, 2009, 2010 роках виплачував таку допомогу в неповному обсязі. Прохає суд - поновити пропущений строк звернення до суду за захистом свої прав з 01.01.2006 року; - визнати відмову відповідача щодо нарахування і виплати заборгованої позивачці щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006р. по теперішній час протиправною; - зобов»язати відповідача провести належне донарахування позивачу, як дитині війни, заборгованої і невиплаченої щомісячної соціальної державної допомоги з 01.01.2006. по 31.03.2010. відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з в розмірі 30%, від мінімальної пенсії за віком; - всі витрати за подання позову і розгляду справи стягнути з відповідача на користь позивача. В судове засідання позивач не з»явилася надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити. Відповідачі також в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи був повідомлені завчасно. Направили суду заперечення, проти позову заперечують. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Позивач наполягає на поверненні судових витрат, а тому їх слід стягнути з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON] - [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Тому вона просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/ 4 частини заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] є працездатним, він зобов'язаний утримувати дитину, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості, посилаючись на той факт, що 23 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №24-230/06-ШД про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 6600 гривень з оплатою по процентній ставці 0,0001 проценту річних. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 08 грудня 2009 року має заборгованість в розмірі 4582 гривні 84 копійки. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. 23 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №24-230/06-ШД про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 6600 гривень з оплатою по процентній ставці 0,0001 проценту річних (а.с.15- 16). 23 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки (а.с.17-18) Станом на 08 грудня 2009 року загальна сума заборгованості за договором становить 4582 гривні 84 копійки, з яких заборгованість за основним боргом становить 1990 грн. 99 коп., заборгованість по нарахованій щомісячній комісії становить 479 грн. 80 коп., заборгованість по нарахованих відсотках та пені за користування кредитними коштами становить 2112 грн. 05 коп. (а.с.7-8). За вимогами ч.І ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Наявність факту невиконання відповідачем зобов'язання сплатити кошти за кредитним договором є підставою для повного задоволення позову. Крім цього, при подачі позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 51 гривня та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу, які суд стягує з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

13.10.2010року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з січня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить їй присвоїти дівоче прізвище «Реброва». Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що з позивачкою вони спільно проживають з січня 2001 року. Погодився з підставами розірвання шлюбу названими позивачкою. Шлюб між ними просив розірвати. На примирення не згоден. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що з 20.01.2001 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не дали. Зважаючи на викладене, шлюб між сторонами підлягає до розірвання. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивачки [PERSON] на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і просить суд їх задовольнити, пояснивши, що на утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, чим ставить її у складне матеріальне становище. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вважає заявлену суму аліментів занадто великою, та вважає достатньою суму аліментів у 500 гривень. Вислухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом в процесі судового засідання, сторони з 2008 року знаходились у фактичних шлюбних стосунках. З 6 червня 2010 року сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про народження, його батьком є відповідач, матір*ю - позивачка. На цей час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить позивачку у важке матеріальне становище. Позивачка та відповідач не працюють, стан здоров*я сторін та дитини добрий, інших аліментних зобов*язань сторони не мають. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.І ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи вищезикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач спроможній сплачувати аліменти в сумі 1000 гря., тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в сумі 500 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить суд визнати її відмову в попередньому погодженні місця розташування об*єкту будівництва - виносу за межі с. Нерубайське та с. Усатове двох ланцюгової ділянки ПЛ 330 кВ «МолдДрес- Усатове»/«Аджалик - Усатове», не дійсною, та стягнути на користь позивача з відповідачки судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримає свої позовні вимоги, та просить суд їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідачка відмовилася погодити місце розташування об*єкту для будівництва, що створює перешкоду у здійсненні вказаного будівництва. Відповідачка у судове засідання не зявилась, попереджалась належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. У відповідності з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Треті особи - Біляївська районна державна адміністрація та Усатівська сільська Рада - в судове засідання не зявились, попереджались належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Вислухав пояснення представника позивача, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: 22 червня 2010 року між Міністерством палива та енергетики України, ДП «НЕК Укренерго», Одеською обласною державною адміністрацією, Біляївською районною державною адміністрацією, Усатівською сільською Радою та Нерубайською сільською Радою укладено угоди про наміри стосовно ділянки ПЛ 330 кВ «МолдДрес-Усатове»/«Аджалик - Усатове» про перетинання села Усатове та Нерубайське. Згідно з рішенням Усатівської сільської Ради №1741-У, погоджено місце розташування дволаицюгової ділянки ПЛ 330 кВ «МолдДрес-Усатове»/«Аджалик - Усатове» за межами населених пунктів, на земельних ділянках орієнтованою площею 10,9034 га. погоджено розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок. Однак, 14.09.2010 року, згідно з актом про відмову в попередньому погодженні місця розташування виносу ділянки, відповідачка відмовилася погодити попереднє місце розташування об*єкту будівництва - виносу за межі с. Нерубайське та с. Усатове двох ланцюгової ділянки ПЛ 330 кВ «МолдДрес-Усатове»/«Аджалик - Усатове» на своїй земельної ділянці, що може перешкоджати позитивному висновку державної землевпорядної експертизи по проекту відводу земельних ділянок під будівництво лінії електропередачі. Відповідно до ч.12 ст.151 ЗК України, спори, пов*язані з погодженням місць розташування об*єктів, вирішується в судовому порядку. Крім цього, згідно з платіжними дорученнями №№3341,3342, при подачі позовної заяви позивачем було сплачено держмито в розмірі 17 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 37 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 11.08.1990 року у Луцькому міському відділі РАГС Волинської області, актовий запис № 1177. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказував, що спільне подружнє життя у них з відповідачкою не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Наразі шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивача. Вважає, що примирення з відповідачкою неможливе. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені з серпня 2009 року. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та просили суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідачка позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 11.08.1990 року у Луцькому міському відділі РАГС Волинської області, актовий запис № 1177 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки позивача з відповідачкою не підтримуються з 2009 року. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною вартістю 895491 гривень, що розташований в с. П"ядиківці вул Сковороди,7. Вказує, що даний будинок з господарськими будівлями зведений на приватизованій нею відповідно до державного акту серії ЯБ № 196530 на право власності на земельну ділянку розміром 0,2500 га, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВВТ № 884354 від 19.02.2005 року, реєстр № 494 та без проектно-технічної документації, рішень та дозволів, тобто самочинно протягом тривалого часу побудувала даний житловий будинок з господарськими спорудами, селищна рада не заперечує проти визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який зведений без порушень санітарних та протипожежних норм, тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] позов підтримала, представники селищної ради та бюро технічної інвентаризації заявлені вимоги визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами, і суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наявності законних на те підстав, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, ст. ст. 328, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], відділу Держкомзему про визнання права власності на спадкове майно: земельну частку (пай) розміром 1,37 в умовних кадастрових гектарах вартістю 24332 гривень, що перебуває у колективній власності колгоспу «Зоря» с. Ставчани Кіцманського району, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості); майновий пай розміром 3432 гривень у пайовому фонді СВК «Зоря» с. Ставчани Кіцманського району; після смерті 09.04.2010 року її матері [PERSON] Мафти Григорівни. Вказує, що інший спадкоємиць за законом - відповідачка по справі [PERSON] не претендує на спадщину. Вона в управління та володіння спадковим майном вступила своєчасно, похоронила матір, розпорядилась її речами, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, відповідач [PERSON] та представник відділу Держкомзему у Кіцманському районі заявлені вимоги визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 386, 392, 1225, 1258, 1261, 1268,1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 61, 174. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.12.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Вона має незначні доходи, дочка хворіє, у вересні 2010 року перенесла операцію, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, будучи працездатним, працюючи по найму у фізичних осіб та підприємців, має нерегулярний мінливий дохід, тому просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно до повноліття дочки. Позивачка [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі по Ул частині всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки перебуває у громадському шлюбі, утримує двох неповнолітніх дітей, не працює, що вбачається з поданого відповідачем письмового заперечення проти позову та змісту протоколу його допиту від 15.10.2010 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 11.12.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитини, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника бо одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не підтверджено належними доказами, що він працює та має постійний заробіток, тому судом не встановлено підстав для визначення розміру аліментів у частці від заробітку відповідача як того вимагає ст.183 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно, що не буде меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та забезпечить потреби дитини. Враховуючи наведене, ст. ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial