overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, вказуючи, що 17 грудня 2005 року між нею та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 724. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши, що з березня 2010 року однією сімєю з відповідачем не проживають, вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, тому примирення та збереження сімї вважає неможливим. Відповідач по повторному виклику у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2005 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 724. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Також судом встановлено, що із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння, поваги і довіри, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони припинили шлюбні стосунки і не бажають їх відновлювати, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

10.05.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 30.03.2002 р. відділом РАЦС м. Новокуйбишевська Самарської області, Росія, актовий запис № 180. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що 30.03.2002 р. відділом РАЦС м. Новокуйбишевська Самарської області, Росія, актовий запис № 180, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають доньку Анжеліку, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони не зійшлися характерами та у них різні погляди на життя, через що між ними постійно виникають сварки. Разом не проживають з осені 2010 р. Тому вважає, що шлюб між ними розпався і носить формальний характер. Строк для примирення їм не потрібний. Майнового спору між ними немає. Позивачка просить позов задовольнити, при цьому вказує, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Волик». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.03.2002 р. відділом РАЦС м. Новокуйбишевська Самарської області, Росія, актовий запис № 180, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 14). Від даного шлюбу мають доньку Анжеліку, [INFO] (а.с. 15). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що вони не зійшлися характерами та у них різні погляди на життя, через що між ними постійно виникають сварки. Разом не проживають з осені 2010 р. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Позивач в поданій заяві просить стягнути з [PERSON] на свою користь 411,36 грн. заборгованості за надані послуги по вивозу ТПВ. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] проживає в [INFO]. Станом на 01.04.2011 року відповідачка має заборгованість перед Комунальним підприємством «Комунгосп» Долинської міської ради по сплаті за надані послуги по вивозу ТПВ, яка виникла в наслідок несплати боргу. Під час слухання справи представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив стягнути з відповідачки вищезазначену суму заборгованості. Відповідачка в судове засідання не зявилась і про причину своєї неявки не повідомила, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає в м. Долина по вул Грушевського 19/11 Івано-Франківської області. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. ст. 67 Житлового кодексу України передбачає, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирно; плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно розрахунку боргу [PERSON], наданого КП «Комунгосп» Долинської міської ради, станом на 01.04.2011 року за відповідачкою рахується заборгованість за надані послуги по вивозу ТПВ в сумі 411,36 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те,що відповідачка не виконала своїх зобов'язань по вивозу ТПВ, не бажає в добровільному порядку погасити заборгованість, тому позов належить до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.526,611,623,1166 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачкою посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 12 серпня 1995 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з відповідачкою. З 2007 року між ними припинені шлюбносімейні відносини, на даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, єдиного бюджету немає. Подальші сімейні відносини та збереження сім*ї вони вважають неможливим на підставі різності характерів та поглядів на життя. Суперечок про поділ майна, що є їхньою власністю, між ними нема. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про те, що він позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та не проти винесення заочного рішення. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1995 року, оформивши його в Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Зберегти сім"ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, на примирення позивач не згоден. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій вказала, що вона народилася 17 жовтня 1974 року. ЇЇ батьком був [PERSON], який помер 06 лютого 1979 року. Мати батька та її бабуся [PERSON], померла 07 серпня 2010 року. Після смерті бабусі відкрилася спадщина. В строк до шести місяців вона звернулася до Пологівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення документів зясувалося, що в деяких документах невірно вказано прізвище бабусі, а саме в свідоцтві про смерть зазначено «Білан», замість «Белан». Ким і коли була допущена зазначена помилка вона не знає, проте на даний час не має можливості оформити спадщину. Прохає суд встановити факт, що померла 07 серпня 2010 року [PERSON] є її бабусею. У судовому засіданні заявника обґрунтувавши суду мотиви предявлення заяви, повністю підтримала її вимоги. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON] вважає, що заява підлягає задоволенню. Факт родинних відносин підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили, що померла [PERSON] є бабусею [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій вказала, що її батьки [PERSON] і [PERSON] поживали у цивільному шлюбу з 1982 року по 02 листопада 2010 року. Вона народилася 31 травня 1985 року. В її свідоцтві про народження батьком зазначений «Покаместов Іван Григорович», тобто імя та по батькові дійсного батька , а прізвище мати дала їй своє «Покаместова». Весь час, з моменту її народження, вони проживали всі разом , однією сімєю. 28 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. 26 червня 2010 року її батьки зареєстрували шлюб Інженерненською сільською радою Пологівського району Запорізької області , актовий запис № 3. 02 листопада 2010 року її батько [PERSON] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку вона може прийняти лише за умови встановлення факту родинних відносин. Прохає суд встановити факт, що померлий [PERSON] є її рідним батьком. У судовому засіданні заявник обґрунтувавши суду мотиви предявлення заяви, повністю підтримала її вимоги. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви заперечень немає. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області проти задоволення заяви заперечень немає. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідка [PERSON] , вважає, що заява підлягає задоволенню. Факт родинних відносин підтверджуються поясненнями свідка [PERSON], яка в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] дійсно є рідним батьком [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 24 липня 1993 року. Від даного шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з відповідачкою та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Розлади у їхньому шлюбі почались на початку 2007 року, а з червня 2007 року шлюбні відносини припинені повністю. З серпня 2007 року він сплачує аліменти на дітей. Спільне господарство в даний час не ведеться, примирення не можливе. Відповідачка позовні вимоги визнала, про що надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутність. Позивач в судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій повідомляє, що свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за його відсутності. Суд дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1993 року, оформивши його в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №592, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які будуть проживати з відповідачкою після розірвання шлюбу, за взаємною згодою сторін. Зберегти сім"ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, на примирення сторони не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ) [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про проведення в примусовому порядку госпіталізації [PERSON], посилаючись на те, що в останньої наявний психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, а тому просить винести рішення про її примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просить її задовольнити. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви, заперечив та вказав, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про те, що [PERSON] не може самостійно задовольняти основні життєві потреби та становить небезпеку для оточуючих. Судом встановлено наступні обставини 27.06.2011 року [PERSON], [INFO], жителька м. Тернополя, поступила в психіатричне відділення ТОККПНЛ з діагнозом: маячний розлад. 29.06.2011 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, згідно висновку якої встановлено, що [PERSON] страждає на психічний розлад і виявляє реальні наміри (прояви агресії до оточуючих), вчиняє дії, що являють небезпеку для оточуючих, не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її основну життєву діяльність. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 року особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст.16 Закону України "Про психіатричну допомогу" у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку не є доцільною, оскільки пояснення заявника, подані суду докази та пояснення [PERSON] не підтверджують безпорадності [PERSON] внаслідок психічного розладу, її небезпеки для себе та оточуючих, неспроможності самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, значних порушень поведінки, що вимагають нагляду за нею. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк», як правонаступник ВАТ «Банк Універсальний» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку простроченої заборгованості за кредитним договором, комісії та пені за користування кредитом у сумі 25 290 грн. 32 коп. Представник позивача в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] 21.03.2007 року було укладено кредитний договір № 06-142-КФ-2007 на суму 10 000 грн. зі строком повернення до 20.03.2009 року та сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 0,001 % річних. Вказані зобов»язання [PERSON] забезпечені порукою поручителів [PERSON] та [PERSON] Оскільки відповідачі свої зобов»язання перед банком належним чином не виконують, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримавши позовні вимоги пояснив, що у зв»язку з недотриманням [PERSON] зобов'язань по кредитному договору виникла прострочена заборгованість за кредитом, нарахованих комісії та пені - 25 290 грн. 32 коп. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов»язання перед банком не виконує, представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів борг по кредитному договору. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідачів повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідачів, які не з»явилися. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. 21.03.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 06-142-КФ-2007 на суму кредиту 10 000 грн. На забезпечення виконання кредитного договору було укладено договори поруки від 21.03.2007 року, відповідно до яких поручителі [PERSON] та [PERSON] поручилися перед кредитором - ВАТ «Банк Універсальний» за належне виконання [PERSON] зобов»язань по кредитному договору. Відповідач [PERSON] заборгувала банку 25 290 грн. 32 коп., що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.554 ЦК України проголошує, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи, що [PERSON] порушила зобов»язання перед банком, яке зебезпечене порукою поручителів [PERSON] та [PERSON]С, суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку кредитну заборгованість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. Суд встановив, що 12 серпня 1975 року, заявник була прийнята в ОРС «ЮГОК» кондитером. 30 серпня 1976 року була виписана трудова книжка. При заповненні трудової книжки інспектором відділу кадрів була допущена помилка в написанні прізвища заявника, а саме вказано «Коломоець», а треба вказати «Коломієць». Крім того, в свідоцтві про освіту № 923 від 09 серпня 1975 року, видане Криворізьким професійним торгово кулінарним училищем, також була допущена помилка в написанні прізвища заявника, а саме вказано «Коломоець», а треба вказати «Коломієць». В теперішній час виправити зазначені помилки без звернення до суду неможливо. Дослідивши письмові матеріали справи: копія трудової книжки, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, паспорт, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed