Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачка 01 вересня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом, в якому вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 листопада 2006 року по 16 грудня 2009 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку, але не менше мінімуму встановленого законом, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала заяву в якій просить суд справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 16 грудня 2009 року було розірвано шлюб та видано свідоцтво про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 80 (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який проживає разом матірю та перебуває на її утриманні (а.с. 5, 6). Відповідно до ч.З ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.І ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.'182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку на утримання малолітньої сина в судовому порядку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до повноліття [PERSON], тому що відповідач, будучи батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. У звязку з тим, що позивачка в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнена від сплати державного мита, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51,00 гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved