Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 20.10.1998 року померла її мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок № 12 по провул. Суворова в с. Забара, Андрушівського району та на земельну ділянку біля будинку площею 0,25 га. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач, а відповідач є спадкоємцем за заповітом, однак він спадщину не прийняв та на неї не претендує. Позивач не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки вона не має письмових доказів прийняття спадщини, крім того, в її свідоцтві про народження матір`ю записана [PERSON], а також відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач прийняла спадщину фактично, оскільки з дня смерті матері доглядає за будинком та обробляє земельну ділянку. Що до того, що [PERSON] є матір`ю позивача, то про це свідчить те, що дошлюбне її прізвище було [PERSON]. Позивач просить встановити юридичні факти: родинних відносин, прийняття спадщини та визнати за нею право власності на жилий будинок за № 12 по провул. Суворова в с. Забара, Андрушівського району та земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, обгрунтувавши вищевказаними обставинами та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив вищенаведені обставини та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що 20.10.1998 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). У свідоцтві про народження позивача матірю записана [PERSON] (а.с. 11). У свідоцтві про одруження матері позивача вказано дошлюбне прізвище [PERSON], а після реєстрації шлюбу вона набула прізвище [PERSON] (а.с.13). Те що позивач та спадкодавець відносились один до одного як мати та дочка, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та визнав відповідач. Із наведеного суд приходить до висновку, що померла [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON]. Позивач спадкоємець померлої за законом першої черги. Відповідач спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв та на неї не претендує (а.с. 9). Спадкодавець на момент смерті постійно проживала з позивачем у її будинку, так як остання доглядала за нею, похоронила її та після смерті доглядала спадковий будинок та обробляє земельну. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується також визнанням обставин позову відповідачем та поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], котрі в судовому засіданні пояснили, що позивач проживала разом з матір`ю, здійснювала догляд за нею та в даний час проживає у спадковому будинку, обробляє земельну ділянку. Встановлення прийняття спадщини в позасудовому порядку неможливо та необхідно позивачу для оформлення спадкових прав. Довідкою Забарської сільської ради № 70 від 02.03.2010 року підтверджується, що за [PERSON] значиться житловий будинок за адресою: провул. Суворова, 12, с.Забара, Андрушівського району, Житомирської області (а.с. 7). Довідкою Забарської сільської ради № 354 від 18.11.2010 року підтверджується, що [PERSON] дійсно проживає в [INFO], в житловому будинку, який рахується по даний час за правовласником-померлою [PERSON], яку доглядала до дня смерті і похоронила (а.с. 14). Згідно рішення Забарської сільської ради від 23.07.1993 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею: 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с.8). Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру наданого Андрушівською державною нотаріальною конторою (а.с. 24-26). За таких обставин позивач, як спадкоємець за законом першої черги, котра фактично вступила у спадщину, має право на спадкове майно померлої матері, а тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. 3 ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- ІV, згідно з якими, право власності на нерухоме майно , набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативноправовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 120 ЗК України позивач набуває право власності на земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд не стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved