Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

20.01.2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і уточнивши 09.11.2010 року заявлені вимоги просила здійснити реальний поділ квартири [ADDRESS], а також гаражу позначеного на генеральному плані літ. К-1, К1-1 і земельної ділянки площею 0.0956 га, що розташовані за цією ж адресою. В обґрунтування позову послалася на відсутність домовленості з відповідачем, який являється співвласником зазначеного майна, з приводу порядку користування нерухомим майном. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] і земельної ділянки площею 0.0956 га, що розташована за цією ж адресою. Їхні частки є рівними. Зазначене підтверджується копіями договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2005 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку від 27.12.2005 року (а.с. 4, 10). Між співвласниками даного майна існують суперечки з приводу порядку користування ним, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про його реальний поділ. Вирішення порушеного в позові питання вимагає наявності спеціальних знань в галузі дослідження обєктів, нерухомості, розподілу земель та визначення порядку користування ними, якими суд не володіє, а тому за клопотанням позивачки ухвалою суду від 30.03.2010 року по справі було призначено судову експертизу для визначення варіантів розподілу квартири і земельної ділянки між їх співвласниками. 30.08.2010 року судовими експертами Чернігівського відділення КНДІСЕ було складено висновок судової будівельно-технічної експертизи за № 737-738-ц (37 57). Під час дослідження даного висновку було встановлено, що експертами запропоновано варіанти поділу квартири з урахуванням самочинно прибудованого приміщення площею 24.1 кв. м, позначеного в плані будівлі літ. 2-6 (а.с. 7, 54, 55). Крім того, висновком судової експертизи, без будь-яких обґрунтувань, запропоновано варіант поділу земельної ділянки загальною площею 0.1022 га (а.с. 56), що на 66 кв. м більше тієї земельної ділянки, що фактично належить сторонам на праві спільної часткової власності. За викладених обставин, даний висновок визнано судом таким, що суперечить наявним матеріалам справи і являється недостатньо обґрунтованим, а тому ухвалою суду, постановленою за клопотанням позивача, було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівської регіональної Торгово-промислової палати. Оплату витрат на проведення експертизи було покладено на позивача, якій розяснено, що в разі ухилення від оплати вартості повторної судової експертизи у встановлений судом 5-денний строк, ухвалу про її призначення буде скасовано, а справу розглянуто на підставі наявних в ній доказів (а.с. 78, 79). Після отримання від експертної установи вимоги про необхідність оплати за проведення повторної судової експертизи 2640 грн позивачка повідомила про свою відмову від її оплати, у звязку з чим 01.02.2011 року ухвалу суду про призначення повторної судової експертизи було скасовано та відновлено провадження в справі (а.с. 85). Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка зазначені положення закону не виконала. Вона не довела суду наявність можливості реального поділу між двома співвласниками квартири [ADDRESS] і земельної ділянки площею 0.0956 га, що розташована за цією ж адресою; не запропонувала технічно-спроможні варіанти такого поділу; не надала належних доказів на підтвердження наявності у сторін по справі права власності на гараж позначений на генеральному плані літ. К-1, К1-1. Враховуючи вищевикладене відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed