Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

22.09.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON], [PERSON], ТОВ «УФА «Верус», про стягнення заборгованості. 29.12.2009р. відповідачем [PERSON] була подана апеляційна скарга на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. про відкриття провадження по справі ( а.с. № 64-67). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.03.2010р. [PERSON] було відмовлено в прийнятті апеляційної скарги та повернуто її заявникові (а.с. № 103). В обґрунтування позову позивач у позовній заяві посилалися на те, що 11.04.2008р. між позивачем та Фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 16-Д/08 та додаткова угода до нього № 1 від 22.05.2008р., відповідно до яких ФОП [PERSON] отримав кредит у сумі 650 034 грн., з терміном повернення кредиту строком до 11.04.2011р. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 20% річних, у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань по сплаті кредиту, позичальник сплачує 56% річних від суми залишку несплаченої заборгованості. Зі свого боку ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав, передбачені кредитним договором умови та передав ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 650 034 грн. В звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань, станом на 10.09.2009р. виникла заборгованість в розмірі 107862,43 грн., яка складається з: заборгованість по відсоткам 81976,51 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 20930,00 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 4955,92 грн. Відповідно до п.5.2. кредитного договору, за невиконання позичальником зобовязань щодо надання банку інформації про цільове використання кредиту за 16 місяців, були нараховані штрафні санкції в розмірі 208010,88 грн. Крім того, того відповідно до п.5.8 кредитного договору, а саме за порушення позичальником строків сплати за будь-яких із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, що призвело до звернення банку до суду, ФОП [PERSON] був нарахований штраф в розмірі 6393,12 грн. На забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором № 16-Д/08, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1 від 11.04.2008р., відповідно до якого остання прийняла на себе договірне зобовязання нести повну майнову відповідальність перед банком у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитною угодою, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ФОП [PERSON], 12.01.2009р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «УФА «Верус» було укладено договір поруки № 467, відповідно до якого ТОВ «УФА «Верус» прийняло на себе зобовязання нести відповідальність перед позивачем у разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором тільки в розмірі 1000 грн. 13.07.2010р. позивачем до суду було надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що станом на 09.07.2010р. розмір заборгованості відповідачів ФОП [PERSON] та [PERSON], як солідарних боржників за кредитним договором № 16-Д/08, становить 1\~176 401,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 650\~034 грн.; заборгованість по відсоткам 193 962,92 грн.; заборгованість по комісії 48412,00 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 28\~915,25 грн. штрафні санкції: за невиконання позичальником обовязку по наданню надання банку інформації про цільове використання кредиту за 16 місяців, в розмірі 208010,88 грн.; та за порушення позичальником строків сплати за будь-яких із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, що призвело до звернення банку до суду в розмірі 47066,20 грн. 22.11.2010р. до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] (який діє за дорученням від 03.09.2009р.), в якій він просив позовні вимоги з урахуванням наданих суду 13.07.2010р. уточнень задовольнити в повному обсязі, а саме: стягнути солідарно з ФОП [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 16-Д/08 від 11.04.2008р. станом на 09.07.2010р. у розмірі 1\~176 401,25 грн., з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 1000 грн., а також в доход держави судові витрати по справі, розглянувши справу з винесенням рішення в судовому засіданні за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON] (який діє на підставі довіреності від 15.12.2009р.) в судове засідання 22.11.2010р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своєю заявою від 22.11.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачів 1000 грн., визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі ФОП [PERSON] та [PERSON] в попереднє судове засідання 21.10.2010р., не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про свідчить розписка відповідачів наявна в матеріалах справи. В судове засідання 22.11.2010р. відповідачі також не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, в справі є поштові повідомлення про завчасне отримання відповідачами судових повісток в судове засідання, про причини неявки відповідачі суд не сповістили. За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4, 5 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про день та час судового засідання і такими, що відсутні без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідачів на підставі наявних в справі доказів. Отже, відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів по справі , а саме ТОВ УФА „Верус, висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником та боржник разом з поручителем відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 11.04.2008р. між позивачем та Фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 16-Д/08 та додаткова угода до нього № 1 від 22.05.2008р., відповідно до яких ФОП [PERSON] отримав кредит у сумі 650 034 грн., з кінцевим строком повернення до 11.04.2011р. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 20% річних, у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань по сплаті кредиту, позичальник сплачує 56% річних від суми залишку несплаченої заборгованості. Пунктом 2.2.8 кредитного договору передбачено обовязок позичальника надавати кредитору не пізніше 20 числа місяця, інформацію про цільове використання кредиту, за порушення даного зобовязання п. 5.2 кредитного договору передбачає нарахування штрафу в розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Крім того, того відповідно до п.5.8 кредитного договору, а саме за порушення позичальником строків сплати за будь-яких із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, що призвело до звернення банку до суду, позичальнику нараховується штраф за розрахунком 1000 + 5% від суми позову. На забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором № 16-Д/08 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1 від 11.04.2008р., відповідно до якого остання прийняла на себе договірне зобовязання нести повну майнову відповідальність перед банком у разі невиконання ФОП [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Зі свого боку ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав, передбачені кредитним договором умови та передав ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 650,034 грн. Проте, відповідачі ФОП [PERSON] та [PERSON] в порушення умов кредитного договору та договору поруки, взяті на себе зобовязання перед банком не виконали, внаслідок чого станом на 10.09.2009р. виникла заборгованість в розмірі 107862,43 грн., та штрафні санкції в загальному розмірі 214\~404 грн. Як вбачається з наданої позивачем 13.07.2010р. заяви про збільшення позовних вимог, станом на 09.07.2010р. розмір заборгованості відповідачів ФОП [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 16-Д/08 становить 1\~176 401,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 650\~034 грн.; заборгованість по відсоткам 193 962,92 грн.; заборгованість по комісії 48 412,00 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 28\~915,25 грн., штрафні санкції: за невиконання позичальником обовязку по наданню надання банку інформації про цільове використання кредиту за 16 місяців, в розмірі 208 010грн.88коп.; та за порушення позичальником строків сплати за будь-яких із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, що призвело до звернення банку до суду в розмірі 47 066грн.20коп. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником та боржник разом з поручителем відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Таким чином, на день винесення рішення, тобто на 22.11.2010р., солідарному стягненню з ФОП [PERSON] та [PERSON] підлягає заборгованість за кредитним договором № 16-Д/08 від 11.04.2008р. станом на 09.07.2010р. (останні уточнення позовних вимог відбулися 13.07.2010р.) в розмірі 1\~176 401 грн.25коп. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ФОП [PERSON], 12.01.2009р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «УФА«Верус» було укладено договір поруки № 467, відповідно до якого ТОВ «УФА «Верус» прийняло на себе зобовязання нести відповідальність перед позивачем у разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором в розмірі 1000 грн. Приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 1000 грн. солідарно з ФОП [PERSON], та [PERSON] та ТОВ «УФА «Верус», не є багатостороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «УФА «Верус» та інших відповідачів солідарно 1000 грн. на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів ФОП [PERSON], та [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. (1% від ціни позову, але не більше ніж 1700 грн.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial