Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та розподіл майна. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) гривен щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO] повноліття. При цьому представник позивача посилається на те, що з 16 червня 2006 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Спільне життя не склалося, тому на теперішній час подружжя припинило сумісне проживання та ведення домашнього господарства. У шлюбі 24 листопада 2006 року у них народилася дитина [PERSON], яка на даний момент проживає з позивачем, згоди щодо утримання дитини між позивачем та відповідачем не досягнуто. Позивач підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу з відповідачкою згоден, також дав згоду на стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання їхньої малолітньої доньки у твердій грошовій сумі 500 гривен щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 16 червня 2006 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №417. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] (актовий запис №1923 відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 14 грудня 2006 року). У судовому засіданні встановлено, що на протязі останніх трьох років подружжя припинило сумісне проживання, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, так як у відповідача інша родина, тобто сім'я розпалася остаточно і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Стаття 182 СК України передбачає, що суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають суттєве значення. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 500 (п'ятсот) гривен щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 07 жовтня 2010 року до досягнення донькою повноліття, тобто до 24 листопада 2024 року. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved