Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Снячівської сільської ради Сторожинецького району про встановлення факту місця проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне. Мати позивача [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинковолодінні по вул.Дружби,5 в с.Глибочок Сторожинецького району. Вказане будинковолодіння станом на 01.06.1990р. та на 15.04.1991р. відносилось до категорії колгоспних дворів, і оскільки [PERSON] була єдиним членом цього двору, тому воно належало їй, як члену колгоспного двору, на праві власності. Але право власності за собою вона на це будинковолодіння не зареєструвала. 17.03.1997р. [PERSON] склала на імя позивача заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. 08.07.2009р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на спірне будинковолодіння. Позивач спадщину прийняв, оскільки на момент смерті [PERSON] проживав разом з нею у спадковому будинковолодінні, але нотаріальна контора відмовила позивачу у звязку з відсутністю доказів прийняття позивачем спадщини. Виходячи з викладеного позивач просить суд встановити факт, що він проживав разом із спадкодавцем на момент її смерті, визнати за ним право власності на все будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Дружби,5 в с.Глибочок Сторожинецького району. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, виходячи з чого суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наданих документів та ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, що вона проживає в [INFO], та що позивач на момент смерті [PERSON] проживав разом з нею на момент її смерті. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинковолодінні по вул.Дружби,5 в с.Глибочок Сторожинецького району. Вказане підтверджується випискою з особового рахунку 686 погосподарської книги Снячівської сільської ради, та довідкою №1489 від 22.11.2010р. Снячівської сільської ради. Це будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. А-І, крильця літ. а, сарая літ. Б, вбиральні літ. В, хвірток №1,3, огорожі №2, криниці №4. Вказане підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок. З виписки з особового рахунку №686 погосподарської книги Снячівської сільської ради та довідки №1489 від 22.11.2010р. Снячівської сільської ради вбачається, що це будинковолодіння належало до категорії колгоспних дворів. І оскільки [PERSON] була єдиним членом цього двору, тому відповідно до ст.120 ЦК України (в редакції 1963 р.), це будинковолодіння належало належало їй, як члену колгоспного двору, на праві власності. Але право власності за собою вона на це будинковолодіння не зареєстрували. 17.03.1997р. [PERSON] склала на імя позивача заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. Заповіт не змінювався, не скасовувався та іншого змісту не складався. Вказане підтверджується копією заповіту. 08.07.2009р. [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про її смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на спірне будинковолодіння. Згідно вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, тому позивач являється спадкоємцем за заповітом. З довідки №1489 від 22.11.2010р. Снячівської сільської ради вбачається, що позивач проживав разом з [PERSON] на момент відкриття спадщини. Суд, приймаючи до уваги вказану довідку та зважаючи на покази свідка [PERSON], вважає доведеним, що позивач на момент смерті своєї мами [PERSON] проживав разом з нею у спадковому будинковолодіння, а тому позивач є таким, що спадщину прийняв. З довідки №576/01-14 від 16.12.2010р. Сторожинецької державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа на майно померлої [PERSON] не відкривалась. Вказане означає, що інших претендентів на майно померлої немає. Підсумовуючи викладене суд знаходить доведеним, що позивач, являючись спадкоємцем за заповітом спадщину прийняв, і оскільки інших претендентів на спадщину немає, тому суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved