Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] [INFO], в її користь на утримання дітей: дочки [PERSON] 24.11.1994р.н., сина [PERSON] 20.12.1998р.н. та сина [PERSON] 18.03.2008р.н., в розмірі 831 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дочки [PERSON], а надалі в розмірі частини, що припадає на 2-ох дітей до повноліття сина [PERSON]. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з 18 лютого 1989 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу в них народилося четверо дітей: [PERSON] 13.05.1991р.н. яка на даний час вже повнолітня, дочка [PERSON] 24.11.1994р.н., син [PERSON] 20.12.1998р.н. та син [PERSON] 18.03.2008р.н. Оскільки відповідач не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей, хоч це є його обовязком, а їй важко самій утримувати їх, вона звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги змінила, а саме просить стягувати аліменти в частці від заробітку та доходів чоловіка, що передбачено ст.. 183 Сімейного кодексу України, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 18.02.1989 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому в них24.11.1994 року народилася дочка [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія І-СГ №290623); 20.12.1998 року народився син [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія І-СГ №095166) та 18.03.2008 року син [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія І-СГ №143142). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, діти проживають разом з матір'ю(позивачкою), та знаходиться на її утриманні (довідка БУ №1 № 3853 від 03.03.2011 року). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача аліментів в частці. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258, - витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved