overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

16.11.2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] 1.М. Зазначає. шо в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувас з 09.09.1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що на протязі всього спільного життя відповідач зловживає спиртним, наносить мені образи. Вважає, шо за таких обставин подальше сумісне життя з відповідачем неможливе, шлюб припинив існування. Збереження такої сім'ї, де відсутні почуття любові та взаємоповаги, вважає недоцільним. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилася. Направила до суду заяву в якій просить справу слу хати у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обсіавин збереження сім'ї неможливе, примирення між ними неможливе. Дійсно не проживають разом чотири роки. Беручи ю уваги думку відповідача, суд приходить до висновку про можливість постановления рішення при проведенні попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не су перечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступною висновку. Сторони, відповідно до свідоцтва про шлюб 09.09.1995 року зареєстрували шлюб у Киківській сільській раді Повоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 15 (а.с. 3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Відповідач в попередньому судовому засіданні пояснив, шо втратили почуття любові один до одного. Разом не проживають чотири роки, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 сі . 1 12 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Козацька, 16 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що в с. Тишківці по вул. Козацька ( раніше Жовтнева), 16 Городенківського району проживала мати позивачки [PERSON], в господарстві, що відносилось до типу колгоспний двір, вона ж являлась власником даного господарства. 16.12.2009 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно. За життя, [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким усе своє мйно заповіла синові - [PERSON], синові, однак він відмовився від прийняття даної спадщини на користь позивачки. Оформити спадкове майно на себе, позивачка не могла так як на дане майно відсутні правовстановлюючі документи. Тому змушена звертатися з позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, в заяві поданій суду позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити, справу розглянути без її участі, так як за станом здоров"я в засідання з'явитися не може. Відповідач позовні вимоги визнав, про що подав заяву, просить справу розглянути без його участі. Суд, вислухавши дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 16.12.2009 року року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-НМ № 104374 від 16.12.2009 року. За життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла [PERSON], своєму синові, однак останній в порядку спадкування за заповітом спадщину не прийняв, відмовився від спадкового майна на користь позивачки. Відповідно до ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачка як дочка спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] як сини відносяться до спадкоємців першої черги. Позивачка, як дочка спадкодавців бажає оформити спадкове майно матері на себе, однак не може оформити будинковолодіння так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 317 ЦК України, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння користування і розпорядження майном. Фактично позивачка володіє та користується майном, і відповідно до ст. 328 ЦК України стала його власником. Приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем майна за законом після смерті матері, прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов»язки (спадщина), інших спадкоємців, які б притендували на майно спадкодавців судом не встановлено, так як брат - [PERSON] та [PERSON] не заперечують з приводу оформлення спадкового майна матері за позивачкою в порядку спадкування за законом, про що подали заяви, отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно, житловий будинок та господарські споруди, що по вул. Козацька, 16 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області. Тому при вище наведених обставинах, суд вважає, що позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст. 317, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки є зовсім різними людьми, кожний з своїм характером, різним поглядом на життя. Відповідач проявляє елементи ревності, ніде не працює і на цьому грунті виникають сварки, непорозуміння. На думку позивачки дальнійше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають, але спільну заяву до органу Рацсу про розірвання шлюбу не може подати, через незгоду відповідача розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно із ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 03.07.2009 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу, суд вважає суперечило б інтересам кожної сторони. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони звільнені від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивачі звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просять поділити будинок № 24-а по вул. Заводській в м. Малині Житомирської області, виділивши їм 2/3 частини, а відповідачу 1/3 частину вищевказаного будинку за першим варіантом розподілу, який зазначений у висновку експерта № 63-03-10 від 29.03.2010 року. Відповідач визнав позов та погодився на такий варіант розподілу, подавши відповідну заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. У звязку з цим приймає визнання позову та виносить рішення про визнання права власності та поділ будинку. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Кредитна спілка «Альянс Україна» звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з неї суму неповернутого кредиту у розмірі 2143,45 грн.; пеню в розмірі 7821,95 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 2964,70 грн. за кредитним договором № 209-к від 18.07.2008 року, та судовий збір в сумі 129,30 грн. і витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи Летичівським районним судом Хмельницької області в сумі 120.00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час, місце і дату розгляду справи була належним чином повідомлена. Про причини неявки суду -не повідомила. Відповідно до ст. 224 ч.І ЩІК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не зявився і причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе прийняти заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В судовому засіданні встановлено, що: згідно договору кредиту № 209-к Хмельницький [PERSON] отримала в Кредитній спілці «Альянс Україна» кредит в сумі 2200,00 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1918% за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується позичальником авансово в день отримання кредиту; згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить станом на 30.09.2010 року 12930,10 грн.; згідно видаткового касового ордера № 1137 від 18.07.2008 року, [PERSON] видано кредит згідно договору № 209-к Хмельницький від 18.07.2008 року в розмірі 2200,00 грн. Згідно п. 6.1 за порушення визначеного графіком терміну повернення: отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитедавцю пеню у розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення виконання. Аналізуючи обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що в наявності є достатньо законних підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення. Суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судсьі :утрати, тому, на користь позивача слід стягнути 129,30 грн. - видатки по оплаті державного мита і 120 грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи з Летичівському райсуді. На підставі наведеного ст.. ст.. 526, 527, 530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду с позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача вказала, що 6 листопада 2007 року позивач з відповідачем [PERSON] уклали договір № 98758-CRED, про надання кредиту з кінцевим терміном повернення 6 травня 2009 року. Згідно договору ПриватБанк надав [PERSON] кредит у сумі 6000,00 дол. США. Відповідно до Договору [PERSON] зобовязався здійснювати погашення заборгованості по кредитному ліміту щомісячними платежами в розмірі 24,60 % від суми заборгованості. Однак відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 6 травня 2009 року її заборгованість перед ПриватБанком склала 2963,80 дол. США, з яких: 1725,06 дол. США заборгованість за кредитом, 210,63 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 31,33 дол. США штраф (фіксована частина) 96,78 дол. США штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що заборгованість за кредитом визнає у повному розмірі, своєчасно не сплачувала оскільки в неї не було можливості погашати борг. Судом встановлено, що 6 листопада 2007 року позивач з відповідачем [PERSON] уклали договір № 98758-CRED, про надання кредиту з кінцевим терміном повернення 6 травня 2009 року. Згідно договору ПриватБанк надав [PERSON] кредит у сумі 6000,00 дол. США. Відповідно до Договору [PERSON] зобовязався здійснювати погашення заборгованості по кредитному ліміту щомісячними платежами в розмірі 24,60 % від суми заборгованості. Однак відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 6 травня 2009 року її заборгованість перед ПриватБанком склала 2963,80 дол. США,, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/333 від 01.09.2009 року складає 16469,15 гривень, з яких: 1725,06 дол. США заборгованість за кредитом, 210,63 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 31,33 дол. США штраф (фіксована частина) 96,78 дол. США штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на необхідність задоволення позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заяву про визнання відповідачки і її дочки, такими, що втратили право на користування житлом, а саме: квартирою № 33 по вул. Сакко і Ванцетті, 19 в м. Бердичеві. Мотивуючи тим, що він 10.11.2005 року придбав однокімнатну квартиру № 33 по вул. Сакко і Ванцетті, 19 в м. Бердичеві. Придбання квартири мало місце до укладення шлюбу. 14.05.2007 року він уклав шлюб з [PERSON]. Він дав згоду у проживання у належній йому квартирі своїй дружині в якості члена його сім'ї. З 03.03.2009 року вона та [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою. Вони прожили у згаданій квартирі однією сімєю. Однак по вині відповідачки між ними стали виникати сварки, непорозуміння, відповідачка виказувала не бажання проживати разом з ним, а з квітня 2009 року вона забрала свої речі та дитини і з вказаного часу стала проживати окремо. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 31.03.2010 року шлюб було розірвано, та визначено, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з матірю, з якою вона проживає на даний час. Відповідачка відмовляється добровільно знятися з паспортної реєстрації за адресою його квартири. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у заяві. У відкритому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Бердичівської міської ради вважає, що позов повинен бути розглянутий відповідно до вимог законодавства. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до актів від 12.03.2010 року, 22.04.2010 року, 14.05.2010 року ДІЇ « Паш добробут» комісією було перевірено паспортний режим за адресою: м. Бердичів, вул. Сакко і Ванцетті, 19 кв. № 33 в м. Бердичеві. Перевіркою встановлено, що [PERSON] [PERSON] були відсутні і не проживають з квітня місяці 2009 року( а.с.4, 5, 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] оозірвано( а.с.9). Рішення суду від 31.03.2010 року [PERSON] залишили проживати з [PERSON]В.(а.с.П). У відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно -позивач є власником квартири № 33 за адресою: по вул. Сакко і Ванцетті в м. Бердичеві( а.с.12). Згідно довідки ДП «Наш добробут» від 14.09.09 року за адресою: м. Бердичів, вул. Сакко і Ванцетті, 19 кв. № 33 зареєстровані позивач і відповідачі (а.с.7, 8). Таким чином, визнання відповідачкою пред'явлених у судовому засіданні позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси Інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 19.09.1987року. Свої вимоги мотивує тим, що син від шлюбу повнолітній, відповідач має іншу жінку, з якою проживає півроку, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з зазначених в заяві підстав, суду пояснила, що чоловік і раніше не зберігав подружню вірність, але вона намагалася зберегти сімю, в даний час протягом двох місяців проживають окремо, відповідач півроку підтримує стосунки з іншою жінкою, тому вона наполягає на розлученні. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує факту проживання з іншою жінкою, згідний на розірвання шлюбу. Відповідно до вимог cm. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийняте судом. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 19.09.1987року міським відділом ВАЦС м. Коростень Житомирської області, актовий запис № 506. (а.с.З) Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружжя спільно не проживає, відповідач має іншу жінку, обидва згідні на розірвання шлюбу. Правовідносини по справі регулюються cm. cm. 110, 112 СК України. Позовні вимоги можуть бути задоволені. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Малинської міської ради в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована по вул. Куйбишева 13 в м. Малині Житомирської області і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Ця земельна ділянка належала її чоловіку [PERSON], який помер 15.03.2008 року в с. Лумля Малинського району Житомирської області, однак отримати свідоцтво про право спадщини на земельну ділянку вона не може, оскільки її чоловік не встиг зареєструвати державний акт. В судове засідання позивач не зявилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог. Представник Малинської міської ради до суду також не зявився, хоча відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 березня 2008 року в с. Лумля Малинського району померла [PERSON] (а.с. 8), який був чоловіком позивача (а.с. 7). Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 13 по вул. Куйбишева в м. Малині Житомирської області та земельної ділянки площею 0,1000 га., яка призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9-11). Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 13 по вул. Куйбишева в м. Малині Житомирської області (а.с. 9). Оформити право власності на земельну ділянку позивач не змогла, оскільки її чоловік не зареєстрував державний акт на право власності на земельну ділянку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю (а.с. 11). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована по вул. Куйбишева 13 в м. Малині Житомирської області і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, так як вчасно прийняла спадщину. Оскільки це право іншими особами не визнається, а підтвердити документально позивач не може, то суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована по вул. Куйбишева 13 в м. Малині Житомирської області і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Outcome: approved