overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Лікар-психіатр Солонянської центральної районної лікарні звернувся до суду із заявою про надання [PERSON], [INFO], психіатричної допомоги у примусовому порядку: продовжити амбулаторне лікування на строк б місяців. На обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2008 року до [PERSON], який вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, застосовано примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом. Постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2009 року [PERSON] переведено до психіатричного закладу із звичайним наглядом строком на 6 місяців. Постановою того ж суду від 18 червня 2010 року примусові заходи медичного характеру щодо [PERSON] змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Вказана допомога надається [PERSON] за місцем його проживання: лікарем-психіатром КЗ «Солонянська центральна районна лікарня», де вказана особа перебуває на диспансерному обліку з 12 липня 2010 року. Необхідність продовження примусових заходів медичного характеру заявник обґрунтовує тим, що психічний стан особи не повністю стабільний. У судовому засіданні заявник заяву підтримала. Пояснила, що 7 жовтня 2010 року [PERSON] було обстежено комісією лікарів-психіатрів, які дійшли висновку про необхідність продовження йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Просила продовжити цей примусовий захід до 6 місяців. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти продовження його примусового амбулаторного лікування у психіатра. Суд, вислухавши пояснення заявника та особи, щодо якої подано заяву про продовження примусових заходів медичного характеру, думку прокурора, що не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши подані докази, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра Солонянської ЦРЛ. Амбулаторна психіатрична допомога йому надається у примусовому порядку за рішенням суду. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 7.10.2010 року (а.с.2-5) [PERSON] рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Згідно ст. 12 ЗУ «Про психіатричну допомогу» продовження вказаних заходів здійснюється на строк до 6 місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач просить встановити факт володіння жилим будинком №49 по вул. Кірова в с.Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області на праві приватної власності за померлим 9 квітня 2010 року [PERSON], а також визнати за ним право власності на спадкове майно - вказаний жилий будинок, посилаючись на те, що вона є спадкоємцям померлого за законом. Вступивши в управління і володіння спадковим майном, але із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті спадкодавця позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Представник Пристромської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав листа з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON]Г.в судове засідання не з'явилась на адресу суду надіслала заяву де позов визнає та просить слухати справу без її участі. Представник Переяслав-Хмельницького БТІ в судове засідання не з'явився, надіслав листа з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем померлого 9 квітня 2010 року за законом. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку №49 по вул. Кірова в с.Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач як спадкоємець прийняв спадщину, відповідно до вимог ст.ст. 1268-1272 ЦК України, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном та подавши заяву до нотаріаотної контори. Проте, нотаріусом в оформленні успадкованого майна було відмовлено так як у померлого було відсутнє свідоцтво про право власності на жилий будинок і не була проведена його державна реєстрація. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження, випискою з господарської книги сільської ради, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації, листом від нотаріуса, довідкою сільської ради, довідкою про вартість з МБТ1, технічною документацією, копією паспорта. Таким чином суд вважає доведений факт володіння на праві приватної власності при житті будинку №49 по вул. Кірова в с.Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області за померлим 9 квітня 2010 року [PERSON], тому за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. На підставі ст.ст. 328; 1233; 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2010 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зазначаючи, що 20.05.2010 року померла [PERSON], яка являлася її матірю. Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок № 13 з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Радянській с. Курячівка, Марківського району Луганської області; земельну ділянку площею 4,89 га в межах згідно з планом, що розташована на території. Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, належану померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії 1У-ЛГ № 001132, виданого 10.06.2002 р.; земельна частка (пай) розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Родіна» Марківського району Луганської області, належну померлій [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0052857, виданого в грудні 1996 р.; майновий пай в розмірі 1820 гривень в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Родіна» Марківського району Луганської області, належний померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ЛУ № 013391. Являється спадкоємцем першої черги майна. Спадщину фактично прийняла, оскільки має на руках правовстановлюючі документи та користується спадковим майном, але в видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено, так як пропущений строк для прийняття спадщини. Вважає відмову безпідставною. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник Територіальної громади Бондарівської сільської ради позов визнав повністю. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд досліджуючи матеріали справи, пояснення позивача, представника відповідача дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження позивача /а.с.6/ померла [PERSON] являвся її матірю. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.Інших спадкоємців немає Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК У країни при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

2 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 1 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, про що було зроблено актовий запис № 467. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Зазначала, що сім`я розпалася, вони з відповідачем мають різні характери, погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникають сварки. Збереження сім`ї вважає неможливим. Спору щодо поділу майна сторони на даний час не мають. Доньку на подальше виховання просила залишити з нею. В судове засідання позивачка не зявилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, письмових заперечень проти позову не подав. Суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 224 ЦПК України, розглянув справу в заочному порядку та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 1 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, про що було зроблено актовий запис № 467 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 032219). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Донька подружжя на подальше виховання залишається з позивачкою. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 23 січня 1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області , актовий запис № 01. В шлюбі народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Посилалася, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними не має взаєморозуміння. Чоловік зловживає спиртними напоями через що, виникають різні конфліктні ситуації. Все призвело до того, що вони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини викладені в позові на примирення не погодилася, просила розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причина його неявки суду невідома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони. 23 січня 1993 року зареєстрували шлюб у виконкомі Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області , актовий запис № 01. що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. В шлюбі народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Ухвалою Вижницького районного суду 17 листопада 2010 року сторонам надано строк на примирення один місяць.однак примирення між сторонами не досягнуто. Збереження сім'ї і шлюбу між сторонами стало неможливим. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України „суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення ". Враховуючи те, що у сторін відсутнє бажання зберегти сім»ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім»ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.ст. 110,112,114. СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Відповідач в законодавчовстановленому порядку повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, однак з довідки №1636 від 14.12.2010 року виконкому Сербичанської сільради Сокирянського району Чернівецької області встановлено, що вручити йому повістку не можливо, так як він відсутній по місцю реєстрації. Позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що подала до суду належно оформлену письмову заяву, в якій одночасно просить розглядати справу без її присутності. Суд увалив розглянути справу без присутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки позивачка не вказала в заяві, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], яка має не задовільний стан здоров'я та сина [PERSON], [INFO], який має задовільний стан здоров'я і які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Однак, відповідач як батько ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, немає стягнень по інших виконавчих листах. Перевіривши фактичні обставини, викладені в позові, які знайшли своє підтвердження, проаналізувавши досліджені письмові докази, які є належними і допустимими, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача витрат по справі. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явився, але в заяві до суду вказав, що він визнає зменшені:позовні вимоги та просить розглядати справу без його присутності. Позивачка зменшила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн., про що подала до суду належно оформлену письмову заяву, в якій також просить розглядати справу без її присутності. Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу в судовому засіданні без присутності сторін. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що сторони перебували в шлюбі і від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, має задовільний стан здоровя. Відповідач не працює і ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим вона бажає, щоб з нього у примусовому порядку стягувалися аліменти. По інших виконавчих документах іншого роду утримання з відповідача не проводяться. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача витрати по справі. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Відповідачка в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та вказала, що вони не проживають з відповідачем, спільних дітей, майна чи господарства не мають, вона 4 місяці проживає з іншим чоловіком, проте розривати шлюб з ним не бажає, оскільки той не повернув їй гроші за бичка, якого вони разом утримували. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Нікуліца» Позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказав у позовній заяві, в якій одночасно просить розглядати справу без його присутності. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано 27.07.2007 року виконкомом Коболчинської сільради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису № 05. Шлюб для обох повторний. Спільним сімейним життям вони прожили до серпня 2010 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають, проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, вони втратила почуття поваги та кохання одне до одного. Спільного майна та господарства не мають. Миритися не бажають. В добровільному порядку шлюб через органи РАЦС не розірвали. Ці обставини, підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, свідчать про те, що сторони тривалий час не підтримують сімейних відносин, а тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе і подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, змінивши відповідачці після розірвання шлюбу прізвище на «Нікуліца». На підставі ст.ст. 110, 112 С К України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 19.06.2009 року зареєстрованому у відділі РАЦС Жмеринського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №123. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку Тетяну, [INFO]. Позивачка просила розірвати шлюб, посилаючись на те, що у них різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені майже рік, примирення не можливе. В судове засідання позивачка не з»явилася , подала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю , також просила її прізвище після розірвання шлюбу змінити на Мазур. Відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, із наступних підстав. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили. Подальше сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 04.09.1983 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді: 1/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, 56. Спадкоємцями першої черги на майно, що залишилося після смерті вона та її сестри [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, позивачці у цьому було відмовлено, через ту обставину, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно.. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнала. Третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ» належним чином повідомлене про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, але у судове засідання не зявилося. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], помер 04.09.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом Ізмаїльським відділом РАЦС 05.09.1983 року. [PERSON] є донькою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про її народження, а тому є спадкоємицею першої черги, яка прийняла спадщину, шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Дорогинської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В позовній заяві вказує, що 07 травня 2010 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,79 га., розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, згідно державного акту серія ЯЖ № 368134, виданого 29.01.2009 року Ічнянською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Ічнянської райдержадміністрації від 14.09.2007 року № 388. Позивачка своєчасно прийняла спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказане спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, у позові просить розглянути справу за її відсутності. Представник Дорогинської сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 07 травня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,79 га., розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, згідно державного акту серія ЯЖ № 368134, виданого 29.01.2009 року Ічнянською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Ічнянської райдержадміністрації від 14.09.2007 року № 388, що підтверджується копією зазначеного документу (а.с.9). Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є позивачка по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб (а.с.11,12). В судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, тому суд вважає, що вона правомірно набула право власності на вказане спадкове майно, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved