Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], 14 жовтня 2009року народження. Мотивуючи тим, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, проживаючого з нею не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, проте подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала та просить справу розглядати у її відстуності. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих для суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином про що свідчать поштові повідомлення у матеріалах справи, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У звязку з цим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17.12.2010р., справа №2-2043/10р.(а.с.4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.З). Згідно довідки виконкому комітету самоорганізації населення мікрорайону №4 Прилуцької міської ради [PERSON] проживає в [INFO] разом із батьками, братом та малолітнім сином [PERSON], який знаходиться на її утриманні (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що відповідач матеріально сімю не утримує, вихованням сина не займається, а тому з нього слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини. Згідно ст.181 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від цього обовязку відповідач, який є батьком дитини, ухиляється, дитина перебуває на повному утриманні позивачки, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Також, згідно «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та «Декларації прав дитини», інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі інших осіб. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 199-200 СК України,

Outcome: approved