Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 21.02.2004 року зареєструвала шлюб з [PERSON] 13.09.2006 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої являється відповідач, згідно свідоцтва про народження дитини. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач зовсім не цікавиться дитиною, її станом здоровя, не приймає ніякої участі у її вихованні, навіть, не спілкується з нею, не телефонує. Відповідач не виконував і не виконує належним чином своїх батьківських обовязків відносно малолітньої доньки, оскільки протягом тривалого часу не приймає ніякої участі у її вихованні, не піклується і не опікується нею. Відповідач зовсім не спілкується з дитиною, не знає її інтересів, бажань та прагнень. З боку позивачки ніколи не було перешкод у спілкуванні доньки з батьком. Тому позивачка просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка та її представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Додатково суду пояснили, що ніколи не перешкоджали відповідачу в спілкуванні з дитиною. Позивач останні три роки зовсім не цікавився життям доньки, станом її здоровя не надав ніякої матеріальної підтримки в її вихованні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти позбавлення його батьківських прав. Суду пояснив, що з 2008 року мешкає в місті Славянську Донецької області, працює на приватній автомійці менеджером, без належного оформлення трудових відносин. Назвати суму заробітної плати відмовився. Не міг пояснити яким захворюваннями страждає його донька, не знає адресу та назву виховного закладу та школи яку та відвідує, вважав, що в 2010 році спілкувався з дитиною тричі, коли приїздив до м. Суми, повідомляв, що не знає про рішення суду про стягнення з нього аліментів і дізнався про існування боргу тільки після звернення позивачки до суду з цим позовом. На даний час не може погасити заборгованість і надіється «вирішити питання» в подальшому. Надати докази матеріальної допомозі своїй дитини після 2006 року, коли шлюб між сторонами було розірвано не може. Дійсно відмовився надати згоду на поїздку доньки до Росії влітку 2010 року, оскільки вважає, що мати доньки негідно себе поводить, будь-яких інших обґрунтувань своєї відмови на дачу згоди на поїздку дитини до родичів дружини в Росії надати не може. Представник третьої особи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду висновок про можливість позбавлення відповідача батьківських прав. Додатково пояснив, що оскільки після відкриття провадження по справі і початку розгляду справи по суті зясувалось, що відповідач мешкає в м. Славянську, звязались з ним та запропонували зустрітись для зясування обставин його участі у вихованці донки, відповідач від зустрічі ухилився. При спілкуванні з вчителями на психологами навчального закладу, де навчається малолітня донька, зясувалось, що остання батька фактично не згадує, він жодного разу не відвідав школу, оточуючи дівчину вчителя та вихователі вважають, що батько не цікавиться дитиною та не приймає участь у її вихованні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивача та відповідача. Підтвердила, що [PERSON] не відвідує свою доньку протягом тривалого часу, фактично більше 3-х років.. Крім того, в серпні 2010 році вона стала свідком сварки [PERSON] та [PERSON] в ході якої відповідач заявив, що його донька - [PERSON], йому не потрібна, бо в нього є інша дитина. Представник позивачки [PERSON]Я, надавши пояснення суду в якості свідка, суду пояснив, що він є батьком позивачки, після розірвання шлюбу між сторонами [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, остання знаходиться на вихованні [PERSON] Лише один, раз приблизно три роки тому, коли донька [PERSON] в результаті захворювання опинилась в реанімаційному відділенні дитячої лікарні, вони викликали відповідача, але замість допомоги останній вчинив сварку, звинувачуючи інших, в тому числі позивачку в хворобі дитини. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що вона є сестрою позивачки і стверджує, що протягом останніх 3-4 років відповідач не відвідує дитини, не цікавиться нею, не надає матеріальної допомоги на її виховання. Судом встановлено, що сторони з 21.02.2004 року по 13.09.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі. (а.с.5-6) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої являється відповідач, згідно свідоцтва про народження дитини. (а.с.5) Малолітня донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідно до довідки ДНЗ № 22 «Джерельце» [PERSON] за період 2006-2010 року участі у вихованні дитини не приймає (а.с.7), не приводив дитину в дитячий садочок та не забирав її. Згідно довідки медичного закладу [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у фтизіатра з діагнозом «тубінфікована» з 2008 року. Про наявність цього діагнозу відповідачу нічого не відомо, вказані обставини підтверджуються копією відповідної довідки та поясненнями відповідача під час судового засідання. Відповідно до Висновку про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] квартира позивачки за адресою м. Суми вул. Ковпака, 43/91, відповідає встановленим умовам проживання. Згідно пояснень матері відповідача, наданих працівнику Служби, [PERSON] протягом двох років з дитиною не спілкувався. Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Відповідно до довідок Ковпаківського ВДВС станом на 01.12.2010 року заборгованість по сплаті аліментів відповідача складає 12880,41 грн. (а.с. ), аліменти не сплачувались в жодному з місяців в період з липня 2007 року по листопад 2010 року. Суд вважає, що між сторонами склалися відносини, що регулюються нормами СК України. Ст. 150 СК України передбачає обовязок батьків піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У випадку ж ухиляння від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, мати (батько) можуть бути позбавлені батьківських прав, як це зазначено у п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Суд вважає, що під час судового засідання достовірно встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки, а саме - не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини і її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Оскільки, під час судового розгляду справи, знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що батько дитини не виконує своїх батьківських обовязків, суд, на підставі п.2 ч.1 ст. 164, 165 СК України, вважає її позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved