overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 03.11.09. року народження, щомісячно, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах, від яких 03.11.09. народилася дочка [PERSON]. Сімейне життя не склалося, з травня місяця 2010 року вона з відповідачем не проживає, шлюбні стосунки не підтримує, дитина знаходиться на повному її утриманні, батько у вихованні доньки та матеріальному забезпеченні участі не приймає. Відповідач до судового засідання двічі не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений був своєчасно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Сторони по даній справі з січня 2009 року перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких 03.11.09. народилася дитина [PERSON]. Сімейне життя між сторонами не склалося, після розірвання стосунків дитина проживає разом з матірю, спору щодо її проживання між сторонами не викає. Як свідчить довідка виконавчого комітету Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області № 333 від 11.11.10. неповнолітня дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Судовим розглядом встановлено, що відповідач неповнолітню дитину не провідує, матеріально не забезпечує, участі у вихованні дочки не приймає. Обовязок батьків утримувати дітей, закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідачем проігнорований. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначив, що 10 квітня 2010 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область Ізмаїльський район с.Утконосівка вул. Горького, 4. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON], позивач по справі, який вважає себе таким, що прийняв спадщину, адже своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. З цих підстав позивач просив визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає та просить справу розглядати без участі їх представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], помер 10 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 11 квітня 2010 року, серія І-ЖД № 222057. Позивач [PERSON], являється рідним сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14 березня 1959 року, серія ІІІ-ЯР №521395. Інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, ? частини житлового будинку з надвірними спорудами № 4 по вул. Горького с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач у встановлений законом строк, звернувся в Ізмаїльську державну нотаріальну контору Одеської області, с заявою про прийняття спадщини, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] Але у звязку з тим, що будинок встановленому законом порядку не був оформлений та зареєстрований, йому було відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджено листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 08.12.2010р., за №2-668/02-14. Право власності спадкодавця на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область Ізмаїльський р-н, с.Утконосівка, вул. Горького, 4, підтверджується рішенням про правову реєстрацію житлового будівництва [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 21.07.2003р., за №61. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач ВАТ «ЕК» «Дніпрообленерго» в особі структурної одиниці Петропавлівський РЕМ звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків згідно актів та про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію до відповідача [PERSON]. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач [PERSON], що проживає за адресою: [INFO] а, с. Олефірівка, Петропавлівського району Дніпропетровської області є споживачем електричної енергії ВАТ «ЕК» «Дніпрообленерго». Під час контрольних відвідувань будинку вищевказаного споживача працівниками Петропавлівського РЕМ неодноразово виявлялись факти порушення споживачем п. п. 42, 48, Правил користування електричною енергією для населення внаслідок чого було складено акти про порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме акти: № 030045 від 02.06.2010 року, № 041652 від 03.08.2010 року, № 041659 від 02.09.2010 року. На підставі вищевказаних актів протоколу у відповідності з Методикою НКРЕ було визначено кількість недонарахованої електроенергії і нараховано збитки спричинені Енергопостачальній компанії на суму 225 грн. 24 коп, а також за споживачем спостерігається заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 87,15 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24 липня 2008 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого позивач відкрив відповідачці кредитну лінію в сумі 1500,00 грн. для поточних потреб та сплати комісійної винагороди за надання кредиту на необмежений строк до розірвання договору відповідачем чи позивачем, а відповідачка зобовязалася погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, плату за обслуговування в сумах, строках та на умовах, передбачених договором кредиту. Згідно умов договору у випадку зняття готівки в банкоматах та відділеннях Банку, відповідачка повинна сплатити плату, що встановлена Додатком до Договору, а саме 3 % від знятої суми, але не менше ніж 10 грн. У кожному випадку зняття готівки, на зняту суму нараховуються відсотки з дня зняття згідно процентної ставки 36 % річних. За несвоєчасну сплату мінімального платежу нараховується штраф, що визначається Додатком до Договору 1% від суми заборгованості, але не менше ніж 50 грн. Позивач у відповідності до умов Договору змінив процентну ставку за кредитом з 36 % річних на 38 % річних. Позивач свої зобовязання за договором виконав, а відповідачка порушила зобовязання щодо своєчасної сплати кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом в сумі 1500,00 грн., по процентах 960,15 грн., плати по кредиту 442,37 грн. Просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але завчасно надав письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася по невідомим суду обставинам. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. З копії кредитного договору від 24 липня 2008 року вбачається, що позивач надав відповідачці кредит в сумі 1500,00 грн. на необмежений строк. З розрахунку заборгованості по зазначеному кредиту вбачається факт неналежного виконання відповідачкою своїх зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. В матеріалах справи є копія повідомлення на імя відповідачки щодо необхідності погашення заборгованості по кредиту. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Понесені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачки у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

ТОВ „Український промисловий банк звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 21\~306 грн. 08 коп., судові витрати в сумі 333 грн. 06 коп. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, направивши до суду заяву, в якій на задоволенні позову наполягала повністю, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згоден з розрахунком заборгованості. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 30 січня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 20-0191005/ФК на суму 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 19,5 % річних зі строком повернення до 29 січня 2010 року. В порушення п.п. 2.4 та 2.7 [PERSON] свої зобовязання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконує. В звязку з чим згідно п. 5.2 Договору за неналежне виконання зобовязань позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Станом на день подання позовної заяви до суду загальний розмір заборгованості складає 21 306 грн. 08 коп., з яких заборгованість по кредиту 12848 грн. 51 коп., заборгованість по відсотках 5834 грн. 77 коп., заборгованість по пені 2622 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Провівши аналіз наданим в цій частині вимог доказам, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого за кредитним договором зобовязання /в формі його неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строк, визначений кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав на території України , в місті Харкові, до 16 серпня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народився 12.12.1976 року в м. Хелвачаурі Республіки Грузія. У березні 1989 року він прибув на територію України з Республіки Грузія з батьками до своїх родичів до міста Харкова,де постійно проживав за адресою: [INFO] до 16 серпня 1991 року. Потім, в серпні 1991 року виїхав до Республіки Грузія, а в 2008 році знову приїхав до міста Харкова, де проживає постійно до теперішнього часу. Встановити факт постійного проживання на території України він може тільки через суд, а тому звернувся з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з?явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, доводи заяви підтримав, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 18 грудня 1991 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] в період з березня 1989 року по 16 серпня 1991 року проживав в місті Харкові, а потім виїхав в Республіку Грузія. В теперішній час він також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України до 16.08.1991 року. Підстав ставити під сумнів показання даних свідків у суду немає. Окрім цього факт постійного проживання на території України засвідчує і імміграційна віза в паспортному документі [PERSON] Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з березня 1989 року по 16 серпня 1991 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на час її навчання та частково змінивши свої вимоги просить стягувати з відповідача аліменти щомісячно в твердому грошовому вираженні в суммі по 200 грн. на період його навчання в Одеському театральному художньому училищі. Свої вимоги позивач стверджує тим, що відповідач до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. Після закінчення школи позивач пішла на навчання до Одеського театрального художнього училища та на даний час є студентом 1-го курсу денного відділення народної художньої творчості. Позивач стверджує, що за період після досягнення нею повноліття та за час навчання, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та її утримання на період навчання. На даний час позивач утримує себе, та немає достатньо коштів для відповідного матеріального забезпечення. В звязку з тим, що позивачу на своє утримання та забезпечення не вистачає коштів, вона просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 200 грн щомісячно на період її навчання до 01.07.2013 року. Відповідач в судовому засіданні позов в зміненому вигляді визнав, погодився на стягнення аліментів по 200 грн щомісячно. На підставі викладеного, з огляду на ствердження позивача та відповідача враховуючи надані ними докази, з огляду на необхідність утримання дитини, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

03.11.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що згідно рішення Марківського районного суду Луганської області від 16.07.2007 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Вказаним рішенням вона призначена опікуном [PERSON] та на її користь з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25% з усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Марківського районного суду від 30.09.2010 року прийнята її відмова від стягнення аліментів з [PERSON] на її користь аліментів та заборгованості на утримання неповнолітньої доньки станом на 20.09.2010 року, яке проводилось на підставі виконавчого листа №2-488 від 16.07.2007 року, оскільки місце знаходження відповідача не було відомо. На даний час дитина знаходиться на її утриманні , відповідач матеріальної допомоги для її утримання не надає, в звязку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів її доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення .Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязків щодо утримання дитини. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дитини , яка проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач зазначені обставини не заперечив . Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усього заробітку (доходу) щомісяця, за весь час навчання сина, до досягнення ним 23 років, починаючи з 01.07.2010 року, оскільки він є студентом денної форми навчання та знаходиться на утриманні позивачки, проживає з нею і потребує матеріальної допомоги, а відповідач у стані таку допомогу надавати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та змінила розмір позовних вимог, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій одиниці, а саме 200 гривень щомісячно, за час навчання до досягнення нею 23 років. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з»явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 11.10.1991 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає з позивачкою. Згідно довідки Запорізького професійному торгово-кулінарному ліцеї [PERSON] є студентом денної форми навчання. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 11 листопада 1997 року. Від шлюбу у сторін 01 травня 1998 року народився син [PERSON]. Позивач згідно позовної заяви просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони разом не проживають, дитина знаходиться на її повному утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та додала, що в провадженні суду є справа за її позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, на примирення не погоджуються, останній на даний час не працює , має нерегулярні, мінливі заробітки, змінила розмір позову, просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень . Відповідач позов визнав. Заслухавши сторони , дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно довідки Івашковецької сільської ради на утриманні [PERSON] знаходиться неповнолітній син [PERSON]. Сторони не хворіють, відповідач не працює , інших утриманців немає. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПКУ у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Сторони 20 травня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу 28 червня 2008 року народилась дочка [PERSON]. Позивач просить шлюб розірвати, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось , понад рік вони проживають окремо . Вона створила сім»ю з іншим чоловіком, від якого завагітніла і очікує народження дитини. Стосунки з відповідачем не підтримують, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу . Відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.110 СК України чоловік, дружина мають право пред»явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою. Судом встановлено, що сторони перебувають у неприязних відносинах, не вжили ніяких заходів до примирення і збереження сім»ї, проживають окремо, позивач створила сім»ю з іншим чоловіком [PERSON], від якого вагітна, наполягають на розірванні шлюбу. В судовому засіданні [PERSON] визнав своє батьківство щодо зачатої дитини [PERSON] Приймиаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження сім»ї буде суперечити інтересам позивача, інтересам її майбутньої дитини і це має істотне значення.

Outcome: approved