overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів, посилаючись на те, що 16.07.2008 року [PERSON] уклав з ЗАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» договір про отримання позики у розмірі 2400грн., які отримав по видатковому ордеру № 1254 від 17.07.2008 року . Ним було погашено 600 грн.. після чого ЗАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» звернуся з позовом о суду про стягнення цих коштів з нього та [PERSON]. Позов було задоволено і він погасив за боргом [PERSON] 1953грн. - як основний борг., 195грн.ЗО коп. -виконавчий збір, 66 грн.98 коп. - витрати на проведення виконавчих дій, а всього 2215грн.28 коп. Добровільно відповідач суму не повертає, посилаючись на відсутність грошових коштів. Оскільки ним особисто погашена заборгованість за [PERSON], то нього перейшли всі права кредитора у цьому зобовзанню. Тому просив стягнути з відповідача 2215грн. 28 коп. та судові витрати . судовий збір 51 грн. Та 120 грн. витрати за розгляд справи в суді. У попереднє судове засідання позивач не зявився, позов підтримав і просив розглядати справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, позов визнав, просив розглядати справу без його участі, про що надав суду заяву . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. * Судом встановлено, що за договором безпроцентнох ссуди від 16.07.2008 року Денега отримав від ЗАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» грошові кошти в сумі 2400грн. Поручителем по договору став [PERSON] Оскільки [PERSON] погасив лише 600грн., з заробітної плати [PERSON] утримано 1953грн. на користь ЗАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» , виконавчий збір в сумі 195, 30 грн., та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 66, 98 грн. Відповідно до ст.556 ч.2 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання забезпечені порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечують його виконання. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 556 ч.2 ЦК України підстави для стягнення коштів з відповідача. На підставі ст. ст. 556 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що з березня 2007 року вона є членом Кредитної спілки „Надія". Між позивачкою та відповідачем 17 серпня 2009 року був укладений депозитний договір № 453 на суму 10000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності та платності на строк 12 місяців. У зв'язку з порушенням умов надання фінансових послуг стосовно щоквартальної сплати відсотків, та по закінченню терміну дії договору відповідач не повернув суму внеску та нарахованих відсотків. Відповідач зобов'язання за депозитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором складає 11600,00 гривень. Просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, передані нею в користування відповідачу сума яких складає 11600,00 грн. та судові витрати у справі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, позов визнав повністю, просив справу слухати за його відсутності про, що надав суду письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Матеріалами справи встановлено, що між позивачкою та Кредитною спілкою «Надія» 17 серпня 2009 року укладено депозитний договір № 453, за умовами якого позивачка надала відповідачу внесок на депозитний рахунок у розмірі 10 000,00 гривень строком на 12 місяців на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідач зобов'язання за депозитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором складає 11 600,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 526 ЦК України підстави для стягнення заборгованості за депозитним договором, розмір заборгованості є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 116 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню сплачені нею, відповідно до квитанції витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

15.06.2010 р. ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання договору, стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.05.2008 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником є ПАТ «[PERSON] Аваль») та відповідачем був укладений Кредитний договір № 014/08-112/79705 на суму 11 773 доларів США, з виплатою за користування кредитом 13,8 % річних, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його використання та штрафні санкції. Оскільки [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з нього суму заборгованості у розмірі 99\~137,65 грн., а саме: заборгованість за кредитом 67\~748,07 грн.; відсотки за користування кредитом 716,57 грн., пеня 16\~527,27 грн., заборгованість за простроченими платежами по кредиту в розмірі 14\~145,73 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 29.05.2008 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/08-112/79705 на суму 11 773 доларів США, з виплатою за користування кредитом 13,8 % річних. З умовами договору [PERSON] був ознайомлений, ним він підписаний. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 23.04.2010 р. сума заборгованості відповідача по кредиту складає 99\~137,65 грн., а саме: заборгованість за кредитом 67\~748,07 грн.; відсотки за користування кредитом 716,57 грн.. пеня 16\~527,27 грн., заборгованість за простроченими платежами 14\~145,73 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову до суду в розмірі 991,38 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 651 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 24 травня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міськвиконкому Черкаської області, актовий запис № 67, посилаючись на те, що спільне проживання з відповідачем не склалося, в звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя та несумісні характери, через що в сімї постійно почали виникати сварки та непорозуміння. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2009 року, спільне господарство не ведеться, вона має іншого чоловіка, з яким має намір створити нову сімю. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає і буде проживати біля неї. Питання про розподіл спільного майна вирішать добровільно. Надалі спільне проживання з відповідачем вона вважає неможливим, на примирення категорично не згідна. А тому за таких обставин вона і змушена була звернутися до суду з даним позовом. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав повністю, згідний на розірваня шлюбу, на примирення не згідний. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне заявлений позивачкою позов задовольнити. Вимоги позивачки законні, обґрунтовані та в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно зареєстрували шлюб зареєстрований 24 травня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міськвиконкому Черкаської області, актовий запис № 67, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Сторони шлюб зареєстрували вперше. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.5), яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Подальше спільне проживання, збереження сімї та шлюбу між сторонами неможливе, оскільки вони мають різні погляди на життя та несумісні характери, через що в сімї постійно почали виникати сварки та непорозуміння. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2009 року, спільне господарство не ведеться, позивачка проживає з іншим чоловіком та має намір створити з ними нову сімю. На примирення сторони категорично не згідні. Питання про поділ майна вирішать добровільно. А тому виходячи із викладеного суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. На підставі ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

У жовтні 2010р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 08.11.2000р. він придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу житла на ТБ «Українська Біржа Нерухомості». На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном. Продавці ніяких претензій не пред'являють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовляються. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд, визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі «Свідоцтва про право власності на житло», виданого ЖКВ ВО «Зоря» від 23.01.1996р., р. № 230, зареєстрованого ММБТІ за № 18245 від 20.02.1996р. 08.11.2000р. на ТБ «Українська Біржа Нерхомості» був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони. Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору купівлі- продажу дотримані, проте від нотаріального посвідчення договору відповідачі відмовляються. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

У листопаді 2010р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 15.10.2001р. він придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу житла на Українській Товарній Біржі «Миколаїв-Гарант». На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном. Продавці ніяких претензій не пред'являють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовляються. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд, визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] (1/2 частина), [PERSON] (1/2 частина) на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 03.10.2001р., виданого Управлінням майном комунальної власності ММР, згідно з розпорядженням від 03.10.2001р., р. № 2804-р, зареєстрованого ММБТІ за № 17033 від 04.10.2001р. 15.10.2001р. на Українській Товарній Біржі «Миколаїв-Гарант» був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони. Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору купівлі- продажу дотримані, проте від нотаріального посвідчення договору відповідачі відмовляються. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

25.10.2010р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам на утримання [PERSON], мотивуючи свою вимоги тим, що на підставі рішення Ленінського районного суду від 24.03.2005 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти у розмірі 1\\4 частини усіх доходів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Проте відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 9 847 грн. 61 коп. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти існування заборгованості не заперечували, однак вважали, що вимоги позивачки передчасні, оскільки виконавче провадження по стягненню аліментів на утримання сина не закрите. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. З 11.01.2005року з [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку. Згідно довідки ДВС заборгованість по сплаті аліментів складає 9 847 грн. 61 коп. (арк. цив. справи - 4). Відповідно до наданих суду документів, відповідача було звільнено з посади монтажника ТОВ «Тед-Мастер», внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість (арк. цив. справи - 25,26). Як вбачається з пояснень відповідача, позивачки та їх представників, виконавче провадження по справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] не закрито та знаходиться на виконанні у ДВС, а тому суд вважає позовні вимоги позивачки передчасними. Таким чином на підставі вищевикладеного, оцінюючи надані суду докази, суд вважає, що у задоволені позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.1999 р. між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу [ADDRESS]. Вказаний Договір був посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в ММБТІ. На теперішній час позивачка має намір розпорядитися своїм майном, однак оригінал Договору купівлі-продажу був нею втрачений. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності на [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.12.1999 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до Довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-проводу від 28.12.1999 р. Відповідно до Довідки ОСББ «Хвиля» № 67 від 27.06.2006 р. та відповідно до Виписки з домової книги в [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. Проте на теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки правовстановлюючий документ, а саме Договір купівлі-продажу від 28.12.1999 р. - втрачений. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого в смт Ширяєве Ширяївського району Одеської області по вул.. Ломоносова, 6, укладений між нею - [PERSON] та [PERSON], та визнати за нею - [PERSON] право приватної власності на вищевказаний будинок, так як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач уклала простий письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого в смт Ширяєве Ширяївського району Одеської області по вулиці Ломоносова, 6, про що відповідач написала розписку про отримання коштів за проданий будинок в повному обсязі, та претензій до покупця не має. Вона виконала всі умови договору купівлі-продажу, а відповідач, отримавши кошти, ухиляються від його нотаріального посвідчення, так як вчасно не привела в належний стан технічну документацію на будинок, та не здійснила приватизацію земельної ділянки. На підставі викладеного просили позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про виклик до суду. Позовні вимоги підтверджуються: копією технічного паспорту житловий будинок (а.с.7-9); копіями паспортів (а.с.5,6); розпискою (а.с.16); копією рішення виконкому Жовтневої с\\р (а.с.14), копією договору купівлі-продажу (а.с.11), витягом з реєстру (а.с.10), копією витягу з Державного правочинів (а.с.12), копіями квитанцій про сплату послуг (а.с.13), довідками Ширяївської с\\р (а.с.14,15). Судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст.. 626 ЦК України - договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Приймаючи до уваги, що позивач виконав всі істотні умови договору, а відповідач навмисно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, яка передбачає, що якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, в праві визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого в смт Ширяєве Одеської області по вул.. Зелена, 20, укладений між ним - [PERSON] та [PERSON], та визнати за ним [PERSON] право приватної власності на вищевказаний будинок. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та пояснили, що його він уклав простий письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого в смт Ширяєве Одеської області по вулиці Зелена, 20, про що власник будинку, на той час - [PERSON], 15.06.2009 року написала розписку про отримання коштів за проданий будинок в повному обсязі в присутності свідків. В подальшому вони сподівалися належним чином оформити вказану угоду, шляхом звернення до нотаріуса, однак не встигли цього зробити, так як 03.09.2009 року [PERSON]Д померла. На підставі викладеного просили позов задовольнити, так як іншим шляхом він не може оформити право власності на будинок. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються: копією технічного паспорту житловий будинок (а.с.7-10); копіями паспортів (а.с. 11,20); розпискою (а.с.6); копією свідоцтва про право власності на домоволодіння (а.с.5), заявами (а.с. 17,19), копіями свідоцтв про народження (а.с.23,24). Судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст.. 626 ЦК України - договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, в праві визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved