Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться в с. Незвисько вул. Придністровська,44 Городенківського району, просить суд зобовязати відповідачку повернути їй самовільно захоплену земельну ділянку розміром 32 квадратних метри. В заяві про зміну позовних вимог [PERSON] також просить суд зобовязати [PERSON] переставити вїзні ворота до її господарства, щоб забезпечити доступ [PERSON] до свого муру, перекрити стару будівлю, щоб конструкції не перетинали межі сусідньої ділянки, при перемуруванні стіни старої будівлі, що служить межовою лінією, відсунути межу сусідньої ділянки на 1 м в свою сторону для забезпечення вільного доступу до неї, а також звільнити громадський прохід між господарством [PERSON] та гаражем, який розданий їй, як майновий пай. Позовні вимоги мотивувала тим, що їх господарства, які знаходяться в с. Незвисько, знаходяться по сусідству, а земельні ділянки межують. [PERSON] проживає в м. Коломия, і є власником житлового будинку з господарськими спорудами в с. Незвисько в порядку спадкування після смерті родичів. Позивачка [PERSON] в позові зазначає, що користуючись тим, що вона тривалий час не проживає в с. Незвисько, [PERSON] самовільно пересунула паркан, що відгороджував їх господарства та розмежовував їх земельні ділянки та захопила один метр її земельної ділянки по довжині 32, тобто 32 квадратних метри, в підтвердження чого покликається на акт комісії сільської ради від 05 вересня 2008р., хоча повторно комісія сільської ради не підтвердила даних висновків. [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON], та уточнення до зустрічної позовної заяви, в якій просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою та обслуговуванні житлового будинку, провести реконструкцію господарської споруди (літньої кухні), внаслідок чого повернути самовільно захоплену частину її земельної ділянки; відвести в сторону свого будинковолодіння шляхом реконструкції даху та встановлення ринви стічні води, виведені на подвіря [PERSON], демонтувати та перенести збірник для гною та сміття, що розміщений біля господарства [PERSON] зі сторони вулиці. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 1939 року постійно проживає в даному господарстві в с. Незвисько, житловий будинок був побудований приблизно в 1914р. До 2002 р. садиба [PERSON] межувала з садибою [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його донька [PERSON] Межа між господарствами у вигляді паркана була встановлена приблизно в 1987 році, і цей паркан не переносився. Після того, як власницею садиби стала [PERSON], вона встановила межу, протягнувши шнур від стіни старого будинку до кінця садиби, не залишивши відстані між межею та будівлею, хоча п.2.20 передбачає, що таку відстань слід приймати не менше 1 метра. В судовому засіданні кожна із сторін та їх представники підтримали свої позовні вимоги, та не визнають позовних вимог іншої сторони. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] подала документи, які стверджують, що вона є спадкоємцем за законом [PERSON], якому згідно рішення Незвиської сільської ради від 31.12.1993 р. в приватну власність передані земельні ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га на 4-х ділянках. [PERSON] подала Рішення Незвиської сільської ради від 31.12.1993 р., згідно з яким в приватну власність передані земельні ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,10га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,6 га на 2-х ділянках. [PERSON] суду пояснила, що за її зверненням до Незвиської сільської ради в травні 2007 р. був складений акт про те, що [PERSON] захопила частину її земельної ділянки, після того декілька місяців чекала, щоб вона перенесла на інше місце паркан між господарствами. Так як [PERSON] не переносила паркан, тому воназвернулась до голови РДА щоб призначили комісію для встановлення захвату її земельної ділянки сусідкою [PERSON] За результатами роботи комісії від 05.09.2008 р., в якій брали участь представники сільської ради та районного відділу земельних ресурсів, були підтверджені висновки попередньої комісії. Вважає, що розмір земельної ділянки, якою вона користується, не відповідає тому розміру, який по карті, а є меншим, за рахунок того, що її землю захопила [PERSON]. Сказати, яку кількість землі захопила [PERSON], позивачка [PERSON] не може. Звертає увагу суду на те, що при перекритті старої будівлі [PERSON], остання підняла дах, з чим категорично не згідна [PERSON], тому просить суд зобовязати відповідачку перекрити стару будівлю, щоб конструкції даху не перетинали межі сусідньої ділянки, і при перемуруванні стіни старої будівлі, що служить межовою лінією, відсунути межу сусідньої ділянки на 1 м в свою сторону. А також вважає, що необхідно перенести браму до господарства [PERSON] на інше місце, навпроти її криниці. [PERSON] та її представник суду пояснили, що суперечки з сусідами з приводу користування земельною ділянкою почались після того, як вони почали добудову в своєму господарстві. Дозвіл на добудову був отриманий в 2007 р., є всі необхідні документи. Паркан, перенести який просить [PERSON], був покладений давно, приблизно 20 років назад, його ніхто не пересував на інше місце. В 2009 р., з звязку з тим, що затікала стіна на старій будові, був перекритий дах, але стіну цієї будови не перемуровували, не пересували на інше місце, дощові води з цієї будови відведені ринвою в сторону господарства [PERSON], тому ніяких перешкод з їх боку для [PERSON] вони не чинять. На подвіря [PERSON] з накриття муру довжиною майже 7 м, що знаходиться на межі між господарствами [PERSON] та [PERSON], стікають дощові води, тому [PERSON] просить зобовязати [PERSON] відвести їх в свій бік, при цьому врахувати, що ринвою це зробити неможливо, так як будуть перешкоди для заїзду до господарства. При цьому нагадує, що батьком [PERSON] було допущено порушення будівельних норм при будівництві літньої кухні, яка йде по межі після цього під навісу, і в звязку з тим, що дах літньої кухні сусіда на куті перешкоджав проїхати до господарства [PERSON], тому його пізніше переробили. Одночасно пояснила, що вона підписала акт від 05.09.2008 р., складений комісією сільської ради, але пізніше подала заяву про відкликання свого підпису, так як обміри земельної ділянки [PERSON] були зроблені тільки до її паркана, який розміщений не на межі її господарства. 21.07.2009 р., коли комісією сільської ради була переміряна земельна ділянка [PERSON], було встановлено, що в її користуванні знаходиться більше землі, чим зазначено по карті, але в той час [PERSON] якраз забрала паркан, що знаходиться з іншої сторони її господарства, не з сторони [PERSON] Суд, вислухавши сторони, їх представників, свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], експерта [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони проживають по сусідству в с. Незвисько Городенківського району по вулиці Придністровській, їх господарства межують. [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2007 р. є спадкоємцем майна [PERSON] Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розміщеного в с. Незвисько по вул. Придністровська, 44. Згідно рішення 16 сесії ХХІ скликання Незвиської сільської ради від 31.12.1993 р. [PERSON] в приватну власність передана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га, на 4-х ділянках. [PERSON] згідно з Рішенням Незвиської сільської ради від 31.12.1993 р. в приватну власність передані земельні ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,10га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,6 га на 2-х ділянках. На час розгляду справи державних актів на право власності на земельні ділянки сторони не мають. Сторони є землекористувачами суміжних земельних ділянок, розміщених в с. Незвисько Городенківського району: [PERSON] по вул. Придністровська, 44, [PERSON] - по вул. Придністровська, 45. Межовими знаками між господарствами сторін, починаючи від вїзних воріт є мур довжиною 6,9 м, який належить [PERSON], мур довжиною 08, м, який належить [PERSON], підмурок з шиферною огорожею довжиною 22,3м, який належить [PERSON], задня стіна підсобного приміщення довжиною 9,37 м, що належить [PERSON], дощана огорожа 0,83 м, що належить [PERSON], задня стіна туалету, який належить [PERSON], дощана огорожа з колючим дротом 21,94 м, яка належить [PERSON], огорожа з колючого дроту 7,05 м, яка належить [PERSON], що відображено в Акті від 11.05.2010 р., складеному комісією Незвиської сільської ради, в присутності сторін, який [PERSON] підписати відмовилась. Ст. 108 Земельного кодексу України визначено, що у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів; до того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди. Відповідно до карти с. Незвисько, виготовленої Івано-Франківським філіалом інституту Укрземпроект в 1987 р., ділянка № 102, якою в даний час користується [PERSON], складала площу 0,14 га, площу господарства № 103, якою користується [PERSON], на карті прочитати неможливо. З пояснень сільського голови [PERSON], допитаного судом, як свідка, встановлено, що [PERSON] огорожу на земельній ділянці, якою вона користується, з протилежної сторони від суміжника [PERSON] поклала не на межі, а значно ближче в свій бік, таким чином відбулось зменшення розміру її земельної ділянки порівняно з картою. Цей факт знайшов відображення в Акті, складеному комісією Незвиської сільської ради від 21.07.2009 р., де виміряні фактичні розміри земельної ділянки [PERSON] без «умовної огорожі», яка на час обміру була відсутня. Свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що вони приймали в участь в роботі комісії Незвиської сільської ради за заявою [PERSON], на «око» було видно, що паркан між господарствами суміжників давній, обміри господарства [PERSON]. були проведені від будови [PERSON] до огорожіМарущак О.Д. Висновком експерта № 105 встановлено, що за результатами проведеної геодезичної зйомки [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,1512 га. З горизонтальної зйомки земельної ділянки, якою користується [PERSON] в с. Незвисько Городенківського району, проведеної ТзОВ «ТисаЗахід» м. Коломия, видно, що з сторони, протилежної від господарства [PERSON], позначеної буквами «А», «Б» йдуть землі с/р (стежка заг. користування), що свідчить про те, що [PERSON] знов встановила огорожу не на межі. Таким чином, судом встановлено, що зменшення розміру земельної ділянки [PERSON], порівняно з картою 1987р., відбулось не за рахунок збільшення земельної ділянки [PERSON], а в результаті встановлення [PERSON] огорожі не на місці, де проходить межа її господарства з сторони суміжника Сенюк, а значно ближче в свій бік. Відповідно - відсутнє захоплення земельної ділянки [PERSON] відповідачкою/позивачкою [PERSON] З схеми розбивки будівель в Будівельному паспорті [PERSON], виготовленому відділом архітектури Городенківської РДА в 2007 р., судом встановлено, що заїзд до її господарства розташований перед суміжною будівлею літньої кухні [PERSON], криниця в її господарстві розташована після цієї будівлі. Крім того, свідок [PERSON] ствердив, що він міняв ворота в [PERSON],при цьому старі деревяні зняли і на їх місце поставили нові. В них в господарстві він ще знімав паркан, тому що він був поломаний,його поклали в дворі. А тому суд вважає безпідставними позовні вимоги [PERSON] про перенесення вїзної брами до господарства [PERSON] на місце, розташоване навпроти криниці [PERSON] Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Оскільки [PERSON] не перебудовувала свою стару будівлю, не збільшувала її розмір, не перетнула межу сусідньої ділянки, а, перекривши дах на своїй старій будівлі, здійснювала свої права, як власник, при цьому встановила ринву, відвівши дощові води в сторону свого господарства, що видно з поданих сторонами фотографій, тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають до задоволення. Так як діями [PERSON] щодо використання проходу між її господарством та гаражем, отриманим нею, як майновим паєм, не порушені права [PERSON], тому вимоги останньої щодо звільнення цього проходу не підлягають до задоволення. В судовому засіданні знайшло підтвердження посилання [PERSON] та її представника на те, що з накриття муру [PERSON], що знаходиться на межі між господарствами [PERSON] та [PERSON] дощові води потрапляють на територію останньої і причиняють шкоду її майну. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та зобовязати [PERSON] провести реконструкцію накриття муру довжиною 6,85 м, що знаходиться на межі між її господарством та господарством [PERSON], встановивши нахил накриття муру в сторону господарства [PERSON] Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачкою [PERSON] та її представником не подано переконливих доказів на підтвердження позовних вимог щодо спричинення їй перешкоди в користуванні її земельною ділянкою [PERSON] та зобовязання [PERSON] провести реконструкцію господарської споруди (літньої кухні). Оскільки збірник для гною та сміття, розміщений біля господарства [PERSON] зі сторони вулиці знаходиться на землях Незвиської сільської ради, і його встановленням не порушені права [PERSON], як власника, тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають до задоволення. Питання розподілу судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 16,319, 322 ЦК України, ст.ст. 12, 103,108, 125 Земельного кодексу України,

Outcome: partial