Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про надання житлового приміщення, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 28.12.1993р. його сім'я у складі: матері [PERSON] та її дітей [PERSON] і [PERSON] були включені до списків к позачергове забезпечення житловою площею, як постраждалих від Чорнобильської катастрофи І-ї категорії. Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 28.04.2004р. у зв'язку із смертю [PERSON] справу квартирного обліку було переведено на імя [PERSON] Разом з тим, виконавчий комітет в порушення вимог чинного законодавства не забезпечив п'ю померлого громадянина 1-ї категорії протягом одного року житловим приміщенням. Посилаючись на ст.ст. 8,19,47 Конституції України,ст. ст. 31,40.47-50 ЖК України. 2.24,26,55 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» позивач просить зобовязати виконавчий комітет Вишгородської міської ради позачергово, протягом року, з урахуванням права на додаткову житлову площу, забезпечити житлом сімю померлого громадянина 1-ї категорії постраждалого Чорнобильської катастрофи. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Третя особа вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №273 від 28.12.1993 року позивач був прийнятий на квартирний облік в складі сімї своєї матері та включений в окремі списки на позачергове отримання житла на підставі інвалідності матері, яка була повязана з впливом аварії на ЧАЕС. У 1998 році мати позивача - [PERSON] померла. Відповідно до п.10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які ждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, віднесені до категорії 1 мають право на позачергове забезпечення жилою площею (включаючи сім ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві Ради щорічно виділяють 15 відсотків усьогозбудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України. Сім'я, що втратила годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на додаткову жилу площу, порядок надання і розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що у матері позивача, а згодом у самого позивача виникло право на позачергове забезпечення житлом, у тому числі на додаткову лову площу у вигляді окремої кімнати. Таким чином, суд вважає доведеним, що порушено право позивача на поліпшення житлових умов, яке підлягає відновленню шляхом зобов'язання виконавчого комітету Вишгородської міської ради надати позивачу окрему квартиру з усіма вигодами, яка відповідає парним та технічним нормам з урахуванням кількості членів сімї позивача.

Outcome: approved