Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

[PERSON] 25 жовтня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі від якого в сторін 2 грудня 1992 р. народився син [PERSON]. На даний час син навчається на комерційній основі денного стаціонару Полтавського національного університету ім. Ю. Кондратюка. Стипендію не отримує. Загальна вартість навчання за рік складає 7100, 60 грн. ( 1000,60 грн. вартість мешкання у гуртожитку; 6100 грн. вартість навчання ). На підставі ст. 185 СК України прохає стягнути на її користь ? частину зазначеної суми. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала повністю. Прохала стягнути зазначену суму витрат понесених нею у 2010 році. Не може самостійно нести усі витрати на навчання сина. Надала у письмовій формі аналіз доходів та витрат із сімейного бюджету, доводячи цим необхідність отримання допомоги від колишнього чоловіка на утримання сина. Також надала лікарняні листи у підтвердження необхідності власного постійного лікування внаслідок хронічного захворювання. Законний представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю. Пояснила, що за рішенням Охтирського міськрайонного суду з її сина вже стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, додаткові витрати він нести не може через фінансові труднощі. Її сина, відповідача [PERSON], рішенням Охтирського міськрайонного суду від 20.10.2010 р. було визнано недієздатним а її було призначено його опікуном. Вона несе значні витрати на його лікування, які щомісячно складають близько 1500 грн.. Має заборгованість перед людьми на суму близько 13000 грн. дані кошти витрачала на придбання ліків сину. Пенсія, яка нарахована сину, не покриває усіх витрат здійснення яких необхідне для його постійного лікування та догляду. Також прохає врахувати, що за час спільного життя сторін на імя відповідача було оформлено кредит розраховуватись за який на даний час приходиться їй. Прохає врахувати також те, що нею особисто онукові було подаровано двохкімнатну квартиру. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що в шлюбі сторін 2 грудня 1992 р. народився син [PERSON], походження якого від батька [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Позивач [PERSON] працює в Управлінні фінансів Охтирської міської ради на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку і звітності, головним бухгалтером, її дохід за період з травня по жовтень 2010 р. з урахуванням вирахувань становив 13709,82 грн. [PERSON] наказом від 14.09.2010 р. за № 208 о/с з ОВС звільнений за п. 65 „б через хворобу і починаючи з 21.09.2010 р. по теперішній час йому нараховується та виплачується пенсія у розмірі 1119 грн. 78 коп. [PERSON], навчається на комерційній основі на 1 курсі денного стаціонару факультету інформаційних та телекомунікаційних технологій і систем Полтавського національного університету ім. Ю. Кондратюка., який, станом на 3.12.2010 р. досяг повноліття. Згідно квитанцій позивачем [PERSON] у серпні 2010 р. на рахунок навчального закладу було внесено 1000,60 грн. вартість мешкання у гуртожитку та 3050 грн. вартість навчання. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 31.08.2010 р. із [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку щомісяця. Матеріалами справи також встановлено що згідно договору дарування від 2.06.2004 р. законним представником відповідача [PERSON] було подаровано онукові [PERSON] двохкімнатну квартиру за адресою: Сумська обл., м. Охтирка, пров. Лісний 3/78. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У силу вимог ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина стягуються за судовим рішенням, яке вступило у законну силу. Хоча на момент вступу до навчального закладу [PERSON] і був неповнолітнім, витрати на навчання понесені позивачкою у період до повноліття дитини не можуть бути віднесені до додаткових. Саме по собі навчання у ВНЗ не є таким що викликане особливими обставинами. Крім того, до обставин що мають істотне значення при вирішенні спору не на користь позивача суд відносить наявність у відповідача тяжкого захворювання, що призвело до 1 гр. інвалідності та визнання недієздатним, необхідності постійних витрат на його лікування та утримання, відносно незначний розмір його пенсійного забезпечення, подальша непрацездатність. Також суд бере до уваги той факт що син відповідача у інтересах якого заявлено позов був обдарований опікуном недієздатного [PERSON] й отримав у власність житло. Із урахуванням того, що позивачкою було проведено оплату за гуртожиток на увесь річний навчальний період, у тому числі й за час навчання вже повнолітнього [PERSON] (з 3.12.2010 р.), та вона прохає провести стягнення витрат на навчання за увесь навчальний рік, у тому числі і після досягнення повноліття сином, окрім інших вищенаведених мотивів, задовольняти позов про стягнення додаткових витрат, повязаних з оплатою навчання немає підстав, оскільки СК України не передбачає стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей. Питання про судові витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст. ст. 185, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed