Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

У липні 2010 року КП БМР „Міський стадіон звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених грошових коштів (заробітної плати) у сумі 5413,65 грн., а також про стягнення з відповідача на користь КП БМР «Міський стадіон»витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с.1,2). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що під час перевірки працівниками КРУ роботи КП БМР «Міський стадіон»було виявлено, що головним бухгалтером [PERSON] у 2007 році було безпідставно нараховано і виплачено заступнику директора [PERSON] надбавку у розмірі 50% від посадового окладу у сумі 6600,00 грн. \~\~На неодноразові вимоги [PERSON] \~повернути КП БМР «Міський стадіон» незаконно нараховані кошти, тому вони \~звернулися до суду з заначеним позовом . Просить стягнути з [PERSON]О на користь КП БМР „Міський стадіон 5413, 65 грн. та \~судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що за штатним розкладом, який було затверджено заступником міського голови, він мав право на отримання пятдесяти відсоткової надбавки до заробітної плати. Чому головний бухгалтер \~[PERSON] здійснював \~нарахування цієї надбавки \~за відсутності наказу директора стадіона \~він не знає. Його вини у тому, що директор стадіона своєчасно не видавав ці накази, а головний бухгалтер \~за відсутності наказів здійснював нарахування та виплату надбавки, не має. Він виконував свою роботу і, відповідно до Постанови Міністерства України у справах молоді та спорту «Про \~впорядкування умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій галузі фізичної культури і спорту»він мав право на отримання набдавки до зарплати у розмірі 50%. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. В позовній заяві позивач посилається на ст. 130 КЗпП України, відповідно до якої працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, \~заподіяної \~\~підприємствам, \~установам, організаціям їх працівниками»№14 від 29.12.1992р. (пункт 6), судам роз'яснено, \~що \~на \~\~підставі \~п.2 \~\~ст.133КЗпП ( 322-08 \~) \~за \~шкоду, \~заподіяну \~зайвими \~грошовими \~виплатами, неправильною \~постановкою \~обліку \~і \~зберігання \~матеріальних \~чи грошових цінностей, \~невжиттям необхідних заходів \~до \~запобігання простоям, \~\~випускові \~\~недоброякісної \~\~продукції, \~\~розкраданню, знищенню \~і \~\~зіпсуттю \~\~матеріальних \~\~чи \~\~грошових \~\~цінностей, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, \~але не більше \~середнього \~місячного \~заробітку, \~несуть \~винні \~в \~цьому директори, \~начальники \~і \~інші \~керівники \~підприємств, \~установ, організацій та їх заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних \~\~підрозділів, \~\~передбачених \~статутом \~підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням. Судом встановлено, що відповідач у період з 01.02.2007 року по 31.08.2009 року [PERSON] працював і \~КП БМР „Міський стадіон, про що свідчать наказ про прийняття на роботу №3 від 01.02.2007 року та наказ про звільнення з роботи № 45 від 31.08.2009 року. При проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності в КП БМР „Міський стадіон за період з 01.01.2007 року по 01.02.2009 року було виявлено, порушення чинного законодавства головним бухгалтером [PERSON], а саме безпідставне нарахування та виплату у 2007 році надбавки заступнику директора [PERSON] в розмірі пятдесят відсотків від посадового окладу, про що свідчить акт контрольно-ревізійного відділу № 120/0012 від 12.05.2009 року. Тобто зазначеним актом встановлено, що шкоду, \~заподіяну \~зайвими \~грошовими \~виплатами [PERSON], було \~допущено з вини головного бухгалтеру [PERSON], \~а не самого відповідача. Враховуючи, що матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду підприємству, установі, організації, несуть працівники з вини яких її заподіяно, суд вважає, що в задоволенні позову до [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed