Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про поділ гаражного боксу №42 ряд №21 в Добровільному товаристві володарів гаражних боксів «Славутич» , розташованого в м.Києві вул.Затишна , 7-Б. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину гаражного боксу , зазначаючи , що зазначений гаражний бокс є спільною сумісною власністю подружжя і просила стягнути з відповідача грошову компенсацію від вартості гаражного боксу - 35000 гривень. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги , просила визнати недійсним договір №9 від 10.10.1996 року , укладений між ТОВ «Буд монтаж» та [PERSON] Махтеєвною про виконання робіт. Визнати гаражний бокс №42 ряд 21 в кооперативі «Славутич» спільним майном подружжя та розділити це майно - гараж , стягнувши на її користь 35000 гривень - грошової компенсації вартість ? частини від вартості гаражного боксу. Позивачка пояснила , що договір укладений між [PERSON] та ТОВ «Строй монтаж» на виконання робіт є фіктивним та таким , що укладений з метою уникнення розподілу спільного майна подружжя - гаражного боксу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , пояснив , що шлюб з позивачкою був розірваний 23 вересня 2004 року. Спірний гараж був побудований в 1997 році ТОВ «Буд монтаж» господарським способом за кошти , призначені для розрахунку з матір»ю відповідача за виконану роботу згідно договору №9 від 10 жовтня 1996 року між ТОВ «Буд монтаж» та [PERSON] , яка по направленню ТОВ «Буд монтаж» була членом кооперативу та власником спірного гаражного боксу з 28.03.1997 року по 30.03.2005 року він був прийнятий в члени ДТВГБ (кооперативу) «Славутич» замість матері [PERSON] згідно рішення загальних зборів кооперативу від 30.05.2005 року. На даний час спірний гаражний бокс належить йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності від 9.03.2006 року , виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 1.03.2006 року №379-С/ГК та зареєстрованого за ним в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 6.04.2006 року після розірвання шлюбу з позивачкою. А тому , оскільки спірне майно не є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя , просив в позові відмовити. Представник відповідача - ТОВ «Буд монтаж» співвідповідача по справі, до якого заявлені вимоги про визнання договору №9 від 10.10.1996 року недійсним в судове засідання не з»явився , причини неявки суду не повідомлені. Представник третьої особи - ДТВГБ «Кооператив Славутич» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав . Заслухавши сторони , дослідивши матеріали справи , судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з вересня 1982 року . Шлюб розірваний 23 вересня 2004 року. Спірний гараж №42 в ряду №21 в ДТВГБ кооперативу «Славутич» по ул.Затишна , 7-6 в м.Києві був побудований в 1997 році ТОВ «Буд монтаж» господарським способом за кошти призначені для розрахунку з матір»ю відповідача [PERSON] за виконану роботу згідно договору №9 від 10 жовтня 1996 року між ТОВ «Буд монтаж» та [PERSON] , яка по направленню ТОВ «Буд монтаж» була членом кооперативу та власником спірного гаражного боксу з 28.03.1997 року по 30.03.2005 року. Відповідач був прийнятий в члени ДТВГБ кооперативу «Славутич» 30.03.2005 року замість матері [PERSON] згідно рішення загальних зборів кооперативу від 30.03.2005 року. Зазначені обставини підтверджуються протоколом №228 від 30.03.2005 року засідання правління кооперативу «Славутич» (а.с. 80), заявою [PERSON] від 10.03.2005 року (а.с. 81)., актом виконаних робіт до договору №9 від 10.10.1996 року (а.с.90), договором №9 від 10 жовтня 1996 року між ТОВ «Строй монтаж» та [PERSON] (а.с. 91). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Виходячи із встановлених судом обставин вимоги позивачки про те , що гараж є об»єктом спільної сумісної власності та підлягають розподілу , як спільне майно подружжя задоволенню не підлягають. На підставі наведеного ,

Outcome: dismissed