Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2010 року задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна. Під час ухвалення рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської обрості від 03 березня 2011 року дану справу повернуто до Апостолівського районного суду для належного оформлення вирішення питання про розподіл судових витрат судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що у звязку з розглядом справи він сплатив судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу. Вважає, що всі зазначені витрати слід стягнути з відповідача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти стягнення з нього судових витрат заперечував, оскільки він таких коштів не має, крім того з рішенням суду по справі не згоден і оскаржив його. Судом встановлено, що позивачем у звязку з розглядом справи здійснені наступні витрати: - сплачено судовий збір у розмірі 800,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1), - сплачено витрати на ІТЗ в розмірі 30,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.2), - сплачено за надання правової допомоги у розмірі 3818,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття наданих послуг (а.с.104). Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито Ставки державного мита із позовних заяв встановлюються в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На час звернення позивачем до суду з позовом (27.04.2009 року) ціна позову складала 60655,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.7), позивачем сплачено 800,00 грн, що перевищує 1 % ціни позову. Висновком експерта від 14.06.2010 року підтверджено, що вартість спірного будинку складає 83498,00 грн. Тобто недоплачена сума судового збору складає 34,98 грн.. Розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення встановлений Постановою КМУ від 21.12.2005 року №1258 Про затвердження порядку сплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ та їх розмірівстаном на 27.04.2009 року становив 30,00 грн. Наданий позивачам акт здачі-прийому наданих послуг суд вважає неналежним доказом для підтвердження понесених витрат на правову допомогу. Квитанцію про оплату вартості проведення експертизи, розрахунок виплат, пов'язаний з проведенням експертизи позивач не надав. Тому відповідно до ст. 84, 86 ЦПК України витрати на правову допомогу, на проведення експертизи слід покласти на позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, недоплачену суму судового збору 34,98 грн. слід стягнути з позивача [PERSON], а сплачену суму судового збору у розмірі 800,00 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON], крім того з відповідача [PERSON] слід стягнути сплачену суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. 84, 86, 88 ЦПК України,

Outcome: approved