Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

28.07.2010 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом №51 -к виконуючого голови правління відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» від 09.07.2010 р. його було звільнено з посади заступника головного інженера відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, за скороченням. Вважає Наказ не законним, посилається на те, що скорочення проводилося з порушеннями, інша робота йому не пропонувалась, в день звільнення він знаходився на лікарняному. Просить суд визнати зазначений Наказ незаконним, поновити його на раніше займаній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, витрати на лікування та моральну шкоду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] JI.JI. в судовому засіданні позов не визнала пояснила, що звільнення відповідача відбувалось відповідно до вимог трудового законодавства. Він був ознайомлений з наказом про скорочення за два місяці до звільнення та йому були запропоновані на вибір 2 вільні посади від яких [PERSON] відмовився. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON], будучи призначений на посаду заступника головного інженера відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», наказом №51 -к виконуючого голови правління відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» від 09.07.2010 р. був звільнений з зазначеної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, за скороченням чисельності. Суд вважає зазначений наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Вимогами ч.З ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової не працездатності. Згідно листка не працездатності серія АБР №473274 позивач знаходився на лікарняному з 09.06.2010 року по 09.07.2010 року та повинен був стати до роботи 10.07.2010 року. Крім того, згідно вимог ст..49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках зміни організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством, одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Згідно повідомлення від 13.04.2010 року [PERSON] були запропоновані посади слюсаря по ремонту газового устаткування, контролерів газового та пічного господарства від яких позивач згідно акту від 13.04.2010 року відмовився. Але як вбачається з довідки про прийнятих працівників в період з прийняття рішення про скорочення посади позивача до його звільнення на роботу до підприємства були прийнятті декілька десятків осіб в тому числі на посади начальника Первомайської УЕГГ, начальника та заступника начальника УЕГГ м. Миколаєва, начальника Новобузької дільниці та інші, які позивачу не пропонувались. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач був незаконно звільнений з посади. За таких обставин позов [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід задовольнити. Згідно довідки про доходи позивач за останні 6 повних місяців фактично отримав 27861,76 грн., тобто його середньо місячний заробіток складає 4643,62 грн. Позивач був звільнений з роботи з 10.07.2010 p., тому його вимушений прогул складає 4 місяці, а середній заробіток за час вимушеного прогулу 18574.48 грн. Згідно п. 4 ч.1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді. В задоволенні позовної вимоги про стягнення витрат на лікування суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не доведений причинний звязок між його захворюванням та звільненням. Позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд,

Outcome: partial