Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернувшись із даним позовом посилається на те, що з 17 грудня 1992 року гідно наказу № 70 став працювати по контракту в ковальсько- заготівельному цеху ВАТ «Електрооснастка» ковалем ручної ковки четвертого разряду. 9серпня 2000 року звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Займана ним посада - коваль ручного кування відноситься до Списку № 1, розділу виробництв, робіт, «Металообробка», підрозділу 2 «ковальсько-пресове виробництво», за позицією 1110200а-13225 професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня \\ року № 162. Згідно вказаного Списку, з урахуванням результатів атестації робочих місць, эть право на пенсію по досягненні 50-го віку чоловіки при стажі роботи не менше 20 років, у 7 числі не менше 10 років на зазначених роботах. В зв"язку з наведеним він звернувся до відповідача з проханням видати необхідні документи для оформлення пільгової пенсії. Отримавши такі документи побачив, що у довідці про уточнення особливого характеру праці або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії від 01 березня 2010 за № 10 зазначено, що він працював на ВАТ « Електрооснастка» повний робочий день, з грудня 1992 року по 29 квітня 1999 року і це становить 02 роки 03 місяці 24 дні. На своє звернення до Державної експертизи умов праці від 02 квітня 2010 р. йому було повідомлено, що відповідно до Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № г гри визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Згідно із записами в трудовій книжці він працював : з 17 грудня 1992 р. по 20 травня 1993 р. - по контракту за професією «коваль ручного кування» 4 розряду в ковальсько-заготівельному цеху Коломийського дослідно-експериментального заводу «Електрооснастка», що складає 05 місяців 03 дні; з 20 травня 1993 р. по 01 березня 1996 р. - за професією «коваль ручного кування» 5 розряду в даному ж цеху, що склало - 02 роки 09 місяців 11 днів; з 01 березня 1996 р. по 01 вересня 1997 р. - за професією «коваль на молотах і пресах» в ковальсько -заготівельному цеху ВАТ « Електрооснастка», що склало 01 рік 06 місяців; з 01 вересня 1997 р. по 09 серпня 2000 р. - за професією «коваль на молотах і пресах» на фірмі «Оснастка» ВАТ» Електрооснастка», що склало 02 р. 11 міс. 08 днів. У відповідності до ст. 13 Закону України « Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно- правових актів, а також забезпечити додержання вимог щодо працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує-функціонування системи управління охороною праці, а саме атестацію робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я виробничих факторів. Строки проведення атестації робочих місць встановлюються п.4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці", що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 де зазначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Він виконував роботу з шкідливими умовами праці на вказаному підприємстві повний робочий день 12 років 05 місяців 15 днів, з яких більшу частину не зарахували до пільгового стажу і внаслідок цього він не може вийти на пенсію відповідно до Списку № 1. 9квітня 2010 року отримав відповідь від Державної експертизи умов праці з якої довідався, що атестація робочих місць за умовами праці була вперше проведена на Коломийському дослідно- експериментальному заводі «Електрооснастка» у квітні 1994 року. У відповідності до «Порядку проведення атестації робочих місць», у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 р., до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 05 років з урахуванням цього Порядку. За результатами вперше проведеної атестації за умовами праці було атестоване робоче місце ковальсько-заготівельного цеху за професією «коваль на молотах і пресах». Робітникам, що були зайняті на робочому місці за даною професією підтверджене право на пільгову пенсію по Списку № 1, розділу XI Металообробка", підрозділу 2 «Ковальсько-пресове виробництво», за позицією 1110200а -13225 «ковалі на молотах і пресах». Проте поза увагою атестаційної комісії залишилося робоче місце за професією «коваль ручного кування». Забувши провести атестацію за умовами праці на робочому місці «коваль ручного кування» адміністрація підприємства позбавила його права на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердивши йому таке право за період роботи ковалем ручного кування з 17 грудня 1992 р. по 01 березня 1996 р. За результатами атестації підтверджене право на пенсію ковалю на молотах і пресах за Списком № 1, розділу XI «Металообробка», підрозділу 2 «Ковальсько - пресове виробництво», за позицією 1110200 а - 13225 за період роботи з 01 березня 1996 р. по 29 квітня 1999 р. Чергова атестація робочих місць на ВАТ "Електрооснастка" була проведена лише у жовтні 2002 р., згідно наказу № 42 від 29 жовтня 2002 р., (висновок № 1291 від 24 березня 2004 р.), якою були атестовані тільки робочі місця електрозварника ручного зварювання та маляра. Із-за відсутності наказу про проведення атестації за умовами праці робочих місць за професіями: коваль ручного кування» за період роботи з 17 грудня 1992 р. по 01 березня 1996 р. та «коваль на молотах і пресах» за період роботи з 29 квітня 1999 р. по 09 серпня 2000 р., вирішення питання щодо зарахування відповідних періодів роботи до стажу для пільгової пенсії по Списку' № 1 можливо тільки в удовому порядку. На своє звернення до Управління пенсійного фонду України в Коломийському районі про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, одержав відповідь, що відповідно іо представлених ним копій документів та за результатами попередньо проведеної перевірки підтверджено наступні періоди роботи за списком № 1: -07 місяців 19 днів - на Державному підприємстві «Коломийський ДОЗ»; -02 місяці 23 дні - на посаді коваля «Коломийського будівельно-монтажного управління»; -04 роки 03 дні - за професією «коваль» в колишньому колгоспі «Прогрес». Оскільки останнє підприємство ліквідоване, вищезазначений період буде зарахований при умові вадання всіх необхідних документів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та при підтвердженні комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років з 01 березня 1996р. по 09 серпня 2000 р. Коломийський дослідно-експериментальний завод «Електрооснастка» - 7 місяців 29 днів на посаді коваля на молотах і пресах, який підтверджено матеріалами атестації робочих місць. Розрахунок стажу за даний період проведено з врахуванням фактично відпрацьованих днів на пільговій роботі. Таким чином на даний час стаж роботи на пільгових умовах з врахуванням військової служби становить 7 років 5 місяців (за умови підтвердження комісією стажу роботи з 15 вересня 1982 р. по 17 вересня 1986 р.). Період же роботи з 17 грудня 1992 р. по 01 березня 1996 р. за професією «коваль ручного кування» на даний час не підлягає зарахуванню в стаж роботи на пільгових умовах по списку №1, оскільки підприємство не провело атестацію робочого місця по професії «коваль ручного кування», що позбавляє його права на пільгове пенсійне забезпечення. Відповідно до наданого роз'яснення Державної експертизи умов праці, питання зарахування даного періоду роботи в пільговий стаж можливо вирішити в судовому порядку. Просить суд постановити рішення, яким визнати період його роботи на ВАТ «Електрооснастка» на посадах «коваль ручного кування» з 17 грудня 1992 р. по 01 березня 1996 р. та «коваль на молотах і пресах» з 29 квітня 1999 р. по 09 серпня 2000 р трудовим стажем, що дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах згідно зі Списком № 1, що був затверджений Постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 р. та зобовязати адміністрацію ВАТ «Електрооснастка» провести атестацію робочого місця «коваль ручного кування» і видати довідку про роботу в шкідливих умовах за період з 17 грудня 1992 р. по 01 березня 1996 р. і з 29 квітня 1999 р. по 09 серпня 2000 р Представник відповідача в судвому засіданні з позовними вимогами не погодився і пояснив суду наступне. На його думку позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами, оскільки накази про проведення атестації робочих місць та затвердження їх результатів видавалися у 1993 та 1994 роках, а позивач звернувсгя до суду у 2010 році. Після проведеної атестації Державна експертиза умов праці в своєму висновку від 21 червня 2001 року підтвердила правильність дій атестаційної комісії підприємства, яка сама визначала перелік робочих місць та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, а не автоматично як це було раніше. На даний час проведення атестації по цьому робочому місці - коваль ручного кування неможливе, так як воно ліквідоване у 1996 р. Крім того вважає, що вирішення даного позову має відбуватися в Івано-Франківському окружному адміністративному суді, куди слід оскаржувати дії Управління пенсійного фонду в разі незгоди з його рішенням. Також на його погляд дана справа не повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, так як Конституційний Суд своїм рішенням від 09 вересня 2010 р. визнав неконституційним порядок розгляду справ пов»язаних із соціальними виплатами в цивільному порядку. Представник управління Пенсійного фонду в Коломийському районі зазначив, що при вирішенні судом позовних вимог покладається на погляд суду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін і свідків суд вважає, що позовні вимоги своє обгрунтування знайшли, проте задоволенню підлягають частково, виходячи із наступного. Як видно із записів трудової книжки позивача він працював : з 17 грудня 1992 р. по 20 травня 1993 року по контракту за професією «коваль ручного кування» 4 розряду в ковальсько-заготівельному цеху Коломийського дослідно- експериментального заводу «Електрооснастка» - 05 місяців 03 дні; з 20 травня 1993 р. по 01 березня 1996 р. за професією «коваль ручного кування» 5 розряду в ковальсько-заготівельному цеху Коломийського дослідно-експериментального заводу «Електрооснастка» - 02 роки 09 місяців 11 днів; з 01 березня 1996 р. по 01 вересня 1997 р. за професією «коваль на молотах і пресах» в ковальсько-заготівельному цеху ВАТ «Електрооснастка» - 01 рік 06 місяців; з 01 вересня 1997 р. по 09 серпня 2000 року за професією «коваль на молотах і пресах» на фірмі «Оснастка» ВАТ «Електрооснастка» - 02 роки 11 місяців 08 днів. У відповідності до діючого на той час законодавства займана позивачем посада - коваль ручного кування, відносилася до Списку № 1, розділу виробництв, робіт, «Металообробка», підрозділу 2 «ковальсько-пресове виробництво», за позицією 1110200 а - 13225 професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, що був затверджений ю Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162. Згідно вказаного . з урахуванням результатів атестації робочих місць, мають право на пенсію по нні 50-го віку чоловіки при стажі роботи не менше 20 років, у тому числі не менше 10 зазначених роботах. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умов праці, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація місць за умовами, праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але е одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності 21 серпня 1992 р.. Це означає, що при призначенні за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за тами атестації. результатами вперше проведеної атестації за умовами праці було атестоване робоче місце ковальсько - заготівельного цеху за професією «коваль на молотах і пресах». Робітникам, що були зайняті на робочому місці за даною професією підтверджене право на пільгову пенсію по Списку № 1, розділу XI «Металообробка», підрозділу 2 «Ковальсько - пресове виробництво», за позицією 1110200а -13225 «ковалі на молотах і пресах». Проте залишилось поза увагою атестаційної комісії робоче місце за професією «коваль кування». Не провівши атестацію за умовами праці на робочому місці «коваль ручного » адміністрація підприємства позбавила позивача права на пільгове пенсійне забезпечення за період роботи ковалем ручного кування з 17 грудня 1992 р. по 01 березня 1996р. У відповідності до наданого позивачу роз'яснення Державної експертизи умов праці за результатами атестації підтверджене право на пенсію ковалю на молотах і пресах за Списком № 'лу XI "Металообробка", підрозділу 2 "Ковальсько -пресове виробництво", за позицією а -13225 за період роботи з 01 березня 1996 р. по 29 квітня 1999р. (29 квітня 1999 р. дата завершення дії наказу № 56-В від 29 квітня 1994 р. «Про доплату за умови праці та право на е пенсійне забезпечення»). Чергова атестація робочих місць на ВАТ "Електрооснастка" була проведена лише у жовтні і. (наказ № 42 від 29 жовтня 2002 р., висновок №.1291 від 24 березня 2004 р.), якою були ні тільки робочі місця електрозварника ручного зварювання та маляра. К-за відсутності наказу про проведення атестації за умовами праці робочих місць за професіями: «коваль ручного кування» (період роботи з 17 грудня 1992 р. по 01 березня 1996 р.) та «коваль на молотах і пресах» (період роботи з 29 квітня 1999 р. по 09 серпня 2000 р.) вирішення питання щодо зарахування відповідних періодів роботи до стажу для пільгової пенсії списку № 1 можливе лише судовому порядку. Відповідач у своєму запереченні зазначає, що відповідно до наказу № 23-В від 15 березня на підприємстві була проведена атестація всіх без винятку робочих місць. При цьому він на необхідність врахування, що на відміну від раніше діючого законодавства (тобто до я в дію Постанови № 442) саме атестаційна комісія підприємства визначає право працівника на пільгове пенсійне забезпечення (п.6, абзац 6 Порядку) та складає перелік робочих виробництв, професій, посад з пільговим пенсійним забезпеченням (п.6, абзац 7 Порядку), автоматично, як це було раніше, воно не надається. З його слів виходить, що тепер саме підприємство визначає кому надати право на пільгову пенсію, а кому ні. Однак ст. 4 Закону України «Про охорону праці» зазначає, що державна політика в галузі и праці базується на принципах повної відповідальності роботодавця за створення их, безпечних і здорових умов. Ст. 13 цього Закону передбачено, що роботодавець організовує проведення атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з і праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає до усунення небезпечних і шкідливих для здоров»я виробничих факторів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 р. № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» керівники підприємств повинні провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих. Зазначена атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. В нашому випадку підприємство залишило поза увагою атестаційної комісії робоче місце за професією «коваль ручного кування». Також відповідач посилається на Ухвалу Судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 11 грудня 1996 року, де зазначено, що відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначила, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який і затвердив постановою від 12 серпня 1993 р. № 637 «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Згаданий Порядок передбачає можливість встановлення судом факту належності документа , що підтверджує трудовий стаж (п. 26), якщо зазначені в ньому прізвище, ім'я та по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження. В усіх інших випадках підтвердження наявного трудового стажу здійснюється лише районним (міським) відділом (управлінням) соціального захисту населення шляхом витребування уточнюючих довідок з підприємств і організацій або на підставі показань свідків пункти 1, 2, 20 названого Порядку). Однак відповідач не бере до уваги оглядовий лист Вищого Адміністративного суду України від 14 серпня 2008 р. за № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)», де зазначено в п. 10, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливість одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в трудовій книжці позивача записаний повністю весь стаж. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. У судовому засіданні були допитані четверо свідків, які підтвердили робочий стаж і умови праці позивача, зокрема : [PERSON], який працював начальником ковальсько-заготівельного цеху у ВАТ «Електрооснастка» з 1984 по 1998 роки і вказав, що позивач працював ковалем ручної ковки з 250 кг. молотом, вугіллям, горном. Умови його роботи були ще шкідливішими ніж у ковалів, які працювали з пресами і молотами на газі; [PERSON], який з 1984 по 1996 роки працював на підприємстві технологом, старшим майстром та заступником начальника цеху і зазначив, що з 1992 по 1996 роки позивач працював ковалем ручної ковки володів пільгами, як працівник з шкідливими умовами роботи - отримував молоко, мав більш тривалу відпустку. Загазованість по його місцю роботи була більшою ніж у великому цеху на молотах і пресах; [PERSON], який з 1983 по 2000 роки працював ковалем та бригадиром дільниці на пресах і молотах і зазначив, що позивач у той час повний робочий день працював ковалем кузні якій не було вентиляції. Час від часу по потребі допомагав їм у їх цеху, де умови роботи на газі були легшими і менш шкідливими. Він і інші працівники його цеху отримують пільгову пенсію; [PERSON], який вказав, що з 1983 по 1999 роки працював ковалем у підприємстві відповідача і отримує пільгову пенсію. Такі ж ковальські роботи на молотах і у кузні також виконував позивач. Умови роботи позивача у кузні були значно гіршими ніж у них в цеху. Позивач як і вони, ковалі цеху молотів і пресів отримував молоко за шкідливість та додаткову відпустку. Вказану роботу позивач здійснював повний робочий день. Далі у згаданому листі роз»яснюється, що відмовляючи в задоволені вимог в частині визнання незаконним рішення управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суди дійшли помилкових висновків, що для підтвердження стажу роботи приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій, безпідставно не прийнявши при цьому показання свідків, які працювали з позивачами на одному підприємстві. Крім того Вищий адміністративний суд України зазначив наступне. Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності. Відповідно до пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 ( 442-92-п), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України .«Про пенсійне забезпечення». Контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення і компенсації покладаються на органи Державної експертизи умов праці, яка своїм листом від 06 квітня 2010 року за № 04-9/2-14-166 зазначила, що залишилось поза увагою атестаційної комісії робоче місце за професією "ковать ручного кування". Також посилання позивача на те, що справа повинна розглядатися на підставі ст.104 Кодексу про адміністративне судочинство необгрунтоване тому, що в даному судовому засіданні позивач не оскаржував відмову Пенсійного Фонду, а тільки просив встановити пільговий стаж. Виходячи з цього твердження відповідача про те, що відповідно до наказу № 23-В від 15 березня 1993 року вперше проведеною атестацію за умовами праці була було враховано всі без виключення робочі місця безпідставними і те що атестаційна комісія підприємства визначає право працівника на пільгове пенсійне забезпечення є незаконним і антиконституційним. В той же час суд вважає безпідставною вимогу позивача провести атестацію відповідачем робочого місця «коваль ручного кування», оскільки на даний час вказаного робочого місця просто не існує. На підставі наведеного та ст.ст. 101, 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 13 Закону України «Про охорону праці», «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року, за № 442,

Outcome: approved