overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, представивши заяву про визнання позову та прохання \~ \~ \~ \~розглядати справу у її відсутності. Дослідивши матеріали \~ \~ \~ \~справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому \~ \~ \~ \~засіданні встановлено,що 10 жовтня 2009 року м. Білгород-Дністровський між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що складається в цілому з:1 - коридор; 2 - жила кімната; 3 - жила кімната; 4 - кухня; 5 туалет;6 - ванна;7- коридор; 8- \~ \~ \~ \~балкон, вказана квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 січня 1995 року. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачкою передано у власність позивачу майно, а саме: частина квартири [ADDRESS] , що складається в цілому з:1 - коридор; 2 - жила кімната; 3-жила кімната; 4 - кухня; 5 - туалет; 6 - ванна; 7 - коридор; 8 - балкон і позивачем сплачена відповідачці певна домовлена сума грошей. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися що усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Після укладення договору позивач повністю прийняв у своє та користування вказане нерухоме майно. Відповідно до\~ст.\~334\~ЦК України\~право власності\~у набувача\~майна за\~договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

11 червня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 18 лютого 2006 року, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 48. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася через втрату почуттів любові та взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Дитина за обопільною згодою залишиться проживати разом із позивачкою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. За викладених обставин суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки письмове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами,\~встановленими ст.112\~СК України,\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя.\~Суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак, суд вважає за можливе позов задовольнити. За відсутності заяви позивачки про інше суд залишає їй після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище - [PERSON] . Крім того, суд на підставі ст.88 ЦПК України вважає за можливе залишити на рахунок позивачки судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 06 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 396. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Шлюбні відносини між ними фактично припинені з лютого 2010р. та відновлення подружніх стосунків, збереження сім`ї стало неможливо через постійні суперечки, які відбуваються на підставі різних поглядів на сімейне життя, на ведення сумісного господарства, ними втрачено почуття кохання та взаємопорозуміння, у відповідача є інша жінка. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження Шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, яка постійно виховується в атмосфері постійних сварок та сімейних розборів між ними, просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити Пояснила, що спору майнового характеру та спору щодо місця проживання дитини між ними немає. Відповідач заяву визнав, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив факти, наведені позивачем. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19 березня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, № 109. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачем по справі. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку з втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив факти наведені позивачем в позові та в судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити. Суд враховує, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач - [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що між ними постійно виникають непорозуміння. Проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому його доцільно розірвати. Проти примирення заперечує. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач позов визнала та вказала, що з літа 2010 року подружжя проживає окремо, подружніх стосунків не підтримують. Проти примирення заперечила. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.07.1996 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом РАГС Тернопільського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис за №703 від 25.07.1996 року. Від даного шлюбу у сторін дітей не було. Між подружжям склалися неприязні відносини, втрачено почуття поваги один до одного. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків та з літа 2010 року проживають окремо. Шлюб існує лише формально, а тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, між сторонами втрачено почуття поваги та любові один до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

орган опіки та піклування Будо-Воробївської сільської ради Малинського району звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої доньки відповідачки [PERSON] [INFO] про позбавлення щодо неї батьківських прав матір [PERSON] та стягнення з неї на утримання дитини аліментів у розмірі 1/3 частки її доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позову позивач зазначив, що дитина від народження перебуває в обласному будинку дитини. Мати її не відвідує, її життям, здоровям не цікавиться, матеріально не підтримує. Вона не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Народжена нею у 2005 році донька Сніжана померла у 4 місяці від переохолодження, а донька Тетяна [INFO] згоріла в будинку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить його задовольнити, дитину передати на опікування органу опіки та піклування. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Прокурор вважає позов обгрунтованим, просить задовольнити його, прийнявши визнання позову відповідачкою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Суд визнає, що вимоги позивача грунтуються на законних підставах. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Позбавлення батьківських прав особи, яка не виконує щодо дітей батьківських обовязків, захищає інтереси дітей, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відомості про батька дитини записані зі слів матері на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. Інших осіб, які б хотіли забрати дитину, не встановлено. Задовольняючи позов, суд покладає на [PERSON] сплату судового збору у розмірі 59грн.50коп. та відповідно до ч.З ст.81 ЦПК України витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

18 жовтня 2010 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала повністю Пояснила , що 14 червня 2010 року при перевірці сплати за спожиту електроенергію в с. Ксаверів Малинського району по вул. Садова ,5 , де мешкає [PERSON] в присутності її матері [PERSON] виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме підключення розетки скритою електропроводкою поза засобом обліку. Про виявлення факту порушення у присутності матері відповідача був складений акт № 041926 від 14.06.2010 року . Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача , дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд визнає , що позов підлягає задоволенню . Відповідно до статті 26 Закону України " Про електроенергетику ", споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Судом встановлено , що 14 червня 2010 року представником Малинського РЕМ складено акт № 041926 в присутності [PERSON] під час якого встановлено , що споживач [PERSON] яка має особовий рахунок № 5500237 порушив правила користування електричною електроенергією шляхом самовільного підключення електропроводки до власної мережі поза засобами обліку (змонтована розетка з схованою електропроводкою ). Дата останньої технічної перевірки зазначена 26 січня 2010 року , а саме заміна електролічильника. Зазначені показання електролічильника на час складання акту 000179. В акті підписались споживач [PERSON] та представники РЕМ. З договору від 10 серпня 2004 року про користування електроенергії , укладеного між сторонами видно , що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку. Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 затверджено Методику відповідно до п.3.1 якої зазначено , що методика застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН - самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до власної електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії. З розрахунку заборгованості відповідача видно , що збитки завдані енергопостачальній компанії становлять 941,17 грн. ( арк.с. 11). Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача доведеними , такими , що підлягають задоволенню . На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

16 листопада 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 7 листопада 1992 року. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та Крістіна, [INFO]. Однією сімєю проживали до вересня 2009 року, з того часу сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами виникають сварки, непорозуміння, різні погляди на життя, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, на розірванні шлюбу наполягає, просила змінити їй прізвище, яке було до реєстрації шлюбу. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 7 листопада 1992 року у виконавчому комітеті Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, про в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 52 (а. с.6). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5). З матеріалів справи вбачається, що однією сімєю проживали до вересня 2009 року, з того часу сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами виникають сварки, непорозуміння, різні погляди на життя, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що \~подальше спільне життя подружжя \~і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Таким чином, суд вважає, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі \~дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Заявник просить визнати свою дочку [PERSON] [INFO] недієздатною та призначити себе опікуном, оскільки дочка внаслідок стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] є її дочкою та проживає в [INFO]. Вона хворіє душевною хворобою і є інвалідом 1-ої групи. Внаслідок захворювання дочка не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. У звязку з цим просить визнати її' недієздатною. Представник органу опіки та піклування - виконкому Йосиаізської сільської ради не зявився. Від органу опіки та піклування надійшло подання про визнання [PERSON] недієздатною та призначення її опікуном - [PERSON]. Лікар-психіатр Стріл ьчук І.П. також не заперечив проти визнання [PERSON] недієздатною, оскільки вона не здатна розуміти значення своїх дій. Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] 21.03.І992 р.н. (а.с, 7). Відповідно до довідки акта огляду МСЕК (а.с. 4) [PERSON] є інвалідом 1 групи і потребує постійного стороннього догляду. З висновку судово-психіатричної експертизи (а.с. 26-27) вбачається, що [PERSON] з раннього дитинства страждає тяжкою розумовою відсталістю в ступені вираженої імбецильності внаслідок хвороби Дауна. Ступінь вираженої розумової відсталості такий, що вона не може звітувати за свої дії та керувати ними. Відповідно до частини 1 статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В суду не викликає сумнівів, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, атому визнає його недієздатною. Згідно частини 1 статті 241 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Оскільки за поданням (а.с, 9) виконавчий комітет Йосипівської сільської ради Малинського району просить призначити опікуном [PERSON] - [PERSON], то суд, визнаючи [PERSON] 0.0. недієздатною, встановлює над нею опіку і призначає опікуном [PERSON] Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується статтею 240 Цивільного процесуального кодексу України в якій зазначено, що судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

КП Водоканал звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації у сумі 3252 грн. 39 коп., також просить стягнути з відповідачів витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Відповідачі у судове засідання не зявились ,про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, заперечень проти позову не надали. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд вважає , що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі прописані та проживають у квартирі № 111 будинку № 45 по пр.. Ювілейному у м. Запоріжжя, користуються послугами КП Водоканал, однак не проводять вчасно й у повному обсязі оплату за послуги підприємства, тому за період з 01.06.2007 р. по 28.02.2010 р. у них утворилась заборгованість в сумі 3252 грн. 39 коп. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК УРСР , наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР и члени сімї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями з договору найму житлового приміщення. Також, відповідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача витрати понесені позивачем по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., та держмита у держдохід в розмірі 51 грн.

Outcome: approved