Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Городнянської міської ради Чернігівської області про визнання поважною причиною пропуску строку і визначення додаткового місячного строку для прийняття спадщини його дядька [PERSON], а також визначення додаткового місячного строку на прийняття спадщини його двоюрідного брата [PERSON], як спадкоємця третьої черги на майно померлої [PERSON] в будинку [ADDRESS]. У позовній заяві позивач вказав, що [INFO] року у віці 72 років помер його рідний дядько [PERSON], якому належала 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS]. Інші 2/3 частини цього будинку належали його троюрідній сестрі [PERSON], яка померла [INFO] року. 04.02.1950 року його дядько [PERSON] поїхав на постійне місце проживання до м. Санкт-Петербург і практично втратив нагляд за належною йому 1/3 частиною будинку, вона йому стала не потрібною. За всім будинком в цілому доглядала і проживала там, сплачувала всі комунальні послуги, проводила ремонти його сестра [PERSON]. І на даний час 1/3 частина будинку [ADDRESS] належить померлому [PERSON] і після його смерті до нотаріальної контори не зверталися ні його син [PERSON], який помер [INFO] року у Росії, ні спадкоємці по закону чи заповіту. На даний час на спадщину [PERSON] та [PERSON] ніхто не заявляв ні за заповітом ні за законом. Строки передбачені законом щодо права на прийняття спадщини у цьому випадку давно минули. Після смерті його сестри [PERSON] за її місцем проживання відкрилася спадщина, у тому числі і на належні їй 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] Чернігівської області. 14.07.2009 року він, як троюрідний брат [PERSON], вчасно прийняв її спадщину і по теперішній час являється єдиним, реальним та дійсним спадкоємцем спадщини померлої [PERSON]. 27.08.2009 року до Городнянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом померлої [PERSON] звернувся [PERSON] ( син [PERSON] ), який був її двоюрідним братом, мешкав у м. Санкт-Петербург та незабаром [INFO] року помер. Тільки після смерті [PERSON] у нього виникла можливість ознайомитися з документами, які були у неї і він довідався, що 1/3 частина будинку, де вона проживала, належить померлому ( і те, що він помер ) дядьку [PERSON]. Тільки 04.02.2011 року при спілкуванні з державним нотаріусом він довідався, що ніхто зі спадкоємців не подали заяв за законом чи заповітом на майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( окрім нього ). У Городнянській районній державній нотаріальній конторі йому рекомендували, що для одержання свідоцтва про право на спадщину на все домоволодіння [ADDRESS] йому необхідно зібрати певні документи, в тому числі і документ із суду про наявність родинних стосунків з померлим [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою судді від 21 лютого 2011 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив заявлені ним позовні вимоги та просив суд продовжити йому строк терміном на один місяць для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] року його дядька [PERSON], а також визначити йому додатковий строк терміном в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] року його двоюрідного брата [PERSON]. Підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені ним в позовній заяві. Вказав, що у грудні 2010 року він додзвонився до м. Санкт-Петербурга і був шокований, коли дружина [PERSON] сказала йому, що [INFO] року [PERSON] помер, а його батько [PERSON] помер ще раніше -[INFO] року. Дядько останнім часом все хворів, але просив, щоб про це нікому з родичів не повідомляли. Дружина [PERSON] говорила, що не могла до нього додзвонитися і повідомити його про все це горе, оскільки інша держава, вона хворіє та має безліч життєвих проблем. На протязі майже 2-х місяців він повторно не міг додзвонитися до м. Санкт-Петербург. Йому потрібна була копія свідоцтва про смерть [PERSON] для нотаріальних дій по спадщині. На початку лютого 2011 року дружина [PERSON] вислала йому цю копію і сказала, що вона ні на яку спадщину не претендує і щоб він як єдиний спадкоємець звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини, що належали [PERSON] та на 1/3 частину будинку, що належала [PERSON] і яка могла б належати [PERSON], якби він не помер, та спору між ними не буде. Коли він в грудні 2010 року дізнався, що [PERSON] помер і на його право на спадщину його батька та [PERSON] ніхто не претендує, він відразу ж зайнявся питанням по цих спадщинах. До того ж впродовж 2-х місяців тривали судові процеси за поданою Городнянською міськрадою заявою до суду про визнання спадщини відумерлою. Все це призвело до затягування часу на реалізацію спадщини. Вважає, що відповідно до положень ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) він є спадкоємцем 2 черги за законом щодо майна померлого дядька [PERSON]. Зазначив, що останній за життя заповіту не залишав. Бачився він з дядьком десь 15 років тому, останній його не усиновлював, проживав у м. Сантк-Петербург, а він особисто у 1994-1995 роках проживав у Городні. Достовірно про смерть [PERSON] він дізнався в жовтні 2010 року, коли зателефонував його дружині. До цього про смерть [PERSON] та [PERSON] він не знав. Після цього він чекав свідоцтво про смерть [PERSON] і тільки в лютому 2011 року отримав копію свідоцтва про його смерть. Представник відповідача [PERSON], яка представляє інтереси Городнянської міської ради Чернігівської області на підставі довіреності від 21.01.2011 року № 48, у судовому засіданні заявлені та уточнені позивачем позовні вимоги не визнала у повному обсязі та заперечувала з приводу їх задоволення. Вказала, що [PERSON] не являється спадкоємцем першої або ж другої черги за законом щодо майна померлого [PERSON] і відповідно до положень ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) не можу бути спадкоємцем останнього і відповідно підстави для продовження позивачу строку на прийняття спадщини відсутні. Щодо визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], то позивач в судовому засіданні сам підтвердив, що про смерть брата він знав ще в жовтні 2010 року, а тому у нього було достатньо часу для подання в нотаріальну контору відповідної заяви про прийняття спадщини померлого [PERSON]. Також про смерть [PERSON] оголошувалось судом в судовому засіданні в листопаді 2010 року і позивач безпосередньо брав участь у розгляді даної справи. У своїх поясненнях [PERSON] не вказує на наявність поважних причин пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його двоюрідного брата [PERSON]. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника в судове засідання суд не повідомила. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 39,49 ). Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення представника відповідача з цього приводу, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у м. Санкт-Петербург Російської Федерації у віці 95 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 02.09.1995 року зроблено запис за № 2501 ( а.с. 8 ). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у м. Санкт-Петербург Росія, про що 19.05.2010 року складено запис акту про смерть № 1651 ( а.с. 15 ). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 11.03.2011 року у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами встановлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, є рідним дядьком [PERSON], а також встановлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, є двоюрідним братом [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 22.03.2011 року ( а.с. 50-31 ). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до положень ст. 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим -день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] року, а тому відносини спадкування регулюються чинним на той час ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ). Згідно приписів ст. 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У судовому засіданні встановлено, та даний факт не заперечувався сторонами та підтверджувався позивачем, що за життя [PERSON] не складав заповітів та не визначав [PERSON] спадкоємцем за заповітом щодо свого майна. Статтею 548 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому згідно ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2 ) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно відповіді Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 18.03.2011 року за вих. № 364/01-16 встановлено, що спадкові справи до майна померлого [INFO] року [PERSON] та до майна померлого [INFO] року [PERSON] в Городнянській районній державній нотаріальній конторі не відкривалися ( а.с. 42 ). Виходячи з положень ст. 548-549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) дії щодо прийняття спадщини можуть бути вчинені виключно спадкоємцем, тобто особою яка на відповідних правових підставах являється спадкоємцем за заповітом або ж спадкоємцем за законом щодо майна спадкодавця. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, доводиться рідним дядьком [PERSON]. Статтею 527 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. [PERSON] не являється спадкоємцем за заповітом щодо майна померлого [PERSON], оскільки останній заповіт за життя на користь позивача не складав. Відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 530 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках : брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Таким чином, згідно положень діючого на момент відкриття спадщини ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), який підлягає застосуванню при визначенні кола спадкоємців за законом, станом на момент смерті [PERSON] законодавцем було визначено лише дві черги спадкоємців за законом. [PERSON], який являється племінником [PERSON], відповідно до положень ст.ст. 529-530 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) не входить до кола спадкоємців за законом і відповідно позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті [PERSON]. Не можна [PERSON] визнати спадкоємцем за законом і відповідно до положень ст. 531 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), яка передбачає право на спадкоємство утриманцями. Доказів того, що [PERSON] був усиновлений [PERSON] і відповідно до положень ст. 532 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) мав право на спадкування за законом спадщини свого усиновителя ( [PERSON] ) позивач суду не надав. Стаття 550 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Однак право пред'явити вимогу про продовження строку на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на підставі заповіту або за законом має право на прийняття спадщини померлого спадкодавця. Враховуючи той факт, що позивач відповідно до положень ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) не являється спадкоємцем за заповітом та не є спадкоємцем за законом щодо майна померлого [PERSON] і не має правових підстав для прийняття спадщини померлого дядька, відповідно він і не має правових підстав висувати вимогу про продовження строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині продовження йому строку терміном на один місяць для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] року його дядька [PERSON], задоволенню не підлягають у зв'язку з їх безпідставністю. Щодо заявлених позивачем позовних вимог про визначення йому додаткового строку терміном в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] року його двоюрідного брата [PERSON], суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] року. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] являється спадкоємцем п'ятої черги за законом щодо майна померлого [PERSON], оскільки доводиться останньому двоюрідним братом. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] у своїх письмових поясненнях вказує на те, що про смерть [PERSON] він дізнався у грудні 2010 року. При цьому в судовому засіданні суперечачи сам собі [PERSON] також вказує, що про смерть двоюрідного брата [PERSON] він дізнався в жовтні 2010 року. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] позивач не звертався, оскільки чекав свідоцтво про смерть [PERSON]. Достовірно в судовому засіданні встановлено, що станом на 03.11.2010 року [PERSON] було відомо про смерть [PERSON], оскільки про це оголошувалось судом в судовому засіданні, де був особисто присутній позивач, при розгляді справи за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON]. У послідуючому про смерть [PERSON] вказувалось і в рішенні суду від 03.11.2010 року, ухваленому у даній справі. Тобто, позивачу було відомо про смерть [PERSON] ще до спливу визначеного ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини і він не був позбавлений можливості у встановлені законом строки звернутись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON]. [PERSON] не вказав суду на наявність у нього поважних причин, що були пов'язані з об'єктивними, істотними і непереборними труднощами для нього на вчинення ним дій направлених на прийняття спадщини померлого [PERSON]. Таких поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не було встановлено і судом в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення йому додаткового строку терміном в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] року його двоюрідного брата [PERSON], також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed