Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до відповідача про визнання права власності на будинок у порядку спадкової трансмісії, просить суд встановити факт прийняття спадщини у вигляді житлового будинку № 181 по вул. Комсомольської в с. Монаші Білгород - Дністровського району Одеської області після смерті [PERSON], померлої 09 березня 2007 року, спадкоємцем за заповітом [PERSON], померлим 15 листопада 2009 року, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 181 піл літ. «А», що складається із трьох житлових кімнат площею 17, 1, 4, 6 і 12,1 кв.м.. коридору площею 4.9 кв.м.. кухні площею 15,2 кв.м. та споруд: сараю під літ. «Б», сараю під літ. «В», хвіртки під № 1, воріт № 2, огорожі № 3 по вул. Комсомольської в с. Монаші Білгород - Дністровського району Одеської області після смерті [PERSON], померлої 09 березня 2007 року та після смерті [PERSON], померлого 15 листопада 2009 року у порядку спадкової трансмісії, вказуючи, що 09 березня 2007 року померла [PERSON]. На час смерті вона була власником житлового будинку № 181 по вул. Комсомольської в с. Монаші Білгород - Дністровського району Одеської області. Після її смерті фактично прийняв спадщину за заповітом [PERSON] - онук [PERSON]. % Спадкоємців, які б претендували на обовязкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України не має. Батько [PERSON] -[PERSON] помер до відкриття спадщини - 17 лютого 1998 року. Згідно заповіту від 19 вересня 2001 року, [PERSON] заповідала [PERSON] житловий будинок № 181 по вул. Комсомольської в с, [PERSON] - Дністровського району Одеської області. [PERSON] не зміг оформити спадкове майно на своє ім'я із-за поганого стану здоровя, однак він постійно проживав у спадковому будинку до дня смерті, до 15 листопада 2009 року. З жовтня 2000 року по січень 2003 року позивачка проживала разом з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, шлюб не реєстрували. Проживали сумісно, вели спільне господарство, мали спільний бюджет за адресою вул. Комсомольська. 181 в с. Монаші Білгород - Дністровського району Одеської області. Під час сумісного життя в них народився син - [PERSON]. [INFO], батьком якого вказаний [PERSON] Її дитина є спадкоємцем першої черги після смерті батька, проживав з ним по день його смерті, тобто фактично прийняв належне йому майно, тому позивачка і звернулася з позовом до суду. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити, про що надала заяву. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення про одержання судової повістки, однак прислав листа про те, що з позовними вимогами згоден, просить суд справу розглянути за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, згідно наданих заяв, за наявними у справі доказами. Вивчивши матеріали справи, оголосивши заяви сторін, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 09 березня 2007 року померла [PERSON], /л.с. 10/ На час смерті вона була власником житлового будинку № 181 по вул. Комсомольської в с. Монаші Білгород - Дністровського району Одеської області. Після ії смерті фактично прийняв спадщину за заповітом [PERSON] - онук [PERSON]. Спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України не має. Батько [PERSON] [PERSON] помер до відкриття спадщини 17 лютого 1998 року. Згідно заповіту від 19 вересня 2001 року, [PERSON] заповідала [PERSON] житловий будинок № 181 по вул. Комсомольської в с. Монаші Білгород - Дністровського району Одеської області, /л.с. 7-8/ [PERSON] не зміг оформити спадкове майно на своє ім'я із - за поганого стану здоровя, однак він постійно проживав у спадковому будинку до дня смерті, до 15 листопада 2009 року. З жовтня 2000 року по січень 2003 року позивачка проживала разом з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, шлюб не реєстрували. Проживали сумісно, вели спільне господарство, мали спільний бюджет за адресою вул. Комсомольська, 181 в с. Монаші Білгород - Дністровського району Одеської області. Під час сумісного життя в них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого вказаний [PERSON] /л.с. 11/ [PERSON], [INFO] є спадкоємцем першої черги після смерті батька, проживав з ним по день його смерті, тобто фактично прийняв належне йому майно. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщини, переходить до його спадкоємців спадкова трансмісія/. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, котрій постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї. Як встановлено в ході судового розгляд;, справи [PERSON] проживав разом з спадкодавцем по день його смерті. При таких обставинах суд вважає де зовні вимоги позивачки обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved