Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилається на те, що 02.07.2009 року між нею та відповідачем був укладений договір № КСДВ - 0000962 про внесення вкладу на депозитний рахунок на суму 9 000 грн., строком дії з 02.07.2009 року до 02.07.2010 року, зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних. Позивач просить стягнути з відповідача внесений нею депозитний вклад в розмірі 9 000 грн., нараховані відсотки за договором в розмірі 1 438 грн. 01 коп., та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а також понесені витрати по справі. Позивач в судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені в позові, свої позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02.07.2009 року між Кредитною Спілкою «Дніпро» в особі Голови правління [PERSON] був укладений договір № КСДВ - 0000962 про внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строк до 02.07.2010 року. Відповідно до п. 1.1, 1.2 цього Договору вкладник вносить внесок (вклад) члена КС на депозитний рахунок в національній валюті України (гривня) на строк 1(один) рік в готівковій або безготівковій формі, відповідно у касу або на поточний рахунок КС, у сумі 9 000 грн. строком з до 02.07.2010 року, що є строком дії договору. Законом України «Про кредитні спілки» визначені організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об»єднань, права та обов»язкі членів кредитних спілок та їх об»єднань. Відповідно ч. 3 ст. 3 цього Закону кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов»язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод. Згідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до ч. 2 цієї статті кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до п. 3.1.3. зазначеного договору кредитна спілка зобов»язується забезпечити зберігання та повернення вкладнику внеску на його вимогу. Судом встановлено, що позивач свої зобов»язання за договором виконав, відповідно до його умов вніс відповідачу грошові кошти у розмірі 9 000 грн. Після закінчення строку дії договору позивач звертався до відповідача з заявою про повернення їй грошового внеску та процентів, однак їй в цьому було відмовлено. Відповідно до п.п. 1.2. вищевказаного договору, відсотки на внесок за договором становлять 24 % річних; нарахування та сплата відсотків і суми внеску здійснюється в кінці строку дії договору. Нарахування відсотків здійснюється щомісячно після 15 числа за попередній місяць та останній раз у день повернення суми внеску. Розмір нарахованих відсотків за договором № КСДВ - 0000962 про внесення вкладу на депозитний рахунок, укладеного між позивачем та відповідачем, за період з 02.07.2009 р. по 02.07.2010 р. складає 2 159 грн. 97 коп., що підтверджується документом отримання депозиту. Зважаючи на те, що внесок в сумі 9 000 грн., який перебуває на депозитному рахунку № КСДВ - 000962, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» належить [PERSON] на праві приватної власності, він має право вимагати від відповідача його повернення, що відповідає ч. 2 ст. 23 вказаного Закону, умовам укладеного з ним договору депозиту та ст. 41 Конституції України. Разом з цим, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03,1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов»язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов»язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» відносини, що виникли із даного договору депозиту № 0000962 від 02.07.2009 року, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». П. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров»я продукцією. Будь-яких доказів того, що невиплата відповідачем позивачу грошових коштів по договору соціального депозиту створила ситуацію, яка могла стати небезпечною для її для життя і здоров»я, суду позивачем не надано, тому його вимоги про стягнення моральної шкоди з КС «Дніпро» задоволенню не підлягають. З урахуванням того, що відповідач взяті на себе обовязки по договору не виконав, депозитний внесок та нараховані відсотки на вимогу позивача не повернув, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача внесок у розмірі 9 000 грн. та відсотки за договором в розмірі 1 438 грн. 01 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial