Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 10.03.2006 року до нього звернувся відповідач та попросив певну суму коштів ,в результаті чого між сторонами було укладено договір займу грошової суми в розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч) на строк шість місяців. Так, позивачем було передано зазначену суму коштів відповідачеві, яку відповідач використав. Проте, в оговорений договором строк і до теперішнього часу відповідачем повернуто взятої суми коштів не було. На чисельні прохання позивача відповідач запозичених коштів не повертає і не каже коли поверне, тобто повертати взагалі не збирається. Укладеним сторонами договором оговорено, що в разі не виконання зобовязань за договором розмір неустойки буде дорівнювати 0,01 % за кожен день прострочення. Так, відповідач не повертаючи запозичену суму коштів протягом 1438 днів наніс позивачеві неустойку в розмірі 14380 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 00 копійок. Таким чином, загальна сума заборгованості за підрахунками позивача становить 24380 (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят) гривень 00 копійок. Так, враховуючи викладене та у звязку з тим, що відповідач на сьогоднішній день не повернув позивачеві запозиченої суми коштів, останній просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти на загальну суму 24380,00 гривень, а також понесені ним витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення слухання справи не заявляв, проти позову не заперечував. Суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України приймає рішення слухати справу на підставі наявних доказів за відсутністю відповідача з ухваленням заочного рішення. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, про те, що позов доведений та обгрунтований у звязку з чим підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 10.03.2006 року між сторонами було укладено договір (а. с. ), згідно якого позивачем відповідачеві було передано суму коштів в розмірі 10000,00 гривень на строк повернення не пізніше ніж за шість місяців з дня укладення договору. Крім того, [PERSON] власноруч написав розписку від 10.03.2006 року (а. с. ), якою зобовязався повернути запозичену суму коштів. Також договором було оговорено, що у разі неповернення зазначеної суми у встановлені договором строки встановлюється 0,01 % прострочення, тобто неустойки. Так, відповідачем в зазначений в договорі строк повернуто запозиченої суми коштів не було, більш того, кошти не повернуті і на сьогоднішній день. У звязку з чим виникла неустойка в сумі 14380,00 гривень. На чисельні прохання позивача повернути йому суму коштів, відповідач кошти не повертає, й коли поверне не каже, з чого позивач робить висновки, що повертати кошти йому взагалі не бажають. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. До сьогоднішнього часу сума коштів наданих позивачем відповідачеві не була повернута останнім, крім того, належним чином повідомлений відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, у звязку з чим суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved