Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що в 2008 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають спільну доньку - [PERSON], яка перебуває на її утриманні. Чоловік разом з сімєю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, пропозицію домовитись про участь в утриманні доньки залишив без відповіді. В звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення на її користь коштів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні, позивач наполягала на позові з підстав викладених у ньому та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки заробітної плати та усіх видів доходу щомісячно. Відповідач заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не працює, усі спроби знайти роботу бажаного результату не дають. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2008 р. про що в Книзі реєстрації шлюбів Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1441. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний, не має інших утриманців. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст.183 СК України, розмір аліментів на утримання дітей визначається судом. З урахуванням обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів,суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, тобто з 10.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 29.06.2027 року. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 (із змінами і доповненнями) «Про державне мито» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» від 21.12.05 № 1258 (із змінами і доповненнями) не надано квитанцій про сплату судового збору та витрат, повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи - з відповідача у дохід держави належить стягнути судові витрати у розмірі 171 грн., які складаються з судового збору у розмірі 51 грн. та витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial