Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

13 травня 2010 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « Український промисловий банк » звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом про стягнення з [PERSON] та Командитного товариства « Автолегіон - Варванської Ю.В.» солідарно заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 05 листопада 2007 року між ТОВ « Український промисловий банк » та Командитним товариством « Автолегіон - Варванської Ю.В.» було укладено договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якого відповідач - Командитне товариство « Автолегіон - Варванської Ю.В.» отримало кредит в розмірі 2200000, 00 грн., який зобов'язалось повернути у строк до 04 листопада 2012 року шляхом внесення обов'язкових щомісячних платежів відповідно до встановленого графіку зменшення ліміту кредитування, сплатити відсотки за користування кредитними коштами на рівні 18,5 % річних і виконати свої зобов'язання згідно даного договору у повному обсязі. У позові також зазначається, що для забезпечення повного і належного виконання Командитним товариством « Автолегіон - Варванської Ю.В.» договірних зобов'язань по кредитному договору, 05 листопада 2007 року між ТОВ « Український промисловий банк » і [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого останній виступив поручителем перед банком по зобов'язанням підприємства. 25 липня 2008 року між ТОВ « Український промисловий банк » та Командитним товариством « Автолегіон - Варванської Ю.В.» укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої щомісячна комісія за управління кредитною лінією становила 4,5 % річних від суми заборгованості. В порушення умов кредитного договору Командитне товариство « Автолегіон - Варванської Ю.В.» починаючи з листопада 2008 року свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами не виконало і не зважаючи на вжиті банком заходи досудового врегулювання спору, ні боржник ні поручитель в добровільному порядку умови кредитного договору та договору поруки не виконали, у зв'язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 жовтня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ « Український промисловий банк » до Командитного товариства « Автолегіон - Варванської Ю.В.» про стягнення кредитної заборгованості закрито у зв'язку з тим, що позов в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а справа передана на розгляд в іншому складі суду. В ході судового розгляду представником ТОВ « Український промисловий банк » внесені зміни до позовних вимог, з урахуванням яких позивач просив суд остаточно стягнути - 2 754 615, 16 грн. кредитної заборгованості та судові витрати з [PERSON] як поручителя по зобов'язанням підприємства. За клопотанням представника позивача ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні [PERSON] залучено Командитне товариство « Автолегіон - Варванської Ю.В.» Не погоджуючись з позовними вимогами ТОВ « Український промисловий банк », представник [PERSON] - [PERSON] до початку розгляду справи по суті подала до суду зустрічний позов до ТОВ «Український промисловий банк» про визнання поруки припиненою, вказуючи на порушення банком вимог ст. 559 ЦК України, який за згодою боржника та без письмової згоди [PERSON] як поручителя змінив умови кредитного договору в частині нарахування комісії по кредиту, таким чином збільшив обсяг його відповідальності. У запереченнях представник ТОВ « Український промисловий банк » просить відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічного позову, вказуючи на те, що [PERSON] будучи керівником Командитного товариства « Автолегіон - Варванської Ю.В.» і одночасно фінансовим поручителем не міг не знати про укладення додаткової угоди, відповідно до якої змінились лише умови кредитування, а розмір його солідарної відповідальності, у порівнянні з тими умовами на які він погодився, підписавши договір поруки - не збільшився. В судовому засіданні представник ТОВ « Український промисловий банк » Ворона А.В. позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити, вказуючи на те, що відповідач [PERSON] у такий спосіб намагається уникнути відповідальності як фінансовий поручитель по зобов'язанням очолюваного ним підприємства. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги ТОВ « Український промисловий банк » не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні і задовольнити зустрічний позов [PERSON], посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник третьої особи КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В.» за первісним позовом [PERSON] також підтримала зустрічний позов [PERSON] і просила суд визнати договір поруки таким, що припинив свою дію, у зв'язку з тим, що банк без згоди поручителя, встановивши комісію за управління кредитною лінією, змінив умови кредитного договору і таким чином збільшив обсяг відповідальності КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В.» перед банком. З'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ « Український промисловий банк » за первісним позовом обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню, в той час як вимоги [PERSON] за зустрічним позовом є необгрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 05 листопада 2007 року між ТОВ « Український промисловий банк » та Командитним товариством « Автолегіон - Варванської Ю.В.» в особі директора підприємства [PERSON] укладено договір № 34К-07 про відкриття відновлюваної кредитної лінії, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 2200 000, 00 грн. з відсотковою ставкою на рівні 18,5 % річних, який підприємство зобов'язалось повернути до 04 листопада 2012 року, шляхом внесення обов'язкових, щомісячних платежів, відповідно до встановленого графіку зменшення ліміту кредитування і виконати свої зобов'язання згідно даного договору у повному обсязі ( а.с. 12-16 ). Виконання зобов'язань Командитного товариства « Автолегіон - Варванської Ю.В.» перед банком забезпечувалось, у тому числі договором поруки, укладеного 05 листопада 2007 року між ТОВ « Український промисловий банк » та [PERSON], відповідно до пунктів 2, 3 та 4 якого сторони визначили, що Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором, в тому ж обсязі, що і Боржник по його зобов'язанням, передбачених кредитним договором. Договором поруки сторони обумовили, що дія поруки припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується порукою, після чого до Поручителя переходять всі права Кредитора по кредитному договору, також в пункті 13 договору поруки його учасники дійшли згоди, що внесення змін та доповнень до цього Договору відбувається в письмовій формі шляхом укладення додаткових договорів, підписаних уповноваженими представниками сторін, при цьому договором не передбачено обов'язок Кредитора погоджувати з Поручителем зміни умов кредитування ( а.с. 27 ). Також суд встановив, що 25 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Командитним товариством « Автолегіон - Варванської Ю.В.» в особі директора [PERSON] був укладений додатковий договір № 341 до кредитного договору № 34К-07 від 05 листопада 2007 року, згідно з яким додатково введено щомісячну комісію за управління кредитною лінією у розмірі 4,5% річних у гривні від фактичної заборгованості. Відповідно до положень ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов кредитування, передбачених п. 4.1 договору КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В. « свої зобов'язання, щодо повернення кредитних коштів та сплаті відстоків за їх використання, відповідно до встановленого графіку погашення, належним чином не виконало, внаслідок чого у листопаді 2008 року утворилась заборгованість по нарахованих відстоках у розмірі - 17 749, 19 грн., комісії - 7068, 06 грн. та штрафних санкцій у розмірі - 286, 11 грн. Вимогами щодо погашення заборгованості за кредитним договором, адресованих директору КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В. « [PERSON] та окремо поручителю [PERSON] 18 листопада, 03 грудня, 26 грудня 2008 року, 20 січня, 28 квітня, 19 грудня 2009 року та 12 лютого 2010 року які безпосередньо ним отримані, останній неодноразово повідомлявся про наявність заборгованості по основній сумі кредиту, нарахованим процентам, комісії та пені, також до [PERSON] як поручителя пред'являлись вимоги щодо погашення існуючої заборгованості та дострокове повернення кредитних коштів (а.с. 50 - 75 ). Очевидно, що [PERSON] будучи директором КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В. « і одночасно фінансовим поручителем підписавши основний та додатковий кредитні договори фактично погодився з усіма умовами кредитування, у тому числі з нарахуванням комісійних витрат банку за управління кредитною лінією і при виникненні простроченої заборгованості її розмір не оспорював. Більш того, на момент підписання додаткової угоди залишок ліміту кредитування підприємства становив - 1967420, 00 грн., тобто розмір солідарної відповідальності [PERSON] як поручителя порівняно з умовами його відповідальності по кредитному договору з яким він погоджувався, укладаючи договір поруки, не збільшився. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В. « перед банком підтверджуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, по суті ніким з учасників судового розгляду не оспорювалась і на момент звернення позивача до суду становить - 2 754 615, 16 грн. ( а.с. 6 -11 ). Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В. « в порушення умов кредитного договору не виконало свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотки за користування ними, комісійних витрат та штрафних санкцій за порушення грошового зобов'язання, у зв'язку з чим у банку виникло право вимагати дострокове повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, в тому числі з [PERSON], який зобов'язався відповідати перед установою банку солідарно за виконання КТ « Автолегіон - Варванської Ю.В. « у повному обсязі усіх його зобов'язань, які виникли з кредитного договору, в зв'язку з чим суд вважає, що вимоги ТОВ « Український промисловий банк » про стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором грунтуються на вимогах закону, є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Поряд з цим, Цивільний кодекс України у статті 553 визначає поруку як договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання свого обов'язку. Порука має характер від забезпечуваного нею зобов'язання - своєчасного повернення кредиту за кредитним договором. Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом ст.509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Договором поруки від 05 листопада 2007 року сторони обумовили, що дія поруки припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Системний аналіз вищеназваних норм цивільного законодавства та умов договору свідчить, що передбачені статтею 559 ЦК України підстави припинення поруки застосовуються поза судовим розглядом. Таким чином, припинення правовідносин (зобов'язань) здійснюється у спосіб, визначений договором або законом. Проте заявлені зустрічні вимоги представника [PERSON] - [PERSON] до ТОВ «Український промисловий банк» про визнання поруки припиненою не відповідають визначеним законом способам захисту судом цивільних прав. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 цього Кодексу, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Припинення правовідношення застосовується, як правило, у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх обов'язків і до них відносяться позови про розірвання цивільно-правових договорів, про визнання угоди такою, що не підлягає виконанню тощо. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом не надано суду доказів порушення вимог чинного законодавства України з боку відповідача за зустрічним позовом, в той час як відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦК України кожна сторона повинна довести суду обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень проти позову. Більш того, судом не встановлено порушень цивільних прав, свобод чи інтересів позивача [PERSON], в той час як судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права. Також суд вважає, що при укладенні договору поруки між [PERSON] та ТОВ « Український промисловий банк » сторонами було досягнуто згоди щодо всіх умов договору, у зв'язку з чим у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за їх недоведеністю та безпідставністю, у тому числі із - за того, що момент припинення поруки залежить від моменту настання обставин, з якими пов'язується припинення поруки, і яке відбувається автоматично, а тому припинення поруки за рішенням суду не відповідає визначеним законом способам захисту цивільних прав.

Outcome: approved