Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

У лютому 2011 року відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить суд стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] кредитну заборгованість у розмірі - 77 937 грн. 85 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 09 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ЗОО/ЕМК/66/2008-980. Згідно з умовами п.п. 1.1.-1.4. договору банком було надано [PERSON] кредит у сумі ЗО 000 грн. 00 коп. строком до 09 січня 2010 року зі сплатою 36 % річних за користування кредитними коштами. Пунктом 3.1.1. кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит та сплачує відсотки згідно графіку повернення кредиту та сплатити відсотки, який є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 3.1.2.2. у випадку прострочення виконання зобовязання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений п. 3.1.1. кредитного договору позивальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини у розмірі 36 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором. Відповідач скористалася кредитними рееурсами проте свої зобовязання за кредитними договором належним чином не виконала, чим порущила умови кредитного договору. Судом встановлено, що кредит надано строком на 24 місяці з 09 липня 2008 року по 08 січня 2010 року. Погашення кредиту повинно здійснюватися на рахунок згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невідємною частиною договору. Процентна ставка за користування кредитом складає 36 % річних. Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов цього договору, договору поруки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. В забезпечення умов кредитного договору між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 09 липня 2008 року. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору, [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед ВАТ КБ «Надра» відповідати по зобовязаннях боржника, що виникають з умов кредитного договору. Згідно з договором поруки, сторони договорів поруки домовилися, що у випадках невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Станом на 05 листопада 2010 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 77 937 грн. 85 коп., в тому числі; - заборгованість за кредитом - 28 490 грн. 00 коп.; - заборгованість по відсоткам - 23 567 грн. 27 коп.; - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань - 12 866 грн. 26 коп.; - штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків - 13 014 грн. 32 коп. y судове засідання позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» представника не направив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У позовній заяві ПАТ «Комерційний банк «Надра» викладено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву у якій просить розглядати справу без нього. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що позивачем пропущено строк позовної давності по зверненню до суду із вимогами щодо стягнення з відповідачів пені та штрафу, оскільки термін дії кредитного договору закінчився 09 січня 2010 року. Просила застосувати строк позовної давності до цих вимог, визначений цивільним законодавством України. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 09 липня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № ЗОО/ЕМК/66/2008-980 (а.с.7), за яким відповідач одержала у ВАТ «КБ «Надра» грошові кошти в сумі - ЗО 000 грн. 00 коп. Як вбачається із копії заяви про видачу готівки № 538 від 09 липня 2008 року [PERSON] одержала у ВАТ «КБ «Надра» грошові кошти в сумі - ЗО 000 грн. 00 коп. 09 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договори поруки в забезпечення виконання зобовязань з боку [PERSON] за кредитним договором. Умови кредитного договору з боку [PERSON] були порушені й відповідно до проведеного розрахунку у неї виникла заборгованість по погашенню платежів за кредитним договором. З копії розрахунку суми заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 77 937 грн. 85 коп. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання стонами взятих на себе зобовязань. Банківською установою зобовязання за договором виконанні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконала. Згідно із статтею 526 цього ж ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.ч. з, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В судовому засіданні встановлено, що позивачем пропущено строк позовної давності, заяви про поновлення даного строку не надійшло, відповідачами надані заяви про застосування строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до СТ.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із Ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисі^,^ ВАТ КБ «Надра» був порушений строк позовної давності, підстав для поновлення строку звернення до суду позивачем суду не вказано. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню й з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 52 057 грн. 27 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial