overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

11 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою. Посилалася на те, що з 19.12.1994 р. зареєстрована та проживає у [INFO], а з лютого місяця 2003 р. і до теперішнього часу спільно проживає з [PERSON] у цьому ж селі по вул. Набережна, 24, факт якого і просить встановити, що їй потрібно для отримання громадянства України. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила заяву задовольнити, оскільки встановлення такого факту є необхідною умовою для отримання громадянства України. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотанням прийняті до громадянства України, умовами якого є, зокрема, наявність законних джерел існування. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є громадянкою [PERSON]. Встановлено, що з вересня 1993 р. [PERSON] на правових підставах проживає на території України, а саме в Баштанському районі Миколаївської області, а з 19 грудня 1994 р. зареєстрована та проживає у [INFO], що підтверджується змістом про факт реєстрації викладеним у паспорті заявника. Судом зясовано, що проживаючи на території України [PERSON] постійно до настання пенсійного віку працювала в колгоспі різноробочою. З лютого місяця 2003 р. і до теперішнього часу заявник проживає разом, без укладення шлюбу у житловому будинку № 24, що розташований по вул. Набережна в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області та веде спільне господарство з громадянином України [PERSON]. Вказана обставина представником заінтересованої особи не оспорюється і підтверджується відповідним актом Новопетрівської сільської ради та свідченням [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач 01 грудня 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.12.2006 року. Від подружнього життя народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Відповідач проживаючи окремо від сімї, добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки від всіх видів заробітної плати щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Позивач погодилася на постановлення судом рішення в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 23 грудня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період подружнього життя у них народилася дитина: донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що дитина проживає з позивачем, а відповідач проживає від сімї окремо та добровільно не надає допомоги позивачу, тобто не виконує своїх обовязків по утриманню дитини. За такого, з урахуванням обставин викладених в ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки. В силу ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 01.12.2010 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості, зазначаючи, що 12 грудня 2007 року з відповідачем [PERSON], було укладено договір про надання кредитних коштів в сумі 16 000,00 грн. з кінцевим терміном погашення 10 грудня 2010 року. Відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2,4% на місяць та сплачувати мінімальний необхідний платіж 675,38 грн. В забезпечення виконання умов договору з відповідачкою [PERSON] 12 грудня 2007 року було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідачка зобовязалась виконати зобовязання перед банком у випадку невиконання умов договору відповідачем [PERSON] В результаті порушення платіжних зобовязань виникла заборгованість в розмірі 22096,44 грн., що складається з : заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 4379,91 грн.; пені за порушення строків платежів по кредиту 587,29 грн. та по відсоткам - 1,38 грн., збитків від інфляції в звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань по кредиту - 506,38 грн.; штрафу за порушення положень кредитного договору в сумі 1600,00 грн. та штрафу за порушення сплати щомісячних платежів в розмірі 840,00 грн.; заборгованості по кредиту 14181,48 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи й його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, про причину неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі поданих доказів та в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, оскільки відповідає вимогам ст.ст.526, 543, 553, 554, 651, 1050, 1054 ЦК України та підтверджена всіма матеріалами, доданими до неї, які суд визнає доказами згідно ст. 64 ЦПК України, вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач просить визнати право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 609 кв.м розташованої на території Переяслав-Хмельницької міської ради в м. Переяслав-Хмельницький по провулку Коцюбинського 15 "д" за нею [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], який помер 03.01.2010 року. Представник Переяслав-Хмельницької міської ради в судове засідання не з'явився, надіслав листа з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник ДП "Центр державного земельного кадастру" у Переяслав-Хмельницькому районі в судове засідання не з'явився, надіслав листа з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі та не заперечують щодо його задоволення. 03 січня 2010 року помер [PERSON] - спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] та її дві дочки [PERSON] та [PERSON]. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем померлого 03 січня 2010 року за законом. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається з1/2 частини житлового будинку №15 "д" по провулку Коцюбинського в м. Переяслав-Хмельницький, Київської області. Позивач як спадкоємець прийняв спадщину, відповідно до вимог ст.ст. 1268-1272 ЦК України, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак в Переяслав-Хмельницькій державній нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку позивачу було відмовлено, оскільки у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ, а саме державний акт. ДП "Центр державного кадастру" у Переяслав-Хмельницькому районі видати державний акт серії ЯИ №385626 на ім'я спадкодавця [PERSON]Л було відмовлено у зв'язку з смертю спадкодавця. Із зазначених причин позивач вимушена була звернутись до суду з питання визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, копією виписки рішення виконкому міської ради, листом від нотаріуса, копією свідоцтва про право власності, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, листом з ДП "Центр державного кадастру" у Переяслав-Хмельницькому районі, довідкою держкомзему. Отже суд встановлює належність при житті земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 609 кв.м розташованої на території Переяслав-Хмельницької міської ради в м. Переяслав-Хмельницький по провулку Коцюбинського 15 "д"на праві приватної власності за померлим 03 січня 2010 року [PERSON]. На підставі ст.ст. 328; 1233; 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання на території України з 1998 року по даний час. Згідно позовної заяви вказував, що 1983 року народився в [PERSON] Узбекистан,де у 2004 року за власним бажанням був позбавлений громадянства даної республіки. З 1998 року проживає на території України у свого рідного дяді по вул.Наумова,41/80 в м.Києві. У 1998 році закінчив ЗОШ №72 м.Києва,у 2000 році ПТУ №33 м.Києва та вечірню загальноосвітню школу №8 м.Києва. Тривалий час працював на території м.Києва, на даний час в м.Рівне. Покликаючись на викладені обставини, просить заяву задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з»явився,подав заяву про розгляд заяви у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі. Допитавши свідка,дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так,[PERSON] народився 30.07.1983 року в [PERSON] Узбекистан(свідоцтво про народження серії ІІІ-ФД №429025). 20.05.2004 року за заявою [PERSON] останній не є громадянином [PERSON] Узбекистан,що стверджується довідкою з Посольства [PERSON] Узбекистан в Україні від 14.06.2004 року. Так,судом досліджено документи з яких вбачається,що в 1998 році [PERSON] закінчив середню ЗОШ №72 м.Києва, у 2000 році вечірню середню ЗОШ №8 Ленінградського району м.Києва,24.04.2000 року отримав диплом кваліфікованого робітника,навчався у ПТУ м.Києва №33. З 2000 року [PERSON] мешкав по вул.Наумова,41/80 в м.Києві, що стверджується довідкою від 20.06.2007 року №394 ЖЕО № 811 м.Києва. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт проживання [PERSON] в м.Києві з 1998 року. Вказала, що на даний час він проживає в м.Рівне у рідного дяді, має намір одружитися та проживати в Україні. Таким чином,в судовому засіданні встановлено факт проживання [PERSON] на території України з 1998 року і по даний час, тому підстави для задоволення заяви в повному обсязі наявні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

04 листопада 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 06.09.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Балаклійському районному відділ РАГС Харківської області, актовий запис № 192. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. З чоловіком гарної сімї не створили, втратили любов та повагу один до одного, між ними склались неприязні відносини. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не одноразово не зявлялася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, у них склалися неприязні відносини. У звязку з чим подальше спільне життя подружжя та збереження ними шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] 03.12.10 р. звернулася до Марківського районного суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви посилалася на те, що [PERSON], [INFO] являється її рідною донькою, яка є інвалідом другої групи з дитинства. Життєдіяльність доньки різко обмежена, він потребує постійного стороннього догляду та допомоги внаслідок захворювання. За станом здоровя вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними самостійно виконувати свої обовязки та захищати свої права. У судовому засіданні заявниця підтримала доводи, викладені у заяві та прохала її задовільнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] підтримала заяву та не заперечила проти її задоволення. Вислухавши заявницю та представника заінтересованої особи, дослідивши наявні матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав,- Згідно ч.І ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Із довідки до акту огляду МСЕК /а.с.10/ вбачається, що [PERSON] являється інвалідом другої групи з дитинства, внаслідок чого її життєдіяльність різко обмежена, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. [PERSON] досягла повноліття, але сама не в змозі здійснювати свої права та обовязки. З цих підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно визнати недієздатною. Згідно ст. 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забеспечення особистих немайнових та майнових прав повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обовязки. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, визнаними недієздатними. Згідно ч.4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб які перебувають переважно у сімейних, родинних відносинах з підопічним з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Як вбачається із матеріалів справи /а.с. 8, 13/ заявник є матірю [PERSON] та знаходиться по догляду за нею (дитиною-інвалідом) і перебуває на обліку в УПСЗН Марківської райдержадміністрації. Як вбачається із матеріалів справи /а.с. 11-20/, а також пояснення як самого заявника так і представника Марківської селищної ради стан здоровя заявника задовільний, матеріальні та побутові умови родини відповідають санітарно- гігієнічним вимогам, доходи сімї стабільні. Отже з врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Відповідачка повністю визнала позовні вимоги, про що подала до суду належно оформлену письмову заяву, в якій одночасно зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Калабалик», крім того просить розглядами справу без її присутності. Позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказав в заяві до суду, в якій також просить розглядати справу без його присутності. Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу в судовому засіданні без присутності сторін. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 30.08.2008 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Кулішівської сільради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису № 03. Шлюб для обох перший. Від спільного проживання мають малолітню дитину. Спільним сімейним життям вони прожили до жовтня 2010 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Миритися не бажають. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, залишивши відповідачці після розірвання шлюбу прізвище «Калабалик». На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте сільський голова с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що позовні вимоги визнає і просить розглядати справу без його присутності. Позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказав в заяві до суду, в якій також просить розглядати справу без його присутності. Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу в судовому засідання без присутності сторін. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що [PERSON], яка проживала і померла 21.12.2009 року в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області по вул.Терешкової, 10 заповіла позивачу належне їй право на земельну частку /пай/ згідно сертифікату серії ЧВ №0135026, виданого Сокирянською РДА 03.03.1997 року. На підставі вищевказаного сертифікату відділом Держкомзему у Сокирянському районі Чернівецької області 08.09.2009 року на імя [PERSON] було видано два державних акта на право власності на земельні ділянки: серія ЯД №105933, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 0,2874 га та серії ЯД №105934, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,1509 га, які розташовані на території Ломачинецької сільради і їх цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. У серпні 2010 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріально округу позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] у звязку з тим, що «...розпорядження заповідача зроблено на майно, право на яке підтверджується іншим правовстановлюючим документом», тобто покійна в своєму заповіті від 14.04.2006 року вказала, що вона заповіла позивачу право на земельну частку /пай/, а після її смерті позивач предявив нотаріусу не сертифікат про право на земельну частку /пай/, а вказані вище державні акти на право власності на земельні ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,2874 га, вказаної в державному акті серія ЯД №105933 складає 8845,79 грн., земельної ділянки площею 1,1509 га вказаної в державному акті серії ЯД №105934 складає 8507,82 грн. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, держави та інших осіб, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення На підставі ст. 328,1216-1218, 1222, 1225 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Відповідачка повністю визнала позовні вимоги, про що подала до суду належно оформлену письмову заяву, в якій одночасно зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Калейник», крім того просить розглядати справу без її присутності. Позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказав в заяві до суду, в якій також просить розглядати справу без його присутності. Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу в судовому засідання без присутності сторін. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 22.01.2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області по актовому запису № 4. Шлюб для обох перший. Від спільного проживання мають малолітню доньку Владиславу, [INFO], яка проживає з відповідачкою і перебуває на їх спільному утриманні. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Спільного майна не мають, миритися не бажають. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, змінивши відповідачці після розірвання шлюбу прізвище на «Калейник». На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Відповідач повністю визнав позовні вимоги, про що подав до суду належно оформлену письмову заяву, в якій одночасно просить розглядати справу без його присутності. Позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказала в заяві до суду, в якій також просить розглядати справу без її присутності. Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу в судовому засідання без присутності сторін. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 24.04.1999 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано Гвіздовецькою сільрадою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису №5. Сімейні відносини сторони припинили у жовтні 2010 року. Від спільного проживання мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою та перебувають на її утриманні, мають задовільний стан здоровя. Примирення не бажають. Спільного майна та господарства не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Відповідач не працює, ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв'язку з чим вона бажає, щоб з нього у примусовому порядку стягувалися аліменти. По інших виконавчих документах іншого роду утримання з відповідача не проводяться. Після розірвання шлюбу позивачка бажає мати прізвище «Тимчук». Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача витрати по справі. На підставі ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved