Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

26.07.2010 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON], яка народилась 21.02.2001 року. Дитина знаходиться на її утриманні. Стверджуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, визначивши їх розмір у 300 грн. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що надав письмову власноручну заяву, просив розглянути справу в порядку ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено . Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси від 29.03.2001 року, актовий запис № 174. Договору про сплату аліментів вони не укладали. На час розгляду справи дитина знаходиться на утриманні позивача, проживає разом із нею, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В процесі розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] має нерегулярний мінливий дохід, працює неофіційно та не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 61 ЦПК України такі обставини, визнані відповідачем, не підлягають доказуванню. Жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог в частині майнового стану відповідача, наявності такого та його розміру позивачем в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано. При таких обставинах, виходячи з інтересів дитини та наявних у справі доказів, суд вважає можливим стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що не суперечить ст. 184 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, відсутність інших осіб на утриманні відповідача, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів у розмірі 300 грн. Судові витрати на оплату витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн. підлягають присудженню з [PERSON] в дохід держави в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved