Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що з відповідачем він знаходиться в шлюбі з 15.12.2000 року, актовий запис №397. Від даного ' шлюбу в них є двоє дітей: син - Богдан, [INFO] та донька Анастасія, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та втрачена довіра одного до другого і різні погляди на життя. Спору про розподіл спільно нажитого майна та місця проживання дітей - немає. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати між ними шлюб. У судовому сіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що вони з відповідачем не можуть вже примиритися і сім»я розпалася остаточно. Позивач вказав, що прохає суд не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач позов позчвача визнала та вказала, що з позивачем вони не проживають однією сім»єю з вересня 2010 року, мешкають окремо одне від одного, так як позивач вигнав її з дому і вона змушена була поїхати до своїх батьків. Причиною розірвання шлюбу стало те. що позивач фактично створив сім»ю з іншою жінкою, яка проживає з ; . ним і в них є дитина. Тому, примирення вже. є не можливим. Між ними, на даний час І|Ц відсутній спір щодо розподілу сумісно нажитого майна. 1 відсутній взагалі спір, що до "П місця проживання дітей. А після розірвання шлюбу, відповідач прохала суд, залишити їй прізвище «Петрук». Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд зав наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом з»ясовано. що сторони з 15 грудня 2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №397 підтвердженням чого є свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Шлюбу у сторін перший. В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], 20.01.200 року народження та донька Анастасія, [INFO], які на даний час, проживають з повивачем. місто Лозова У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що сторони, створити міцної сім'ї за ^ час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався у вересні місяці 2010 року; подружні стосунки припинились; спільне господарство не веден ж Г ! мешкають сторони за різними адресами; позивач фактично створив нову сім ю з іниьчо жінкою. Із пояснень сторін, судом було з»ясовано. що на даний час, спору щодо розподілу сумісно нажитого майна у шлюбі, між позивачем та відповідачем, не має, вони його поділять у добровільному порядку. Між ними також відсутній спір щодо місця проживання дитини, так як дитини залишиться проживати з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше ьне життя подружжя шляхом збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного зі сторін. Відповідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЩІК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а також сплачено (судовий збір) державне мито. Однак, позивачу судовому засіданні заявив що прохає суд не проводити стягнення на їйого користь з відповідача судових витрат.

Outcome: approved