Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивач ВАТ «Державний ощадний банк» звернувся з позовом про звернення стягнення на майно, виселення зі зняттям з реєстраційного обліку і зміни умов договору в частині призупинення нарахування та сплати відсотків до відповідачки [PERSON], посилається на те, що між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачкою [PERSON] 06.02.2008 р. був укладений кредитний договір № 2203-6670 про надання кредиту в сумі 23000 Євро на строк до 05.02.2018 р. включно зі сплатою 11 % річних та сплатою 192 Євро щомісячно. Згідно ст.ст.526,527 та 530 ЦК України відповідач повинен взяті на себе зобовязання виконувати належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, але не зважаючи на це, відповідачка протягом восьми місяців не сплачує кредитний борг та відсотки, тобто не виконує умови договору. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, п.3.4. договору наслідком порушення відповідачем зобовязань щодо повернення кредитного боргу та відсотків є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми боргу. У звязку з зазначеними порушеннями забовязань за договором відплвідачка має борг в сумі 19400,25 Євро, який складається з наступного : 16856,00 Євро основний борг; 816,87 Євро заборгованість по відсотках; 20,48 Євро пеня за несвоєчасну плату за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між відповідачкою та позивачем було укладено 06.02.2008 року договір іпотеки, відповідно до якого відповідачка [PERSON] передала позивачу нерухоме майно, а саме трьохкімнатну квартиру заг.площею 68,7 кв.м, житловою 50,6 кв.м, яка розташована в [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності. Посилається на те, що порушення відповідачкою тривалий час умов договору в частині несплати відсотків, завдає шкоду банку, позбавляє очікуваного доходу. Крім цього, банк зобовязаний нараховувати щомісячно відсотки, збільшувати валові доходи та сплачувати податок з не отриманих доходів, а тому відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України має право клопотати про внесення змін до договору в частині припиненння нарахування відсотків з одночасним винесеним рішенням суду на вимогу однієї сторін. Просить звернути стягнення на іпотечне майно, виселити зі зняттям з реєстраційного обліку відповідачку [PERSON] з квартири №1 буд.№ 17 по вул.Жупній в м.Дрогобичі Львівської області та змінити умови договору в частині призупинення нарахування та сплати відсотків Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, в підтвердження яких покликається на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та додала, що буде старатись погасити кредит, зазначила, що дійсно отримала на руки 23000 Євро відповідно до кредитного договору. Перші роки сплачувала кредит, однак близько року часу не здійснює проплати, до розрахунку заборгованості не має жодних претензій. Пояснила, що свою квартиру, яка виступає предметом іпотеки, подала на продаж, інформацію про це висвітлила в газеті „Фортуна та на інших інформаційних носіях. Заслухавши представника позивач, який підтримав свій позов, відповідачку, яка визнала позов повністю та дослідивши письмові документи у справі, суд встановив: - згідно кредитного договору № 2203-6670 від 06.02.2008 року вбачається, що між ВАТ «Державний ощадний банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідачка [PERSON] отримала кредит в сумі 23000 Євро на строк до 05.02.2018 р. включно зі сплатою 11 % річних та сплатою 192 Євро щомісячно. - згідно договору іпотеки вбачаться, що 06.02.2008 р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала позивачу нерухоме майно, а саме трьохкімнатну квартиру заг.площею 68,7 кв.м, житловою 50,6 кв.м, яка розташована в [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності. З оглянутого розрахунку кредитної заборгованості, з яким погоджується відповідачка, вбачається, що загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 19400,25 Євро, який складається з наступного : 16856,00 Євро основний борг; 816,87 Євро заборгованість по відсотках; 20,48 Євро пеня за несвоєчасну плату за договором. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, цими доказами встановлено, що між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідачка [PERSON] отримала кредит в сумі 23000 Євро і зобовязалася своєчасно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом. Згідно п.1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законадавства у строк, зазначений в договорі, у випадку порушення зобовязання, згідно ст.611 ЦК України, боржник повинен відшкодувати завдані збитки, відповідно до умов укладеного договору. Стаття 625 Цивільного кодексу України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак незважаючи на тривалий термін, що пройшов після одержання кредиту, умови кредитного договору відповідачами не виконуються, проценти та кредит не сплачені в строки та на умовах, що зазначені у вищезазначеному кредитному договорі. Від виконання договірних зобов'язань відповідачка ухиляється. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Порушення відповідачкою умов кредитного договору в частині невиконання нею своїх зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів за користування ним, завдало позивачу шкоди, оскільки він значною мірою був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, а саме не отримав дохід у вигляді процентів за користування кредитом, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України банк має право клопотати про внесення змін до договору в частині припиненння нарахування відсотків з одночасним винесеним рішенням суду на вимогу однієї сторін, оскільки порушення умов кредитного договору в частині несплати відсотків завдає шкоду банку, який зобовязаний нараховувати щомісячно відсотки, збільшувати валові доходи та сплачувати податок з неотриманих доходів. Крім того, згідно ч.2.ст.33 Закону України „Про іпотеку у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів застосуванням процедури продажу, встановленого ч.1 ст.38 вищезгаданого закону, що також передбачає право Іпотекодерждателя на продаж предмета іпотеки будь-якому покупцеві. Згідно ч.2 ст.39 Закону України „Про іпотеку, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою Іоптекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є будинок або житлове приміщення, а також за ч.1 ст.40 вищезгаданого закону та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житлові приміщення є підставою для виселення усіх мешканців. Відповідачка та інші особи, які проживають в квартирі, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 06.02.2001 року підлягають примусовому виселенню з житла, розташованого за адресою : м.Дрогобич, вул.Жупна, 17 вк.1 Львівської області. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі, сплачених згідно платіжних доручень.

Outcome: approved