Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

02.03.2011 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Варвинського районно\-го суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, скориставшись довірою [PERSON], підмовив останнього взяти кредит в сумі 3 000 грн. в одному з банків та віддати йому грошові кошти, за умови сплати особисто ним в подальшому всіх виплат, повязаних з оформленим кредитом. 04.03.2010 року, позивач [PERSON], дотримуючись умов поперед\-ньої домовленості з відповідачем, оформив на своє імя в КБ «Дельта» кредит на суму 3000 грн., отрима\-вши які, передав [PERSON] В звязку з невиконанням умов кредитного договору позивачем [PERSON] та взятих на себе зобовязань [PERSON] щодо сплати кредиту, позивачем [PERSON] було сплачено борг по кредитному договору, що був укладений її сином, з врахуванням пені, штрафних санкцій та комісії в роз\-мірі 5 083 грн. 28 коп. ! 20.05.2010року відповідачем [PERSON] було надано розписку [PERSON] про ви\-знання ним боргу в розмірі 6 000 грн. і яка містить також зобовязання відповідача повернути борг до гру\-дня 2010 року. 13.04.2011року до канцелярії Варвинського районного суду позивачем [PERSON] було подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої останній відмовився від предявленого цивільного позову до [PERSON] /а.с.52/. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, з підстав ви\-кладених в цивільному позові, наполягала на їх задоволенні, стягнувши з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 6000 грн. та судові витрати /а.с.48/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча був на\-лежним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що узгоджується з вимогами п.8 ст.76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності не надав, у звязку з чим, суд, за згодою по\-зивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного роз\-гляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та відмовний матеріал № 186/2010 року, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх су\-купності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розг\-ляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з на\-ступних підстав. * Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сто\-рін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослі\-дження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно із ч.З ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК. Обставини, визнані сторонами, згідно із ч.1 ст.61 ЦПК доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК за Договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути пози\-кодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж яко\-сті. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, ви\-значених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів переви\-щує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли по\-зикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми /ч.1 ст.1047 ЦК/. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка по\-зичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорювати договір позики на тій пі\-дставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором. Як вбачається з відмовного матеріалу № 186/2010 року, відповідачем було визнано всі обставини отримання ним в позику грошових коштів, що викладені в цивільному позові, і на підтвердження визнання предявлених до нього вимог, видав позивачеві [PERSON] розписку про позичені гроші, яка ніким не оспорюється та містить посилання щодо кінцевого строку виконання взятих на себе зобовязань, а то\-му зазначена розписка може бути визнана допустимим доказом, який підтверджує позовні вимоги. У відповідності до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмі\-нялися сторони. Крім цього ч.2 цієї ж статті передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, між сторонами при укладенні договору позики було дотримано просту письмову фо\-рму договору, яка полягала у складенні розписки від 20.05.2010 року, в якій сторони обумовили умови вказаного договору, що була підписана відповідачем по справі - [PERSON] За правилами ст.526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов до\-говору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (гро\-шові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої Самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.З ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позико\-давцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи з вищезазначеного та в межах предявлених позовних вимог, суд приходить до переко\-нання, що наявні правові підстави вважати, що між сторонами був укладений договір позики, умови якого порушуються відповідачем по справі, а тому позовні вимрги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки відповідачем зобовязання за вказаним договором у добровільному порядку ви\-конано не було, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення. Вказані витрати були належ\-ним чином підтверджені позивачем наданими квитанціями і згідно до ст.88 ЦПК України, вони також під\-лягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved