Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя посилаючись на те, що сторони розлучилися в 2007 році, мають від шлюбу доньку Анастасію, 2001рн.н. За час спільного проживання ними було придбано майно, а також, в 2005 році, по договору купівлі-продажу домоволодіння №22 по вул.Славгородській в м.Тростянець Сумської області. Договір купівлі-продажу був оформлений на ім.»я чоловіка. При користуванні будинком у сторін виник спір, який у добровільному порядку не був вирішений, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя. Просила врахувати, що вона немає іншого житла, що з нею проживає дитина та просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину всього майна. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд провести поділ спільного майна, виділивши їй в натурі та визнавши за нею право власності на 1\\2 частину жилого будинку з надвірними побудовами, що розташований в м. Тростянець по вул.Славгородській, №22 та встановити порядок користування земельною ділянкою під спірним домоволодінням; В процесі розгляду справи позивачка частково змінила свої вимоги та враховуючи висновок будівельної експертизи, у відповідності до якої розділити будинок на 2 частини неможливо просить стягнути з відповідача вартість 1\\2 частини будинку в сумі 41608 грн.50 коп., які вона просить стягнути з [PERSON] на її користь. Не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на житловий будинок літ.А-Ж з прибудовами розташованими за адресою вул.Славгородська, 22 в м.Тростянець Сумської області після сплати позивачці вартості 1\\2 частини. Просить також поділити спільно нажите майно наступним чином: Всього придбано майна на суму:5.000 грн. Виділити їй рухоме майно: -мякий куточок(диван та два крісла) 1000грн., -ДVД програвач ВВК - 450 грн., -газову плиту 500 грн., -килим 2мх3м(1999р.) -150грн., -килим 1,5мх2м(1999р.) -100грн., -набор диван-дек(1999р.) -50грн., -газовий лічильник(2005р.) -50грн., Всього на суму 2300грн. Виділити [PERSON] рухоме майно: -стінка меблева -1000грн., -котел газовий(2005р.) -1000грн., -телевізор Оріон(2006р.) -700грн. Всього на суму 2700грн. Стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію за більшу частину рухомого майна в сумі 200грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно йому на праві власності належить будинку з надвірними будовами, що розташований на приватизованій земельній ділянці в м.Тростянець Сумської області по вул.Славгородській , №22, однак досягти згоди з приводу користування будинком з надвірними будовами він з колишньою дружиною, яка є позивачкою по справі, не можуть, він проти того, щоб за позивачкою було визнано право власності на 1\\2 частини спірного домоволодіння, та не згоден сплатити 1\\2 частину його вартості, так як на придбання вказаного будинку він позичав гроші у свого родича і сам йому повернув борг, а тому вважає, що будинок повинен належати йому особисто. Проти розподілу іншого майна теж заперечує, так як вважає, що позивачка забрала раніше все належне їй майно, а вказане майно повинно залишитись йому. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового слідства встановлено, що [PERSON], згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на праві приватної власності від 18.08.2004 року, належить жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Тростянець Сумської області по вул. Славгородській, №22 на приватизованій земельній ділянці (а.с.16). Згідно договору купівлі-продажу від 18.08.2004 року [PERSON] придбав жилий будинок за адресою вул.Славгородська, №22 в м. Тростянець та загальна вартість придбаного будинку, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Охтирського МБТІ від 02.03.2004 року №2970260 становить 18826 грн.(а.с.17). Будинок був придбаний, коли сторони знаходились в шлюбі. Сторони розірвали шлюб 24.04.2007 року (а.с.6). Проведеною по справі судової будівельної експертизою встановлена ймовірна ринкова вартість домоволодіння №22 за адресою вул.Славгородська, №22 в м.Тростянець, Сумської області, яка на момент проведення експертизи складає 83217грн.(а.с.43-49). Після ознайомлення з результатами додаткової судової будівельно-технічної експертизи, де реальний розподіл житлового будинку провести не можна, вважає, що потрібно вирішити питання відшкодуванням вартості домоволодіння одному із сторін. Позивачкою ставилася вимога про проведення поділу спільного майна, виділення їй в натурі та визнання за нею право власності на 1\\2 частину жилого будинку з надвірними побудовами, що розташований в м. Тростянець по вул.Славгородській, №22 Сумської області, та встановити порядок користування земельною ділянкою під спірним домоволодінням. Проведеною додатковою судовою будівельно-технічною експертизою встановлено, що розподіл по 1\\2 частині житлового будинку літ.А-Ж з прибудовами розташованими за адресою вул.Славгородська, 22 в м.Тростянець Сумської області з виділенням окремих ізольованих приміщень співвласникам домоволодіння є неможливим. В зв»язку з цим в судовому засіданні позивачка наполягає на відшкодування половини вартості будинку. Відповідач не згоден ні сплатити половину вартості домоволодіння, ні отримати половину вартості домоволодіння і визнати за позивачкою право власності на спірний будинок. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідач в судовому засіданні посилався на те, що на придбання вказаного будинку він позичав гроші у свого родича і сам йому повернув борг, а тому вважає, що будинок повинен належати йому особисто. При цьому відповідач посилався на рішення суду від 11 вересня 2007 року. З такими доводами відповідача суд погодитись не може, так як указаним вище рішенням дійсно було встановлено, що «знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON] позичав у свого рідного дядька [PERSON] кошти в сумі 21.000грн., про що надав відповідну розписку. Але в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження той факт, що ці кошти були витрачені в інтересах сім»ї. Навпаки, той факт, що будинок був придбаний не однією сумою, а частинами може свідчити про те, що будинок був придбаний за кошти, які були зібрані самим подружжям [PERSON]» (а.с.13). При таких обставинах, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення компенсації за 1\\2 частину домоволодіння слід задовольнити. Проти розподілу іншого майна відповідач теж заперечує, так як вважає, що позивачка забрала раніше все належне їй майно, а вказане майно повинно залишитись йому. Але суд не може погодитись з думкою відповідача. Так, при розгляді справи сторони прийшли до згоди, що майно, яке вказане в позові, було придбане під час шлюбу і узгодили його вартість. Відповідач запевняв позивачку та суд, що добровільно передасть позивачці майно, на яке вона претендує. В період часу, коли проводилась будівельна експертиза, позивачка приїздила до відповідача щоб забрати майно, але останній його не віддав, про що підтвердив у суді. Так, судом було встановлено, що під час шлюбу було придбане майно:-мякий куточок(диван та два крісла) 1000грн., -ДVД програвач ВВК - 450 грн., -газову плиту 500 грн., -килим 2мх3м(1999р.) -150грн., -килим 1,5мх2м(1999р.) -100грн., -набор диван-дек(1999р.) -50грн., -газовий лічильник(2005р.) -50грн., -стінка меблева -1000грн., -котел газовий(2005р.) -1000грн., -телевізор Оріон(2006р.) -700грн. Всього на суму 5000грн. (п»ять тисяч грн..) Вартість майна узгоджена сторонами, в зв»язку з чим товарознавча експертиза не призначалась. Враховуючи, що вказане майно судом визнається, як спільне майно подружжя, то кожен з них має право на 1\\2 частину вказаного майна. Суд вважає, рухоме майно слід розділити між сторонами наступним чином: Виділивши [PERSON] рухоме майно, та визнавши за нею право власності: -мякий куточок(диван та два крісла) 1000грн., -ДVД програвач ВВК - 450 грн., -газову плиту 500 грн., -килим 2мх3м(1999р.) -150грн., -килим 1,5мх2м(1999р.) -100грн., -набор диван-дек(1999р.) -50грн., -газовий лічильник(2005р.) -50грн., Всього на суму 2300грн. (дві тисячі триста грн..) Виділивши [PERSON] рухоме майно, та визнавши за ним право власності : -стінку меблеву -1000грн., -котел газовий(2005р.) -1000грн., -телевізор Оріон(2006р.) -700грн. Всього на суму 2700грн.(дві тисячі сімсот грн..) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за більшу частину рухомого майна в сумі 200грн. (двісті грн..) Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивачки з відповідача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial