Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Запорізької філії Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», третя особа: Преображенське відділення ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк» про відшкодування матеріальних та моральних збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 липня 2009 року між ним та Запорізькою філією ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» було укладено договір № 119-76 добровільного страхування автотранспорту, а саме автомобіля «Skoda Oktavia A5», який він придбав в кредит. Згідно п. 2.1. предметом Договору страхування є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, що належить страхувальнику, а саме автомобілем «Skoda Oktavia A5», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , сірого коліру, об`єм двигуна (см. куб.) 1984, номер кузову (шасі): [NUMBER] , дійсна вартість автомобіля 120000,00 грн. 21 серпня 2009 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, водій автомобіля "ЗАЗ699Р" д/н [NUMBER] , [PERSON] , на 58 км. а/д Одеса-Новоазовськ не обрав безпечний інтервал, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Шкода", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить йому на праві власності. В результаті зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження, потерпілих немає. 2 лютого 2010 року позивач подав відповідачу заяву про відшкодування завданої ДТП матеріальної шкоди. Листом вих.. № 130 від 8 лютого 2010 року ЗФ ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» повідомило позивача про те, що згідно калькуляції «AUDATEX», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 59011,55 грн., які в подальшому були фактично перераховані за ремонт авто. Не погодившись з калькуляцією, проведеною ЗФ ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», позивач звернувся до незалежного спеціаліста-автотоварознавця. Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця №43/03 від 26 лютого 2010 року розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві під час вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди складає 83987 гривень 82 копійок. Також за провдення автооварознавчого дослідження ним було витрачено 700,00 грн. Вважає, що своїми незаконними діями відповідач порушив положення ЗУ «Про страхування», умови договору про добровільне страхування, що призвело до незаконної не виплати йому матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 24976,27 грн. Крім того, за умовами договору страхування, при порушенні термінів виплати страхового відшкодування, відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,1 % простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше ніж подвійна ставка НБУ, яка діяла на період, за який нараховується пеня. Таким чином, за період з 8 лютого 2010 року по 8 квітня 2010 року сума пені склала 14985,60 грн. Також, крім матеріальних збитків, позивач вважає, що відповідач завдав йому і моральну шкоду, яка полягає у зневажливому, байдужому ставленні відповідача до його здоров`я, людської гідності, ділової репутації та авторитету, що в підсумку призвело не тільки до моральних страждань, але й погіршення фізичного стану здоров"я, яку він оцінює у 10000,00 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з Запорізької філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» на його користь матеріальні збитки, які він зазнав в результаті ДТП в сумі 24976,27 грн.; пеню за порушення термінів виплати страхового відшкодування в розмірі 14985,60 грн., вартість сплати послуг незалежного експерта в розмірі 700,00 грн., моральні збитки в розмірі 10000,00 грн., судові витрати на загальну суму 120,00 грн.. В процесі розгляду справи позивач не змінюючи предмету та підстав позовних вимог уточнив свій позов в частині кола осіб-учасників процесу, зазначивши в якості відповідачів: Відкрите акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» в особі Запорізької філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», [PERSON] - заступника начальника відділу загального страхування Запорізької філії ВАТ «Українська страхова компанія Дженералі гарант«», третьої особи: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Преображенського відділення ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк». Ухвалою суду від 20 жовтня 2010 року, відповідачка [PERSON] виключена з кола осіб-учасників процесу по справі за позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» в особі Запорізької філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Преображенського відділення ЗОФ ПАТ «Укрсоцбанк» про відшкодування матеріальних та моральних збитків. У судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечув, посилаючись на те, що відповідно до п.7.11 договору страхування, розмір збитків визначається аварійним комісаром страхової компанії відповідно до обсягу необхідних відновлювальних робіт внаслідок страхового випадку при пошкодженні транспортного засобу. Розмір збитків відповідно до калькуляції № 2618/5 від 5 жовтня 2009 року, згідно якої вартість ремонту складає 59036,55 грн. Крім того, зазначив, що згідно п. 7.19 договору страхування та п.12.16.5. Правил добровільного страхування наземного транспорту № 119 від 23 грудня 2008 року, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 21 травня 2009 року, у випадку виплати страхового відшкодування страхувальнику або вигодо набувачу виплата здійснюється без ПДВ. Доплата витрат ПДВ проводиться після документального підтвердження страхувальником таких витрат, в межах суми страхового відшкодування. Виплата страхового відшкодування здійснювалась шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] , який відкрито у АКБ «Укрсоцбанк». Після виплати страхового відшкодування страхувальник так і не надав документи, що підтверджують оплату відновлювального ремонту та запчастин з включенням ПДВ. У зв"язку з вищевикладеним та у відповідності до страхового акту, страхувальнику була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 59011,55 грн. (з яких: 58436,55 грн. - страхове відшкодування за пошкодження застрахованого транспортного засобу, 575,00 грн. - за транспортування відповідно до п. 7.17 договору страхування). З огляду на викладене просив суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» в особі Запорізької філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» відмовити в повному обсязі, оскільки ВАТ «УСК «Дженералі гарант» виконало свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування належним чином та в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, при цьому звернув увагу суду на те, що у зв`язку з внесенням змін до установчих документів, повне найменування банку відповідно до статуту визначено, як Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, взявши до уваги заяву третьої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 липня 2009 року між [PERSON] та Запорізькою філією ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» було укладено договір № 119-76 добровільного страхування автотранспорту, а саме автомобіля «Skoda Oktavia A5», який позивач придбав в кредит. (а.с. 19-21) Згідно п. 2.1. предметом Договору страхування є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, що належить страхувальнику, а саме автомобілем «Skoda Oktavia A5», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , сірого кольору, об`єм двигуна (см. куб.) 1984, номер кузову (шасі): [NUMBER] , дійсна вартість автомобіля 120000,00 грн. 21 серпня 2009 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, водій автомобіля "ЗАЗ699Р" д/н [NUMBER] , [PERSON] , на 58 км. а/д Одеса-Новоазовськ не обрав безпечний інтервал, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Шкода", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить останньому на праві власності. В результаті зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження, потерпілих немає. Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 7 жовтня 2009 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок. (а.с. 12) 2 лютого 2010 року позивач подав відповідачу заяву про відшкодування завданої ДТП матеріальної шкоди. (а.с. 14) Листом вих.. № 130 від 8 лютого 2010 року ЗФ ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» повідомило позивача про те, що згідно калькуляції «AUDATEX», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 59011,55 грн., які в подальшому були фактично перераховані позивачу. (а.с. 39) Не погодившись з калькуляцією, проведеною ЗФ ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», позивач звернувся до незалежного спеціаліста-автотоварознавця. Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця №43/03 від 26 лютого 2010 року розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві під час вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди складає 83987 гривень 82 копійок. Також за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було витрачено 700,00 грн. (а.с. 7-11) Крім того, в матеріалах справи є документальні докази понесення позивачем матеріальної шкоди, а саме: квитанція про сплату послуг експерта-товарознавця на суму 700,00 грн. (а.с. 18). Відповідно до п.4 ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором. Згідно п. 1.1 договору страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування на умовах і в обсязі передбачених цим договором. Згідно ст.. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно ст.. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно п. 4.3. договору страхування, страхова суму по кожному автотранспортному засобу дорівнює його дійсній вартості на момент укладення договору та на початок кожного наступного року страхування. Дійсна вартість для цілей страхування - це вартість відтворення (вартість заміщення) або ринкова вартість майна. Дійсна вартість транспортного засобу може визначатись на підставі: рахунку-фактури заводу-виробника чи офіційного дилера; довідкових матеріалів для визначення ціни транспортних засобів, що рекомендовані «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» (затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Фондом Держмайна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 24.11.2003р. № 1074/8395) або іншим аналогічним документом, що діяв на момент укладення договору страхування; висновку оцінювача вартості транспортного засобу на момент укладення договору. Згідно п.4 висновку спеціаліста-автотоварознавця №43/03 від 26 лютого 2010 року, при дослідженні використано, як нормативне та довідкове джерело інформації, програмний комплекс «AUDATEX» М-95, що відповідає вимогам «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» (затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Фондом Держмайна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092). Таким чином, суд приходить до висновку, що висновок спеціаліста-автотоварознавця №43/03 від 26 лютого 2010 року відповідає вимогам діючого законодавства та умовам договору страхування, а тому сума матеріальних збитків, завданих [PERSON] , складає не 59011,55 грн., як визначено відповідачем та фактично сплачено позивачу, а 83987,82 грн. Крім того, відповідно до п.6.1.6. договору страхування, страховик зобов`язаний при порушенні термінів виплати страхового відшкодування сплатити страхувальнику пеню в розмірі 0,1% простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше ніж подвійна ставка Національного Банку України, яка діяла в період, за який нарахована пеня. Таким чином, за період з 8 лютого 2010 року по 8 квітня 2010 року сума пені склала 1498,56 грн. (від 24976,00 грн. 0,1% становить 24,976 грн.; 60 днів х 24,976 грн. = 1498,56 грн.), а не як розрахував позивач, оскільки останній помилково помножив кількість днів на не 0,1 % від суми прострочення, а на 1%, що не є вірним. З огляду на зазначене, позовна вимога позивача щодо стягнення на його користь з відповідача суми пені підлягає частковому задоволенню, а саме сума пені становить - 1498,56 грн. Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача по справі моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., вважаю необхідним зазначити наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови "«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п.5 Постанови). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Як на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, останній посилається на те, що у зв`язку з ухиленням підприємства від виконання зобов`язання у зневажливому, байдужому ставленні відповідача до здоров`я, людської гідності, ділової репутації та авторитету позивача, що в підсумку призвело не тільки до моральних страждань, але й погіршення фізичного стану здоров`я останнього іі оцінює моральну шкоду, заподіяну йому у розмірі 10000,00 грн. За подібних обставин та,

Outcome: partial