Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

22 квітня 2007 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю з [PERSON], визнання за нею права власності на 1\\2 частину незавершеного будівництвом будинку та 1\\2 частину земельної ділянки, реального розподілу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. Посилалась на те, що вона з березня 1995 року перебувала з [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Спочатку проживали на квартирі, а коли на його ім»я був укладений договір дарування житлового будинку по вул. Лавчанській, 34 в м. Полтава, стали проживати за вказаною адресою. Фактично будинок був куплений ними за їхні спільні кошти. Оформлення договору дарування було пов»язане з особистими обставинами відповідача. Оскільки куплений ними будинок був невеликий за розмірами, вони вирішили збудувати новий. В 1995 році відповідач отримав дозвіл на проведення будівництва. В 1996 році вона продала належний їй автомобіль та за кошти від продажу автомобіля був збудований перший поверх споруди, яку вони планували як житловий будинок. До 2003 року будівництво майже не велось. Причиною цього стало те, що вона в 1999 році народила сина, батьком якого є відповідач, який у встановленому законом порядку визнав себе батьком. Потім, в 2003 році [PERSON] став їздити за кордом, привозив товар, вона надавала йому товарний вигляд, продавала, а за виручені кошти продовжувалось будівництво. Станом, на початок 2007 року, був збудований 2-поверховий будинок. Між ними виник конфлікт, а тому відповідно до вимог ст. 70, 74 СК України позивач просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину будинку, який є їхнім спільним сумісним майном. 19.02.2008 року позивач доповнила позовні вимоги вимогами про зобов»язання [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні майном, житловим будинком по вул.Лавчанській, 34 в м. Полтаві та земельною ділянкою, зобов»язавши [PERSON] надати їй вільний доступ до користування будинком та системою водопостачання. Посилалась на те, що [PERSON] відключив систему водопостачання в будинку та перешкоджає їй проживати у будинку. 13.03.2008 року [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину господарських будівель по вул.Лавчанській, 34 в м. Полтава. Ухвалою суду від 10.12.2010 року позовні вимоги про реальний розподіл будинку та про розподіл земельної ділянки за заявою [PERSON] залишені без розгляду. 19.06.2008 року [PERSON]. як третя особа, що заявляє самостійні вимоги подала до суду позов до [PERSON] про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Посилалась на те, що 30.04.1982 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Вони мають двох синів 1983 та [INFO]. Спочатку вони проживали та були зареєстровані в квартирі її батьків, по вул. Ю.Кондратюка, 15, кв. 8. Починаючи з 1991 року її чоловік став їздити на заробітки за кордон. В кінці 1994 року вони з чоловіком посварилися та він переїхав проживати до своїх батьків, а на початку 1995 року вони знову помирились та стали проживати разом. В травні 1995 року її чоловіку, матір подарувала житловий будинок по вул.Лавчанській, 34 в м. Полтава. Вони вирішили спільно побудувати гараж та інші господарські споруди, щоб чоловік мав змогу працювати та побудувати новий будинок. В 1996 році вони почали будувати новий будинок. Наприкінці 1996 року гараж та літня кухня були збудовані та чоловік почав там працювати. В 1997 році в будинку стала проживати квартирантка [PERSON], в рахунок боргу, який її чоловік позичав на будівництво будинку та не міг своєчасно віддати. Зазначає, що господарські будівлі за спірною адресою вони збудували за спільні кошти, під час шлюбу, та оскільки в період шлюбу майно, яке було власністю її чоловіка, значно збільшилось у вартості, внаслідок їхніх спільних затрат вона має право на 1\\2 частини спірного домоволодіння. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння № 34 по вул. Лавчанській в м. Полтава об»єктом спільної сумісної власності та визнати за нею право власності на 1\\2 частину спірного домоволодіння. 11.03.2010 року [PERSON] пред»явив зустрічний позов до [PERSON] про повернення коштів в зв»язку з невиконанням договору та сплатою неустойки. [PERSON] посилався на те. що йому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 16 травня 1995 року належить домоволодіння № 34 по вул.Лавчанській в м. Полтава та земельна ділянка площею 1418 кв.м. на цією адресою. З відповідачем він знайомий з 1995 року, підтримував з нею дружні стосунки , інколи вона приходила до нього в гості, він не проживав з [PERSON] у шлюбі без реєстрації шлюбу, вона інколи займалась його домашнім господарством, прибирала, готувала йому їжу, але тільки враховуючи ці умови, вона проживала та була зареєстрована в домоволодінні. [PERSON] сажала огород з його дозволу та для своїх потреб. Ніяких моральних обов»язків він перед нею не мав, вів своє особисте життя, підтримував свою сім»ю морально та матеріально. В серпні 1996 року він взяв у [PERSON] в борг 2800 доларів США для завершення будівництва в домоволодінні. В листопаді 2006 року будівництво першого поверху було завершене та згодом прийнято в експлуатацію. В січні 1997 року вона звернулась до нього з вимогою про повернення боргу у зв»язку з тим, що її зняли з реєстрації в гуртожитку, а оскільки він не зміг повернути борг, то запропонував їй надати своє тимчасове житло і зареєструвати на правах квартиранта. Та коли [PERSON] почала вимагати повернення боргу,шляхом придбання їй нового гідного місця проживання, вони уклали договір від 04.04.2007 року. В рахунок виконання цього договору він передав їй 6 000 доларів США , але вона відмовилась від виконання договору, що укладений між ними 04.04.2007 року не повернула отримані гроші. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 48 000 грн., що є еквівалентом 6 000 доларів США та неустойку в сумі 5 000 грн. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила встановити факт її проживання з лютого 1996 року по 2007 рік однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], визнати за нею право власності на 1\\2 частину господарських будівель по вул. Лавчанській, 34 в м. Полтава. В задоволенні позовних [PERSON] та [PERSON] просила відмовити . [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, стягнути з [PERSON] на його користь 48 000 гривень, що є еквівалентом 6 000 доларам США та 5000 грн. неустойки. Визнав позов [PERSON], просив його задовольнити. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. [PERSON] просила задовольнити свої позовні вимоги, визнати за нею право ласності на 1\\2 частину домоволодіння № 34 по вул. Лавчанській в м. Полтава. При вирішенні позову [PERSON] до [PERSON] покладається на суд. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представники виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради. Органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, Управління з питань містобудування та архітектури, ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор» у судове засідання не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з лютого 2006 року по 2007 рік. На користь такого висновку суду свідчать наступні докази: -наявність у [PERSON] та [PERSON] спільної дитини, [PERSON], [INFO], в вихованні та утриманні якого приймав участь [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства ( а.с. 10) та свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] ( а.с. 13). -Навністю реєстрації [PERSON] в будинку, що належить [PERSON], не як квартирантки, а постійно, як члена сім»ї з 07.02. 1997 року ( а.с. 159)., а отже посилання [PERSON], що [PERSON] була зареєстрована в його будинку як квартирант не знайшли підтвердження в судовому засіданні. -Договором про поділ майна від 04.04.2007 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON], укладання якого не заперечував [PERSON], підтвердивши наявність між ними такого договору в зустрічній позовній заяві, [PERSON] змісту цього договору вбачається, що вони в період з лютого 1996 року за час сумісного проживання та ведення домашнього господарства облагородили та побудували двоповерхову будівлю ( гараж і літню кухню на першому поверсі і житловими приміщенням на другому поверсі) загальною площею 140 кв.м. -Зустрічною позовною заявою [PERSON], в якій він стверджує те, що в 2006 році будівництво господарської споруди за адресою м. Полтава, вул. Лавчанська, 34 проводилось за кошти [PERSON] у розмірі 2800 доларів США. І хоч [PERSON] пояснював про те, що вказані кошти він позичив у [PERSON], але [PERSON] не надав жодного доказу про те, що між ними був укладений договір позики на вказані кошти. Згідно ст.375 ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним станом на 1996 рік , договір позики на суму понад 50 карбованців повинен бути укладений в письмовій формі. Отже посилання [PERSON] що між ними відбувся договір позики є неспроможними. -Зустрічною позовною заявою [PERSON] в тій частині, де він визнає, що [PERSON] під час проживання в спірному будинку займалась веденням домашнього господарства, прибирала, готувала йому їжу . Суд не приймає пояснення [PERSON] в тій частині, що виконання [PERSON] обов»язків господині було повяязне з її оплатою за проживання та реєстрацію в спірному будинку. Зазначені обставини спростовуються його ж зустрічною позовною заявою, в якій він зазначає, що поселив та зареєстрував [PERSON] в спірний будинок у зв»язку з наявністю у нього перед нею боргу. -Показаннями свідків з боку [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що в період з 1996 року по 2007 рік підтримували дружні, тісні стосунки з [PERSON] та [PERSON], часто ходили до них в гості , були присутні на хрестинах їхнього спільного сина, та весь цей період [PERSON] і [PERSON] підтримували фактичні шлюбні відносини, проживали однією сім»єю, будували будинок. -Світлинами, на яких мається зображення [PERSON] та [PERSON] разом з їх спільною дитиною, а також матері [PERSON] з їхньою спільною дитиною, справжність світлин не заперечував у судовому засіданні [PERSON] Отже вимоги про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»є з 1996 року по 2007 рік без реєстрації шлюбу підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.04. 1982 по 23.03.2006 року. Відповідно до вимог 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Отже суд приходить до висновку, що хоч [PERSON] та [PERSON] і проживали однією сім»єю, однак [PERSON] перебував у іншому зареєстрованому шлюбі в цей період, який розірвано не було, то у відповідності до ч.І ст. 74 СК України спірна господарська споруда в домоволодінні по вул.Лавчанській, 34 не може бути визнана спільною сумісною власністю подружжя, а тому позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності на 1\\2 частину господарських споруд не можуть бути задоволені. Більш того основне будівництво було проведено сторонами під час дії Кодексу про шлюб та сім»ю України, який не мав положень, передбачених ст. 74 СК України. Як зазначалось вище, судом встановлено, що в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] проводилось будівництво спірної господарської споруди. Разом з тим судом не встановлено доказів, які б підтверджували наявність у [PERSON] та [PERSON] угоди про створення спільної власності, у вигляді спірної господарської споруди , яка б відповідала законодавству , а тому [PERSON] вправі вимагати не визнання права власності на спірну споруду , а відшкодування своїх затрат на будівництво. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з рахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначалось вище [PERSON] та [PERSON] , 4 квітня 2007 року, уклали договір з приводу врегулювання спору, щодо вирішення житлових та матеріальних питань, пов»язаних з наслідками їхнього спільного сумісного проживання в період з лютого 1996 року та будівництва спірної господарської споруди. Наявність цього договору у судовому засіданні не заперечувалась ними та підтверджується їхніми позовними заявами. Більш того наявність такого договору підтверджується частковим його виконанням, а саме сплати [PERSON] в рахунок виконання умов договору 6000 доларів США [PERSON] ( а..с. 95). Зазначений договір передбачає, що [PERSON] повинен сплатити [PERSON] в рахунок компенсації її участі у будівництві спірної споруди 15 000 доларів США до 1 червня 2007 року і тільки після сплати повної суми, визначеної договором, [PERSON] протягом двох місяців повинна звільнити займане нею житлове приміщення. Як вбачається із зустрічної позовної заяви [PERSON] не виконав умови цього договору на час розгляду справи у суді, а отже [PERSON] має право на користування займаним нею, та їхнім спільним малолітнім сином, житловим приміщенням, а тому посилання [PERSON] про те, що [PERSON] не виконала умови їхнього договору та повинна повернути йому кошти у сумі 6000 грн., що сплачені в рахунок виконання договору, є безпідставними і задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] разом з малолітнім сином проживає в житловому будинку по вул. Лавчанській. 34, користується системою водопостачання, газопостачання та електропостачання, обробляє земельну ділянку, а тому позовні вимоги про усунення перешкод користування майном, житловим будинком по вул.Лавчанській, 34 в м. Полтаві та земельною ділянкою, зобов»язання [PERSON] .дати їй вільний доступ до користування будинком та системою водопостачання не підлягають задоволенню. Враховуючи викладені вище доводи, не можуть бути задоволені позовні вимоги [PERSON]. Судом встановлено, що в період спільного проживання однією сім»єю [PERSON] і [PERSON] було збудоване спірне приміщення в домоволодінні по вул. Лавчанській, 34 в м. Полтава. Наявність зареєстрованого шлюбу між [PERSON] та [PERSON] під час будівництва спірного нерухомого майна, при встановленні факту будівництва цього майна під час перебування [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], не дає суду підстав визнати спірне нерухоме майно спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] Окрім того у разі збільшення цінності будинку за рахунок будівництва та поліпшення допоміжних приміщень, то відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок ( п.п. 4, 5) така участь дає право вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування затрат на будівництво. При подачі позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 51 грн. , тоді як ціна її позову про визнання права власності на 1\\2 частину спірної господарської споруди становить 97 386 грн. 50 коп., отже вона повинна сплатити судовий збір у сумі 973 грн. 86 коп., а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави 922грн. 86 коп.

Outcome: partial