Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2005 року помер його племінник [PERSON] Після смерті останнього відкрилася спадщина, яку прийняв [PERSON], спадкоємець [PERSON] за заповітом, посвідченим 24.03.2004 року секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Лебединського району. Згідно даного заповіту [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину від 20.12.2005 року за реєстровими № № 3093, 3097 та від 24.12.2005 року за реєстровим № 3224. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22.06.2010 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 17.12.2010 року, заповіт [PERSON] на імя [PERSON] визнаний нікчемним. Таким чином, позивач набув право на прийняття спадщини [PERSON], а тому звернувся до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та в звязку з видачею свідоцтв про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] Тому він просив визнати свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2005 року за реєстровими № № 3093, 3097 та від 24.12.2005 року за реєстровим № 3224, видані на імя [PERSON], недійсними у звязку з визнанням заповіту [PERSON] нікчемним. В судове засідання позивач не зявився, його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні повідомила, що на час видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON], заповіт останнього був чинний і ставити під сумнів його дійсність підстав не було, а тому дії Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області щодо видачі [PERSON] свідоцтв не суперечили вимогам закону. При цьому вона вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки заповіт [PERSON] на даний час судом визнаний нікчемним і рішення з даного приводу вступило в законну силу. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, в наданій заяві просив справу розглянути без його участі, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Вислухавши представника позивача, представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, а позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. 1301 ЦК України, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. 31.05.2005 року помер [PERSON] Після його смерті спадщину прийняв [PERSON], спадкоємець за заповітом, посвідченим 24.03.2004 року секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Лебединського району, отримавши 20.12.2005 року в Лебединській районній державній нотаріальній конторі Сумської області свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровими № № 3093, 3097 (а.с. 4,5) та 24.12.2005 року за реєстровим № 3224 (а.с. 11). Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22.06.2010 року (а.с. 7-9) заповіт [PERSON] на імя [PERSON] в силу ч. 1 ст. 1257 ЦК України визнаний нікчемним з тих підстав, що він складений з порушенням вимог щодо його форми. Ухвалою Верховного Суду України від 17.12.2010 року (а.с. 96) дане рішення апеляційного суду залишено без змін. 04.09.2010 року [PERSON] звернувся до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після свого померлого племінника [PERSON], але постановою державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON] про відмову у вчинення нотаріальних дій від 04.09.2010 року (а.с. 3) йому було у цьому відмовлено в звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та в звязку з оформленням спадкових прав 12.12.2005 року [PERSON] Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем 3-ї черги за законом, бажає прийняти спадщину, після смерті свого племінника [PERSON], але не може цього зробити, так як свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2005 року за реєстровими № № 3093, 3097 та від 24.12.2005 року за реєстровим № 3224, які видані на імя [PERSON] після смерті [PERSON] залишаються не скасованими, незважаючи на те, що заповіт, згідно з якими вони були видані, визнаний судом нікчемним і [PERSON] таким чином був усунутий від права на спадкування. Згідно вимог ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Тому суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved