Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самовільно зведені споруди: прибудову до житлового будинку, гараж, які розташовані на земельній ділянці домоволодіння №24 по вул. Войкова у м. Кривому Розі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона являється власником вказаного житлового будинку, яке розміщено на земельній ділянці, що їх на праві власності. У 2007 році на вказані земельній ділянці самовільно збудував прибудова до житлового будинку та гараж. Відповідно до технічного висновку самовільно зведені споруди відповідають вимогам ДБН, власники суміжного домоволодіння не заперечують проти самовільно побудованих споруд. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що зведені споруди необхідні позивачу для проживання та ведення домашнього господарства, тому необхідно їх узаконити та вони мають усі документі про те, що споруди побудовані відповідно до норм та відповідають санітарним та будівельним стандартам. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 29 березня 1997 року, зареєстрованому у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 14 квітня 1997 року, є власником домоволодіння № 24 по вул. Войкова у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння належить позивачу, відповідно до Державного акту на землю. У 2010 році працівниками КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» було проведено обстеження житлового будинку з господарськими спорудами за зазначеною адресою виявлено самочинне будівництво, а саме: прибудова «а2», за рахунок цього загальна площа по житловому будинку «А-1» збільшилася та складає 69,8 кв.м., житлова площа без змін 39,.5 кв.м. «Б» - гараж переобладнаний з літньої кухні та збільшений у розмірах. З листа повідомлення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради від 13 січня 2011 року, вбачається, що позивач звертався до органу місцевого самоврядування з питання оформлення права власності на самочинно збудовані об`єкти, при цьому позивачем не надано доказів прийняття рішення з цього приводу компетентними службами, відповідності майна санітарним та екологічним нормам і правилам. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудоване на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Крім цього, право власності на самочинно збудований нерухомий обєкт може бути визнане за умов надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки та відповідності самочинно збудованого нерухомого майна будівельним нормам і правилам. Згідно ч.5 на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Між тим, будівництво об`єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій», що діяв на момент звернення до суду, будівництво обєктів містобудування здійснюється згідно із законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. Зведені об`єкти нерухомого майна повинні відповідати будівельним нормам і правилам , які , відповідно до ст. 16, 17 Закону України «Про основи містобудування», встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів. Розробка зазначеної документації здійснюється проектною організацією, іншою юридичною особою, яка має ліцензію на виконання відповідних робіт. Для встановлення відповідності державним нормам і правилам вже збудованого (реконструйованого та переобладнаного) обєкта необхідно надати технічний висновок щодо стану будівельних конструкцій, виконаного спеціалізованою проектною організацією, яка має ліцензію на обстеження та проектування. Суд критично відноситься до технічного висновку , який виконаний ПП «АРХ-ІОН», відповідно до висновків якого технічний стан - задовільний. Крім цього, не надано доказів щодо проведення топографічної зйомки місцевості, на якій розташовані об`єкти самочинного будівництва з метою виявлення комунікаційних мереж , які можуть проходити під землею. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) . Законом України «Про планування і забудову територій» закріплено, що експлуатація не прийнятих у встановленому Законом порядку обєктів будівництва забороняється. Статтею 19 Закону України « Про основи містобудування» передбачено, що суб`єкти містобудівної діяльності зобов`язані дотримуватись основних завдань та заходів екологічної безпеки. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, технічному переобладнанні об`єктів і споруд зобов`язані дотримуватись вимог санітарного законодавства. Стаття 2 Закону України «Про пожежну безпеку» визначено, що забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях покладається на квартиронаймачів і власників. Жилі будинки та споруди повинні відповідати вимогам нормативних актів з пожежної безпеки. Позивачем на підтвердження відповідності санітарним, екологічним та протипожежним нормам обєктів самочинного будівництва доказів не надано. Так, постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 2008 року №923 затверджено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації об`єктів нового будівництва, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів в іншому порядку не передбачено. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач із заявою про дозвіл на будівництво, погодження проектної документації на спірні обєкти нерухомого майна не звертався та відмову компетентних органів не отримував. Отже, об`єкти самочинного будівництва, розташовані на вказаний вище земельній ділянці, не прийняті в експлуатацію в установленому законом порядку. Між тим, будівництво об`єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію, яке здійснюється комісіями в Порядку, затвердженому постановами Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243 та від 08 жовтня 2008 №923. Вказані обєкти у встановленому законом порядку не прийняті в експлуатацію, а відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» експлуатація не прийнятих у встановленому законом порядку обєктів забороняється. Відповідно до вказаних норм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об`єктів нового будівництва та затвердженої в установленому порядку проектної документації. Відсутність належного затвердженого проекту унеможливлює підтвердження відповідності спірних об`єктів самочинного будівництва будівельним, технічним, санітарним, пожежним і іншим нормам та готовності їх до експлуатації. Таким чином, відповідно до ст. 55 Конституції України , ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власності позивача на самочинно збудовані споруди ніким не оспорюється. Позивачем не дотримано встановленого порядку оформлення права власності на самочинне будівництво, тому підстав для задоволення позовних вимог не має. Вирішуючи питання про судові витрати між сторонами суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed