Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до відповідачки про стягнення боргу в сумі 800.000,00 (вісімсот тисяч) гривень за договором позики Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки невідомі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.01.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, оформлений простою розпискою, строк дії якого було встановлено до 01.08.2012 року. Відповідно до вказаного договору, позивачем було передано відповідачу грошову суму у розмірі 800.000,00 (вісімсот тисяч) гривень. Після закінчення терміну дії вказаного договору позивачка звернулася до відповідачки з вимогою повернути кошти, але відповідачка ухиляється від повернення боргу. Таким чином, сума боргу складає, 800.000,00 (вісімсот тисяч) гривень. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Відповідно ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України зазначено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Валютою виконання зобовязання є гривня, тобто зобовязання має бути виконане у гривнях це передбачено ст. 533 ЦК України, а якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Також, з відповідачки підлягають стягненню витрати на сплату судового збору 1700,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 гривень.

Outcome: approved