Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив та пояснив, що 07.05.2008 року між позивачем ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Рівненської філіії АТ ««Брокбізнесбанк»та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 206 КЬ-08, за яким остання отримала кредит у розмірі 75 750,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 06.05.2018 року. Позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати проценти. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав. Станом на 13.05.2010 року сума боргу відповідача перед позивачем по кредиту становить 90 640,51 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 206 КЬ-08\\і від 07.05.2008 р., за яким останній надав в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить відповідачам на праві власності. У зв'язку із невиконанням [PERSON]С зобов'язань за кредитним договором, на підставі ч. 1 ст.ЗЗ ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № № 206 КЬ-08 07.05.2008 року, в розмірі 90 640,51 гривень, звернути стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № 206 КЬ-08\\і від 07.05.2008 р.,), виселити [PERSON]С, [PERSON]П, а також інших мешканців , які проживають в квартири яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідачі на розгляд справи до суду повторно не з'явились, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, хоча про день та час судового засідання повідомлялись належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та наданих доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2008 року між позивачем ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Рівненської філіії АТ ««Брокбізнесбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 206 КЬ-08,, за яким остання отримала кредит у розмірі у розмірі 75 750,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 06.05.2018 року.відмову в їх задоволенні з таких підстав. Позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати проценти. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав. Як встановлено судом, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON]П був укладений договір іпотеки № 206 КХ-08\\і від 07.05.2008 р.,), за яким вказаний відповідач надав в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставо держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що у виконання вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку", банком відповідачу [PERSON]С як позичальнику були надіслані вимоги, про порушення основного] зобов'язання по договору кредиту та попереджено про можливість звернення стягнення на<1 предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Вимоги [PERSON]С були отримані про що свідчить особистий підпис боржника , поряд з тим станом на день розгляду справи судом заборгованість за кредитним договором відповідачем [PERSON]С не погашена. Згідно зч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки У відповідності до ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Таким чином вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про виселення відповідачів, то суд приходить до наступного ' висновку. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів ' їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі ' рішення суду. Таким чином, примусове виселення відповідачів за рішенням суду може відбутись тільки після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та їх відмови виселятись добровільно протягом одного місяця після предявлення вимоги про це, а тому позовні вимоги в 4 частині виселення відповідачів задоволенню не підлягають в звязку з їх безпідставністю. Судові витрати (906,40 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на ІТЗ), відповідно до ст.88 ЦПК України, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved