Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 18.05.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Інтерком»було укладено кредитний договір №TL-SME303/106/2007, за умовами якого ТОВ «Інтерком»отримало кредит в сумі 301 736 доларів 40 центів США; 23.05.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Інтерком» було укладено договір про надання кредитної лінії №СrL SME303/112/2007, за яким ТОВ отримало кредит у сумі 486 380,00 доларів США. Як зазначається позивачем при зверненні до суду зобовязання за кредитними договорами з боку банку були виконані та позичальником були отримані грошові кошти в розмірах, встановлених договорами, утім, ТОВ допустило порушення зобовязань, допустивши їх невиконання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої складає 10 490 583,74 грн., та яка, не зважаючи на вимоги банку, погашена не була, що й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про стягнення даної заборгованості з поручителів - [PERSON] (договір поруки №SR-SME303/106/2007/1 від 18.05.2007 р., за яким [PERSON] взяла на себе зобовязання забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 18.05.2007 р., як солідарний боржник, та договір поруки №SR-SME303/112/2007/1 від 23.05.2007 р., за яким [PERSON] зобовязалася забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 23.05.2007 р., як солідарний боржник), [PERSON] (договір поруки №SR-SME303/106/2007/3 від 23.06.2008 р., за яким [PERSON] взяв на себе зобовязання забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 18.05.2007 р., як солідарний боржник, та договір поруки №SR-SME303/112/2007/3 від 23.06.2008 р., за яким [PERSON] зобовязався забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 23.05.2007 р., як солідарний боржник), [PERSON] (договір поруки №SR-SME303/106/2007/2 від 18.05.2007 р., за яким [PERSON] взяв на себе зобовязання забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 18.05.2007 р. та договір поруки №SR-SME303/112/2007/2 від 23.05.2007 р., за яким [PERSON] зобовязався забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 23.05.2007 р., як солідарний боржник), як солідарних боржників. У судове засідання 10.03.2011 року позивач не зявився, утім, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що підтримує позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідачі, повідомлені належним чином про розгляд справи, не зявилися, причини неявки суду не повідомили та не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористувалися правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, та з урахуванням заяви позивача, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як було встановлено судом, 18.05.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Інтерком»було укладено кредитний договір №TL-SME303/106/2007, за умовами якого ТОВ «Інтерком»отримало кредит в сумі 301 736 доларів 40 центів США. 23.05.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Інтерком»було укладено договір про надання кредитної лінії №СrL SME303/112/2007, за яким дане ТОВ отримало кредит у сумі 486 380,00 доларів США; зобовязання за кредитними договорами з боку банку були виконані та позичальником були отримані грошові кошти в розмірах, встановлених договорами, проте, ТОВ допустило порушення зобовязань за договорами, допустивши їх невиконання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 21.04.2010 року складає 10 490 583,74 грн., та яка, не зважаючи на вимоги банку, погашена не була. Водночас, як було встановлено судом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поручилися за виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»: [PERSON] (договір поруки №SR-SME303/106/2007/1 від 18.05.2007 р., за яким [PERSON] взяла на себе зобовязання забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 18.05.2007 р., як солідарний боржник, та договір поруки №SR-SME303/112/2007/1 від 23.05.2007 р., за яким [PERSON] зобовязалася забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 23.05.2007 р., як солідарний боржник), [PERSON] (договір поруки №SR-SME303/106/2007/3 від 23.06.2008 р., за яким [PERSON] взяв на себе зобовязання забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 18.05.2007 р., як солідарний боржник, та договір поруки №SR-SME303/112/2007/3 від 23.06.2008 р., за яким [PERSON] зобовязався забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 23.05.2007 р., як солідарний боржник), [PERSON] (договір поруки №SR-SME303/106/2007/2 від 18.05.2007 р., за яким [PERSON] взяв на себе зобовязання забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 18.05.2007 р. та договір поруки №SR-SME303/112/2007/2 від 23.05.2007 р., за яким [PERSON] зобовязався забезпечувати виконання зобовязань ТОВ «Інтерком»за кредитним договором від 23.05.2007 р., як солідарний боржник). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно з п.п. 3.1, 3.2 зазначених вище договорів поруки у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобовязання у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому кредитором, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги. Як було встановлено, вимоги були вручені відповідачам, проте, не зважаючи на одержання вимог, заборгованість за кредитними договорами погашена не була. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що договори є дійсними і неоспореними, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, через що для суду вбачаються підстави для задоволення позову повністю, та ухвалення рішення про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь ПАТ «ОТП Банк» 10 490 583,74 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором 1 2 084 646,1 грн. (з яких заборгованість за кредитом 910 016,12 грн., заборгованість за відсотками 80 440,40 грн., пеня за невиконання зобовязань 1 094 189,69 грн. тощо); заборгованість за кредитним договором 2 8 406 207,4 грн. (з яких заборгованість за кредитом 3 854 853,33 грн., заборгованість за відсотками 274 594,62 грн., пеня за невиконання зобовязань 4 276 759,58 грн. тощо). Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 700 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved