Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилається на те, що 08.02.2005 року між ним та відповідачем був укладений договір № КСД-000031 про внесення внеску на депозитний рахунок до запитання та додаткова угода до договору №КСД-000031 від 08.02.2005 року, за яким відповідач на умовах строковості, зворотності та платності прийняв внесок позивача у розмірі 10\~000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних. 16.11.2007 року ним було зроблено додатковий внесок в розмірі 5\~000,00 грн.; 15.05.2008 року позивачем була внесена додаткова сума в розмірі 5 000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 20\~000,00 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення пайового внеску в розмірі 27,95 грн.; проценти за користування грошовими коштами в розмірі 4365,47 грн.; проценти за користування грошовими коштами з урахуванням індексу інфляції в розмірі 164,33 грн.; проценті з урахуванням 3% річних в розмірі 58,89 грн.; моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. а також понесені витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 08.02.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № КСД-000031 про внесення внеску на депозитний рахунок до запитання №КСД-000031 від 08.02.2005 року, за яким відповідач на умовах строковості, зворотності та платності прийняв внесок позивача у розмірі 10\~000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних, строком дії до вимоги вкладника. 08.02.2005 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного договору №КСД-00031 від 08.02.2005 року, яким було визначено, що КС і вкладник прийшли до згоди, відповідно до якої вкладник поповнює внесок до запитання, дати і суми поповнення якого зазначені в додатку №1 додаткового договору та вкладник знімає частину внеску до запитання, дати і суми поповнення якого зазначені в додатку №2 додаткового договору16.11.2007 року внесок позивача по договору №КСД-000031 від 08.02.2005 був збільшений ще на 5\~000,00 грн. 15.05.2008 року внесок позивача по договору №КСД-000031 від 08.02.2005 року згідно додатку №2 додаткового договору був збільшений на 5\~000,00 грн. За умовами п.1.2 Договору процентна ставка за внеском встановлюється в розмірі 24% річних. Також відповідно до п.2.1 Договору нарахування відсотків на внесок здійснюється періодично: щомісячно на перше число за час фактичного знаходження внеску члена КС на депозитному рахунку до запитання. Відсотки нараховуються з дати внесення внеску до запитання. Виплата відсотків, згідно п. 2.4 договору, здійснюється щомісячно через касу КС або відділення, вказане у договорі вкладника. 10.09.2009 року позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення, в якому відповідач повідомлявся про розірвання договору №КСД-000031 від 08.02.2005 року у звязку із запитанням внеску позивача та призначення дати, з якої позивач може отримати внесок з нарахованими відсотками. Пунктом 2.3. договору № КСД-000031 від 08.02.2005 року встановлено, що у випадку розірвання договору термін повернення суми внеску більш, ніж 1000,00 грн. здійснюється протягом 10-30 днів за заявою вкладника на ім.»я керуючого. Листом від 23.10.2009 року КС «Добробуд» надало відповідь про неможливість виплати коштів по договору депозиту та нарахованих відсотків в звязку з тим, що позичальники несвоєчасно виконують свої зобовязання в звязку з чим даний час у КС «Добробуд» відсутні кошти. Законом України «Про кредитні спілки» визначені організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об»єднань, права та обов»язкі членів кредитних спілок та їх об»єднань. Відповідно ч. 3 ст. 3 цього Закону кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов»язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод. Згідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до ч. 2 цієї статті кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 629 ЦК країни договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сума вкладу, не повернутого відповідачем позивачу складає 20 000,00 грн., розмір нарахованих відсотків за договором № КСД-000031 про внесення вкладу на депозитний рахунок, укладеного між позивачем та відповідачем, складає 4\~365,47 грн.; проценти за користування грошовими коштами з урахуванням індексу інфляції в розмірі 164,33 грн.; проценти з урахуванням 3% річних в розмірі 58,89 грн. Зважаючи на те, що внесок в сумі 20\~000,00 грн., який перебуває на депозитному рахунку № КДС-000031, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» належить [PERSON] на праві приватної власності, він має право вимагати від відповідача його повернення, що відповідає ч. 2 ст. 23 вказаного Закону, умовам укладеного з ним договору депозиту та ст. 41 Конституції України. З урахуванням того, що відповідач взяті на себе обовязки по договору не виконав, депозитний внесок та нараховані відсотки на вимогу позивача не повернув, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача внесок у розмірі 20\~000,00 грн., відсотки за договором в розмірі 4365,47 грн., проценти за користування грошовими коштами з урахуванням індексу інфляції в розмірі 164,33 грн.; проценти з урахуванням 3% річних в розмірі 58,89 грн. а всього 24\~588,69 грн. Розглядаючи позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.2. моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03,1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов»язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов»язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як вбачається з по»яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» відносини, що виникли із даного банківського договору регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». П. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров»я продукцією. Будь-яких доказів того, що не поверненням відповідачем позивачу грошових коштів по зазначеному договору створена ситуація, яка могла стати чи стала небезпечною для його життя і здоров»я, суду позивачем не надано, тому його вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Крім того, умовами зазначеного договору про внесення внеску (вкладу) та додатковими угодами до нього відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язання не передбачено. З урахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір у сумі 296 грн. 17 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial