overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

В лютому 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що з 28 квітня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинились. Вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила розірвати укладений з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2006 року, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 255. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Подружні відносини сторони не підтримують внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

\~Позивачка [PERSON] пред'явила до суду позов до відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації про стягнення добових за період відрядження, посилаючись на те, що з 15 серпня 1990 року вона працює на посаді вчителя початкових класів у\~ Мишковицькій загальноосвітній школі I-III ступення. 01 грудня 2008 року по 24 грудня 2008 року відділом освіти Тернопільської районної державної адміністрації її було відряджено на курси підвищення кваліфікації тривалістю 18 днів у Тернопільський обласний комунальний інститут післядипломної педагогічної освіти. Однак, добових за період \~відрядження в розмірі 540 гривень їй не виплачено по даний час. \~\~ Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON]\~ позов не визнав та пояснив, що у 2011 році відділу освіти кошти на оплату відрядних за курси підвищення кваліфікації працівникам із бюджету не виділено. У 2008 2010 роках кошти на вказані цілі виділялись частково, спрямовувались в основному на виплату заробітної плати та оплату послуг з використання електроенергії. Посилаючись на наведене просив відмовити у позові. Судом встановлено, що [PERSON] з 15 серпня 1990 року працює на посаді вчителя початкових класів у\~ Мишковицькій загальноосвітній школі I-III ступення навчання в с. Мишковичі, Тернопільського району, Тернопільської області. \~ Відповідно до посвідчення про відрядження від 01.12.2008 року, виданими відділом освіти Тернопільської районної державної адміністрації її було відряджено на курси підвищення кваліфікації тривалістю 18 днів у Тернопільський обласний комунальний інститут післядипломної педагогічної освіти. Відповідно до звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт від 24 грудня 2008 року [PERSON] нараховано відрядні добові на суму 540 гривень. Як установлено в судовому засіданні, коштів у зазначеному розмірі позивачці по даний час\~ не виплачено.\~ Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимог підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121, ст. 122 \~КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у звязку з службовими відрядженнями, при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом \~від виробництва за ними зберігається місце роботи (посади) і провадяться виплати, передбачені законодавством. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та становленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з\~ Відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації \~в користь [PERSON] 540 гривень добових за період відрядження тривалістю 18 днів у період з 01 грудня 2008 року по 24 грудня 2008 року. Крім того, із урахуванням вимог 88 ЦПК України з відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації підлягає до стягнення 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та в дохід держави судовий збір у розмірі 51 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Позивач звернувся із даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка не надає матеріальної допомоги їй на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], тому просить стягнути аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просять задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась. За таких обставин з урахуванням думки позивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія 1-БК №055607, та [PERSON], [INFO], серія 1-БК №109653 батьками вказано [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] \\а.с.7\\ Відповідно до стЛ80 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З рішення №24 Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області вбачається, що діти перебувають на утриманні батька [PERSON] \\а.с.9\\. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

КП Червонограджитлокомунсервісзвернулося із зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що остання без відповідного дозволу самовільно виконала роботи по прибудові балкону у квартирі по вул.. Набережній, 23/34 в м.Червонограді Львівської області. На думку позивача, дані роботи можуть призвести до порушення конструктивних елементів будинку. Тому просив зобовязати відповідачку за свій рахунок знести прибудову та відновити фасад та прибудинкової території за адресю : вул..Набережна, 23/34 м.Червоноград Львівської області. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до КП Червонограджитлокомунсервіс, третя особа виконком Червоноградської міської ради Львівської області про легалізацію самочинної реконструкції квартири з метою добудови балкону посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться на пятому поверсі. З метою покращення житлових умов вона за власні кошти побудувала балкон. Просила постановити рішення, яким визнати право власності на балкон до квартири [ADDRESS] . Представник КП Червонограджитлокомунсервіс в судовому засіданні пояснив що, збудований балкон повинен відповідати тим розмірам, які передбачені чинним законодавством, тому покладається на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги КП Червонограджилокомунсервісзаперечила, свої позовні вимоги підтримала, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві , просила зустрічний позов задовольнити. Представник виконкому Червоноградської міської Ради в судовому засіданні участі не приймав. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що вимоги КП Червонограджитлокомунсервісне підлягають до задоволення, а зустрічний позов підлягає до задоволення із наступних підстав. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинне будівництво нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення, виданого ДКП Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації[ADDRESS], що по вул.Набережна, 23 в м.Червонограді належить [PERSON] на праві власності . Згідно висновку міжвідомчої комісії по плануванню і забудові населених пунктів при Червоноградському міськвиконкомі [PERSON] надано дозвіл на виконання проектно-пошукових робіт квартири [ADDRESS]. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на балкон до квартири [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Виконавчий комітет Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій позивач просив: - визнати відповідачів такими, що втратила право користування житловою квартирою №29, розташованою по вулиці Можайського, будинок №10, міста Павлоград Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що спірна квартира була надана відповідачці [PERSON] з 08 грудня 1989 року у користування. На теперішній час у квартирі зареєстровані відповідачі, які з 2008 року не проживають у квартирі, за комунальні послуги не сплачують. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, спираючись на доводи викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи: В квартирі №29, розташованій по вулиці Можайського, будинок №10, міста Павлоград Дніпропетровської області, зареєстровані відповідачі ( а.с. 7 ), які починаючи з 2008 року у спірній квартирі не проживають ( а.с. 9 ), за комунальні послуги не сплачують, у звязку з чим виникла загальна заборгованість у розмірі - 18342,27 гривень ( а.с. 5 ). Згідно до ст.71 ЖК України, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Вважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просив суд (з урахуванням змін): -стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22984,31 гривень; -стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 13 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №218/гр, відповідно до змісту якого позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти в розмірі 14000 гривень строком до 11 лютого 2011 року, а відповідач зобовязався повернути кредит. Позивач свої зобовязання виконав, однак відповідач своїх зобовязань належним чином не виконав, та утворив заборгованість станом на 27 квітня 2011 року у розмірі 22984,31 гривень. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення які відповідають змісту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав, пояснивши, що дійсно зобовязаний повернути отримані кошти. На підставі досліджених доказів по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №218/гр від 13 лютого 2008 року, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 14000 гривень на строк до 11 лютого 2011 року (а.с. 1-9). Позивач виконав свої зобовязання належним чином, однак відповідач своїх зобовязань не виконав, утворивши заборгованість станом на 27 квітня 2011 року в розмірі 22984,31 гривень. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги положення передбачене статтею 88 ЦПК України згідно якої зазначено, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі - 346,89 гривень (120 гривень «витрати на інформаційно-технічне забезпечення» + 226,89 гривень «судового збору»).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтовування заявлених вимог вказувала, що 24.06.1997 р. був укладений договір купівлі-продажу № 809, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь», згідно якого вона, купила житловий будинок разом з господарськими спорудами та будівлями № 53 по вул. Пархоменко в м. Миколаєві. Позивач вказувала, що угода виконана сторонами, просила позов задовольнити та визнати вищевказану угоду дійсною. В судовому засіданні засідання позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підставах ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Третя особа - Товарна біржа «Нерухомість-Південь» в судове засідання не направили свого представника для участі у справі. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України, знаходить позов обгрунтованим, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу що виконала угоду сторони визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку разом з усіма господарськими спорудами та будівлями, оскільки виконала всі зобов'язання, узяті за договором: вселилась в будинок та користується ним; відповідач - сумлінно виконала свої зобов'язання: отримала плату за будинок, виселилась з нього, передала оригінали правовстановлюючих документів, що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Вказане підтверджується перевіреними судом доказами: договором купівлі-продажу № 809 від 24 червня 1997 року. Суд також враховує, що спірний договір зареєстрований в Миколаївському МБТІ Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання угоди дійсної обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але нотаріально не засвідчений. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: договором; технічним паспортом (а.с. 5; 6; 7; 8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

У квітні 2011 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 08 липня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 761. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з відповідачкою. Шлюбні відносини між ними фактично припинені та відновлення подружніх стосунків, збереження сім`ї стало неможливо через постійні суперечки, які відбуваються на підставі різних поглядів на сімейне життя, на ведення сумісного господарства, втрати почуття поваги один до одного та кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, які постійно виховуються в атмосфері постійних сварок та сімейних розборів між ними, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхніх дітей, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

У квітні 2011 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 29 грудня 1995 року Корабельним районним відділом ЗАГС м.Миколаєва, актовий запис № 764. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з відповідачкою. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з літа 2010 року та відновлення подружніх стосунків, збереження сім`ї стало неможливо через постійні суперечки, які відбуваються на підставі різних поглядів на сімейне життя, на ведення сумісного господарства, втрати почуття поваги один до одного та кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, які постійно виховуються в атмосфері постійних сварок та сімейних розборів між ними, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхніх дітей, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

У квітні 2011 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 07 жовтня 1995 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 541. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2007 року та відновлення подружніх стосунків, збереження сім`ї стало неможливо через постійні суперечки, які відбуваються на підставі різних поглядів на сімейне життя, на ведення сумісного господарства, втрати почуття поваги один до одного та кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, які постійно виховуються в атмосфері постійних сварок та сімейних розборів між ними, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхніх дітей, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved