overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту проналежності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про народження, оформленого російською мовою, вона- «[PERSON], [INFO]». 20 лютого 1982 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на - [PERSON]. У свідоцтві про шлюб дату народження заявниці вказано- 23.02.1962 року. 20 августа 1981 року на ім*я «[PERSON], [INFO]» оформлено трудову книжку. Згодом прізвище [PERSON] виправлено на [PERSON], дату народження 24 лютого виправлено на 23 лютого та завірено печатками. Через виправлення дати народження у трудовій книжці вона не може здійснити своє пенсійне право, тому просить встановити в судовому порядку, що трудова книжка, видана на ім.*я [PERSON], [INFO], з наступним виправленням на 23 лютого, належить саме їй. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтвердила. Зацікавлена особа в судове засідання не з*явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявника, свідчення свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, оформленого російською мовою, «[PERSON] народилася 24.02.1962 года». У зв*язку з укладенням 20.02.1982 року шлюбу з [PERSON], [PERSON], [INFO], змінила прізвище на- Іванова. В трудовій книжці, оформленій 20.08.1981 року на ім.*я [PERSON], [INFO], дату народження виправлено на 23 лютого та завірено печаткою. Записи в особистому листку по обліку кадрів та трудовій книжці [PERSON] про зміну посад, співпадають. Згідно запису в трудовій книжці БТ-І № 8116599, прізвище на [PERSON] виправлено на підставі свідоцтва про шлюб від 20.02.1982 року, дату народження- с 24.02. на 23.02.1962 року- на підставі паспорту, та завірено печаткою. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] свідчила, що працювала вчителем у Анадольській школі, де працювала вчителем початкових класів і заявниця, яка звільнилася у жовтні 2010 році у зв*язку з настанням пенсійного віку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дала аналогічні свідчення. Суд вважає, що на підставі ст.256 ч.1 ЦПК України заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на здійснення його спадкового права. На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від нього не надійшло, як не надійшло і заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні вимоги банку підтримала, просить позов задовольнити, стягнувши також з відповідача судові витрати по справі на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк". З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.І ст.1054, ч.І ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з наведених у позовній заяві обставин й поданих банком письмових доказів на підтвердження цих обставин (а.с.5 - 11, 13 - 17), 05 червня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №512/08-БЛ (бланковий споживчий кредит, ануїтет), умови якого позичальником [PERSON] виконані не були, що й стало підставою звернення позивача до суду. З поданого ПАТ "ВіЕйБі Банк" розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.12) вбачається, що станом на 2 6.08.2010 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 8165 грн. 33 коп. Таким чином, вказана сума і підлягає до стягнення. Також позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплачених судового збору в розмірі 81 грн. 66 коп. й витрат в розмірі 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1, 2), тому вказані витрати, всього - 201 грн. 66 коп., підлягають до стягнення на його користь з відповідача. Відповідач в судове засідання не з"явився й не спростував відповідними доказами пред"явлені до нього банком позовні вимоги, тобто вищенаведені обставини порушення позичальником свого зобов'язання до договором, на котрі посилався позивач як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 03.10.2007 року заключив договори з відповідачем та додаткові угоду до них на обслуговування мобільних телефонів №0503079321. Відповідачу був наданий особовий рахунок 1.10969935. На підставі п.п.2 4. 2, 3.1. 3.2 Договорів та п.п. 4.1.2 ,7 1.,7.4. Правил користування галуззю сотового зв'язку ЗАТ "ЮМС" відповідач був зобов'язаний оплачувати послуги ЗАТ "Український мобільний зв'язок'' до 15 числа місяця, слідуючого за розрахунковим, але рахунки від 01.03.2009 року, 01.04.2009 року, 01.05.2009 року, 01.06.2009 року не були сплачені, а сума заборгованості склала 137,47 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги ЗАТ ''Український мобільний зв'язок" в розмірі 137,47 грн., штраф за дострокове припинення користування послугами зв'язку в сумі 1 178,88 грн. та понесені по справі судові витрати Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.10.2007 року позивач заключив договори з відповідачем та додаткові угоду до нього до них на обслуговування мобільних телефонів № [NUMBER]. Відповідачу був наданий особовий рахунок 1.10969935. На підставі п.п..2.4.2, 3.1.,3.2. Договорів та п.п.. 4.1.2.,7.1.,7.4.. Правил користування мережами стільникового зв'язку ЗАТ "ЮМС " відповідач був зобов'язаний оплачувати послуги ЗАТ ''Український мобільний зв'язок'' до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, але виставлені рахунки відповідачем не були сплачені, а сума заборгованості склала 137,47 грн. Відповідач плату за надані послуги не проводить, на неодноразові попередження щодо сплати не реагує. Заборгованість не погасив Достроково припинив користування послугами позивача. Вказані висновки суду підтверджуються: розрахунковим, попередженнями, договорами та додатковими угодами ,витягом з балансу Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані Договорами між сторонами додатковими угодами до них, ст 509, 526, 550, 545 ЦК України. Таким чином, суд вважає що права позивача порушене і підлягає захисту, а тому на користь позивача "Український мобільний зв'язок" необхідно стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 157,47 грн. та штраф за дострокове припинення користування послугами в розмірі 1178.88 грн.. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 171 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з4явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від неї не надійшло, як не надійшло і заяви про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні вимоги кредитної спілки підтримала, просить позов задовольнити, стягнувши також з відповідачки судові витрати по справі. З'ясувавши обставини по справі та- перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.І ст.1054, ч.І ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з наведених у позовній заяві обставин й поданих позивачем письмових доказів на підтвердження цих обставин (а.с.б -11) , 22 липня 2008 року між сторонами було укладено договір кредиту №256-07/08Р, умови якого позичальником [PERSON] виконані не були (п.3.3 Договору), що й стало підставою звернення кредитодавця -КС "Альянс Україна" до суду. З поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором (а.с.б) вбачається, що станом на 21.08.2010 р. заборгованість відповідача перед кредитною спілкою становить 9830 грн. 10 коп. Таким чином, вказана сума і підлягає до стягнення. Також позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплачених судового збору в розмірі 98 грн. ЗО коп. й витрат в розмірі 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1, 2), тому вказані витрати, всього 218 грн. ЗО коп., підлягають до стягнення на його користь з відповідачки. Відповідач в судове засідання не з'явилася и не спростувала відповідними доказами пред'явлені до неї кредитною спілкою позовні вимоги, тобто вищенаведені обставини порушення позичальником свого зобов'язання до договором, на котрі посилався позивач як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25.02.2006 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні стосунки між сторонами припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що сім'я розвалилась остаточно та відновленню не підлягає. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у звязку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 50% від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, вважає неможливим збереження шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2006 р. про що Комунарським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя зроблено актовий запис № 101. Для сторін шлюб є першим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, з того часу спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо. Відновити шлюбні стосунки неможливо. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки сторони припинили спільне життя, тривалий час проживають окремо, відновлення шлюбних стосунків неможливе ,- збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати щодо оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС повністю. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50 % від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

30 липня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати недієздатною її мати - [PERSON], [INFO], стверджуючи, що остання не усвідомлює своїх дій і не керує їми, через своє захворювання - літню деменцію. Заявник стверджує, що визнання недієздатною своєї матері їй потрібно для оформлення опікунства, в звязку з чим прохала призначити її опікуном над [PERSON]. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник органу опіки та піклування вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали вказують на недієздатність [PERSON] Крім того, на думку представника 3-ї особи, доцільно призначити заявницю опікуном над недієздатною. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.І ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 12.10.2010 року підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювань [PERSON] та у висновку зазначено, що вона в силу своїх захворювань не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Згідно до подання органу опіки та піклування виконкому Ленінської районної ради у м. Харкові від 01.11.2010 р. визнано доцільним призначити [PERSON], [INFO], опікуном над недієздатною [PERSON]. З наданого подання, а також з заяви про призначення опікунства вбачається бажання заявниці бути опікуном недієздатної матері. Відповідно до копії паспорту [PERSON] зареєстрована та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] разом недієздатною [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], а також на призначення для неї опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] 1.1, про визнання відповідача втративши право на користування квартирою № 55 по вул. Комуністичній, 6/2 в смт. Новогуйвинськ, Житомирського району, скасування реєстраційного обліку. Позов мотивовано тим, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, втім з березня 2009 року в ній не проживає. Без поважних причин. В судовому засіданні позов було підтримано позивачкою у повному обсязі. Вона стверджувала, що до 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Після розлучення, продовжували проживати в спірній квартирі. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовувати насильство в сім»ї. З березня 2009 року [PERSON] 1.1., за зазначеною адресою не проживає без поважних причин. Замки позивач не змінювала, жодних перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинила. Відповідач повторно в судове засідання за викликом суду не з'явився. Про час та місце розгляду справи був оповіщений у встановленому порядку. Про причини своєї неявки до суду не повідомив, а тому суд вважає причину неявки відповідача неповажною та ухвалив розглядати справу у заочному порядку за наявними матеріалами, які достатньо свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позивач проти цього не заперечувала. Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відвідають житловим правовідносинам. Зі справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 18.08.2006 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживав у спірній квартирі, як член сім»ї позивачки з 1997 року та перебуває в ній на обліку до тепер. Квартира не приватизована. (а.с. 11,12). За актами обстеження відповідач в спірній квартирі не проживає понад 6 місяців (а.с. 15,19,20). Відповідач не звертався із заявою про продовження строку на збереження за ним житла за поважністю причин. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратив право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи пона^ встановлені строки провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач за зареєстрованою адресою не проживає, жодних доказів, заперечень щодо негрунтовності позову суду не надав, суд вважає що є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить ухвалити рішення, в силу якого стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання, а саме за користування холодною водою в розмірі 867,95 грн., посилаючись на те, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], є користувачем послуг, наданих КП ВТП «Вода» по подачі холодної води, але оплату не вносить, в результаті чого утворилася зазначена заборгованість за період з 01.Об.2007р. по 31.05.2010р. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та, у разі неявки відповідачів, винести заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідачів, повернулись без вручення адресату, що свідчить про їх відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідачі суду не надавали, тому в силу ч.1 ст. 77 ЦПК України, відповідачі вважаються повідомленими належним чином про час і місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі зареєстрований і проживає в м. Харкові за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад родини та реєстрації. Відповідач має заборгованість по оплаті за надання холодної води в сумі 867,95 грн., що вбачається з розрахунку наданого позивачем, за період з 01.06.2007р. по 31.05.2010р, У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за послуги водопостачання стягується у встановленому законом порядку. У відповідності зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно з п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004р.та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05р. № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобов'язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашає заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити у повному обсязі. Суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи та судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, якомим просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 26.08.2006 року у Олександрівській сільській раді Маловиськівського району Кіровоградської області, актовий запис № 3. В судове засідання позивач не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Судом встановлено, сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 2006 року у Олександрівській сільській раді Маловиськівського району Кіровоградської області, актовий запис № 3. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через несумісність характерів та різні погляди на життя, шлюбні відносини припинилися з серпня 2009 року. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. ПО Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленний одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини другої цієї статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved