overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка 20 жовтня 2010 року звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 21 травня 2009 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що погоджується платити аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народилася 17 листопада 1994 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2010 рік для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоровя дитини, стан здоровя відповідача та інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі по 400 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 20 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою м. Полтава, вул. Олександра Лютого, № 20 посилалась на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.1979 року належить 1\\2 частина домоволодіння за вказаною адресою, а друга половина домоволодіння належить відповідачеві. Між ним виник спір з приводу користування земельною ділянкою. А тому вона просила встановити порядок користування земельною відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 284 від 30.06.2010 року, по варіанту фактичного користування земельною ділянкою У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнала повністю, просила їх задовольнити та встановити користування земельною ділянкою по фактичному користуванню. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторонам на праві приватної власності належить по 1\\2 домоволодіння, яке розташоване в м. Полтава, вул. Олександра Лютого №20, що підтверджується правовстановлюючими документами та технічним паспортом на домоволодіння. На підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯП № 212197 земельна ділянка, площею 0, 1000 га, за цією адресою перебуває у спільній власності сторін. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 284 від 30.06.2010 року між сторонами можливо встановити порядок користування земельною ділянкою по фактичному користуванню. Саме по такому варіанту сторони просили встановити між ними порядок користування спірною земельною ділянкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в котрій зазначено, що згідно рішення Яготинської міської ради від 11 березня 2008 року позивача призначено піклувальником над його неповнолітніми онуками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Донька позивача [PERSON], яка померла 24.06.2008 року, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей. Ще при житті доньки позивача, діти проживали з дідом та знаходилися на його утриманні. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. На даний час позивач не працює та зі своєю дружиною утримує дітей на кошти, які отримують, як пенсіонери. В звязку з чим просив стягувати щомісячно із відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на гараж, де вказала, що гараж № 520 в гаражному кооперативі «Комунар», розташований по пров. Червоноармійському, 49а в м. Дніпропетровську, був збудований [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 14.04.1989 року за № 178/1. На підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.06.2003 року за № 181/3 вказаний гараж був переоформлений на неї, [PERSON] Вона була прийнята в члени гаражного кооперативу, користується гаражем. В даний час вона вирішила належним чином оформити правовстановлюючі документи на гараж. Просила суд визнати за нею право власності на гараж № 520, розташований за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Червоноармійський, 49а в Гаражному кооперативі «Комунар». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради позовні вимоги не визнала. Представники гаражного кооперативу просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що гараж № 520 в гаражному кооперативі «Комунар», розташований по пров. Червоноармійському, 49а в м. Дніпропетровську, був збудований [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 14.04.1989 року за № 178/1. На підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.06.2003 року за № 181/3 вказаний гараж був переоформлений на [PERSON] Вона була прийнята в члени гаражного кооперативу, користується гаражем. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ України № 5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно будівельних кооперативів» із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму ВСУ України № 15 від 25.05.1998 року, «член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом». Тобто [PERSON] повинен був оформити своє право власності на вказаний гараж. Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача, оскільки право власності на спірний гараж не було оформлене та зареєстроване у встановленому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 21.01.1995 року. На даний момент сторони проживають окремо. 10.07.1995 року у них народилась дитина - [PERSON], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно і до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши думку сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їх заробітку (доходу). Шлюб між сторонами зареєстровано 21.01.1995 року (а.с. 4) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд, у відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України враховував матеріальне становище дитини, наявність інших доходів, а також матеріальне становище платника, і вважає, що він має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини від усіх видів його доходу, до досягнення нею повноліття, щомісячно, починаючи з 26 травня 2010 року. Рішення у частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Сторони уклали шлюб 28.10.1989 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей синів: Микола - 08.12.1985р.н. та Богдан 23.09.1990р.н.. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружньої сімї. Причиною розпаду їхньої сімї послужило те, що у них з відповідачкою різні характери, різні погляди на життя, в них постійно виникають конфлікти, сварки. Поведінка відповідачки до нього стала нестерпною, втратив до неї почуття любові та поваги. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та послався на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задовольнити. Миритись не бажає, просить шлюб розірвати. Відповідачка з позовом згідна та просить шлюб розірвати. При розірванні шлюбу просить залишити її прізвище [PERSON]. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачкою судом не встановлено. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 28.10.1989р., про, що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 10, місце реєстрації Ямельницька сільська рада, Сколівського району, Львівської області. Заслухавши сторони, зясувавши дійсні причини позовної заяви, фактичні взаємини подружжя, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони на протязі тривалого часу конфліктують, сімейним життям не живуть, миритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 112 ч. 2 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

У січні 2009 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 5 жовтня 2007 року відповідачка, яка проживає поверхом вище, затопила її квартиру, відшкодувати шкоду чином відмовилась, тому вона самостійно провела ремонт, на який витратила 2443 грн., крім того просить стягнути 1500 грн. моральної шкоди за переживання, незручності з приводу пошкодження майна, оскільки перед цим було зроблено капітальний ремонт. Позивач та її представник позов підтримали. Представник позивача позов не визнав і пояснив, що у справі відсутні належні та допустимі докази вини [PERSON], тому позов не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дуд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 6 червня 2003 року. [PERSON] є власником квартири № 22 цього ж будинку, яка розташована поверхом вище. 05 жовтня 2007 року сталося затоплення квартири [PERSON] з квартири [PERSON] Ці обставини підтверджуються актами комісії Старокостянтинівської Житлово-експлуатаційної контори від 10.10.2007 року та КП «Водоканал» від 08.10.2007 року. Згідно даних локального кошторису № 2-1-1 на ремонтні роботи даної квартири, складеного приватним підприємцем [PERSON] від 25 березня 2009 року, вартість будівельних робіт становить 2443 грн. У відповідності до ст.1166 ч.ч.1, 2 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до висновку, що затоплення квартири [ADDRESS], сталося з вини власника квартири № 22 цього ж будинку [PERSON], що також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Заперечуючи проти позову, зокрема, вказуючи про неналежність доказів - актів ЖЕК та Водоканалу, представник позивача на їх спростування, відповідно до ст.60 ЦПК України, та в заперечення позову жодних достатніх доказів не надав і тому суд виходив із наявних у справі обставин. У звязку з цим з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода вартість відновлювального ремонту жилого приміщення, яка становить 2443 грн. Також судом встановлено, що діями відповідача [PERSON] позивачу були спричинені моральні страждання - були порушені її нормальні умови проживання та звичайний спосіб життя, вона була змушена прикладати зусилля та витрачати час і гроші для усунення наслідків залиття - просушувати кімнату та речі, знешкоджувати неприємний запах, робити ремонт. Однак, враховуючи всі обставини справи, обсяг моральних страждань позивачки, суд вважає, що сума відшкодування моральної шкоди має бути не 1500 грн., як це просить позивачка, а 500 грн. Судові витрати розприділяються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, у якому вказала, що з відповідачем вони одружені з 27.04.1996 року, шлюб зареєстрований відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 277. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка у своїй позовній заяві вказала, що їх сім'я фактично розпалася з лютого 2010 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважаючи примирення і подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сторони фактично припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася з лютого 2010 року, ніяких відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає, що родину зберегти не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

[PERSON] в серпні 2010 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сім»я розпалась, примирення та збереження сім»ї не можливе, проживають окремо біля двох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 22.09.2007р. в Старокостянтинівському РАЦСі, актовий запис №219. Від спільного проживання у шлюбі мають дочку - [PERSON] , 26.12.2007р.н. Сімейне життя не склалось з причин різностей характерів, сторонни проживають окремо біля двох років, примирення та збереження сімї не можливе. Відповідно до ст. 112 СК України 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 28 червня 2010 року між нею та відповідачами було укладено угоду купівлі продажу житлового будинку з господарсько побутовими спорудами, розташованого в м. Барвінкове, вул.. Штирова, 224 Харківської області за 120 000 грн.. Вказаний житловий будинок належав відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно на спадщину від 2 листопада 2007 року. Оформити угоду належним чином і посвідчити в органах нотаріату сторони домовилися до 20 вересня 2010 року. В підтвердження наміру в послідуючому оформлення договору купівлі - продажу між сторонами було укладено угоду про сплату завдатку і позивачкою відповідачам було сплачено 120\~000 грн. вартості житлового будинку, що підтверджується розпискою. В обумовлений термін відповідачі свої зобовязання не виконали. В цьому звязку позивачка звернувшись до суду, просила визнати договір купівлі продажу дійсним та визнати за нею право власності на будівлю. У судове засіданні позивачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до суду не зявилася, подала заяву з проханням про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до суду не зявилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 28 червня 2010 року між нею та відповідачами було укладено угоду купівлі продажу житлового будинку з господарсько побутовими спорудами, розташованого в м. Барвінкове, вул.. Штирова, 224 Харківської області за 120 000 грн.. Вказаний житловий будинок належав відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно на спадщину від 2 листопада 2007 року. Оформити угоду належним чином і посвідчити в органах нотаріату сторони домовилися до 20 вересня 2010 року. В підтвердження наміру в послідуючому оформлення договору купівлі - продажу між сторонами було укладено угоду про сплату завдатку і позивачкою відповідачам було сплачено 120\~000 грн. вартості житлового будинку, що підтверджується розпискою. В обумовлений термін відповідачі свої зобовязання не виконали. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним. Приймаючи до уваги про те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved