Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

В грудні 2005 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення іншого, ніж було встановлено, порядку користування земельною ділянкою за адресою: м.Миколаїв, вул.Зелена,3. Свій позов мотивувала тим, що вона є власником 38/100 частин житлового будинку, а власником 62/100 частин являється [PERSON] В звязку з тим, що раніше власниками зазначеного домоволодіння були три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а на теперішній час власники змінилися і їх лише двоє, а тому вважає, що порядок користування земельною ділянкою визначений рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.06.1994 року не задовольняє теперішніх власників. Враховуючи вищезазначене просила, визначити порядок користування земельною ділянкою вказаного домоволодіння. 04.07.2006 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про розподіл в натурі будівлі літньої кухні Літ. В-1 домоволодіння №3 по вул.Зелена в м.Миколаєві та усунення перешкод в користуванні літньою кухнею та земельною ділянкою загального користування, а саме: знесенні самочинно побудованих сіней до належної [PERSON] частини будинку Літ. А-1 та прибиранні з загальної території сміття та інший непотріб. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] всіляко перешкоджає їй в здійснені права користування ділянкою загального користування, площа якої 150 кв.м., а також унеможливлює користування літньою кухнею Літ. В-1, оскільки захопила більшу частину цієї літньої кухні, зачинила двері перекривши вхід, а на вікнах встановила решітки. В звязку з зазначеним просила, зобовязати [PERSON] за власний рахунок привести територію подвіря площею 150 кв.м. в стан, придатний для використання, прибрати самочинні прибудови (сіни Літ.А-1) та інші перешкоди. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] заявлені вимоги уточнили. Просили встановити новий порядок користування земельною ділянкою, запропонований експертом [PERSON], який включає земельну ділянку загального користування та зобовязати [PERSON] за власний рахунок перенести свій водопровід відповідно будівельних норм та правил. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечували. Представник відповідачки (позивачки за зустрічною позовною заявою) Рехлецький Р.В. та сама [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечували, а власні позовні вимоги підтримали та уточнили. Просила визначити порядок користування земельною ділянкою площею 637 кв.м., розташованої по вул.Зеленою,3 в м.Миколаєві, за варіантом №5, визначеного висновком будівельно-технічної експертизи №118 від 28.02.2010 року, запропонованим експертом [PERSON]; та виділити в натурі належну їй '/г частину нежитлової будівлі літньої кухні літ. «В-1», за варіантом «а» висновку експерта №67 від 30.04.2009 року, зняти решітки з вікон літньої кухні, знести прибудову до будинку Літ. А1, прибрати з земельної ділянки загального користування сміття та інший непотріб; та стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею витрати по експертизі в сумі 1954,66 грн. та витрати на юридичну допомогу в розмірі 1000 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.06.1994 року між співвласниками будинку №3 по вул.Зелена в м.Миколаєві - [PERSON], [PERSON] Г.О. і [PERSON] - проведений реальний розподіл житлового будинку та визначений порядок користування земельної ділянки за вказаною адресою відповідно третього варіанту судової технічної експертизи від 11.05.1994 року (а.с.5). [PERSON] подарувала [PERSON] 41/100 частину житлового будинку №3 по вул.Зеленій в м.Миколаєйі (договір дарування від 20.06.1995 року (а.с.53), а [PERSON] С.О. подарувала [PERSON] 38/100 частин житлового будинку №3, що знаходиться по вул.Зелена в м.Миколаєві (договір дарування від 27.10.2005 року (а.с.14). Як вбачається з рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14.07.2005 року про встановлення факту належності 1/3 частини замощення №1, за [PERSON] визнано право сумісного загального користування 2/3 замощення №1 та право користування земельною ділянкою загального користування розміром 150 кв.м. повул.Зеленій,3 в м.Миколаєві (а.с.57). В судовому засіданні [PERSON] визнала та підтвердила факт вчинення нею перешкод [PERSON] в користуванні літньою кухнею, оскільки на єдиному вході, через який можливо потрапити до даної кухні, вона повісила замок та спорудила решітки на вікнах. Вважає, що зайняла ? літньої кухні цілком законно, а [PERSON] пропонує обладнати вхід до своєї частини з іншої сторони або переобладнати з вікна. В звязку зі зверненням сторін з зазначеними позовами, ухвалами Ленінськогорайонного суду м.Миколаєва від 05.07.2006 року, 27.11.2007 року та 23.04.2008 року посправі були призначені та проводені судові будівельно-технічні експертизи, відповіднодо яких експертами було запропоновано шість варіантів порядку користуванняземельною ділянкою між двома співвласниками, проте до жодного варіанту сторони недійшли згоди. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, без зміни їїцільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попередньогоземлевласника (землекористувача). Як вбачається з ч.3 ст.415 ЦК України та п.17 Постанови Пленуму ВерховногоСуду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. В звязку з наявністю рішень Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.06.1994 року та від 14.07.2005 року, якими між співвласниками [PERSON] [PERSON] і [PERSON] було проведено реальний розподіл житлового будинку та визначений порядок користування земельної ділянки за адресою: м.Миколаїв, вул. Зелена, 3, а також за [PERSON] визнано право сумісного загального користуванні 2/3 замощення №1 та право користування земельною ділянкою загального користуванні розміром 150 кв.м. за вищевказаною адресою, в позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] про встановлення нового порядку користування земельною ділянкою сліз відмовити. Що стосується вимоги [PERSON] про перенесення [PERSON] водопроводу, то вона не підлягає задоволенню, оскільки дане питання було предметом розгляду та щодо нього постановлено рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14.07.2005 року; яке не було оскаржене жодною зі сторін та набрало законної сили. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про розподіл літньої кухні Літ. В-1 не підлягають задоволенню, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.1994 року про реальний розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою вже була розділена літня кухня Літ. В-1 по ? частині кожному зі співвласників, а тому суд не вбачає підстав для вирішення даного питання іншим чином. Крім того, ч.2 ст.386 ЦК України передбачає, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України та п.6 Постанови ПленумуВерховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосуваннясудами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власники таземлекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використанняземельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам,землекористувачам сусідних земельних ділянок завдається найменше незручностей. Відповідно до п. «б» ч.3 ст.152 ЗУ України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Таким чином, вимоги [PERSON] що стосуються усунення перешкод в користуванні літньою кухнею Літ. В-1, а саме: демонтування залізних решіток з вікон та перегородки, а також прибирання сміття та іншого непотребу та надання можливості вільного проходу та проїзду до належної їй частини будівлі слід задовольнити, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та не заперечувався [PERSON], а також підтверджується фотознімками з судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертом [PERSON] Що стосується вимог [PERSON] про знесення прибудови до будинку Літ. А1, то вона не може бути задоволена, оскільки нею не надано достатніх доказів того, що дана прибудова спричиняє перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою. Через часткове задоволення даних вимог [PERSON] підлягають задоволенню й вимоги щодо стягнення витрат з надання юридичної допомоги. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення витрат з проведення судової будівельно-технічної експертизи, то в звязку з відмовою в задоволені вимог про встановлення нового порядку користування земельною ділянкою, вони також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial