Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-06 00:00:00

В січні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вознесенської міської Ради Миколаївської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначав, що 19 червня 2009 р. померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшли 53/100 частки житлового будинку №85 (вісімдесят пять), що розташований по вулиці Лєрмонтова в місті Вознесенськ Миколаївської області та належав останній за життя на праві власності. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, але при зверненні до державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, державним нотаріусом було відмовлено на підставі того, що він не подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, а також на день смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з останнім. Вважаючи, що встановлений законом шестимісячний строк для такого звернення ним пропущений з поважних причин, а саме: у зв'язку з втратою свідоцтва про народження, позивач [PERSON] просив позов задовольнити, визначити йому додатковий строк, достатній для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 19 червня 2009 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області. Протокольною ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2011 р. до участі у справі в якості відповідача залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав та просив визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що він не мав можливості прийняти спадщину, оскільки ним був втрачений оригінал свідоцтва про його народження, а повторне свідоцтво він отримав лише 11 січня 2011 р. Разом з тим, також зазначав, що постійно проживав без реєстрації за однією адресою разом зі своєю матірю, а саме: Миколаївська область, вулиця Лєрмонтова, будинок №85 (вісімдесят пять). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] визнала та проти задоволення заяви не заперечувала. Разом з тим, посилаючись на те, що в державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті [PERSON] за заявою від імені [PERSON], також не заперечувала проти подання позивачем письмової заяви до державного нотаріуса у якого відкрито спадкову справу. Представник відповідача - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви від 31 січня 2011 р. просив рЬзглянути справу у його Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи, зокрема зі свідоцтва про смерть, серія І-ФП №100864, виданого 01 липня 2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що 19 червня 2009 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 53/100 частки житлового будинку №85 (вісімдесят пять) по вулиці Лєрмонтова в місті Вознесенськ Миколаївської області (довідка КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24 січня 2011 р. за №5713). З довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №250/01-16 від 25 січня 2011 р. видно, що відповідачка [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №2 від 04 січня 2011 р. (спадкова справа №2/2011). Позивач [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON], який повинен був у шестимісячний строк звернутися до державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, як вбачається з пояснень позивача та довідки від 25 листопада 2010 р., виданої головою вуличного комітету, позивач [PERSON], [INFO], постійно проживав без реєстрації за однією адресою разом зі своєю матірю на час смерті останньої. З довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №1271/01-14 від 24 листопада 2010 р., судом встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останній не подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством та на день смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з ним. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, ст.ст. 1268-1270 ЦК України. Так, за правилами ч.З ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має право прийняти спадщину, подавши протягом обумовленого строку заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За правилами ч.З ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від ЗО травня 2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Разом з тим, [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення про те, він постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вказані пояснення знайшли підтвердження належними доказами у справі. * відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи, зокрема зі свідоцтва про смерть, серія І-ФП №100864, виданого 01 липня 2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що 19 червня 2009 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 53/100 частки житлового будинку №85 (вісімдесят пять) по вулиці Лєрмонтова в місті Вознесенськ Миколаївської області (довідка КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24 січня 2011 р. за №5713). З довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №250/01-16 від 25 січня 2011 р. видно, що відповідачка [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №2 від 04 січня 2011 р. (спадкова справа №2/2011). Позивач [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON], який повинен був у шестимісячний строк звернутися до державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, як вбачається з пояснень позивача та довідки від 25 листопада 2010 р., виданої головою вуличного комітету, позивач [PERSON], [INFO], постійно проживав без реєстрації за однією адресою разом зі своєю матір'ю на час смерті останньої. З довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №1271/01-14 від 24 листопада 2010 р., судом встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останній не подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством та на день смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з ним. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, ст.ст. 1268-1270 ЦК України. Так, за правилами ч.З ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має право прийняти спадщину, подавши протягом обумовленого строку заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За правилами ч.З ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від ЗО травня 2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. в Разом з тим, [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення про те, він постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вказані пояснення знайшли підтвердження належними доказами у справі. Отже, оцінивши зібрані у справі докази в сукупності, зокрема, докази, що свідчать про фактичне прийняття [PERSON] спадщини, суд вважає, що правові підстави для визначення [PERSON] додаткового строку, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 19 червня 2009 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог, що не перешкоджає останньому захистити свої спадкові права шляхом звернення до суду з належним позовом.

Outcome: dismissed