overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на особисте утримання дружини, в котрій зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий розірвали 20 червня 2007 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 20 червня 2007 року. Сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Від подружнього життя мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], котрі проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, та вона потребує матеріального забезпечення від відповідача, оскільки необхідні кошти на лікування та оздоровлення сина, а також на продукти харчування, одяг, сплачувати комунальні послуги. Відповідач є субєктом підприємницької діяльності, інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, в звязку з чим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей розмірі по 800 гривень на кожного, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також на особисте утримання дружини по 200 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох річного віку, тобто до 16 липня 2012 року. В судовому засіданні позивачка зменшила вимоги позову та просила стягнути на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач визнав позов. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в котрій зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий розірвали 5 жовтня 2005 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 10 квітня 2008 року. Сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Від подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, знаходиться на обліку в Яготинському районному центрі зайнятості як безробітна. Коштів, що надає відповідач час від часу, не вистачає, а тому необхідні кошти для забезпечення нормальних умов існування сімї, оскільки необхідні кошти на лікування та оздоровлення доньки, а також на продукти харчування, одяг, сплачувати комунальні послуги. Відповідач не працює, але працездатний, на утриманні має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка уточнила вимоги позову та просила стягнути на її користь на утримання неповнолітньої доньки, аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 23 квітня 2001 року його мати [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно нього, з неї були стягнуті аліменти. На теперішній час він є повнолітнім, але продовжує навчання в Улянівській школі- інтернаті, потребує матеріальної допомоги для задоволення власних життєвих потреб. Позивач просить стягнути аліменти до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач не зявився. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно даних С-Будського РВ УМВС вона знаходиться в розшуку за скоєння злочину. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст..199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON]П рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 23 квітня 2001 року була позбавлена батьківських прав відносно двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. З серпня 2010 року [PERSON] навчається в Улянівській спеціальній загальноосвітній школі інтернату з терміном навчання по серпень 2012 року. Позивач [PERSON] хворий, має легку розумову відсталість, сколіоз грудного відділу хребта. Хоча позивач [PERSON] знаходиться на повному державному забезпеченні, він потребує матеріальної допомоги для задоволення власних життєвих потреб. Суд вважає, що відповідачка [PERSON] має можливість здійснювати матеріальну допомогу дитині, незважаючи на те, що вона знаходиться в розшуку. Згідно ст.199 ч.2 СК України право на утримання повнолітньої дитини припиняється у разі припинення навчання . Згідно довідки КЗ Сумської обласної ради- Улянівської спеціальної загальноосвітньої школи- інтернату Білопільського району [PERSON] навчається в вищезазначеній школі з 20 серпня 2010 року по серпень 2012 року. Тому, стягнення треба проводити до закінчення навчання, тобто по серпень 2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй заповіту, складеного 17 березня 2006 року [PERSON], [INFO], посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3-573. На обґрунтування вимог заявниця в заяві зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру №14 по вул. Січневого прориву в будинку №29 в м. Біла Церква. Померлий за життя склав заповіт, яким заповів вказане майно заявнику, але в тексті заповіту прізвище особи, на користь якої заповідається майно, вказано «Линчаковська», а в паспорті заявника «Лінчаковська» а імя, по-батькові та дата народження співпадають. Через вказану розбіжність нотаріальною конторою заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, Встановлення факту належності заявниці вказаного заповіту необхідно їй для вступу в права спадкоємця після смерті [PERSON] Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання заяви. Від Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори (заінтересованої особи) надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника. Дослідивши докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. На підставі дослідження наявних у справі доказів (паспорту [PERSON], [INFO]; свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], довіреності від 24.03.2009 року виданої [PERSON] на імя [PERSON], заповіту складеного 17 березня 2006 року [PERSON], [INFO], посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3-573 на імя [PERSON], [INFO]) в судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON], [INFO], належить заповіт, складений 17 березня 2006 року [PERSON], [INFO], посвідчений державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3-573 на імя [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження можливо встановлювати факт належності заповіту, у разі розбіжностей у написанні прізвища, імені, по-батькові та дати народження в ньому та в документах, що посвідчують особу. Зазначене є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2005 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір, за яким, позивач надав відповідачу кредит в сумі 1258 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 21 лютого 2006 року, а відповідач зобовязався щомісячно сплачувати нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. Взяті на себе зобовязання щодо надання кредитних коштів позивач виконав. Відповідач взяті на себе обовязки щодо сплати процентів та суми кредиту належним чином не виконує, в звязку з чим має заборгованість у сумі 2475,02 грн., в тому числі: непогашений кредит 584,76 грн., несплачені відсотки 1597,88 грн., несплачена пеня 292,38 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 2475,02 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач не зявився, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2005 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір, за яким, позивач надав відповідачу кредит в сумі 1258 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 21 лютого 2006 року, а відповідач зобовязався щомісячно сплачувати нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. Відповідно до п. 3.2. договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеню в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач взяті на себе обовязки щодо сплати процентів та суми кредиту належним чином не виконує, в звязку з чим має заборгованість у сумі сумі 2475,02 грн., в тому числі: непогашений кредит 584,76 грн., несплачені відсотки 1597,88 грн., несплачена пеня 292,38 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує зобовязання відповідно до умов кредитного договору, то суд задовольняє позовні вимоги. На підставі ст. ст. 526, 610, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

В лютому 2011 року ПАТ «Хмельницькгаз» в особі [PERSON] філії ПАТ «Хмельницькгаз» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданий спожитий газ за період з жовтня 2010 року по 15 лютого 2011 року в сумі 1639 грн. 63 коп. посилаючись на те, що відповідач, всупереч умов договору № 26/555 від 15 грудня 2006 року, не сплачує відповідні грошові кошти на за надання послуг з газопостачання. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Відповідач, який повідомлений про час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав та про причини своєї неявки не повідомив. За таких обставин суд, вважає за можливе розглянути її на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 15 грудня 2006 року [PERSON] філія ПАТ «Хмельницькгаз» уклала з [PERSON] типовий договір №26-555 про надання послуг з газопостачання. Всупереч вимогам ст.629 та ст.526 ЦК України, які відповідно, встановлюють обовязковість виконання договору сторонами, а також належність виконання зобовязання, відповідно до умов договору і вимог чинного цивільного законодавства, відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором про надання послуг з газопостачання перед позивачем [PERSON] філією ПАТ «Хмельницькгаз» не виконав, внаслідок чого за період з жовтня 2010 року по 15 лютого 2011 року утворилась заборгованість в сумі 1639 грн. 63 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Дані обставини підтверджуються: типовим договором про надання послуг з газопостачання від 15 грудня 2006 року №26-555, розрахунком заборгованості по наданих послугах газопостачанню. В силу ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при подачі позову, що підтверджується платіжним дорученням № 111 від 23.02.2011 року. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявниця звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності на праві особистої приватної власності житлового будинку, розташованого в с. Малосілка Бердичівського району, по вул. Шевченка, 44, її матері - [PERSON]. Мотивуючи тим, що 23.03.2010 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно будинок за вказаною адресою. В установлений строк вона звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було видано свідоцтво тільки на земельну ділянку, в отриманні свідоцтва на будинок їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на нього. За даними БТІ право власності на будинок не зареєстровано, будинок знаходився в її користуванні. Технічний паспорт видано 26.11.2010 року на ім"я [PERSON] Будинок відповідає всім санітарно - технічним нормам його забудови. Спір про право відсутній. В судове засідання заявниця не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Заінтересовані особи в судове засідання не з»явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 23.03.2010 року (а.с. 5). Заявниця є дочкою [PERSON] (а.с. 6, 7). Згідно довідки БТІ від 5.01.2011 року будинок в с.Малосілка Бердичівського району, по вул.Шевченка, 44, знаходився в користуванні [PERSON], однак право власності на неї не зареєстровано (а.с. 12). Згідно довідки, виданої виконкомом Малосілківської сільської ради, в будинку за адресою: с.Малосілка Бердичівського району, по вул.Шевченка, 44, постійно проживала та була зареєстрована разом з померлою [PERSON], та [PERSON] (а.с. 9). Бердичівською державною нотаріальною конторою відмовлено заявнику в отриманні свідоцтва про прийняття спадщини по причині відсутності правовстановлюючого документу на будинок (а.с.17). З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів факт належності на праві особистої приватної власності будинку, розташованого в с.Малосілка Бердичівського району, по вул.Шевченка, 44, [PERSON], яка померла 23.03.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

До суду звернувся позивач, мотивуючи свої вимоги тим, що він має в приватній власності будинок за адресою вул. Братів Морозових № 6 с. Зеленьки Миронівського району Київської області. З відповідачкою він не мав ніяких родинних відносин. Після реєстрації з вересня 2005 року відповідачка в будинку не проживає і в добровільному порядку зніматись з реєстрації не бажає.. Позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням(будинком) № 6 по вул. Братів Морозових в с. Зеленьки Миронівського району Київської області. В ході судових засідань, позивач уточнив свої позовні вимоги, про що надав позовну заяву. В останнє судове засідання позивач не з»явився, проте надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився викликався належним чином через друковані засоби масової інформації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов підлягає до задоволення. Так згідно ч.3 ст. 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений в праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане ними жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених частиною першою , пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником жилого будинку за адресою с. Зеленьки Миронівського району Київської області вул. Братів Морозових № 6, що підтверджується доданою до справи копією договору купівлі продажу житлового будинку, зареєстрованого 22 червня 2000 року в Білоцерківськиму МБТІ за № 720. Як вбачається з довідки № 5, виданої 04.01.2011 року Зеленьківською сільською радою відповідачка зареєстрована в [INFO]. Як вбачається з актів обстеження житлового приміщення ( а.с 7-9) відповідач не проживає у вказаному будинку з 2005 року. За таких обставин суд приходить висновку, що в судовому засіданні доведена та обставина, що відповідачка не проживає за вказаною адресою більше шести місяців, а тому втратила право на проживання у вказаному будинку. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] в березні 2011 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 19 травня 2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис відділу РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу є неповнолітня дочка. Сімейні стосунки не склались, оскільки вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя, внаслідок чого стали чужими людьми, втратили почуття поваги та любові один до одного. Тому, вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити, оскільки, упродовж тривалого часу не підтримує з відповідачем подружніх та сімейних стосунків , разом не проживає, не веде спіьного господарства. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Кузів. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 19 травня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 476 відділу РАЦСу Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України. 12 серпня 2003 року від шлюбу сторін народилася [PERSON], актовий запис № 4 від 19 травня 2005 року відділу РАЦСу Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України . Через різні характери та погляди на життя сторони разом упродовж тривалого часу, не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] в березні 2011 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 14 жовтня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис відділу РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу дітей немає. Сімейні стосунки не склались, оскільки вони є людьми з різними характерами . Тому, вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити, оскільки, упродовж тривалого часу не підтримує з відповідачем подружніх та сімейних стосунків , разом не проживає, не веде спільного господарства. Після розірвання шлюбу просить залишити змінити її прізвище на Лебедєва. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 14 жовтня 2006 року, про що зроблено актовий запис № 1938 відділу РАЦСу Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу сторін дітей немає . Через різні характери та погляди на життя сторони разом упродовж тривалого часу, не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи складність даної справи, те, що для складення мотивованого рішення в повному обсязі потрібен додатковий час, суд оголошує в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складення повного рішення відповідно до вимог ст.209 ЦПК України на строк не більше ніж на 5 днів з дня закінчення розгляду справи і повідомляє особам, які беруть участь у справі, що вони зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 6 травня 2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed