overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ПП «Колібріс» в особі директора [PERSON] про спонукання вчинити певні дії, у якій він просив зобовязати ПП «Колібріс» в особі директора [PERSON] надати доступ до орендованої нежитлової будівлі ТЦ «Колібріс» за адресою:\~м. Київ перетин вул. 50 річчя Жовтня та вул. [PERSON], загальною площею 213,5кв.м. у відповідності до Договору оренди від 1 лютого 2010 року, шляхом вселення. ПП «Колібріс» в особі директора [PERSON] було укладено Договір оренди нежитлової будівлі ТЦ «Колібріс» за адресою:\~м. Київ перетин вул. 50 річчя Жовтня та вул. [PERSON], загальною площею 213,5кв.м. від 01 лютого 2010 року з [PERSON] Факт виконання умов договору та передачі майна в натурі підтверджується актом приймання-передачі майна від 01.02.2010 року. Пункт 3.1. зазначеного Договору визначає, що строк оренди за цим Договором діє до 1 липня 2010 року. Згідно з пунктом\~7.2.\~визначеного Договору по закінченню строку дії оренди 01 липня 2010 року договір вважається розторгнутим. Пунктом 7.3. Договору визначено, що якщо жодна сторона в термін за один місяць до закінчення терміну даного договору не заявить про намір\~його пролонгувати, строк дії оренди за даним договором припиняється 01 липня 2010 року автоматично. Маючи бажання пролонгувати договір [PERSON] звернувся до ПП «Колібріс» в особі директора [PERSON] із заявою відповідно до вимог п.7.3 договору та продовжує користуватися приміщенням на умовах договору. [PERSON] до моменту подання позову продовжував користуватись зазначеним приміщенням, провів ремонтні роботи та вважав, що договір пролонговано. Відповідач без відома позивача змінив замки на дверях орендованого приміщення та не надає доступу відповідачеві, від виконання вимог Договору відмовляється. Зазначені обставини змусили позивача звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів. ПП «Колібріс» в особі директора [PERSON], не погоджуючись з позовом [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до\~[PERSON] про визнання своїх прав, як власника, відповідно до договору оренди від 1 лютого 2010 та просить, визнати за ПП «Колібріс» в особі директора [PERSON] право власності на нежитлову будівлю ТЦ «Колібріс» за адресою:\~м. Київ перетин вул. 50 річчя Жовтня та вул. [PERSON], загальною площею 213,5кв.м. У своїй зустрічній позовній заяві ПП «Колібріс» в особі директора [PERSON] свої вимоги мотивував тим, що він на початку 2008 року\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У жовтні 2010 року Кредитна спілка "Альянс" звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31.07.2008 кредитною спілкою та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2249, згідно п.1.1 якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців з 31.07.2008 по 31.07.2009, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов строкового зобов'язання. Виконання зобов'язань за вказаним договором забезпечено: договором поруки № 2249 від 31.07.2008 між КС "Альянс" та [PERSON]; договором поруки № 2249 від 31.07.2008 між КС "Альянс" та [PERSON], згідно п.2.1 якого поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи у випадку невиконання позичальником повернення основної суми та відсотків за користування кредитом. Відповідач не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого його прострочена заборгованість станом на 04.10.2010 року склала 17586 грн. 71 коп. з них: 4927 грн. ЗО коп. - основна сума; 1622 грн. 26 коп. - відсотки за користування кредитом, 11037 грн. 15 коп. - пеня за порушення зобов'язання. Позивач просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку вищезазначену заборгованість на загальну суму 17586 грн. 71 коп., судові витрати в розмірі 175 грн. 87 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 грн. У ході судового розгляду справи представник позивача ці вимоги підтримав. Відповідачі позов визнали. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16.03.2002 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - Іллю, [INFO]. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 16.03.2002 року. Від подружнього життя мають сина - Іллю, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились з лютого 2006 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] 1.1, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.04.1999 року між нею, та відповідачкою [PERSON] було укладено договір № 47/04 купівлі - продажу гаражу з підвалом № 155, в авто гаражному кооперативі «Тепм» в м. Миколаєві. В теперішній час позивачка не можуть розпорядитися своєю власністю, оскільки договір купівлі-продажу в порушення вимог закону не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, та просив про їх задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 22.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 47/04 купівлі-продажу гаражу з підвалом № 155 в авто гаражному кооперативі «Темп» в м. Миколаєві. Вказаний договір в порушення вимог закону був укладений на Українській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований 30.04.1999 року Миколаївським МЕТІ за реєстровим № 23. Всі істотні умови сторонами були виконані, а саме позивачка сплатила гроші за гараж відповідачці в сумі 2704,00 грн., а остання звільнила гараж. Якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст. 220 ЦК України). Таким чином, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності суд, вважає, що вимоги позивачки є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що у теперішній час вона самостійно виховує та утримує дитину, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюбу від 01.03.1997 року (актовий запис №149). Від спільного проживання народився син - [PERSON]. [INFO] (актовий запис №2945), в свідоцтві про її народження батьком вказаний - [PERSON]. У теперішній час син проживає з матірю та знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні, що стверджується довідкою ПГІ «Аріанда» від 25.10.2010 року за № 3965. Як вбачається з довідки, виданої ТОВ «Цент ТМ Пятий океан» №2105 від 12.11.2010 року, позивачка працює та її середня заробітна платня складає 1100 грн. Відповідач працює на ДП «Зоря Машпроект» на посаді слюсаря та отримує заробітну платню у розмірі 2000 ірн. Згідно ст.180 СК України батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення повноліття. Таким чином, оцінюючи надані суду докази, суд доходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати: 120,00 грн. на інформаційне-технічне забезпечення у звязку з розглядом цивільної справи та судовий збір в сумі 51.00 грн. На підставі ст.ст. 180-183. 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що у теперішній час вона самостійно виховує та утримує дитину, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходів, ате не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила а саме просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував, при цьому пояснивши що на даний час постійного місця роботи не має. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив' наступне. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, згідно копії свідоцтва про шлюбу від 20.06.2008 року (актовий запис №386). Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO] (актовий запис №1766), в свідоцтві про його народження батьком вказаний - [PERSON]. У теперішній час син проживає з матір'ю та знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні, що підтверджується довідкою ЖКП «Південь» № 4457 від 16.11.2010 року. Як вбачається з довідки, виданої Ленінським центром зайнятості м. Миколаєва №3158 від 23.07.2010 року, остання допомогу' по безробіттю не отримує та не зареєстрована. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки дитини зобов'язані утримувати її до досягнення повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи та його дохід мінливий, то суд вважає за необхідне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати: 120,00 гри. на інформаційне-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи та судовий збір в сумі 51,00 гри. На підставі ст.ст. 180-183, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

В грудні місяці 2010 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що 02 травня 2010 року померла її мати [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина не отримана пенсія в розмірі 1302грн. 10коп. за травень 2010 року в управлінні Пенсійного фонду Чорнухинського району Полтавської області. Позивачка звернулася до нотаріуса в Чорнухинську державну нотаріальну контору із заявою, про прийняття спадщини і проведення необхідного оформлення спадкового майна, але їй було відмовлено, так як строк для прийняття спадщини був пропущений. Просила суд визначити поважними причини пропуску нею строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь належним чином. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка являється спадкоємицею спадкового майна померлої 02 травня 2010 року [PERSON] матері позивачки. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд може визначити додатковий строк , достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що з вересня 2010 року вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, через несумісність і характерів та різних поглядів на подружнє життя між ними виникали конфлікти, що згодом призвело до відчуження, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і зберігати його надалі немає сенсу, шлюб існує формально, тому змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.06.2006 р. (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню доньку Євгенію, [INFO] (а.с.6). Під час спільного проживання, між подружжям виникали часті непорозуміння у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя кожного з подружжя. Подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду7 з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь на утримання повнолітньої непрацездатної доньки- Танцюри [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилася, в наданій до суду позовній заяві просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії У-ЕД № 361251 від 19 вересня 1992 року в графі «батько» зазначений відповідач - [PERSON]. Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА № 156645 від 04.10.2010 року [PERSON], [INFO] встановлена друга група інвалідності з 09.09.2010 року. Відповідно до позовної заяви, [PERSON], [INFO] проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання доньки. [PERSON] є інвалідом другої групи, їй необхідно постійно проходити лікування та обстеження у лікарів-спеціалістів. Позивач піклується про доньку, але їй одній важко утримувати її, так як вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому звернулася до суду з цим позовом. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. У чинність ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі І (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст... 182 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.07.2007 року Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 03, обґрунтовуючи вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем припинені в звязку з постійними конфліктами, які виникали на підставі психологічної несумісності, в сімї склалися неприязні відносини, й подальше подружнє життя суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягала, підтримала обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ЕД № 048659, виданого 19.07.2007року Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 03 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. У позивача з відповідачем шлюб перший. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], 07.10.2007року народження, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія 1- ЕД № 087987 від 17.10.2007 року, виданим Можняківською сільською радою Новопсковського району, яка проживає з позивачем. Судом також встановлено, що подружні відносини припинені, збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам подружжя. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини відсутній. [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спір про майно подружжя відсутній. У чинність ч. 8 ст. 235 ЦПК України позивач [PERSON] (до шлюбу- Суряк) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу - «Літвінова». Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка [PERSON], що помер 23.12.2009року на 1/2 частину гаражу №1 в блоці №25 АГК "Ракета" по вул. Привільній, 87-а в м. Миколаєві. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач та представник Миколаївської міської ради також до суду не з'явилися, надали заяви, в яких вимоги позову визнали та просили провести слухання справи за їх відсутністю. Третя особа свого представника до суду не направила, представила заяву з проханням розглянути справу без її участі. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та їх взаємини. Вивчивши доводи позовній заяви і матеріали справи, судом встановлені наступні факти тавідповідні ним правовідносини. Як вбачається із наданої копій свідоцтв, [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON] і батьком відповідача [PERSON]. Згідно копій витягу з рішення виконкому від 22.06.1971 року, довідки АГК та ММБТІ, чоловіку позивача [PERSON] за життя належав гараж №1 в блоці №25 АГК "Ракета" по вул. Привільній. 87-а в м. Миколаєві, за якій ним були сплачені внески, але не отримано свідоцтво про право власності. Відповідно до копії свідоцтва про смерть та фотокопії спадкової справи, 23.12.2009року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належного йому спірного гаражу, яку фактично прийняла позивач за фактом сумісного проживання зі спадкодавцем. Протеу видачі свідоцтва про право власності на спадок у вигляді гаражу сторонам 24.06.2010 року буловідмовлено держнотаріусом з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу нанерухомість. Крім сторін, інших спадкоємців, після смерті [PERSON] немає. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 328, 1233-1235, 1261, 1268, 1269ЦК України, суд дійшов висновку, шо пред'явлений позов про визнання права власності у порядку спадкування за законом є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки гараж є об'єктом власності у зв'язку зі сплатою спадкодавцем до кооперативу внесків у повному обсязі. Тому, виходячи з обсягу заявлених вимог, за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину спірного гаражу в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка. У відповідності зі ст. ст. 81. 88 ЦПК України судовий збір і інформаційно-технічні послуги сплачені при подачі позову.

Outcome: approved