Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи - дільниці №33 Московської філії КП «Жилкомсервіс», в якому прохає стягнути з відповідачки на її користь спричинену внаслідок залиття 28.07.2010 року квартири [ADDRESS], спричинений матеріальний збиток у розмірі 14496 гривень та моральну шкоду в розмірі 14 тисяч гривень, а також сплачене позивачкою державне мито, повязане з подачею позовної заяви до суду. В ході судового розгляду справи, 21 січня 2011 року, позивачка підтримала свої позовні вимоги, та зазначила, що квартира за № 20, будинку № 80 по вул..Тимурівців в м. Харкові, належить їй на праві приватної власності, та була пошкоджена внаслідок її залиття 28.07.2010 року біля 06 годин ранку з вини власника квартири [ADDRESS], а саме [PERSON], яка не заперечувала того факту, що з її вини виникло затоплення квартири, яка належить позивачці. У разі затоплення зробився непридатним ремонт квартири позивачки, та згідно кошторису за станом на 03.09.2010 року матеріальний збиток складає 14\~496 гривень, який позивачка прохає стягнути на свою користь з відповідачки. Більш того, позивачка зазначила у суді, що у звязку з залиттям її квартири, вона була змушена перервати свою відпустку, та терміново повернутися до м.Харкова. До теперішнього часу у квартирі присутній запах вогкості, де неможливо мешкати, позивачці довелося не тільки ремонтувати квартиру, а також електроприлади, у звязку з чим її життя повністю змінило ритм. В наслідок чого, їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 14000 тисяч гривень, які прохає стягнути на свою користь з відповідачки по справі. Відповідачка по справі, [PERSON], в судовому засіданні з позовними вимогами була частково не згодна. У суді зазначила, що вона дійсно є власником квартири [ADDRESS], та не заперечувала факт залиття 28.07.2010 року вранці кварти №20 того ж будинку, де мешкає позивачка по справі, зазначивши, що вона як власниця квартири не оскаржувала акти комісії КП «Жилкомсервіс» від 13.08.2010 року та 17.08.2010 року, але вона не згодна з сумою, спричиненого матеріального збитку та моральної шкоди в наслідок залиття квартири позивачки, не зважаючи на це, відповідачка відмовилася від призначення по справі додаткової експертизи, про що надала суду письмову заяву. Більш того, відповідачка по справі посилалася на ті обставини, що в той час, а саме 28.07.2010 року в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності мешкали її родичі, тому з їх вини сталося залиття, але відповідачка не в змозі була зазначити хто саме та на яких законних підставах вони мешкали в її квартирі. Представник третьої особи, КП «Жилкомсервіс» - [PERSON], у суді зазначив, що вважає позов обґрунтованим і прохав його задовольнити, оскільки залиття 28.07.2010 року квартири [ADDRESS] сталося з вини власника квартири №23 того ж будинку, а саме з вини відповідачки по справі, про що свідчать відповідні акти комісії КП «Жилкомсервіс». Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], затоплення якої виникло 28.07.2010 року біля 06 годин з вини власника квартири №23, того ж будинку, якою є відповідачка по справі [PERSON], внаслідок прориву гнучкого шлангу гарячого водопостачання під умивальником у обєднаному санвузлі і ванній кімнаті, що підтверджується відповідними актами комісії КП «Жилкомсервіс» від 13.08.2010 року та 17.08.2010 року. (а.с. 8-15, 18-20). Відповідачка [PERSON] підтвердила, що вона є власником квартири [ADDRESS], та не заперечувала факту залиття квартири №20 того ж будинку, яке сталося 28.07.2010 року. Більш того, в матеріалах справи є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи ДІМ Московського РВХМУ ГУ МВС України в Харківської області [PERSON] від 19.08.2010 року, згідно якої, 16.08.2010 року до Московського РВ РВХМУ ГУ МВС України в Харківської області, надійшло звернення мешканців №80 по вул.. Тимурівців в м.Харкові з проханням прийняти заходи до встановлення власників квартири №23 того ж будинку, котрі незаконно впустили у квартиру жильців, та допустили 28.07.2010 року залиття водою квартир заявників. Перевіркою було встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], якій невідомі дані мешканців її квартири, які знаходилися там з її згоди, тому встановити особи громадян, які мешкали в квартирі №23 не сталося можливим. Більш того, власниця квартири, [PERSON] зазначила, що дійсно 28.07.2010 року у квартирі №23 прорвало сантехнічну трубу, в наслідок чого трапилося залиття квартир, розташованих нижніми поверхами, з цього приводу вона бере на себе відповідальність та згідна компенсувати завдану матеріальну шкоду лише включно за рішенням суду. За фактам звернення в порушенні кримінальної справи було відмовлено за відсутності складу злочину, передбаченого ст..296 КК України.(а.с. 23). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст..322 ЦК України, та ст..189 ЖК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В матеріалах справи знаходиться дефектний акт та зведений розрахунок вартості будівництва ремонту квартири [ADDRESS] ДП «Проектно-дослідного інституту «Укрзалізничпроект», згідно кошторису станом на 03.09.2010 року, сума спричиненого матеріального збитку позивачки внаслідок залиття її квартири склав суму у розмірі 14496 гривень, яку суд стягує з відповідача по справі на користь позивача в рахунок відшкодування спричиненої останній матеріального збитку. ( а.с.33-42). Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак, відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від його матеріального становища, окрім випадків, коли шкода завдана вчиненням злочину. В судовому засіданні було зясовано, той факт, що відповідачка по справі є пенсіонером. Таким чином, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] відшкодування на її користь, спричиненої моральної шкоди, та вважає за можливе стягнути на користь позивачки з відповідачки, [PERSON], моральну шкоду у розмірі 2000 тисяч гривень. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 79, ст. 81 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача, що їх сплатив позивач при поданні позовної заяви, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial