Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

19 березня 2010 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача внесок на депозитний рахунок спілки по договору вкладу та нараховані на них відсотки у розмірі 11 945 грн. 21 коп., а також судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 27 червня 2008 року між ним та відповідачем був укладений депозитний договір № 409 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 10 00,00 гривень строком на 18 місяців. За умовами договору відповідач зобов`язався нараховувати 24% річних від суми внеску та проводити їх виплату щомісячно. Термін договору вкладу № 409 від 27 червня 2008 року сплив 27 грудня 2009 року. Відповідно до умов договору, позивач звернувся до КС Флагман» з письмовою заявою про намір отримати суми внеску, але грошей не одержав. Неодноразові звернення до відповідача про повернення внеску результатів не принесли. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь, а саме: 10 000, 00 грн. - сума внеску по договору вкладу, 1 802, 20 грн. - сума відсотків за користування вкладом з квітня 2009 року по грудень 2009 рік, 143,01 грн. - сума заборгованості за невиконання відповідачем зобов`язань до договору вкладу у розмірі 3% річних від суми боргу, а також витрати пов`язанні з наданням правової допомоги у розмірі 250, 00 грн., загалом - 12 195грн. 21 коп. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про свідчить зворотне поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень з приводу позову не надіслав. За згодою позивача суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. 27 червня 2008 року між сторонами був укладений депозитний договір № 409 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 10 000,00 гривень строком на 18 місяців, тобто до 27 грудня 2009 року, за умовами якого відповідач зобов`язався сплатити позивачу 24% річних від суми внеску щомісячними платежами (а.с.8-9). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач за весь час користування коштами мав сплатити їй 3 600 грн. відсотків, а реально сплатив лише 1 795, 07 грн., сума у 1 804, 93 грн. (відсотки за користування вкладом з квітня 2009 року по грудень 2009 рік) залишається невиплаченою. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за 80 днів користування коштами за межами договору (з 28 грудня 2009 року до 19 березня 2010 року) позивач має сплатити останній 143,01 грн. як 3% річних від суми боргу. Згідно умов п.3.1.1 договору вкладу спілка зобов`язалась своєчасно повернути вкладнику внесок в повному обсязі, при умові дотримання вкладником вимог п.3.3.4. Позивач, дотримуючись умов договору, 14 грудня 2009 року звернулась із заявою до керуючого КС «Флагман» про сплив терміну договору та намір отримати суму внеску, а також відсотків, нарахованих за користування ним, втім одержала відповідь про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань через те, що кредитна спілка знаходиться у скрутному фінансовому стані (а.с.11). Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як встановлюють ст.526, ст.525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.І ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.І ст.23 Закону України „Про кредитні спілки", внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки, відповідно до н.2 ч.2 ст. 23 згаданого Закону, має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. У відповідності до п.5 ч.І ст.11 Закону України „Про кредитні спілки", член кредитної спілки має право одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки. За викладених обставин суд приходить до переконання, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачені останньою витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 250, 00 грн., які підтверджені відповідним договором, а також судовий збір в доход держави.

Outcome: approved