overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

[PERSON] ПБІ звернувся до суду з вимогами про те, щоб встановити факт проживання на території України підопічного [PERSON], стверджуючи, що останній є інвалідом дитинства 2-ї групи безстроково, був направлених в інтернат Головним управлінням праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації по путівці № 268 від 20.12.1997 року і з того часу по теперішній час перебуває в інтернаті для інвалідів на повному державному утриманні. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 18.10.2005 року він був визнаний недієздатним і опіку над ним встановив директор БПНБІ [PERSON] У звязку з тим, що підопічний не має паспорту, не міг його одержати , оскільки є хворою людиною, а в теперішній час є потреба в паспортизації цього підопічного, так як неможливо буде отримувати пенсію, виникла необхідність у встановленні факту проживання цієї особи на території України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання представник заявника не зявився, однак у відповідності до п.2 ст.158 ЦПК України подав клопотання про розгляд справи без їх представника. Представник третьої особи завідувач сектором ГІРФО Балтського РВ ГУ МВС України в Одеській області в судове засідання не зявилася, однак направила суду відгук, з якого вбачається, що вимоги заявника вона визнає, не заперечує проти їх задоволення і просить розглянути справи без її присутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне вимоги заявника задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 10 серпня 1978 року , про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЖД № 223936, актовий запис № 01, видане виконавчим комітетом Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області . Згідно путівки № 268 Одеського обласного відділу соціального забезпечення [PERSON] був направлений з Білгород-Дністровського дитячого будинку-інтернату, де перебував з дня народження, до [PERSON] інвалідів 20.01.1998 року, де перебуває з 20.12.1997 року до теперішнього часу, про що свідчить довідка [PERSON] ПНБІ від 09.03.2011 року. Відповідно до рішення Балтського районного суду від 18.10.2005 року, [PERSON] визнаний недієздатним. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] народився на території України, жив постійно тут і на час прийняття Закону України «Про громадянство»жив на території України, а в теперішній час знаходиться в [PERSON] ПНБІ, розташованому по вул. Володимирська №2 в м. Балта Одеської області на законних підставах і встановлення цього факту заявнику необхідно для отримання на цю особу паспорту України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

[PERSON] ПБІ звернувся до суду з вимогами про те, щоб встановити факт проживання на території України підопічного [PERSON], стверджуючи, що останній є інвалідом дитинства 2-ї групи безстроково, був направлених в інтернат Головним управлінням праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації по путівці № 320 від 20.11.1965 року і з того часу по теперішній час перебуває в інтернаті для інвалідів на повному державному утриманні. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 17.10.2005 року він був визнаний недієздатним і опіку над ним встановив директор БПНБІ [PERSON] У звязку з тим, що підопічний не має паспорту, не міг його одержати , оскільки є хворою людиною, а в теперішній час є потреба в паспортизації цього підопічного, так як неможливо буде отримувати пенсію. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання представник заявника не зявився, однак у відповідності до ст..158 ЦПК України подав клопотання про розгляд справи без їх представника. Представник третьої особи завідувач сектором ГІРФО Балтського РВ ГУ МВС України в Одеській області в судове засідання не зявилася, однак направила суду відгук, з якого вбачається, що вимоги заявника вона визнає, не заперечує проти їх задоволення і просить розглянути справи без її присутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне вимоги заявника задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 06 жовтня 1945 року , про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЖД № 224424, актовий запис № 85, видане виконавчим комітетом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області . Згідно путівки № 320 Одеського обласного відділу соціального забезпечення [PERSON] був направлений до [PERSON] інвалідів 20.11.1965 року, де перебуває з 07.12.1965 року до теперішнього часу, про що свідчить довідка [PERSON] ПНБІ від 09.03.2011 року. Відповідно до рішення Балтського районного суду від 17.10.2005 року, [PERSON] визнаний недієздатним. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] народився на території України, жив постійно тут і на час прийняття Закону України «Про громадянство»жив на території України, а саме в [PERSON] ПНБІ, розташованому по вул. Володимирська №2 в м. Балта Одеської області на законних підставах і встановлення цього факту заявнику необхідно для отримання на цю особу паспорту України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

У листопаді 2010 року заявниця звернулась до суду з заявою про оголошення особи померлою, де вказує, що вона є донькою [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Заозерна, 1. В обґрунтування вимог заяви заявник зазначила, що 31.12.2006 року [PERSON] пішла з дому та з 08.01.2007 року знаходиться у розшуку. 17.01.2007 року Самарським РВ Дніпропетровського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області на її адресу було надіслано повідомлення про те, що в ході проведених розшукових заходів місцезнаходження [PERSON] встановлено не було, та не було отримано відомостей, що відносно останньої вчинено злочин. 14.11.2008 року в трупі невідомої жінки знайденої 29.03.2008 року в лісосмузі, біля с. Соколове, Новомосковського району, вона впізнала свою мати [PERSON] [INFO], яка мешкала до 2006 року за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Заозерна, 1. Просила визнати [PERSON] померлою. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився про час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO], яка мешкала до 2006 року за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Заозерна, 1 та 31.12.2006 року пішла з дому та не повернулася. Відповідно до довідки від 23.09.2010 року наданої Завідуючим Новомосковського відділення ОКУ Бюро судово-медичної експертизи (а.с.10) 29 березня 2008 року було проведено судово медичне обстеження трупа невідомого чоловіка 50 60 років та згідно протоколу упізнання від 14.11.2008 року зазначений труп був впізнаний [PERSON], як громадянкою [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [INFO], паспорт АЕ № 592248, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, згідно чому було видане лікарське свідоцтво про смерть № 164 від 08.04.2008 року. Згідно листа від Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 17.01.2007 року № 47/393 року місце знаходження [PERSON], [INFO], яка раніше мешкала за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Заозерна, 1., з 2006 року по теперішній час не відомо (а.с.8). Судом встановлено, що з 2006 року місце знаходження [PERSON], [INFO], не відомо та не встановлено. Згідно ч. 1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

28.03.2011 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб із [PERSON], відповідачем по справі. Від цього шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки останній не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та виховання доньки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з квітня 2010 року. Зазначає, що з того часу поведінка відповідача носила особливо непристойний характер, оскільки він зраджував їй, гуляв з друзями скільки хотів, систематично, повертаючись додому, вчиняв безпідставні сварки з брудними образами. В один із днів відповідач зібрав свої речі, залишив її з дитиною і перейшов жити до своїх батьків в с. Орепи. Вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним, а тому просить суд розірвати цей шлюб, а неповнолітню доньку [PERSON] залишити на її вихованні. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов з підстав, передбачених в позовній заяві. Строк на примирення з відповідачем просить суд не давати, оскільки вважає, що таке примирення неможливе. Прізвище [PERSON] просить суд змінити їй на Кучинська. Пояснила, що вона зустріла іншого хлопця, з яким має намір побудувати нову сімю і який добре ставиться до її дитини. Судові витрати по справі з відповідача на її користь просила суд не стягувати. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, згоден на розірвання шлюбу з позивачкою, строк на примирення з нею просив суд не давати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 27.02.2009 року зареєстрували шлюб в Орепівській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 3, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу в сторін народилася дитина донька [PERSON], 21.04.2009 р. нар., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї через поведінку відповідача, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, позивачка зустріла іншого чоловіка, з яким має намір побудувати нову сімю, враховуючи визнання позову відповідачем, а також ту обставину, що строк на примирення сторони просили їм не давати, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

28.03.2011 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з [PERSON], відповідачем по справі. Від цього шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач постійно їздив на заробітки в м. Київ, і в травні 2010 року в нього зявилася інша жінка. Зазначає, що з цього часу вони не проживають разом як чоловік та дружина, сімя розпалась, примирення з відповідачем неможливе. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати цей шлюб, а неповнолітнього сина [PERSON] залишити на її вихованні. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов з підстав, передбачених в позовній заяві. Строк на примирення з відповідачем просить суд не давати, оскільки вважає, що таке примирення неможливе. Прізвище [PERSON] просить суд їй не змінювати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності не подав, в попередньому судовому засіданні 11.04.2011 року не визнав позов, однак не надав письмових заперечень проти позову та посилань на докази, якими ці заперечення підтверджуються, а тому суд, враховуючи думку позивачки, яка просить розглянути справу в його відсутності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 16.07.2005 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 199, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу в сторін народилася дитина син [PERSON], 29.09.2005 р. нар., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено з усних пояснень позивачки, що перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, оскільки в травні 2010 року відповідач зустрів іншу жінку, з якою має намір побудувати стосунки, ту обставину, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, а також не просив суд надати строк на примирення з позивачкою, враховуючи, що сторони з травня 2010 року не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, строк на примирення з відповідачем позивачка просить суд не давати, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

13.01.2011 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], [INFO], і встановлення над ним опіки. В обґрунтування заяви послалася на те, що її син має психічне захворювання, яке позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. У судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала і наполягала на задоволенні. Заінтересована особа вважає заяву обґрунтованою. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], являється сином заявника. Як убачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 19.04.2011 року № 189, у нього мають місце ознаки помірної розумової відсталості обумовленої хворобою Дауна (F 71 за Міжнародною Класифікацією хвороб 10-го перегляду), яка позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частини 1 статті 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу статті 60 цього Кодексу визнання особи недієздатною є підставою для встановлення над нею опіки. Вищевикладене в сукупності є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], допитаний у порядку ст. 132 ЦПК України, позов визнає частково, не заперечує проти його задоволення, але визнає лише в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини від усіх його доходів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2007 р. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який на теперішній час мешкає з матірю [PERSON], оскільки шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони проживають окремо. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає. Відповідно ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ст. 84 СК України , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку . Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку законні, але підлягають задоволенню частково, оскільки [PERSON] працює у ПАТ «Полтавакондитер» та має регулярний дохід, згідно довідки підприємства, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у частці його заробітку (доходу) , тобто стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх доходів та ? частину від усіх доходів відповідача на утримання [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивач в квітні 2011 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу який зареєстрований 04 листопада 1983 року відділом реєстрації актів громадського стану м.Чернівці Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис № 2148. Зазначає, що даний шлюб у них перший від якого є двоє дітей, які на даний момент є повнолітніми. Вказує на те, що протягом останніх трьох років вони не проживають однією сім'єю, оскільки відповідачка виїхала закордон на роботу і не бажає поновлювати подружні відносини, а тому просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 листопада 1983 року відділом реєстрації актів громадського стану м.Чернівці, Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис № 2148, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.11.2002 року. З 2008року сторони не підтримують подружні стосунки, вони не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року, актовий запис № 329. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя, сімю, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають з червня 2009 року, спільне господарство не ведуть, тому просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, разом не проживають з червня 2009 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна подружжя, що є їх спільною власністю, між ними немає. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 ч. 2, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2010 року. Від шлюбу дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, у зв'язку з чим разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та просила суд після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2010 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє прізвище «Осипенко» на прізвище чоловіка «Єванкова». Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110,112, 113 СК України,

Outcome: approved