overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 2301 грн. 87 коп., мотивуючи його тим, що в порушення ст. 25 Закону України „Про теплопостачання та „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання щодо сплати комунальних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2010 р. складає 2301 грн. 87 коп. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.(а.с. 23). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачі по справі проживають в [INFO]. Квартира належить відповідачам на праві приватної власності по ? частці кожному.(а.с. 8). Відповідачі взяті на себе зобовязання по сплаті наданих послуг за спожиту теплову енергію не виконують, внаслідок чого станом на 01.06.2010 року заборгованість становить - 2301 грн. 87 коп., що підтверджується наданою довідкою-розрахунком. (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тому вимога про стягнення заборгованості за теплову енергію підлягає до задоволення. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 1 370 грн. 92 коп., мотивуючи його тим, що в порушення ст. 25 Закону України „Про теплопостачання" та „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання щодо сплати комунальних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2010 р. складає 1 370 грн. 92 коп. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 21). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач по справі є власником [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг за спожиту теплову енергію не виконує, внаслідок чого станом на 01.06.2010 року має заборгованість в розмірі 1 370 грн. 92 коп., що підтверджується наданою довідкою-розрахунком. (а.с. 4-5). Сума заборгованості в повному обсязі підлягає стягненню на користь кредитора, оскільки відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, передбачених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 1597 грн. 41 коп., мотивуючи його тим, що в порушення ст. 25 Закону України „Про теплопостачання" та „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання щодо сплати комунальних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2010 р. складає 1597 грн. 41 коп. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнають повністю. (а.с. 19). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачі по справі проживають в [ADDRESS] Квартира належить відповідачам та їх неповнолітній доньці - [PERSON], [INFO] на праві приватної власності по 1/3 частці кожному. (а.с. 8). Відповідачі взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг за спожиту теплову енергію не виконують, внаслідок чого станом на 01.06.2010 року заборгованість становить - 1597 грн. 41 коп., що підтверджується наданою довідкою-розрахунком. (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тому вимога про стягнення заборгованості за теплову енергію підлягає до задоволення. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 5533 грн. 91 коп., мотивуючи його тим, що в порушення ст. 25 Закону України „Про теплопостачання" та „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання щодо сплати комунальних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2010 р. складає 5533 грн. 91 коп. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 20). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач по справі є власником [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг за спожиту теплову енергію не виконує, внаслідок чого станом на 01.06.2010 року має заборгованість в розмірі 5 533 грн. 91 коп., що підтверджується наданою довідкою-розрахунком. (а.с. 4-6). Сума заборгованості в повному обсязі підлягає стягненню на користь кредитора, оскільки відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, передбачених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004 року (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач інших дітей не має утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану відповідача, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою №1 в будинку № 5 по вул.Комарова в [PERSON]. Зазначила, що вона зареєстрована в зазначеній квартирі. За вказаною адресою також зареєстровані відповідач та її донька [PERSON], син [PERSON], та онука [PERSON]. [PERSON] з 2001 року в квартирі не проживає, в квартирі не з'являється, не приймає участь в її утриманні, оплату за комунальні послуги не проводить. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано в 2008 році. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач не проживає в квартирі з 2001 року. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Зазначив, що дійсно з 2001 року поїхав з вказаної квартири. В даний час проживає за межами України. Треті особи в судове засідання не з'явилися. Повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] в М.Бердянськ. В квартирі також зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено паспортом позивача та довідкою КП «Житлосервіс-7» від 22.12.09 року № 679. Факт не проживання [PERSON] в квартирі підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (актовий запис від 28.08.08 року № 320) та Актом обстеження житлового приміщення від 14.01.10 року, а також поясненнями відповідача [PERSON]. Суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування квартирою № 1 в будинку № 5 по вул.Комарова в М.Бердянськ, оскільки він понад шість місяців не проживає на зазначеній житловій площі, іншої домовленості між ними та власником житла не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 259-069 від 16.05.2008 року в сумі 18007,51 грн, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 8881,29 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 4353,40 грн., комісії в сумі 1250,00 грн., штрафу за порушення строку сплати кредиту 2300,00 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 374,23 грн. та пені в сумі 848,59 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач вимоги позову визнала частково, заперечувала проти стягнення штрафу в сумі 2300,00 грн. Обставини справи, встановлені судом. 16.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 259- 069, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 10 000,00 грн. під 24 % річних зі строком погашення до 14.05.2010 року. Відповідач зобов'язався погашати кредит щомісячними платежами в сумі 578,00 грн. Зобов'язання за кредитним договором відповідачем не були виконані належним чином, в звязку з чим станом на 16.08.2010 року заборгованість відповідача склала 18007,51 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 8881,29 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 4353,40 грн., комісії в сумі 1250,00 грн., штрафу за порушення строку сплати 2300,00 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 374,23 грн. та пені в сумі 848,59 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 259-069 від 16.05.2008 року в сумі 15707,51 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 8881,29 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 4353,40 грн., комісії в сумі 1250,00 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 374,23 грн. та пені в сумі 848,59 грн. Вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 2300,00 грн. задоволенню не підлягають, як такі, що не підтверджені матеріалами справи. За такого, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати в сумі 300,08 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до КС „Флагман про стягнення грошових коштів в загальному розмірі 12992 грн. 40 коп. за Договором по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №1168 від 18.02.2010р. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про що свідчать в матеріалах справи розписки про одержання судової повістки-повідомлення, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень до суду не надавав. Ухвалою суду за згодою позивача справу розглянуто за відсутності представника відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 18 лютого 2010 року між сторонами був укладений Договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №1168, відповідно до умов якого позивач розмістив у відповідача депозитний вклад в розмірі 12725,25 грн. строком з 01 лютого 2010 року до 18 квітня 2010 року з розрахунку 13 % річних. На виконання даного договору позивачем 18 лютого 2010 року внесені на рахунок позивача грошові кошти в загальному розмірі 12725,25 грн. Згідно вимог п. п. 3.1.1, 3.1.2 спілка зобовязана сплачувати вкладнику проценти за користування внеском щомісячно на протязі строку дії внеску, за виключенням першого місяця, проценти за який виплачуються авансом в день укладення договору, та своєчасно повернути вкладнику внесок в повному обсязі. Після закінчення строку дії договору, вимоги позивача про повернення суми вкладу та відсотків, відповідач відмовився повернути вклад позивачу та виплатити належні йому відсотки, тим самим порушив право позивача на отримання коштів на умовах Договору. Зазначені обставини підтверджуються довідкою КС «Флагман» про те що станом на 11.11.2010 року [PERSON] має залишок кошів по вищевказаному Договору, а саме: 12725,25 грн. вкладу та 267,40 грн. нарахованих але невиплачених процентів. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд дійшов висновку про безпідставність відмови КС „Флагман в задоволенні вимог позивача щодо повернення вкладу та виплати нарахованих відсотків після закінчення строку дії договору, що привело до порушення його прав, які підлягають поновленню в судовому порядку. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача вклад та відсотки в загальному розмірі 12992,65 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 129 грн. 92 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт належності [PERSON], та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину виданого 04 березня 1960 року Першою Державною нотаріальною конторою м. Миколаєва, в якому у звязку з помилкою посадових осіб в свідоцтві прізвище [PERSON] та [PERSON] записано як «Ондріївна», у той час, як прізвище цих осіб «Андріївна». Встановити факт, належності їм свідоцтва для прийняття після їх смерті спадщини іншим шляхом не можливо. У звязку з чим в судовому засіданні просили про задоволення заяви та встановлення факту. В судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав та просив її задовольнити. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. ' [PERSON], [PERSON] є доньками померлої 13 вересня 2009р. [PERSON], та рідними племінницями померлої 14 лютого 1990р. [PERSON] про що свідчать копії свідоцтв про народження, свідоцтв про одруження доданих заявниками до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 74/100 та 26/100 Частин домоволодіння розташованого по вул. Ворошилова, буд. 25 в м. Миколаєві. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус заявникам відмовила, з тих підстав, що має місце розбіжність в документах при написанні прізвища матері та тітки заявників. Як вбачається з матеріалів заяви 04 березня 1960 року Першою Державною нотаріальною конторою м. Миколаєва на імя [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за реєстром №3-1176. Між тим в свідоцтві прізвище зазначених осіб написано як «Ондріївни», у той час, як прізвище цих осіб відповідно до копії свідоцтва про народження Зазначене «Андріївна», оскільки батьком цих рідних сестер є «Андрій». Оскільки імя та по батькові повністю збігається з відповідними даними та наданими Сторонами доказами, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач посилається на те, що його матір,ю являється [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 07 лютого 1997 року. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Рудня Тальська по вулиці Жовтневій,3 Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом зберігання спадкового майна та обробітку земельної ділянки з березня місяця 1997 року по даний час, тобто обступив в управління спадковим майном. 29 жовтня 2010 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1950 році мати позивача побудувала жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Рудня Тальська по вулиці Жовтневій,3 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння мати будувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є довідки Феневицької сільської ради (виписка з по господарської книги за № 16) та ( виписка із земельно-кадастрової книги). Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивача, не мається. Тому позивач звернувся до суду і просить суд визнати його право власності на вищевказане спадкове домоволодіння. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Феневицька сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Ознайомившись із заявою відповідача (Феневицької сільської Ради), оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 07 лютого 1997 року. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується довідкою Феневицької сільської ради за № 802 від 10.09.2010 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачі посилаються на те, що їхнім батьком був [PERSON], який проживав в с. Рудня - Тальська Іванківського району Київської області і помер 29 липня 1998 року. За життя батько склав заповіт на користь позивачів, який посвідчений Феневицькою сільською радою 12 грудня 1991 року за реєстром № 46. Після смерті спадкодавця стало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось Спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Рудня Тальська по вулиці Радянській,35 Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті батька позивачі прийняли шляхом зберігання спадкового майна та проведення поточних ремонтів у спадковому будинку з серпня місяця 1998 року, тобто вступили в управління спадковим майном. 02 листопада 2010 року позивачі звернулися до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок. У видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на жилий будинок їм було відмовлено, оскільки не було пред,явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1960 році батько позивачів побудував жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Рудня-Тальська по вулиці Радянській,3 5 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння він будував за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було Оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є довідки Феневицької сільської Ради (виписка з по господарської книги № 16 ) та ( виписка із земельно-кадастрової книги). Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивачів, не мається. Тому позивачі звернулися до суду і просять суд визнати їх право власності на вищевказане спадкове домоволодіння. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Феневицька сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши позивачів, ознайомившись із заявою відповідача (Феневицької сільської Ради), оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], помер 29 липня 1998 року. Судом оглянуто заповіт померлого. Факт прийняття спадщини позивачами підтверджується довідкою Феневицької сільської ради за № 735 від 18.06. 2008 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved