overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на дітей, мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які знаходиться на її повному утриманні, матеріальної допомоги від відповідача не отримують, а тому змушена звертатися до суду. Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину певного віку до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач проти позову заперечив, просив суд при визначенні розміру аліментів врахувати його невелику заробітну плату. Заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Дані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи, поясненнями сторін. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є працездатним, на утриманні інших осіб не має, позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 30 грн., а в дохід держави у розмірі 8,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на малолітню дитину, мотивуючи тим, що під чає шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні, матеріальної допомоги від відповідача не отримують, а тому змушена звертатися до суду. Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку до дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Дані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи, поясненнями позивача, відповідача. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є працездатним, на утриманні інших осіб не має, визнав позов і визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 30 грн., та на користь держави у розмірі 8,50 грн. та відповідно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

29.11.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.10.1991р. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] За твердженням позивачки, їхня родина фактично розпалася у 2002 року, проживають окремо. Спорів щодо поділу спільного майна сторони не мають. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивачка [PERSON] - позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав, при цьому пояснив, що вважає збереження сім'ї неможливим. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, тобто за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 12.10.1991р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони у 2002 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. На теперішній час проживають окремо. Відповідач фактично створив іншу сім'ю. Спорів щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна у сторін немає. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

01.12.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.09.2002р. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] За твердженням позивачки, їхня родина фактично розпалася, проживають окремо. Спорів щодо місця проживання та поділу спільного майна сторони не мають. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивачка [PERSON] - позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав, при цьому пояснив, що вважає збереження сім'ї неможливим. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, тобто за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 20.09.2002р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони у грудні 2010 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. На теперішній час проживають окремо. Спорів щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна у сторін немає. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

06.12.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 03.06.2000р. по теперішній час вона перебуває у шлюбі із відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 11.10.2000р.н., що проживає разом з позивачкою. За твердженням [PERSON], відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з дня звернення із даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на наявність на його утриманні непрацездатних батьків, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] з 03.06.2000р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 11.10.2000р.н., що проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного та ст.ст.181-183 СК України, приймаючи до уваги наявність на утриманні відповідача непрацездатних батьків, можливість надання утримання позивачкою, яка теж є працездатною особою, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню: з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.12.2010р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

01.12.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.08.2005р. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] За твердженням позивачки, їхня родина фактично розпалася у квітні 2010 року, проживають окремо. Спорів щодо місця проживання та поділу спільного майна сторони не мають. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивачка [PERSON] - позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав, при цьому пояснив, що вважає збереження сім'ї неможливим. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, тобто за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 20.08.2005р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони у квітні 2010 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. На теперішній час проживають окремо. Спорів щодо місця проживання дітини та поділу спільного майна у сторін немає. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

02 грудня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2009 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 25 грудня 2009 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем сімейне життя не склалося внаслідок постійних сварок на побутовому ґрунті, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин в травні 2010 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю і погодився з причинами розірвання шлюбу. Суд відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії 1-ВЛ № 115856 між сторонами 04 липня 2009 року укладено шлюб, який зареєстрований Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, а/з № 08 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 186408 (а.с. 8), яка мешкає з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем сімейне життя не склалося внаслідок постійних сварок на побутовому ґрунті, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин з травня 2010 року. Майновий спір між сторонами відсутній. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 44004,83 грн., посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобов'язань за кредитним договором №13/07-11 від 12.03.2007 р. та договорами поруки №1, №2 від 12.03.2007 р. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія договору "Автопакет" №13/07-11 від 12.03.2007 p.; копія договорів поруки №1, №2 від 12.03.2007 p.; копія витягу про реєстрацію рухомого майна; копія розрахунку заборгованості; копії меморіальних ордерів № 990 та №956; копії паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів; копії претензій; платіжні доручення на оплату судових витрат. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір "Автопакет" №13/07-11 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 46500,00 грн., строком до 12.03.2012 p., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,5% річних, на придбання автомобіля. Забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є порука співвідповідачів -[PERSON], [PERSON], про що свідчать договори поруки №1, № 2 укладені між сторонами, згідно якого вони несуть солідарну відповідальність по зобов'язанням [PERSON] за вказаним кредитним договором. Станом на 16.11.2010 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 44004,83 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 31786,50 грн., заборгованості по сплаті нарахованих відсотків - 2903,85 грн., нарахованої пені -2066,56 грн., нарахованого штрафу - 4650,00 грн., нарахованої інфляційної складової -2597,92 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 440,05 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 560,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачка інфляційні витрати та 3% річних на загальну суму 21136.49 грн., посилаючись на те, що з відповідача згідно рішення Лисичанського міського суду від 30.08.07. було стягнуто 32469,11 грн. та судові витрати в розмірі 324 і 50 грн., а всього 32823,84 грн. Відповідач рішення суду не виконав, тому згідно ст.625 ЦК України повинен стягнути зазначені кошти. В судовому засіданні позивач підтримав позов, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка ВДВС; індекс інфляції. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що Лисичанським міським судом 30 серпня 2007 року позивачу був виданий виконавчий лист №2-3206 про стягнення з відповідача боргу на суму 32823,84 грн., з яких безпосередньо борг складає 32469, 11 грн. Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати за період з 30 серпня 2007 р. по 31 липня 2010 р., який суд обраховує із суми боргу без судових витрат, стягнутих рішенням суду від 30.08.2007 р., а саме 18290,43 грн., з яких суд відповідно до ст.11 ЦПК України стягує на користь позивача у межах позовних вимог 18182,35 грн.. 3% річних складають 32469,11 грн.х3%=974,07 грн.х3 роки = 2922,22 грн.. Всього на користь позивача стягненню підлягають 18182,35 грн. + 2922,22 грн. = 21104,57 грн. . Відповідно до ст. 88 ЦК України на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір в розмірі 211,05 грн., витрати на оплату інформаційно-технічного розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн., витрати на оголошення в розмірі 74,4 грн., а всього 323,23 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до про стягненім аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, 23 травня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO]. В звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з нею, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, пояснив, що наданий час не працює і не має можливості надавати матеріальну допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з травня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 1 вказаного вище Закону батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів свої дитини. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги те, що малолітній [PERSON] проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина до досягнення останнім повноліття. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В червні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, посилаючись на те, що він є власником будинку №25 по вул. 17 Вересня в м. Бердянську. На території домоволодіння він самочинно збудував навіс «К»та гараж «Л». Зазначені будівлі відповідають технічним і пожежним нормам, тому просить визнати право власності на ці будівлі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судове засідання не зявилася. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився. \~\~Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, \~розглядає справу за \~відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Третя особа [PERSON] у попередньому судовому засіданні проти позову \~не заперечував, зазначивши, що самовільно збудований позивачем гараж \~його прав та інтересів не порушує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 376 ЦК України \~на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено судом, позивач є власником будинку №25 по вул. 17 Вересня в м. Бердянську, \~що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом \~від 17.01.2006р \~(а.с.15). \~\~ Позивач на території домоволодіння самовільно збудував навіс «К»і гараж «Л». Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 450,00 кв.м., яка належить позивачу на підставі державного ату на право власності на земельну ділянку від 15.04.2008р. (а.с.14). Як вбачається з технічного висновку, виготовленого ТОВ «Бердянськцивільпроекст» №33-т від 23.02.2010р., самочинно збудовані будівлі знаходяться у задовільному технічному стані, несучі і огороджувальні конструкції будівель забезпечують подальшу безпечну експлуатацію, \~норми їх розміщення не порушені. (а.с.9-10). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проведеною експертизою протипожежного стану обєкту \~№964 від 19.05.2010р. \~було виявлено, що протипожежні розриви між самовільно збудованим гаражем та \~будівлями на сусідній ділянці №23 по вул. 17 Вересня в м. Бердянську менше нормативних. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права власності \~на самовільні будівлі нічиїх законних прав та інтересів \~не порушує, а тому позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved