Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред"явила до суду позов Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Залізничник" про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, покликаючись на те, що наказом № 131-к від 08 жовтня 2010 року її було звільнено з роботи за угодою сторін, однак належні їй суми - 1618 гривень 71 копійка в день звільнення не виплачені, а стягнуті з відповідача в її користь лише 22 лютого 2011 року в процесі примусового виконання судового наказу. За вказаний період затримки розрахунку її середньомісячний заробіток з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" становить 14741 гривню 20 копійок. Крім того вважає, що неправомірними діями відповідача їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 гривень. У судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача лише середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку, відмовившись від вимоги про стягнення моральної шкоди. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Як слідує з записів у трудові книжці [PERSON], 17 листопада 2008 року на підставі наказу № 86-к вона прийнята на роботу в Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Залізничник" на посаду економіста, 08 жовтня 2010 року наказом № 131-к від 08 жовтня 2010 року звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. На підставі судового наказу від 04 січня 2011 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом, у користь [PERSON] стягнуто з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Залізничник" 1618 гривень 71 копійку належних сум при звільненні. З викладених у позовній заяві обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, та з її пояснень у судовому засіданні слідує, що стягнення за вказаним судовим наказом проведене 22 лютого 2011 року. Відповідачем будь-яких доказів на заперечення дати фактичного розрахунку з позивачкою не наведено. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином період затримки розрахунку належних позивачці при звільненні сум з дня її звільнення до фактичної виплати становить 137 днів. Згідно зі ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у встановлений строк підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, а якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Як убачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, та з її пояснень у судовому засіданні, у серпні 2010 року вона перебувала у відпустці, а упродовж 23 вересня 01 жовтня 2010 року, як слідує з листка непрацездатності серії АБЯ № 771957, виданого 23 вересня 2010 року, на лікарняному. Як установлено з довідки № 972 Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Залізничник" від 17 листопада 2010 року, у червні 2010 року заробітна плата [PERSON] становила 2313 гривень 27 копійок, у липні 2010 року 2313 гривень 50 копійок. Таким чином судом встановлено порушення відповідачем прав позивачки, які підлягають до захисту шляхом стягнення в її користь із відповідача середньомісячного заробітку за весь період затримки розрахунку з моменту звільнення (08 жовтня 2010 року) до дня фактичного розрахунку (22 лютого 2011 року), тобто за 137 днів. За вказаних обставин до стягнення з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Залізничник" в користь [PERSON] підлягає 14741 гривня 20 копійок середньомісячного заробітку за весь період затримки розрахунку ( (2313 гривень 27 копійок + 2313 гривень 50 копійок) : 43 робочих дні х 137 днів фактичної затримки розрахунку).

Outcome: approved