Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.06.2006 року фізичній особі на імя [PERSON] було видано кредит у розмірі 4000грн., однак остання кредит не отримувала та кредитний договір не підписувала, тому просить визнати недійсним кредитний договір б/н від 08.06.2006 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову та вказала, що в 2006 році в неї при невстановлених обставинах було викрадено паспорт, внаслідок чого зверталась у правоохоронні органи, спірний договір не підписувала та кредит не отримувала. Судом встановлено наступні обставини. Згідно повідомлення МВ УМВСУ України за вих. №24110-1451 від 05.04.2011 року, в ході проведення дізнання по кримінальній справі, порушеній 27.12.2007 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, по факту вчинення шахрайських дій, встановлено, що 08.06.2006 року невстановлена особа, скориставшись паспортом [PERSON] оформила кредит в Тернопільському відділені "Приватбанку", без мети сплати, і шляхом обману заволоділа грішми в сумі 4000 гривень. Як вбачається із заключення служби безпеки ПАТ КБ "Приватбанк" від 02.02.2010 року на запит по наданні копії кредитної справи №SAMDN39000007663434, отримано відповідь від 31.12.2009р. про відсутність на збереженні в бухгалтерії оригінала даної кредитної угоди та відповідних скан-копій документів кредитної справи, оскільки дана кредитна справа на збереження не передавалась. Журнали видачі кредитних карт за 2006 рік практично не велись і встановити відповідальну особу за видачу вказаної кредитної карти та особу, яка її отримала не представляється можливим. Вважає кредитний договір від 08.06.2006 року шахрайським недійсним. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу Встановлено, що на зберіганні у позивача відсутній спірний кредитний договір та його копії, він зазначений лише у електронній базі даних позивача. З доказів, наявних у матеріалах справи вбачається, що [PERSON] не підписувала договір кредитний договір з позивачем 08.06.2006 року та не отримувала кошти згідно договору в сумі 4000грн. За таких обставин, суд приходить до переконання, що спірний договір підлягає до визнання недійсним, оскільки підписаний невстановленою особою, за відсутності волевиявлення та внутрішньої волі [PERSON] на укладення правочину, тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved