Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

В вересні 2010 р. Ковалевська (зміна прізвища на [PERSON] на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 вересня 2010 р.) [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві зазначено, що 10 травня 2008 р. позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] з серпня 2010 р. проживає окремо від дитини та у добровільному порядку не приймає участі у матеріальному утриманні сина. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі % частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2010 р. і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що син [PERSON] знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні останнього. При цьому зазначала, що відповідач [PERSON] є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в позовній заяві. Враховуючи наведене, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду - 13 вересня 2010 р., і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Разом з тим, просив розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], 15 лютого 1985 року народження^ та позивачка [PERSON], [INFO], з 10 травня 2008 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП №086774, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 02 вересня 2008 р. На підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 вересня 2010 р. шлюб між сторонами розірвано. Після набрання рішенням суду законної сили сторонам були присвоєні прізвища - позивачці [PERSON], відповідачу - [PERSON]. Згідно довідки Житлового кооперативу „Схід - 1" від 10 вересня 2010 р., позивачка [PERSON] та її малолітня дитина проживають за адресою: [INFO] (три), квартира №18 (вісімнадцять). В судовому засіданні встановлено, що фактично малолітня дитина знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач проживає окремо від дитини та у добровільному порядку не приймає участі у утриманні останньої. Ч.З ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.З ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є працездатною особою, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні останній немає, тому відповідно до вищезазначеної норми, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком малолітній дитині [PERSON], [INFO], зобов'язаний до утримання дитини та має можливість сплачувати аліменти, тому суд вважає можливим визначити їх в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, суд бере до уваги матеріальне становище позивачки та враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. За правилами ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, в якому визначити розмір та строки виплати, Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що такий договір між сторонами не укладався, тому, при вищезгаданих обставинах з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання сина на користь позивачки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову - 13 вересня 2010 р, і до досягнення ним повноліття. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved