Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-05 00:00:00

У квітні 2011 року позивач [PERSON] від імені якого діє представник за довіреністю [PERSON], звернувся із позовом до [PERSON] в якому просив розірвати договір довічного утримання, укладений 24 лютого 2003 року між ним та відповідачем, його сином [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.02.2003 року він уклав вищевказаний договір, який було завірено приватним нотаріусом Первомайського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1257. Відповідно до умов договору [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому однокімнатну квартиру [ADDRESS], а [PERSON] в свою чергу зобовязався довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечуючи його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, а також зберегти за ним в безплатному довічному користуванні вказану квартиру. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі 100 грн. Однак відповідач, в порушення умов договору, не виконував своїх обовязків, а тому позивач просив розірвати вищевказаний договір, та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач особисто, та його представник за довіреністю [PERSON] пояснили, що позивач проживав у вищевказаній квартирі до літа 2010 року. Влітку 2010 року відповідач завіз його до своєї колишньої дружини [PERSON], яка проживає в [INFO], де залишив його проживати. Будь якого догляду за батьком він не здійснює. Під час проживання [PERSON] в квартирі протягом 2003 2010 років він також не доглядав за батьком, не забезпечував йому належного харчування, не надавав матеріальної допомоги, та не забезпечував належних санітарних умов його існування ( не прибирав у квартирі, не робив ремонтів). Позивач пояснив, що протягом останнього року за ним доглядає [PERSON], яка йому готує їжу, утримує його в чистоті та забезпечує всім необхідним, а тому він просив задовольнити його вимоги та розірвати договір довічного утримання. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог позивача, пояснив, що умов договору довічного утримання він не порушував, піклувався за батьком, доглядав його. Влітку 2010 року його колишня дружина запропонувала йому привезти батька до неї в с. Велика Мечетня погостювати, що він і зробив, після чого, батько не захотів вертатися в квартиру та залишився проживати у [PERSON] Крім того відповідач наголошував на тому, що під час проживання батька в квартирі він постійно навідувався до нього, готував йому їжу, прибирав у квартирі а також робив там косметичний ремонт. Відповідач пояснив, що він регулярно отримував батькову пенсію, та за ці кошти купляв йому продукти харчування та все необхідне в побутовому житті. Вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, відповідно до п. 1, ч. 1, ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Виходячи з викладеної норми закону, та приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з середини 2010 року взагалі не виконує своїх обовязків по догляду за батьком, встановлених оспорюваним договором довічного утримання, про що наголошував позивач і, що підтвердив в судовому засіданні сам відповідач, суд вважає, що за таких обставин договір довічного утримання підлягає безумовному розірванню. Задовольняючи позов повністю, слід також стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, що передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved