Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

15 грудня 2010 року заявниця [PERSON] звернулася з вищевказаною заявою до Дзержинського районного суду про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла та втратила основне джерело для існування, після його смерті. В обґрунтування своїх заявлених вимог заявниця [PERSON] зазначила, що 16 серпня 1978 року між нею та [PERSON], Коломийським відділом РАГС м. Донецька був зареєстрований шлюб , актовий запис № 537. Довгий час їх сімя мешкала в м. Донецьк, де [PERSON] працював на шахті, а заявниця [PERSON] також працювала та мала не значні заробітки. 10 січня 1996 року її чоловік - [PERSON] помер. В теперішній час заявниця мешкає в м. Кривий Ріг. 21 липня 2010 року вона досягла пенсійного віку, після чого звернулася до управління пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу із заявою про призначення їй пенсії чоловіка, так як розмір її пенсії складає - 737 грн. Управлянням пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу заявниці було відмовлено в призначенні їй пенсії померлого чоловіка, де було зазначено, що вона не досягла пенсійного віку на момент смерті чоловіка, не знаходилася на його утриманні та не втратила джерело засобів існування. Також заявниці було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту знаходження її на утриманні чоловіка. Тому заявниця в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд встановити факт перебування її на утриманні чоловіка. Встановлення вищезазначеного факту заявниці необхідно для того, щоб вона мала право , як дружина померлого чоловіка , отримувати його пенсію в звязку з тим, що її пенсія є мінімальною, вона хворіє та її пенсії не вистачає на лікування. Зацікавлена особа представник Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу в судове засідання не зявилися, просили розглядати справу за їх відсутністю та винести рішення згідно чинного законодавства, про що свідчить надана заява. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які являються знайомими заявниці підтвердили той факт , що заявниця [PERSON] знаходилась на утриманні свого чоловіка, так як [PERSON] весь час працював на шахті гірничим робітником, заявниця [PERSON] працювала продавцем та її заробіток був мінімальним. Вислухавши заявницю, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги заявниці обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як видно із матеріалів справи, з 16 серпня 1978 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.6), який помер 10 січня 1996 року (а.с.6). Так, з наданих довідок Товариства власників квартир «МИР-110» м. Донецька від 13.12. 2010 року за № 62 видно, що заявниця [PERSON] мешкала разом із своїм чоловіком [PERSON] по день його смерті, тобто по 10.01.1996 рік (а.с.20). Також, відповідно до копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він довгий час працював на шахтах м. Донецька, а останній час гірничим робітником на шахті ім.. Калініна м. Донецьк та був звільнений з роботи 21 серпня 1995 року за скороченням штатів (а.с. 9-14). Згідно даних трудової книжки заявниці - [PERSON] видно, що останній запис було зроблено 14 березня 1994 року про звільнення її з роботи за власним бажанням. Чоловік заявниці [PERSON] в 1992 році був визнаний інвалідом, тому заявниця була вимушена звільнитися з роботи для ведення домашнього господарювання та перебувала на утриманні свого чоловіка. З довідки відділу призначення пенсій управління пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу видно, що померлий [PERSON] працював та одночасно отримував пенсію по інвалідності з 1992 по 1995 рр. Згідно розрахунку пенсійного Фонду України в Дзержинському районі, розмір пенсії заявниці на теперішній час складає - 737 грн. , а розмір пенсії чоловіка заявниці на теперішній час складає - 3600 грн. , що значніше більший за розмір пенсії яку отримує заявниця (а.с. 15-17). Тому, при порівнянні розміру отримуваної заявником пенсії та розміром пенсії її покійного чоловіка, можна зробити висновок , що заявниця перебувала на утримані свого чоловіка та постійно отримувала від нього допомогу, яка була постійним та основним джерелом засобів до існування. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер 10 січня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Калінінським відділом РАГС м. Донецьк , а/з № 53 від 10.01.1996 року (а.с. 6а). Заявниця та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Калінінським відділом ЗАГС м. Донецька Донецької області 16.08.1978 року , а/з 537 (а.с.6). Після досягнення пенсійного віку заявницею - [PERSON] звернулася до Управління Пенсійного Фонду України у Дзержинському районі м. Кривого Рогу з приводу оформлення пенсії за віком померлого годувальника, що розділяється між ними рівними частками, однак в оформлені пенсії на зазначених умовах їй було відмовлено за відсутності у заявника документу про перебування на утримання у померлого годувальника. Згідно із ст.. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ст.. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] та втратила основне джерело для існування після його смерті, що також підтверджується довідкою № 47 від 27.09.2010 року товариства власників квартири «МИР-ПО» м. Донецька за місцем мешкання заявниці за час їх перебування в шлюбі. Відповідно до ст.. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сімї, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які і самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявниця [PERSON] перебувала на утримані чоловіка [PERSON], який помер 10 січня 1996 року, та втратила основне джерело для існування після його смерті. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії, допомоги у звязку з втратою годувальника, тому суд задовольняє заявлені вимоги заявниці. На підставі викладеного і

Outcome: approved