Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

[PERSON], в особі свого представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них 141\~400 гривень у відшкодування завданих йому збитків, які були спричинені йому в зв,язку з вчиненням відповідачами угоди купівлі-продажу квартири внаслідок зловмисної домовленості між ними. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що він 7.09.2002 року надав довіреність [PERSON] на право продажу належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. 20 грудня 2005 року [PERSON] від імені позивача продав квартиру своїй тещі [PERSON] за 12000 грн, а 27.02.2006 року остання продала спірну квартиру [PERSON] по реальній, дійсній ціні за 141400 грн. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08.04.2009 року договір купівлі-продажу квартири, укладений між відповідачами [PERSON] і [PERSON] було визнано недійсним , як укладений внаслідок зловмисної домовленості між ними. У випадку добросовісного виконання [PERSON] взятих на себе зобов,язань за наданою йому позивачем довіреністю, останній би отримав від продажу його квартири іі дійсну вартість, яка складала 141400 грн, і за яку квартира була продана. Так як [PERSON] від продажу його квартири не отримав ніяких грошей, то зловмисними діями відповідачів йому було задано збитків в розмірі 141400 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]І позов не визнав і пояснив, що дійсно його знайомий [PERSON] надав йому спочатку довіреність на оформлення його спадкових справ на квартиру [ADDRESS] після смерті тітки [PERSON], а потім надав довіреність і на продаж цієї квартири, в якій зазначив, що відповідач може продати квартиру за ціну та на умовах на його розсуд, і тому він і продав цю квартиру своїй тещі [PERSON] за 12000 грн. Відповідач вислав поштою позивачу копії усіх документів, які стосувались оформлення спадкової квартири на ім,я позивача, і не заперечував у суді, що в той же час договору купівлі-продажу спірної квартири він позивачу не надіслав. Відповідач також вважає, що на час подання позову вже сплинув строк позовної давності і тому просить суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] повністю підтримав заперечення проти позову свого довірителя і вважає, що позивач не надав докази родинних стосунків відповідача [PERSON] з відповідачем [PERSON], а також не надав докази завдання йому діями відповідачів збитків в розмірі 141400 грн. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] також позов не визнав, вважає, що позивач не є спадкоємцем майна померлої [PERSON] у розумінні вимог ЦК УРСР, що право власності на спірну квартиру за позивачем визнано невірно, нанесена відповідачами шкода становить лише 50 доларів США, Він також вважає, що позивачем пропущено строк подачі позову і просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. В довіреності , виданої позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON]. вказано, що позивач надав право [PERSON] продати за ціну та на умовах на його розсуд належну йому квартиру [ADDRESS]. З договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який було укладено 20.12.2005 року між представником позивача [PERSON] [PERSON] і [PERSON] , і посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], вбачається, що квартира була продана за 12000 грн.(а.с.8 т.1 ) З договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який було укладено 27.02.1006 року між відповідачем [PERSON] і [PERSON], і посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], вбачається, що спірна квартира через 2 місяці після попередньої угоди була продана вже за ціну 141400 грн.(а.с. 9 т.1 ) Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 20.12.2005 року між [PERSON] і [PERSON] (а.с.10-12 т.1 ) У вказаному судовому рішенні зазначено, що [PERSON] , укладаючи договір купівлі-продажу спірної квартири зі своєю тещею [PERSON], не виражав волю позивача щодо ціни продажу квартири, а оцінивши її вартість по оцінці КП Харківське місьькБТІ, діяв в своїх інтересах, а не в інтересах позивача. Договір купівлі-продажу квартири відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали 20.12.2005 року внаслідок зловмисної домовленості між собою і тому їх протиправними діями [PERSON] була причинена моральна (немайнова) шкода. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням, що набрало чинності по цивільній, господарській або адміністративній справі, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Оскільки договір купівлі-продажу спірної квартири від 20.12.2005 року є недійсним внаслідок зловмисної домовленості між відповідачами [PERSON] і [PERSON], а з договору купівлі- продажу квартири від 26.02.2005 року вбачається , що спірна квартира була продана за 141400 гривень , то позивач [PERSON], як власник квартири на час її продажу, повинен був отримати від продажу належної йому квартири від свого представника [PERSON] вказані 141400 гривень. Відповідач [PERSON] визнав, що він позивачу копію договору купівлі-продажу спірної квартири не надсилав, отримані від продажу квартири гроші позивачу не передав. Відповідно до ч. 2 ст.216 ЦК України якщо у зв,язку з вчиненням недійсної угоди іншій стороні або третій особі завдані збитки, то вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Згідно до вимог ч.2 ст.232 ЦК України довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків і моральної шкоди, що завдані йому у зв,язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. Суд погоджується з тим, що позивачу [PERSON] злонавмисними діями відповідачів були завдані збитки в розмірі 141400 гривень, адже саме таку суму одержала відповідач [PERSON] від продажу спірної квартири , про що вказано в пункті 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2006 року. При добросовісному виконанні наданих позивачем повноважень відповідачем [PERSON] , позивач мав би одержати від продажу належної йому квартири гроші в розмірі дійсної вартості квартири в сумі 141400 гривень. Суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача [PERSON], його представника, і представника відповідача [PERSON] [PERSON] в застосуванні строку позовної давності з наступних підстав. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється строком в 3 роки. Згідно до вимог ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у випадку пред,явлення особою позову проти одного із декількох боржників, а також коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як вбачається з матеріалів справи, про укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу квартири позивач дізнався у вересні 2006 року. З цього часу почався строк позовної давності і у позивача виникло право на пред,явлення позову. У встановлений законом 3-річний термін позивач через свого представника подав у лютому 2008 року позов, в якому заявив тільки частину вимог, на які він має право згідно до ч.2 ст.232 ЦК України, тобто він просив визнати недійсними договори купівлі-продажу спірної квартири і стягнути з відповідачів суму завданої йому моральної (немайнової шкоди). У вказаному позові позивач не заявив вимогу про стягнення з відповідачів збитків, право на пред,явлення якої він мав згідно до ч.2 ст.232 ЦК України. Тобто у лютому 2008 року строк позовної давності перервався. Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України після переривання строк позовної давності починається заново. Час, який пройшов до переривання течіння позовної давності , до нового строку не зараховується. Новий строк позовної давності для позивача [PERSON] почався з лютого 2008 року . Позов про стягнення з відповідачів збитків було пред,явлено [PERSON] в особі його представника 21.10. 2009 року. Тому порушень строку позовної давності у даному випадку не вбачається. Суд вважає за необхідне у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на користь позивача судові витрати, пов,язані зі сплатою судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи судом, тільки з відповідача [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи і згідно з Декретом Кабміну України Про державне митозвільнений від сплати держмита. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved