Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 23.11.2009 року звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що\~її колишній чоловік [PERSON] чинить перешкоди в користуванні 9/20 частин, а саме 75 кв.м. жилого будинку за адресою: м.Одеса, вул.Самодіяльна, 34, яка їй належить на підставі свідоцтва про право власності № 2 1811 від 29.07.1999 року. Вирішити добровільно спірне питання неможливо, тому позивачка за захистом своїх інтересів і прав, змушена звернутися до суду і просить усунути перешкоди у користуванні власністю (а.с. 2 3). В процесі судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги, в звязку з чим вона просила, винести рішення яким, зобов'язати [PERSON], дозволити [PERSON] користуватися 9/20 частин жилого будинку за адресою: м.Одеса, вул.Самодіяльна, 34, яка їй належить на підставі свідоцтва про право власності № 2 1811, зобовязати [PERSON] дозволити [PERSON] право проходу та користування 9/20 частин жилого будинку за адресою: м.Одеса, вул.Самодіяльна, 34, яка їй належить на підставі свідоцтва про право власності № 2 1811, а також дозволити [PERSON] право проходу до вищезазначеної власності, стягнути з [PERSON] вартість оплати оренди житла за період з вересня 2007 року по теперішній час в сумі 79\~200 грн., стягнути з [PERSON] вартість ремонту в сумі 2\~000 грн., та відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 1 000 гривень. Крім того, позивачка просила стягнути держмито в сумі 966 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення цивільного процесу (а.с. 69 70). До спільного розгляду в якості зустрічного позову було прийнято позов [PERSON] до [PERSON], Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, вона посилалася на те, що з липня 2006 року відповідачка колишня дружина її сина [PERSON] за адресою житлового будинку, який розташований по вул.Самодіяльна, 34в м.Одесі не проживає, ніяких речей у будинку немає, реєстрація відповідачки по вказаній адресі порушує права [PERSON] як власника майна, так як вона повинна сплачувати додаткові комунальні послуги. Відповідно [PERSON], просила суд винести рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою (а.с. 79, 116 118). У судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] підтримав уточненні позовні вимоги, на обґрунтування яких посилався на обставини, викладені у позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі, зустрічний позов не визнав. Відповідач [PERSON] та його адвокат [PERSON], а також представник [PERSON] [PERSON] заперечували щодо задоволення поданого позову, за мотивами зафіксованими технічними засобами фіксації процесу та просили відмовити в задоволенні поданої заяви, представник [PERSON] [PERSON] зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Мотиви та додаткові доводи сторін, інших учасників процесу зафіксовано технічними засобами фіксації процесу. Дослідивши докази по справі та заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної та моральної шкоди є\~безпідставним та\~задоволенню\~не підлягає, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 1986 року перебувала в зареєстровано шлюбі з [PERSON], який на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 21.01.2007 року було розірвано (а.с. 122). Рішенням виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів № 493 від 28.06.1996 року житловий будинок літ. «Ж», літню кухню літ. «И», вбиральню літ. «Л», навіс літ. «К», гараж літ. «З» було введене в експлуатацію з оформленням права власності на [PERSON] (а.с. 4). На підставі розпорядження № 794 від 29.07.1999 року було видано свідоцтво про право власності [PERSON] на 9/20 частин домоволодінні 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі (а.с. 6). Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.05.2007 року (головуючий суддя Ярош А.І.) позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення, через неодноразову неявку позивачки було залишено без розгляду (а.с. 123). Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2009 року (головуючий суддя Вербицька Н.В.) визнано недійсним рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради № 493 від 28 червня 1996 року «Про прийняття в експлуатацію домоволодіння літ. «Ж» по вул.Самодіяльній,34 в м.Одесі» в частині оформлення права власності та видачі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння літ. «Ж» по вул.Самодіяльній, 34 на імя [PERSON]. Визнано недійсним розпорядження управління житлово-комунального господарства від 31.08.1999 року № 934 «Про перерахунок ідеальних частин та про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння 34 по вул.Самодіяльна в м.Одесі». Визнано недійсним розпорядження Іллічівської районної адміністрації м.Одеси № 480 від 07.07.1999 року «Про перерахунок ідеальних частин домобудівництва 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі та видачі свідоцтва про право власності». Визнано недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння у вигляді 9/20 частин будинку 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі, видане на імя [PERSON] на підставі розпорядження УЖКГ від 29 липня 1999 року № 794 (а.с. 51 55). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.04.2010 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2009 року залишено без змін (а.с. 46 50). Ухвалою Верховного суду України від 22.07.2010 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] поданою на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2009 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.04.2010 року було відмовлено (а.с.131). Твердження позивачки про те, що відповідачі по справі позбавили її права володіти та користуватись належним їй на праві власності майном не підтверджено матеріалами справи, не добуто таких доказів і в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Разом з тим, позивачкою не надані докази того, що нею вживались заходи запобігання і громадського впливу щодо чинення перешкод відповідачами в користуванні 9/20 частин домоволодіння № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі. Згідно наданого листа від КП ОМБТІ та РОН від 01.07.2010 року, 01.07.2010 року в КП ОМБТІ та РОН здійснена відміна реєстрації 9/20 частин домоволодіння № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі, зареєстрованою за [PERSON] згідно розпорядження УЖКГ від 29.07.1999 року № 794, і зроблений запис про скасування реєстрації 9/20 частин домоволодіння № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі в книзі 2 доп. На стр. 130 р № 18129 (а.с.119). Відміна була проведена у відповідності з розпорядженням УЖКХ № 154 від 23.06.2010 року (а.с.120). Таким чином, [PERSON] на час розгляду справи судом не є власником 9/20 частин домоволодіння № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі, оскільки її право власності на зазначену частину будинку у встановленому законом порядку не зареєстровано,\~та, відповідно, вона не наділена правом на звернення до суду із вимогами про усунення їй перешкод в здійсненні нею права користування та розпоряджання даним майном, у відповідності до ст. 391 ЦК України. Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, крім того моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. [PERSON] не було надано жодного доказу в підтвердження того, що саме відповідачем [PERSON] їй спричинена моральна шкода. \~ При цьому, обставини на які вказує [PERSON], суд вважає нею недоведеними, чим не виконані вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази на які посилалася [PERSON] в заяві не знайшли свого підтвердження і спростовані. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивачки не те, що її право власності підтверджується технічним паспортом від 28.05.1999 р. а також свідоцтвом № 2 1811 від 29.07.1999 року, яке було розпорядженням УЖКХ від 23.06.2010 року № 154 відмінено на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2009 року, юридично значимих фактів не мають. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~ \~ На основі викладеного суд приходить до висновку, що в позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити. \~ Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON], Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. [PERSON] на підставі договору дарування від 17.03.2000 року, належить 11/20 частин домоволодіння під № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі, який складається в цілому з двох камяних будинків (а.с. 80). У судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2009 року (головуючий суддя Вербицька Н.В.) визнано недійсним рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради № 493 від 28 червня 1996 року «Про прийняття в експлуатацію домоволодіння літ. «Ж» по вул.Самодіяльній,34 в м.Одесі» в частині оформлення права власності та видачі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння літ. «Ж» по вул.Самодіяльній, 34 на імя [PERSON]. Визнано недійсним розпорядження управління житлово-комунального господарства від 31.08.1999 року № 934 «Про перерахунок ідеальних частин та про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння 34 по вул.Самодіяльна в м.Одесі». Визнано недійсним розпорядження Іллічівської районної адміністрації м.Одеси № 480 від 07.07.1999 року «Про перерахунок ідеальних частин домобудівництва 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі та видачі свідоцтва про право власності». Визнано недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння у вигляді 9/20 частин будинку 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі, видане на імя [PERSON] на підставі розпорядження УЖКГ від 29 липня 1999 року № 794 (а.с. 51 55). Розпорядженням УЖКГ № 154 від 23.06.2010 року свідоцтво про право власності на домоволодіння у вигляді 9/20 частин будинку 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі, видане на імя [PERSON] визнано недійсним (а.с. 68). 01.07.2010 року в КП ОМБТІ та РОН здійснена відміна реєстрації 9/20 частин домоволодіння № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі, зареєстрованою за [PERSON] згідно розпорядження УЖКГ від 29.07.1999 року № 794, і зроблений запис про скасування реєстрації 9/20 частин домоволодіння № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі в книзі 2 доп. на стр. 130 р № 18129 (а.с.119). [PERSON] зареєстрована за зазначеною адресою, що підтверджується копією домової книги (а.с.82 91). Факт не проживання [PERSON] в зазначеному житловому будинку № 34 по вул.Самодіяльній в м.Одесі з липня 2006 року підтверджується актом, який підписаний сусідами [PERSON]В.О.В., [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 92). Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] не проживає в спірному приміщенні з 2006 року, тобто втратила право на користування житлом, що належить [PERSON] Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні її власністю. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набрання ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved