Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON], про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] померла 10.07.2008 року, а батько дитини [PERSON] 05.12.2007 року засуджений Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та відбуває покарання у ВК №89 Дніпропетровської області. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №164 від 17.04.2009 року неповнолітній [PERSON] влаштований під піклування рідного брата [PERSON] Згідно довідки Дніпропетровської міської поліклініки №5 від 09.08.2010 року №4816 [PERSON] перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з приводу діагнозу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності. З урахуванням зазначеного, посилаючись на ст.ст.164,180,182,184 СК України просили позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь піклувальника [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня надходження заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив суд задовольнити останню. Представник прокуратури в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі. Відповідач надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, щодо стягнення з нього аліментів заперечував посилаючись на те, що не являється батьком дитини. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки бо якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 17.01.1993 року та батьками останнього є [PERSON] та [PERSON], відомості про яких в актовий запис внесені на підставі ст.133 СК України. Мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] померла 10.07.2008 року, а батько [PERSON] 05.12.2007 року засуджений Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та відбуває покарання у ВК №89 Дніпропетровської області. Згідно довідки Дніпропетровської міської поліклініки №5 від 09.08.2010 року №4816 [PERSON] перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з приводу діагнозу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності (а.с.5-6). Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №164 від 17.04.2009 року неповнолітній [PERSON] влаштований під піклування рідного брата [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно п.п.2,4 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначених вище обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та відповідача на підставі п.п.2,4 ч.1 ст.164 СК України слід позбавити батьківських прав стосовно його сина [PERSON], а також стягнути з відповідача на користь піклувальника [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 вересня 2010 року до його повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved