Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У вересні 2010 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, в якому просили встановити факт прийняття ними спадщини за законом після смерті батька. Свою заяву мотивувала тим, що 06.03.1998 року померла їх мати: [PERSON], а 26.11.2010 року помер їх батько: [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складалась з будинковолодіння, господарських та надвірних споруд, що розташовані за адресою: провул.Комсомольський,7 в с.Грунь, Охтирського району, Сумської області; земельної ділянки, на якій знаходиться вказаний будинок, та майнових паїв у пайовому фонді сільськогосподарського підприємства. Після смерті батька позивачі фактично прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном: використовували речі, які залишились після смерті батька, прийняли на своє збереження документи на домоволодіння, утримували будинок та господарські споруди, використовували земельну ділянку, господарюючи на ній, самостійно за власні кошти проводили поточний та капітальний ремонти в зазначеному будинковолодінні тощо. Заяву про прийняття спадщини позивачі до нотаріальної контори не подавали, оскільки вважали, що достатнім є фактичне її прийняття. На даний час виникла необхідність в оформленні спадщини, але в звязку з відсутністю документів про прийняття спадщини вони не мають можливості реалізувати своє право на спадкування, тому вимушені були звернутись до суду з проханням встановити факт прийняття ними спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON], який виступав як від свого імені, так і представляв інтереси позивача [PERSON] за довіреністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] та Грунська сільська рада, а також третя особа: Охтирська районна державна нотаріальна контора, в судове засідання не зявились, суду надіслали заяви, в яких справу просили слухати без участі їх представників, проти поданої заяви не заперечили, просили її задовольнити та визнати зазначені факти. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що: - позивач [PERSON] народився 01.01.1954 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЕ №739829 (а.с.5); - позивач [PERSON] народився 22.02.1952 року (свідоцтво про народження серії 1-БП №106152 додається а.с.32). У відомостях про батьків зазначених свідоцтв батьком позивачів записано [PERSON], а матірю [PERSON]. Також судом встановлено, що [PERSON] за життя належав на праві приватної власності будинок с господарськими спорудами, який розташований за адресою: с. Грунь, провул.Комсомольський,7, Охтирського району, Сумської області, що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про право приватної власності на житлову будівлю, виданого 08.01.1991 року виконкомом Охтирської райради народних депутатів (а.с.11), а також земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок з господарськими спорудами, що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю серії IV СМ №.003716 (а.с.12). Як вбачається з довідок, виданих Грунською сільською радою 25.08.2010 року за вих.№ 677 (а.см.7) та за вих. №678 (а.с.9), [PERSON] та [PERSON] за життя постійно проживали і були прописані в зазначеному будинку. Крім того, відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) серії СУ-ХІ-8 №317 (а.с.13) та №318 (а.с.14), виданих Грунською сільською радою частка [PERSON] в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Перше травня» реорганізованого в ТОВ «Перше травня» с.Грунь станом на 01.04.2000 року визначена в розмірі 7256 грн. або 0,00149 відсотків, а частка [PERSON] 12334 грн. або 0,00254 відсотки. 06.03.1998 року померла мати позивачів [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-БП №038138 до матеріалів справи додається а.с.6) та заповіту після своєї смерті не залишила. 26.11.2003 року помер батько позивачів [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №424184 а.с.8). Відповідно до заповіту, посвідченого Грунською сільською радою 14.07.1999 року та зареєстрованого в реєстрі за №86, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Після смерті батька [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, так як з 2003 року та по сьогоднішній день за будинком постійно наглядають, утримують його, користуються всіма речами, які розташовані в ньому, зберігають документи на зазначене майно. Крім того, позивач [PERSON] постійно проживає у вказаному будинку. Зазначені обставини справи в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] Донька померлих [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, на спадщину не претендує, тому у відповідній заяві просила позов задовольнити в повному обсязі (а. с. 29). Крім того, як вбачається з витягів із Спадкового реєстру (спадкові справи) , виданих Охтирською районною державною нотаріальною конторою 12.11.2010 року (а.с.26-27), після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не відкривалась. Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини, \~спадкоємець, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини \~має право або фактично вступити в управління або володіння спадковим майном або подати \~до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. \~ 16.01.2003 року було прийнято Цивільний кодекс України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Згідно п.5 Перехідних положень нового ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. ст.1296,1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Ст. ст.1297,1299 ЦК України зобовязують спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. З вищевикладеного вбачається, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] у відповідності до вимог ч.1 ст.549 ЦК УРСР фактично прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], вступивши в управління та володіння будинком по провул.Комсомольський,7 в с.Грунь, Охтирського району, Сумської області, але фактичне прийняття спадщини в звязку із змінами, які відбулись в чинному законодавстві, на даний час не є підставою для оформлення права на спадкування та реєстрації цього права. За таких обставин єдиним способом захисту цивільного права позивачів є встановлення факту прийняття спадщини, тому позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved