Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

27.09.2010р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 24.04.1999р. він та відповідачка зареєстрували шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але шлюб з відповідачкою виявився невдалим, сімейне життя з нею не склалося, в їхніх стосунках немає взаємопорозуміння та взаємоповаги, особливо в останній час через її подружню невірність, шо породжувало сварки, припинення сімейних стосунків, через що позивач вирішив розірвати такий шлюб і визначити місце проживання дітей з відповідачкою до їх повноліття, у зв'язку з чим звернувся до суду з наведеним позовом (а.с.3). В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд після розірвання шлюбу залишити незмінним її прізвище (а.с.24). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що громадянин [PERSON], який народився 12.07.1978р., і громадянка [PERSON], яка народилася 24.12.1978р., одружились 24.04.1999р., про що в книзі реєстрації актів про одруження 1999 року квітня місяця 24 числа зроблено запис за №10; після одруження присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серія І-ЖД №097347, виданим Савранським районним відділом РАГСу Одеської області 24.04.1999р. (а.с.19), а також Свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 24.09.2010р. (а.с.20). Від шлюбу у подружжя [PERSON] і [PERSON] народилися двоє дітей: [PERSON]. [INFO], шо підтверджується Свідоцтвом про народження серія 1-ЖД №230690, виданим (повторно) Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 24.09.2010р. (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія 1-ЖД №230691, виданим (повторно) Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 24.09.2010р. (а.с.6). У судовому засіданні позивач підтвердив, що в даний час вони з відповідачкою проживають окремо, сімейні стосунки припинили, збереження сім'ї стало неможливим через її подружню невірність, а тому на примирення він категорично не згоден, подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має для нього істотне значення. Відповідачка в своєї заяві від 25.11.2010р. позовні вимоги визнала в повному обсязі (а с 24). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним 13 подружжя (ч.4 СТ.110 СК України. Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 цього кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, а також враховуючи наведені положення закону, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило о інтересам позивача, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Як встановлено ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому вимога відповідачки щодо надалі іменуватися прізвищем «Заянчковська» після розірвання шлюбу теж підлягає задоволенню. Суд також роз'яснює, що відповідно до вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з відповідачки на користь позивача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України не стягуються на прохання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved