Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) 9 червня 2008 року уклав з [PERSON] кредитно-заставний договір № ABZ2A800000243, за яким надав останньому кредит в сумі 24022,29 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % та кінцевим строком повернення кредиту 7 червня 2013 року. В забезпечення виконання вказаного договору в частині повернення коштів між сторонами в ньому також були передбачені умови застави рухомого майна, яким є автомобіль ВАЗ-21099, 2002 року випуску, д.н. [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності на підставі біржового договору купівлі-продажу від 6 червня 2008 року. Так як відповідач станом на 26 квітня 2011 року має заборгованість за договором кредиту, що становить 33322,11 грн., в тому числі: по кредиту 19376,42 грн., заборгованість по процентам 4055,82 грн., заборгованість по комісії 3243,26 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором 4821,75 грн., штраф(фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 1574,86 грн., позивач просить в рахунок погашення боргу звернути стягнення на предмет застави, яким є автомобіль, шляхом продажу його будь-яким способом [PERSON] від імені відповідача, зі зняттям з обліку в органах ДАЇ та наданням всіх повноважень для здійснення продажу майна. Також позивач просив стягнути з нього всі судові витрати по справі. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про день розгляду справи повідомлявся належним чином за вказаними ним самим адресами, в тому числі і через засоби масової інформації, а тому за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення. Заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач в добровільному порядку підписав кредитно-заставний договір, визнавши таким чином всі його умови та взявши на себе визначені ним зобовязання, в тому числі і передбачені ст. ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України щодо обовязковості виконання договору сторонами, а також належним чином та у строки, які ним визначені. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. З пояснень представника позивача вбачається, що на момент звернення до суду з цим позовом за даним кредитним договором відповідач вже мав заборгованість по оплаті поточних платежів, а також за час розгляду справи ним не було внесено жодного платежу, внаслідок чого відповідач в односторонньому порядку не виконує умов договору чим порушує права позивача. Договором встановлені строки погашення кредиту, а також розрахунком, що є додатком до нього, визначений розмір щомісячних внесків. Крім того договором встановлена відповідальність позичальника в разі невиконання умов договору. Відповідно до п.11.1 визначено подію дефолту, до якої відноситься в тому числі і несплата кредиту та процентів за один календарний місяць. В разі не усунення вказаної події за п.п. 11.2.2, 11.2.6 договору позичальник зобов'язаний передати предмет застави у володіння [PERSON], який має право звернути на нього стягнення. Вказані умови договору не протирічать вимогам ст. ст. 19, 20 ЗУ „Про заставу, згідно яких за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі та в разі невиконання зобовязання в момент настання цього терміну, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Зазначені норми передбачені і ст. ст. 22-23 ЗУ „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Крім того за ст. ст. 24, 27, 28 вказаного ЗУ звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому цим законом, тобто в разі направлення вимоги боржнику про виконання порушеного зобовязання чи передачі предмета обтяження та невиконання цих вимог боржником протягом 30 днів з моменту реєстрації вимоги в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Як вбачається з матеріалів справи 31 березня 2011 року на адресу відповідача [PERSON] направлено повідомлення про наявність боргу за договором та необхідність його погашення, а також попередження про те, що в разі невиконання цих вимог буде здійснено примусовий продаж заставного майна. Відповідачем в зв'язку з цим листом ніяких мір прийнято не було, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню зі зверненням стягнення в рахунок погашення боргу на заставлений автомобіль, шляхом надання позивачу права на його продаж, яке визначено ст. 30 ЗУ „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] понесені ним витрати по оплаті судового збору, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та поданню оголошення в газету.. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1050 ЦК України, ст. ст. 19,20 ЗУ „Про заставу, ст. ст. 22-24, 27, 28, 30 ЗУ „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень,

Outcome: approved