Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

26 листопада 2010 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд заява Комунального закладу „Рівненський обласний центр психічного здоровя населення», зацікавлена особа [PERSON] про госпіталізацію особи [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Дубно, житель [INFO], із 2005 року перебуває на обліку в комунальному закладі „Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» з приводу важкого психічного розладу. Громадянка [PERSON] в 2005 році перебувала на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі „Рівненський ОЦПЗН, в подальшому від госпіталізації до психіатричного закладу за усвідомленою згодою відмовилася. Згідно записів в медичній картці хворої та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КП «РОЦПЗН» від 26.11.2010 року є достатні підстави вважати про наявність у [PERSON] важкого психічного розладу, внаслідок чого вона може вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Внаслідок вищенаведених обставин, на підставі ст.14 Зааону України «Про психіатричну допомогу», виникла госпіталізації [PERSON] в примусовому порядку. Представник заявника в судовому засідання підтримав заяву в межах її доводів. Просить ухвалити рішення про госпіталізацію [PERSON],[INFO], жительки [ADDRESS] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання, будучи повідомленою про час і місце судового розгляду справи, не зявилася. З урахуванням думки учасників судового розгляду вважається можливим розгляд справи без її участі на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення представника заявника, свідка [PERSON], думку прокурора дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що хвора [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КЗ «РОЦПЗН» з 2005 року приводу хронічного психічного захворювання у вигляді важкого психічного розладу. Із наданих заяв зацікавленої особи та матері, [PERSON] не лікується, не вважає себе хворою, водночас поведінка її є неадекватною, вона не проживає дома, зникає в невідомому напрямку, проживала в місті Києві, стала блукати, втратила своє майно, документи та гроші, не працює, постійно втікає та просить захисту від переслідування, як вказує чоловіків на «крутій» машині. Вказана поведінка та відмова від лікування можуть призвести не лише до ще більшого погіршення стану здоровя, але і до загрози життя. Вказані вище обставини достовірність наданих заявником заяв її та дочки [PERSON] від 26.11.2010 року свідок [PERSON] підтвердила та підтримала в судовому засіданні, надала додаткові пояснення щодо перебігу психічної хвороби доньки [PERSON] та необхідності її примусової госпіталізації до психіатричного закладу. 26.11.2010р. комісія лікарів-психіатрів, на підставі заяв сестри та матері хворої на імя головного лікаря КЗ РОЦПЗН про неадекватну поведінку [PERSON], яка хворіє з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, приступоподібний перебіг, активний процес, параноїдний синдром, становить загрозу для здоровя та життя хворого і оточуючих, на підставі ст.ст. 14,16 Закону України „Про психіатричну допомогу прийшла до висновку про потребу в лікуванні в умовах психіатричного закладу без згоди хворої шляхом оформлення документації в суд. Згідно положень ч.ч.3-6 ст. 284 ЦК України, надання медичної допомоги фізичній особі, яка досягла 14 років проводиться за її згодою, повнолітня дієздатна фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій і може керувати ними, має право відмовитися від лікування. У невідкладних випадках, за наявності реальної загрози життю фізичної особи, медична допомога надається без згоди фізичної особи або її батьків, опікуна чи піклувальника, відповідно до закону. Відповідно до вимог ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, на підставі досліджених доказів, з урахуванням думки прокурора, суд прийшов до висновку, що достовірними доказами підтверджується наявність у [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], важкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, ухилення від отримання добровільної психіатричної допомоги, а тому вимога щодо госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку обґрунтована та підлягає до задоволення. На підставі викладеного, п.п. 4,5 ст.284 ЦК України, закону України „Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved