Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 11.02.1995 В період шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. 03.12.2009 року шлюб між ними був розірваний. За рішенням Верхньодніпровського районного суду з відповідача стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку на утримання доньки [PERSON]. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Донька потребує додаткових витрат на своє утримання. Вона перебуває на диспансерному обліку як часто хворіюча застудними захворюваннями, а також хворіє на сколіоз та захворювання зору. На протязі 2009-2010 років донька чотири рази проходила лікування по корекції зору у дитячому офтальмонологічному відділенні. Центру медичних послуг м. Дніпропетровська, лікування платне, за лікування вона платила на ім.я доньки [PERSON] 13.04.2009 року 400 грн.. 26.10.2009 року -480 грн., 31.05.2010 року 500 грн., та 08.12.2010 року - 590 грн. Вважає, що половину цієї суми повинен заплатити їй відповідач. Вона зверталась до відповідача з проханням добровільно надати кошти на додаткові витрати для їхньої доньки, але відповідач цього робити не бажає, що й стало причною звернення до суду. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримла давши пояснення фактично установлені матеріалами справи Відповідач позовні вимоги не визнав, в судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнала, при цьому пояснила, що відповідач [PERSON], піклується про свою доньку. Він постійно купує їй одежу, ліки, особисті предмети, меблі, прикраси, все, що їй потрібно та що вона в нього попросить. Купив донці золоті прикраси. Крім того позивачка сама користується квартирою № 3 по вул. Леніна в м. Верхівцеве. Хоч дана квартира належить йому та його донці на праві спільної сумісної власності.. Позивачка впустила в дану квартиру квартирантів і отримує від них платню, яку використовує на власний розсуд, хоч між сторонами була домовленість, що ці кошти позивачка буде витрачати на дитину і не предявлятиме до нього претензій з приводу стягнення додаткових витрат на дитину. Крім того у відповідача на утриманні перебуває його мати пенсіонерка. Він часто хворіє. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вомоги підлягають задовленню частково за наступними підставами: сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.02.1995 В період шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. 03.12.2009 року шлюб між сторонами був розірваний. За рішенням Верхньодніпровського районного суду з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки у розмірі ј частини заробітку на утримання доньки [PERSON]. Донька проживає разом з позивачкою Судом встановлено, що донька сторін хворіє, та потребує лікування. Згідно довідки 7-ї міської лікарні м. Дніпродзержинська встановлено, що [PERSON] неодноразово проходила курси апаратного лікування в Новій лінії зору на базі дитячого офтальмологічного відділення лікарні. Діагноз міопія слабого ступеню обох очей зі спазмом акомодації. При апаратному лікуванні медикаментозне лікування не застосовується. Дитина потребує лікування курсами два рази на рік. Останній курс лікування з 08.12. по 20.12.2010 року Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязується брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, каліцтвом, хворобою) Судом встановлено, що на лікування доньки позивачем витрачено -13.04.2009 року 400 грн.. 26.10.2009 року -480 грн., 31.05.2010 року 500 грн., та 08.12.2010 року - 590 грн., що підтверджується копіями чеків. Із показань свідка [PERSON]Ф,, в судовому засіданні встановлено, що вона є матірю позивачки. ЇЇ онука проходить курси лікування зору два рази на рік. Так як донька працює і інколи не може поїхати з дитиною до лікарні, то часто на лікування онуку возить вона. При цьому донька дає їй гроші на оплату лікування. Батько ніякої участі у лікуванні доньки не приймає. Їздив з ними до лікарні лише один раз, ще коли не був розведений з її донькою, але навіть не заходив до лікаря, а тим паче не платив за лікування. ніякої допомоги від батька дитини вони не отримують. Із показань свідка [PERSON]В,. в судовому засіданні встановлено, що вона проживає однією сімєю з відповідачем по справі. Позивачка не може правильно виховати та утримувати доньку. Дитину настроює проти батька, і дитина в звязку з цим ображає її та батька, висловлюється на їх адресу нецензурними словами. Відповідач давав 500 грн., один раз бабусі на лікування дитини, але розписки з цього приводу не брав. Позивачка проживає в квартирі, яка належить і відповідачу. Ні відповідача ні її туди не пускає. Отримує кошти, так як здає дану квартиру в найм. [PERSON], купував донці золоті прикраси, квіти на день народження та інші речі. Відповідачем надана суду квитанція на золотий виріб на суму 418 грн., та чеки на придбання різних видів ліків, які ним купувались в квітні 2011 року, в жовтні 2010 року. В січні, лютому та березні 2011 року Суд не може прийняти як доказ допомоги дитині в звязку з хворобою, чек на придбання золотого виробу, так як невідомо для куго купувався даний виріб, і навіть якщо він був куплений для дитини, то суд може його розцінювати як подарунок батька своїй донці, а не як допомогу на лікування в в зязку з її захворюванням. Для кого купувались ліки, чеки на які надавав позивач, також невідомо. Але в повідомлені медичного закладу вказується, що [PERSON] проходить апаратне лікування, а при апаратному лікуванні медикаментозне лікування не застосовується. Тому чеки на придбання ліків не можуть бути доказом того, що це допомога відповідача в звязку з захворюванням дитини. Так як медикаментозного лікування вона не отримувала. Посилання відповідача на те, що він часто хворіє і тому не може надавати допомогу дитину, не можуть бути враховані судом, як підстава звільнення його від надання додаткових коштів на утримання дитини., так як ст. 185 СК України, не передбачено звільнення батьків від надання додаткових коштів на утримання дитини в звязку з хворобою чи іншими обставинами. За цими ж підставами не можуть бути враховані судом і його посилання на низьку заробітну плату. Посилання позивача на те, що він віддав донці квартиру, також не можуть бути сприйняті судом, як підстава звільнення його від сплати додаткових витрат на утримання дитини, так як згідно свідоцтва про реєстрацію права власності, відповідач є власником частини цієї квартири. Доказів того, що він віддав свою частину донці в рахунок сплати аліментів чи додаткових затрат в взязку з її хворобою суду не надано. Судом встановлено, що на лікування дитини позивачка понесла затрати в загальній сумі 1970 грн. Суд вважає, що половина цих коштів підлягає стягненню з відповідача, а саме 985 грн. Посилання свідка [PERSON], на те, що позивач надавав матері позивачки 500 грн., на оплату лікування не знайшло свого підтвердження, так як свідок [PERSON]Ф,, заперечує надання таких коштів, інших доказів про те, що дана сума дійсно була дана на оплату лікування доньки суду не надано Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в сумі 51 грн., судовий збір та 120 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Також підлягає стягненню 100 грн., на користь позивачки за надання правової допомоги. На основі ст. 185 СК України.

Outcome: partial