Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання угоди купівлі продажу дійсною. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, 12 травня 1999 року на Одеській муніціпальній біржі між сторонами по справі була укладена угода купівлі-продажу фонаря (ліхтар), загальною площею 22,8 кв.м., що розташований за адресою: м.Одеса, вулиця Буніна, будинок № 13. Умови цього договору були повністю виконані сторонами. Учасники процесу в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Судом встановлено, що 12 травня 1999 року на Одеській муніципальній біржі між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Покупці) та Жовтневою районною адміністрацією (Продавець) був укладений договір купівлі продажу фонаря (ліхтар), загальною площею 22,8 кв.м., що розташований за адресою: м.Одеса, вулиця Буніна, будинок № 13. Покупці в установленому законом порядку зареєстрували право власності на нерухоме майно в ОМБТІ та РОН 27 травня 1999 року. 02 січня 2004 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видано Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції міста Одеси 03 січня 2004 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003р., положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963р. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупці і продавець повністю виконали умови договору купівлі продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об'ємі до підписання договору, про що свідчить п.5.11 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцями і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н 00617/99 від 12 травня 1999 року, який був укладений на Одеській муніципальній біржі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивачів на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною. Рішенням Одеської міської ради № 197-ХХIV від 26.07.2002 року з 01 січня 2003 року встановлений новий адміністративно територіальний поділ міста Одеси у складі чотирьох районів, з включенням до меж Приморського району, територію колишнього Жовтневого району. Суд вважає за можливе поновити строк позовної давності, оскільки позивачці не було відомо про те, що договір згодом необхідно буде визнати дійсним і про порушене право вона дізнались при звернені до нотаріуса.

Outcome: approved