Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-16 00:00:00

Позивач 21.10.2010 року звернувся до суду з позовом до відповідача з позовними вимогами в яких просить скасувати наказ від 23.09.2010 року № 146-п про звільнення його з роботи з посади інженера з охорони праці, пожежної безпеки, безпеки руху та цивільної оборони ДП Нафтогазбезпека» Національної компанії « Нафтогаз України та поновити його на цій посаді; стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку; суму заборгованості за час вимушеного прогулу; стягнути моральну шкоду в розмірі 100тис. грн.; а також просить стягнути на його користь з відповідача 2\~037 грн.00 коп. судових витрат-2000 грн.витрати на правову допомогу та 37 грн.00 коп.- витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуваючи на посаді інженера з охорони праці , пожежної безпеки, безпеки руху та цивільної оборони з 22.10.2009 року працював в ДП « Нафтогазбезпека » НАК «Навтогаз України ».23.09.2010року його звільнено з з роботи у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників на підставі п.1 ст.40 КзПП України. Вважає, що його звільнення є незаконним, посилаючись на те, що відповідно до ст..15 Закону України « Про охорону праці» передбачено, що на підприємствах з кількістю працюючих повинна бути створена служба з охорони праці в кількості 50 працюючих. У зв`язку з тим, що пунктом 1.8 Типового Положення « Про службу охорони праці», затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 15.11.2004 № 255 ліквідація служби охорони праці допускається тільки в разі ліквідації підприємства чи припинення використання найманої праці фізичною особою, вважає скорочення його посади протиправним. Крім того в обґрунтування своїх вимог послався на те, що 23.07.2010 року ,одразу після виходу на роботу з лікарняного , позивача було попереджено про майбутнє звільнення , однак з даним попередженням він не погоджується , оскільки його не було ознайомлено з наказом від 16.07.2010 року про введення в дію організаційної структури та штатного розпису апарату, яким передбачено скорочення його посади , наказ для ознайомлення йому наданий не був. Вважає , що текст наказу про його звільнення не відповідає дійсності в частині посилання на його згоду про звільнення, оскільки такої згоди він не надавав, зважаючи на перебування його на лікарняному. Вважає, що має переважне право на залишення його на роботі в ДП «Нафтогазбезпека», оскільки відпрацював на підприємстві більше семи років, має високий рівень продуктивності праці поряд з іншими працівниками, переважне право на залишення його на роботі повинне були запропоноване саме йому. У зв`язку з незаконним звільненням просить скасувати наказ про його звільнення та поновити його на посаді інженера з охорони праці, пожежної безпеки, безпеки руху та цивільної оборони., виплати на його користь суму заборгованості по заробітній платі та вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку. У зв`язку з тим, що незаконне звільнення завдало йому моральної шкоди, він зазнав оперативного втручання із стендування серця, вартість якого складає 30 тис. гривень, що в свою чергу викликало додаткові хвилювання просить стягнути 100тис. грн.. моральної шкоди. В ході розгляду справи позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задоволення. Після з`ясування обставин справи, позивач уточнив позовні вимоги (а.с.152-155), та просив скасувати наказ про його звільнення з роботи та поновити на посаді, що зазначена вище ; стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку , що становить 5208грн,99коп; суму заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, що становить 7043грн.61; 100тис. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 2037грн.00 коп. В своїй зміненій позовній заяві позивач спростовував підстави його звільнення та скорочення штату на підприємстві в цілому, зазначив про те, що відповідач створив удавані умови для його звільнення , скоротивши посаду інженера з охорони праці, пожежної безпеки, безпеки руху та цивільної оборони, на яку було взято іншу особу, обсяг завдань та обов`язків якої є значно вужчим за завдання та обов`язки , які я виконував згідно моєї посадової інструкції. Своє звільнення вважає образливим, підстави для звільнення сфальсифікованими, згоди на своє звільнення він не надавав. Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, вважали їх необгрунтованими.( а.с.119-125). В обґрунтування своїх заперечень послались на те, що позивач був звільнений з займаної посади у зв`язку із скороченням штату працівників апарату, функції з охорони праці, які виконував позивач було покладено на заступника начальника відділу закупівель, господарського і транспортного забезпечення. Скорочення чисельності апарату працівників було обумовлена оптимізацією його роботи, в підтвердження чого представник відповідача послався на Ухвалу Господарського суду міста Києва про відкриття процедури банкрутства відповідача, що викликало скорочення витрат. Крім того представник відповідача послався на те, що позивача належним чином було ознайомлено з Наказом від 16.07.2010 « Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису ДП «Нафтогазбезпека НАК « Нафтогаз України», що підтверджується заявою від 27.09.2010. Позивача належним чином було ознайомлено про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням штату, що підтверджується власним підписом позивача, його було належним чином ознайомлено з наказом про звільнення, з яким він погодився, про що свідчить його підпис, проведений повний розрахунок. Також представник відповідача послався на те, що звільнення позивача було проведено у зв`язку з скороченням штату працівників. Відповідач не мав можливості перевести позивача на іншу роботу , оскільки на підприємстві були відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу, враховуючи його професійний рівень та напрямки діяльності на займаній посаді. Оскільки, звільнення є законним, представники відповідача вважають позовні вимоги в іншій частині такими , що не підлягають задоволенню. Директор ДП « Нафтогазбезпека» Національної компанії « Нафтогаз України «[PERSON] , залучений в якості третьої особи, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, виходить із наступного. Судом встановлено, що позивач з 22.10.2009року по 23.09.2010 року працював на посаді інженера з охорони праці, пожежної безпеки, безпеки руху та цивільної оборони в Дочірньому підприємстві « Нафтогазбезпека» Національної компанії « Нафтогаз України» ( а.с.7-8). На підставі наказу Дочірнього підприємства « Нафтогазбезпека» НАК «Нафтогаз України» від 23.09.2010 року позивача було звільнено з посади інженера з охорони праці, пожежної безпеки, цивільної оборони та безпеки руху з 23.09.2010 року у зв`язку зі скороченням штату працівників на підстав пункту 1 статі 40 КзПП України на підставі згоди [PERSON] від 16.07. 2010 року. Як встановлено в ході розгляду справи 16 липня 2010 року Дочірнім підприємством « Нафтогазбезпека» НАК « Нафтогаз України» прийнятий Наказ « Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису апарату ДП « Нафтогазбезпека» НАК « Нафтогаз Україна» № 176/1 відповідно до якого введено в дію з 16 липня 2010 року нову організаційну структуру та штатний розпис апарату ДП « Нафтогазбезпека» НАК «Нафтогаз Україна» та скорочено ,між іншого, посаду інженера з охорони праці, пожежної безпеки, безпеки руху та цивільної оборони ( а.с.53-54). Як вбачається з матеріалів справи, про майбутнє звільнення позивач був попереджений 23.07.2010 року, за два місяці до проведення звільнення на підставі вищезазначеного наказу ( а.с.61), що підтверджується його власним підписом про ознайомлення з даним попередженням та наказом. Зазначена обставина в ході судового розгляду не була спростована позивачем та не оспорювалась. Як вбачається із Наказу від 23.09.2010 року виданого відповідачем про звільнення позивача, останній з даним наказом ознайомлений та згодний, що підтверджується 23.09.2010 року ( а.с.59)., що не оспорювалось позивачем в ході судового розгляду. Судом також встановлено, що з позивачем проведений 27.09.2010 року повний розрахунок в сумі 17090грн.52 коп, в тому числі оклад в розмірі 954грн.55коп; компенсація відпустки-1\~284грн.70коп;вихідна допомога у розмірі 13\~378,16грн;доплата за вислугу років-96,46коп; оплата лікарних-658грн.20коп та 658грн.20коп. Боргу за підприємством перед позивачем не рахується.( а.с.132). Проведення розрахунку з позивачем підтверджено в ході судового розгляду самим позивачем , а також його заявою про виплату вихідної допомоги у розмірі тримісячного заробітку від 23.09.2010 року ( а.с.52). Відповідно до довідки наданої суду Первинною профспілковою організацією апарату управління відповідача наказ ДП « Нафтогазбезпека» від 16.07.2010 року № 176/1 « Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису апарату » ДП « Нафтогазбезпека» не підлягав обов`язковому погодженню з профспілкою підприємства. Погодження процедури звільнення позивача з профспілковою організацією також не передбачено, оскільки позивач не є членом первинної профспілки ( а.с.162-163). Згідно з ст.40 КзПП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства , установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з ст. 49-2 КзПП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 « Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КзПП України, суди зобов`язані з`ясувати чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі , організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи не попереджував ся він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до довідки ДП « Нафтогазбезпека» НАК « Нафтогаз Україна» в апараті відповідача станом на 16.07.2010 року , на момент прийняття Наказу від 16 липня 2010 року « Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису апарату ДП «Нафтогазбезпека» НАК « Нафтогаз Україна» № 176/1, були вакантні посади заступника начальника відділу закупівель, господарського і транспортного забезпечення; фахівець з питань режимно-секретної роботи; начальник сектору безпеки ( а.с.131). Як вбачається із штатного розпису апарату ДП «Нафтогазбезпека» посада позивача - інженера з охорони праці , пожежної безпеки, безпеки руху та цивільної оборони в даному штатному розписі відсутня( а.с.57). Як зазначив в судовому засіданні представник відповідача функції з охорони праці покладено на заступника начальника відділу закупівель, господарського і транспортного забезпечення , посадові обов»язки було поєднано в одній посаді . (а.с.55,57-58). Враховуючи ,що позивач був завчасно попереджений про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням штату, що ним не заперечувалось в ході судового розгляду, зважаючи на те, що підстави для звільнення зазначені в наказі, підтверджуються матеріалами справи, позовні вимоги щодо скасування наказу про звільнення позивача та поновлення на роботі задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 116 КзПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювануним суму. В ході судового розгляду позивач підтвердив отримання ним розрахунку при звільненні, розмір отриманих виплат не оспорював, у зв`язку з чим підстав для задоволення вимог в цій частині не вбачається. Відповідно до ст.237-1 КзПП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи , що судом не встановлено порушень трудових прав позивача у зв`язку із звільненням, позовні вимоги щодо відшкодування шкоди задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог стосовно стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2 тис. грн., то суд виходить із наступного. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р.№ 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ , і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджені граничні розміри компенсації витрат згідно з яким граничний розмір витрат пов`язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалене рішення не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину ії роботи. Враховуючи ,що представником позивача не наведений погодинний розрахунок виконаний роботи та зважаючи, що компенсація витрат пов`язана з роботою адвоката або іншого фахівця в галузі права, відсутні докази понесених витрат , дані вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed