Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на ті та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також .льної шкоди, вказуючи в позові, що він був прийнятий на роботу до ктурного підрозділу відповідача - Зарічанського військового лісгоспу авного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат». 17 липня 2009 року позивача наказом №80-к звільнено з роботи по п.1 КЗпП України. Позивач не погоджується з діями підприємства, оскільки наказ про ьнення суперечить діючому законодавству, позивачу не було поновано іншої роботи та в наказі про звільнення вказано, що підставою розірвання трудового договору є наказ ДП «Івано-Франківського кового ліспромкомбінату» від 30.03.2009 року №40-В, який виданий на аві наказу [PERSON] оборони України від 20.03.2009 р. №123 «Про рганізацію державного підприємства «Івано-Франківський військовий ромкомбінат», хоч дію даного наказу зупинено. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що його права порушено, а у звернувся до суду з даним позовом. Представник позивачка подав до суду заяву про розгляд справи у його ність, позов підтримав із зазначених в позовній заяві підстав просить овити [PERSON] на займаній посаді та стягнути з відповідача ДП но-Франківський ліспромкомбінат» середній заробіток за час вимушеного гулу в сумі 9960 грн. ЗО коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Представник відповідача ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат» іслав до суду лист про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав, як пред'явлений позов є безпідставним та недоведеним належним чином, ільки наказом [PERSON] оборони України №123 від 20.03.2009 року рганізовано ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат» шляхом виділу з го структурних підрозділів, а саме Зарічанського ВЛГ, Корбутівського, днівського і Макарівського військових лісництв та створення на їх базі ДП итомирський військовий лісгосп» до якого за розподільчим балансом рейшли у відповідній частині майно, права і обов'язки реорганізованого приємства. Представник відповідача ДП «Житомирський військовий лісгосп» подав до ду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечує проти задоволення зову. Представник відповідача [PERSON] оборони України надіслав до суду потання розглядати справу у його відсутність. Надав письмові пояснення з х вбачається, що прийняття на роботу або звільнення працівників жавних підприємств, що відносяться до сфери управління [PERSON] рони України, окрім їх керівників, не входить до компетенції Міноборони - безпосереднє право керівника підприємства. ДП «Івано-Франківський ромкомбінат» діє на основі державної власності, є самостійним суб'єктом подарювання, юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний анс, рахунки в установах банків, печатку зі своїм зображенням та нтифікаційним кодом. Міноборони надсилало наказ Міноборони №377 та ги щодо повідомлення підприємства та профкому про зупинення дії наказу оборони України №123 від 20.03.2009 року наказом Міністра оборони аїни №377 від 22.07.2009 р. Між сторонами існують трудові правовідносини. Судом встановлено, що наказом [PERSON] оборони України №123 від .03.2009 року реорганізовано ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат» -яхом виділу з нього структурних підрозділів, а саме Зарічанського ВЛГ, рбутівського, Чуднівського і Макарівського військових лісництв та створення їх базі ДП «Житомирський військовий лісгосп» до якого за розподільчим ансом перейшли у відповідній частині майно, права і обов'язки рганізованого підприємства . Відповідно до п.2 зазначеного наказу Зарічанського військового лісгоспу .с.10-11) про реорганізацію підприємства та подальше скорочення, іцівники Зарічанського військового лісгоспу були повідомлені 01 квітня 2009 ку (а.с.38). Від запропонованої посади на новоствореному державному підприємстві річанському військовому лісгоспі позивач відмовився наказом Зарічанського іськового лісгоспу №80-к від 17 липня 2009 року «про розірвання трудового говору» [PERSON] звільнено по п.1 ст.40 КЗпП раїни (а.с.21-23), про що в трудовій книжці останнього зроблено відповідний пис (с.с.24-25). Процедуру ліквідації структурного підрозділу Зарічанського ВЛГ та ільнення позивача було проведено під час дії ухвали Івано-Франківського ружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року за позовом 'єднаного профкому Івано-Франківського ліс промкомбінату [PERSON] орони України до [PERSON] Оборони України про визнання наказу "ністра Оборони України №473 від 02.10.2008 року «Про реорганізацію ДП Івано-Франківський військовий ліс промкомбінат» та створення Державного іприємства «Житомирський військовий лісгосп» з передачею та вилученням йнових прав які є в повному господарському віданні ДП МО України»Івано- ранківський ліс промкомбінат», якою на час провадження по справі зупинено 'ю наказу [PERSON] оборони України №123 від 20.03.2009 року в частині організації ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат» [PERSON] Оборони раїни (а.с.14-15). Ствердження представника відповідача ДП «Івано-франківського їіськового ліс промкомбінату» про те, що адміністрація підприємства не знала ро снування ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду 13 травня 2009 року спростовуються, як поясненнями позивача так і браними по справи доказами. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 рпня 2009 року провадження в адміністративні справі за позовом б'єднаного профкому Івано-Франківського ліс промкомбінату [PERSON] орони України до [PERSON] Оборони України про визнання наказу істра Оборони України №473 від 02.10.2008 року « Про реорганізацію ДП но-Франківський військовий ліс промкомбінат» та створення Державного риємства «Житомирський військовий лісгосп» з передачею та вилученням 'нових прав які є в повному господарському віданні ДП МО України»Івано- нківський ліс промкомбінат», якою зупинено дію наказу [PERSON] рони України №123 від 20.03.2009 року в частині реорганізації ДП «Івано- нківський ліспромкомбінат» [PERSON] Оборони України закрито у зв'язку відмовою останніх від позову. Таким чином наказ Зарічанського військового лісгоспу №80-к від 17 ня 2009 року «про розірвання трудового договору» з [PERSON] аний під час зупинення дії Наказу Міністра Оборони України № 473 і за их підстав він має бути визнаний незаконним, позивач підлягає поновленню раніше займану посаду з 17 липня 2009 року, йому слід стягнути середній обіток за весь час вимушеного прогулу, виходячи з розрахунку в сумі 9960 . ЗО коп. (а.с.21-23). Судом встановлено, що у відповідача ліквідація підприємства дійсно булася, і той факт не потребує доказуванню з огляду на вимоги ч.4 ст.61 К України тому звільнення позивача проведено відповідно до підстав, едбачених п.1 ст.40 КзПП України проте під час дії ухвали Івано- нківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року якою инено дію наказу [PERSON] оборони України №123 від 20.03.2009 року в ині реорганізації ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат» [PERSON] рони України, тому звільнення позивача слід визнати незаконним, позивач іягає поновленню на раніше займану посаду з 17 липня 2009 року, йому ід стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, виходячи з рахунку в сумі 9960 грн. ЗО коп. Що стосується вимог позову, про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 , то цю вимогу суд задовольняє, погоджуючись з доводами позивача про що незаконним звільненням йому спричинено моральної шкоди, було рушено нормальні життєві зв'язки. Суд враховує також, характер рушення трудових прав позивача, позбавлення можливості реалізації свого ва на працю, глибину душевних страждань, вимоги розумності і раведливості. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на визначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його нності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом ше у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, рганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, ганізації, скорочення чисельності або штату працівників. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий ір в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи. У відповідності до ст.ст. 233, 234 КЗпП України, суд поновлює позивачу :ячний термін на звернення до суду, як пропущений за поважних причин, антьєв Ю.В. не ставився зневажливо до питання про захист своїх прав, але го звернення за захистом перешкоджали таки причини, як тривале гіршення його здоров'я, тривала депресія тощо.

Outcome: partial