Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

У червні 2009 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 18 липня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №МКЕ-158-08, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кошти в сумі 25000 грн., під 30% річних, до 17 січня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору, 18 липня 2008 року між банком та [PERSON], укладено договір поруки №МП-158-08, згідно з яким останній зобовязався перед банком відповідати за невиконання позичальником зобовязань по погашенню одержаного кредиту. В звязку з частковим невиконанням умов договору утворилась заборгованість, що станом на 2 червня 2009 року становить 23108 грн. 28 коп. Під час розгляду справи позивач неодноразово збільшував та уточнював позовні вимоги та остаточно просив стягнути 112549 грн. 19 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за простроченим кредитом - 17713 грн. 71 коп., за простроченими відсотками - 1635 грн. 02 коп., за простроченою комісійною винагородою - 375 грн., пені - 95825 грн. 46. коп., та судові витрати в сумі 1555 грн. 64 коп. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 112549 грн. 19 коп. заборгованості за кредитним договором; 1555 грн. 64 коп. судових витрат, понесених позивачем, а саме: 1125 грн. 49 коп. судового збору, 250 грн. витрат на ІТЗ судового процесу та 180 грн. 15 коп. за оголошення в газеті «Зоря Полтавщини». В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про стягнення боргу без відсотків та пені, що нараховані у звязку із тривалим розглядом справи. Апеляційний суд перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково. Відповідно п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Місцевим судом вірно встановлені фактичні обставини укладення 18 липня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитного договору №МКЕ-158-08, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні ресурси в сумі 25000 грн., під 30% річних, до 17 січня 2010 року. На забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору, 18 липня 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №МП-158-08, за яким останній зобовязався перед банком відповідати за невиконання позичальником зобовязань у повному обсязі. Судом першої інстанції також вірно встановлено, що в звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у [PERSON] та [PERSON] перед банком виникла заборгованість. За змістом ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. З матеріалів справи слідує, що банком на адресу позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] 8 квітня 2009 року направлялися претензії, в яких останні попереджалися про існуючу заборгованість по кредитному договору. Місцевим судом дана належна оцінка доказам у справі, а висновок суду про необхідність стягнення суми боргу разом із неустойкою відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам справи. Між тим, апеляційний суд не може погодитись з розміром пені стягнутої з відповідачів. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. З ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що банк звернувся з позовною вимогою про стягнення заборгованості: за простроченим кредитом - 5305 грн. 37 коп., за простроченими процентами - 1178 грн. 38 коп., за простроченою комісійною винагородою - 300 грн., за нарахованими процентами - 337 грн. 54 коп., за нарахованою комісійною винагородою - 75 грн., пенею - 3503 грн. 65 коп. та з урахуванням частини кредиту, що залишилася в сумі 12 408 грн. 34 коп. заборгованість складає всього 23108 грн. 28 коп. Справа тривалий час розглядалася в суді першої інстанції. В звязку з тривалим розглядом справи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 17 грудня 2010 року надав заяву про уточнення суми позовних вимог станом на 14 грудня 2010 року, де заборгованість становить: за простроченим кредитом 17713 грн. 71 коп., за простроченими відсотками - 1635 грн. 02 коп., за простроченою комісійною винагородою - 375 грн., пеня - 92825 грн. 46. коп., а всього 112549 грн. 19 коп. Таким чином розмір пені з часу подачі позову - 4 червня 2009 року до 14 грудня 2010 року виріс з 3503 грн. 65 коп. до 92825 грн. 46 коп. Апеляційний суд вважає, що вказаний розмір пені значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків, а тому приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до суми збитків, яка складається з заборгованості за простроченим кредитом, за простроченими відсотками, за простроченою комісійною винагородою (17713,71 + 1635,02 + 375= 19723 грн. 73 коп.). Отже, сума пені яка стягується з відповідачів підлягає зменшенню та становить 19723 грн. 73 коп. В звязку зі зменшенням суми пені підлягає зменшенню загальна сума заборгованості за кредитним договором - 39447 грн. 46 коп. Оскільки рішення місцевого суду змінено апеляційним судом, судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до задоволених вимог з урахуванням норм ст.ст. 80, 81, 88 ЦПК України.

Outcome: partial