Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулись в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку 3515,44 гривень. В обґрунтування вимог зазначив, що після скасуванні судового наказу стало відомо, що власником житла є [PERSON], відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, та відповідно до розрахунку заборгованість складає 3515,44 гривень. Наполягають на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково і пояснили, що квартира належить [PERSON] за комунальні послуги сплачували частково, так як відповідач [PERSON] робітник міліції і відповідно до спеціальних законів він має право на 50% пільгу щодо сплати комунальних послуг. Позивач відмовляється нараховувати їм суми до сплати з урахуванням пільг і тому мається заборгованість, розмір якої вони не заперечують, але з урахуванням пільги. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має відповідно до договору купівлі-продажу від 05 вересня 2003 року у власності квартиру [ADDRESS], відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, на імя [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на оплату опалення і гарячого водопостачання. [PERSON] підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу, судовий наказ було винесено 27 квітня 2010 року, але ухвалою суду від 02 грудня 2010 року наказ скасовано. [PERSON] підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов'язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Відповідачам щомісяця відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання (згідно довідки про тарифи), установленими рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про затвердження тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі», згідно рішення № 584 від 13.08.2008 року, зі змінами та доповненнями, встановлювалися тарифи за теплової енергії для населення і доводилися для відома. Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі у порушення ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України, ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в повному обсязі оплату, за отримані послуги, не робили, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2008 року по 01.04.2011 рік у розмірі 3515,44 гривень. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідачів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання, підлягають частковому задоволенню, з наступного обґрунтування. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], та в силу ст. 322 ЦК України зобовязана утримувати майно, що їй належить, відповідач [PERSON] є споживачами комунальних послуг, які надавалися позивачем - [PERSON] підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа», і тому зобовязання сплачувати на користь позивача витрати за отриману теплову енергію. На думку суду між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли зобовязальні правовідносини що регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», нормами цивільного, житлового кодексів України. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Позивач виконував свої обвязки своєчасно надаючи відповідачам теплову енергію, а відповідач не виконувала свого обовязку щодо сплати за її використання. Стаття ст. 20 закону України «Про житлово - комунальні послуги» вказує на те, що споживачі житлово - комунальних послуг зобовязані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено - щомісячно. Оскільки [PERSON], є власником житла то на неї покладається законом обовязок щодо утримання свого майна, та сплати за користуванням комунальних послуг, а саме за теплову енергію, і тому, вона є належним відповідачем за позовом у даній справі. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному житлі, не є його власником, і тому має право, а не обовязок на його утримання, то й відсутні підстави для стягнення з нього суми заборгованості за комунальні послуги. Розглядаючи заперечення відповідачів щодо використання пільги [PERSON] за сплату комунальних послуг як робітника міліції, суд вказує на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 31брезня 2003 року № 426 «Про затвердження Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівників бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу» встановлено порядок компенсації наданих пільг та порядок відшкодування фактичних витрат. Де зазначеною що відшкодування витрати проводиться за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання установи, де працює пільговик. І тому, позивач [PERSON] підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» не відповідна установа, яка відшкодовує витрати за пільгами. З вказаного суд робить висновок про задоволення вимог позивача частково, а саме про стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON] у розмірі 3515,44 гривні, підстави для стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON] відсутні.

Outcome: partial