Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

07.04.2011 р. позивачка, яка діє в своїх інтересах і в інтересах [PERSON] за довіреністю, звернулась у суд з позовом про визнання права спільної власності по спадкуванню на житловий будинок № 58 в с. Репинне Міжгірського району в розмірах по Ѕ частині за кожним. Ці вимоги вмотивовано так. У 2007 р. померла мати позивачів, а в 2004 р. - батько. Померлі перебували в шлюбі з 1948 р. За час шлюбу вони збудували вказаний житловий будинок. Після звернення в Міжгірську державну нотаріальну контору про оформлення спадщини одаржали відмову, оскільки правоустановчі документи на будинок відсутні. Батьки залишили заповіти, за якими все своє майно розпорядились залишити позивачці і її сестрі [PERSON] в рівних частинах. Міжгірська держнотконтора відкрила спадкову справу за зверненням [PERSON] і видала їй свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та право на земельну частку (пай) в цілому. За майном померлого батька спадкова справа не відкривалась. Житловий будинок батьків уявляє собою одноповерхову будівлю , придатну до експлуатації, збудовану в 50-х роках, житлова площа 50,05 кв.м, загальна 66,15 кв.м з наявністю господарських будівель. Забудову проведено без грубих порушень будівельних норм і правил. Натомість унаслідок відсутності первинних правоустановчих документів неможливо оформити спадкові права на вказаний об'єкт нерухомості в нотаріальному порядку, тобто на позивачку і її рідну сестру [PERSON] в рівних частинах. У судовому засіданні позивачка вимоги уточнила, а саме подала заяву, за якою просить визнати за нею право власності на житловий будинок у цілому, виходячи з наведених обгрунтувань у первісному позові. Представники відповідача і третіх осіб позов не заперечили, акцентували увагу суду на визначенні спадкоємця, який прийняв спадщину за померлими у встановленому законом порядку. Уточнений позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого. Батьки [PERSON] за час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі збудували житловий будинок в с.Репинне, 58, одержавши дозвіл виконкому районної ради № 8 від 24.12.1957 р. , виданий [PERSON] на забудову площі 0,08 га. Згідно висновків органів архітектури, підприємства технічної інвентаризації будинок і господарські споруди збудовано без грубих порушень БНіП і визнані технічно придатними до експлуатації станом на час розгляду справи. За життя право власності на будинок забудовник та його дружина не оформили. [PERSON] помер 29.09.2004 р. і залишив заповіт, посвідчений належно 22.08.2000 р. , за яким розпорядився після смерті передати житловий будинок з усіма надвірними спорудами і все інше майно, яке йому належатиме на час смерті, де б воно не знаходилось, а також земельну ділянку, що передана йому у власність та земельну частку (пай) за сертифікатом на землях КСП ім.Шевченка, в рівних частинах, дітям: [PERSON] ([PERSON]В.) і [PERSON] Спадщину [PERSON] прийняли : його дружина [PERSON] і його дочка [PERSON] , які на час смерті спадкодавця фактично спільно проживали і були зареєстрованими у будинку з померлим, - згідно з ст. 1268 ч. 3 ЦК України. Дружина померлого на час смерті чоловіка, який залишив заповіт, була непрацездатною. Отже, після смерті [PERSON] його майно (Ѕ частина житлового будинку) успадковано: [PERSON] - Ѕ частину частки, яка й належала їй після смерті чоловіка в разі спадкування по закону (ст. 1241 ЦК України), а [PERSON] - решту майна належного померлому батькові як спадкоємцю по заповіту, оскільки [PERSON] (другий спадкоємець по заповіту) не прийняла цієї спадщини, бо не подавала заяви про це в нотаріальну контору і проживала на час смерті спадкодавця в с. В.Добронь, вул. Весни, 4 Ужгородського району. Отже, після смерті [PERSON], його спадкоємці, які прийняли спадщину, мали право оформлення власності щодо житлового будинку і господарських споруд в таких частинах: [PERSON] - (Ѕ + ј) = ѕ частин; [PERSON] - ј частину. [PERSON] померла 19.12.2007 р. і за життя залишила заповіт, посвідчений належно 22.08.2000 р., який за змістом є таким же як і заповіт її чоловіка. Цей заповіт не скасовувався і не змінювався. Після смерті [PERSON] спадщину прийнято [PERSON], що стверджено довідкою Міжгірської держнотконтори про відкриття спадкової справи № 22-2011 р. , за якою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку і земельну частку (пай) в цілій частці як спадкоємиці за заповітом. Натомість свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, зазначений у позові, не видано по причині відсутності правоустановчих документів. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадкового майна у виді житлового будинку у відповідній частці, який належав спадкодавиці на час її смерті. Тому [PERSON] правомірно претендує на оформлення власності на житловий будинок по спадкуванню за заповітом у цілому. Встановлені вище обставини і правовідносини не оспорюються, підтверджені поданими доказами: довідками з сільської ради, Міжгірської державної нотконтори, актами цивільного стану (про одруження, народження, смерть), відомості з паспортів, змістом заповітів, висновками органів архітектури, інвентарної справи на будинок і споруди біля нього, іншими документами та матеріалами. Суд вважає, що уточнені вимоги [PERSON] є правильними та відповідають спадковому закону, бо [PERSON] ( як спадкоємиця по заповітам померлих батьків) не прийняла спадщини належно, тобто шляхом подання заяви нотаріусу, що передбачено ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: approved