Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що як вбачається з погосподарських книг [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області за 1977-1979 роки та довідки [PERSON] сільської ради житловий будинок №20 по вулиці Завгороднього в селі Розкішна Ставищенського району Київської області 1957 року побудови належав до двору робітників та службовців головою якого був мій дід [PERSON], а членами його дружина [PERSON], їх син [PERSON] (в погосподарській книзі -[PERSON]) Степанович, їх дочка [PERSON]. 29 квітня 1977 року у виконкомі [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області укладений договір дарування вказаного житлового будинку, за яким [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок 1957 року побудови та хлів 1960 року побудови, який належав дарителю на підставі запису в погоподарській книзі за №291 та довідки на право власності виданої виконкомом [PERSON] сільської ради за №239 від 29 квітня 1977 року. Договір зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій за №18. Вказаний договір підлягав реєстрації у виконавчому комітеті ради народних депутатів. В Білоцерківському МБТІ вказаний договір зареєстрований не був. Після посвідчення договору її дід [PERSON] та його дружина [PERSON] вибули в двір за № 1298, а їх дочка [PERSON] в місто Київ. 28 вересня 1993 року [PERSON] померла. Спадкоємицею за законом, яка спадщину прийняла та оформила свої права на частину спадкового майна є її дочка, [PERSON]. 07 жовтня 2008 року [PERSON] у виконкомі [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області склав заповіт, згідно з яким заповів на випадок своєї смерті вказаний житловий будинок [PERSON], а решту спадкового майна своєму сину [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконкому [PERSON] за реєстром №421. 26 лютого 2010 року [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла вона, подавши 12 травня 2010 року до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оформити свої спадкові права вона не може через помилку в імені, допущену в договорі дарування та неможливість здійснити державну реєстрацію документа після смерті власника. Як вбачається з повідомлення, [PERSON] сільська рада відмовилася вносити зміни до правовстановлювального документа, окрім того державна реєстрація права власності на імя померлого суперечить закону, що позбавляє її можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській державній нотаріальній конторі. Вважає, що [PERSON] зі згоди дружини [PERSON] розпорядився в передбачений законом спосіб майном подружжя житловим будинком, уклавши вказаний договір дарування. [PERSON] за життя набув права власності на житловий будинок №20 по вулиці Завгороднього в селі Розкішна Ставищенського району Київської області 1957 року побудови і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 26 лютого 2010 року внаслідок смерті останнього. Будинок загальною площею 77,1 кв. метри, житловою площею 47,8 кв. метри. Земельна ділянка, де розташований вказаний житловий будинок не приватизована Позивачка просить визнати за нею [PERSON] право на спадщину за заповітом після смерті 26 лютого 2010 року [PERSON] на житловий будинок №20 по вулиці Завгороднього в селі Розкішна Ставищенського району Київської області 1957 року побудови, загальною площею 77,1 кв. метри, житловою площею 47,8 кв. метри, вартістю 91170 гривень. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, зробивши про це усну заяву. Треті особи в судове засідання не прибули, до суду подали заяви, відповідно до яких справу просять розглядати без їхньої участі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну заяву представника відповідача [PERSON], про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та іншими актами законодавства України. Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст. 1217 Цивільного кодексу України зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Оскільки відповідач [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, то відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved