Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, ІІ пров. Грибоєдова, 8, яка належала померлій 20.08.2005 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ? частина незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, ІІ пров. Грибоєдова, 8 належить [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 06.01.1987 року [PERSON] державною нотаріальною конторою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 027452 від 22.08.2005 року, виданого відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції одеської області, [PERSON] померла 20.08.2005 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить ? частина незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, ІІ пров. Грибоєдова, 8. Відповідно до заповіту, посвідченого 11.03.1987 року старшим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] заповіла усе належне їй на день смерті майно, де б воно не було та з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON]. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок № 8 по ІІ пров. Грибоєдова в м. Ізмаїлі та відміткою в паспорті громадянки України [PERSON] про місце реєстрації за адресою проживання спадкодавця, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю [PERSON] державної нотаріальної контори від 15.10.2010 року за № 2140/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Всі права та обовязки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved