Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом до Татарбунарської міської ради Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. 10 червня 2010 року в м. Татарбунари Одеської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 4,62 га, розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області, засвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД за № 012333 від 20.11.2003 року. За життя, а саме 16.11.2004 року спадкодавець зробила розпорядження на випадок своєї смерті, яким заповіла позивачці належну їй земельну ділянку площею 4,62 га, що розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено у його видачі в зв'язку з відсутністю Витягу з державного реєстру земель присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру. Крім позивачки, інших спадкоємців ні по закону, ні в порядку спадкування обовязкової долі немає. Зазначені обставини стали причиною звернення останньої до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на спадкову земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник Татарбунарської міської ради Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №228018 (а.с.5) [PERSON] померла 10 червня 2010 року. Копією заповіту від 16.11.2004 року (а.с.6) підтверджується, що позивачка є спадкоємцем по заповіту на земельну ділянку площею 4,62 га, що розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД за № 012333 від 20.11.2003 року після смерті [PERSON]. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 012333 (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,62 га, розташованої на території Татарбунарської міської ради Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №308 від 01.03.2011 року (а.с.10) вартість земельної ділянки площею 4,62 га, що належить [PERSON] згідно Державного акту серії ІV-ОД №012333, складає 82812,58 грн. З довідки відділу держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області за №512 від 23.03.2011 року (а.с.11) видно, що земельна ділянка, загальною площею 4.62 га, яка розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області належить [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №012333 від 20.11.2003 року, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер не присвоєно. Згідно свідоцтва про народження серії ЯХ за № 163180 від 19.07.1949 року (а.с.14), батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0379089, позивачка по справі дівоче прізвище „Донеско, після укладення шлюбу 29.10.1967 року змінила своє прізвище на „Чмигу (а.с.15). З листа нотаріуса ( а.с.16 ) видно, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту у звязку з відсутністю витягу з державного реєстру земель відносно зазначеної земельної ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що на території Татарбунарської міської ради Одеської області залишилась земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4.62 га, засвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД №012333, яка належала за життя [PERSON] матері позивачки, а остання є єдиним спадкоємцем по заповіту після її смерті. В звязку з ненаданням позивачкою Витягу з державного реєстру земель присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру, Татарбунарською державною нотаріальною конторою відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 4,62 га, засвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії IV - ОД №012333 від 20 листопада 2003 року, розташовану на території Татарбунарської міської ради Одеської області, що залишилась після смерті її матері [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved