Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

9.09.2010 р. із уточненням від 20.10.2010 р. позивач звернувся з позовом у суд до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що він за договором дарування від 18.03.1993 р. від тітки [PERSON] набув право власності на ? частину будинку із надвірними спорудами а від батька отримав ? частку на зазначений будинок і, таким чином, набув право власності на ? його частки. Даний будинок знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Охтирка, вул. Чапаєва, 78. Раніше зазначений будинок належав у рівних частках його тітці [PERSON] та батькові [PERSON]. Оскільки будинок був старий та потребував ремонту він разом із тіткою в 1993 р. звернулись до відділу архітектури із заявою про надання дозволу на будівництво нового будинку. Рішенням міськвиконкому Охтирської міської ради №217 від 13.05.1993 р. їм було надано дозвіл на перебудову старого будинку на новий. Таким чином, старий будинок був знесений та розпочато будівництво нового. Однак до завершення будівництва нового будинку та прийняття його в експлуатацію його тітка 21.08.2006 р. померла. Через це в Охтирському МБТІ йому було відмовлено в реєстрації права власності на зазначений будинок. Тому прохає вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав визнати за ним право власності на новозбудоване майно. Пояснив, що він має право на зазначене майно, оскільки воно збудоване за рахунок його особистих коштів, на відведеній для цього земельній ділянці хоча й з відхиленням від проектної документації, проте з дотриманням будівельних норм та правил. Із померлою тіткою за життя була домовленість згідно якої остання заповідала йому ? частину будинку так як бажала залишити за собою гарантоване право на житло незважаючи на те, що увесь будинок, у тому числі й частку тітки, він будував за власні кошти. Ця домовленість була відома доньці померлої [PERSON], яка у звязку із цим до нього будь-яких претензій на даний час із приводу визнання за ним одноособового права власності на домоволодіння не має. Від відповідача [PERSON], яка не зявилась у судове засідання, надійшла письмова заява, де та зазначила про повне визнання заявлених позивачем вимог. Представник Охтирської міської [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, де прохав справу розглянути без його участі. Від Охтирського МБТІ надійшов лист із проханням слухати справу без участі представника установи, з позовом згодні. Від інспекції ДАБК у Сумській обл. надійшов лист із проханням розглянути справу без участі їхнього представника. У листі зазначено, що позов задоволенню не підлягає, оскільки дане питання може бути вирішене у позасудовому порядку. Представник відділу архітектури та містобудування Охтирського міськвиконкому не заперечує проти задоволення заявлених вимог так як будівельні, санітарні та протипожежні норми при спорудженні будинку порушені не були. Уважає, що спір підлягає вирішенню в судовому порядку, оскільки в даному випадку окрім забудовника є й інша особа, яка може за законом претендувати на частину майна після смерті спадкодавця. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, уважає, що позов підлягає задоволенню. Установлено, що за договором дарування від 18.03.1993 р. позивач [PERSON] від тітки [PERSON] набув право власності на ? частину будинку із надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Охтирка, вул. Чапаєва, 78, а від батька [PERSON] отримав належну йому ? частку на зазначений будинок і, таким чином, набув право власності на ? його частки. Рішенням міськвиконкому Охтирської міської ради №217 від 13.05.1993 р. позивачу [PERSON] та померлій [PERSON] було надано дозвіл на перебудову старого будинку на новий. На підставі отриманого дозволу на право виконання будівельних робіт із будівництва житлового будинку 10,0 Х 10,5 м., коридор розміром 3Х4 м., жила площа 50,0 м2 за типовим планом позивачем за життя іншого співвласника на земельній ділянці за зазначеною адресою, був заново збудований житловий будинок (літ А-а). З інших споруд у домоволодінні залишились: гараж площею 22,8 м2 ( літ. Б), сарай площею 16,8 м2 (літ. б) погріб площею 16,4 м2 (літ б1), ворота №1, огорожа №2. 21.08.2006 р. [PERSON] померла. За життя, 21.06.1994 р., вона склала заповіт за яким належну їй ? частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Чапаєва, 78, у м. Охтирка, Сумської обл. заповідала позивачу [PERSON] Згідно інформації наданої ДАБК у Сумській обл. фактично будинок за зазначеною адресою побудований позивачем із порушенням проектної документації, а саме збільшені розміри будинку та проведена добудова до будинку розміром 4,0 Х 4,8 м. Згідно висновку районної санітарно-епідеміологічної станції новозбудований житловий будинок (А-а), по вул. Чапаєва, 78, у м. Охтирка, Сумської обл. відповідає санітарним нормам. Згідно висновку Охтирського РВ ГУ МНС України в Сумській області новозбудований житловий будинок (А-а), по вул. Чапаєва, 78, у м. Охтирка, Сумської обл., не суперечить вимогам нормативних актів із питань пожежної безпеки. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж збудованого житлового будинку з мансардним поверхом, що виготовлений проектною організацією „Люко-С яка має відповідну ліцензію, несучі конструкції, перекриття, покриття жилого будинку з мансардним поверхом по вул. Чапаєва, 78, у м. Охтирка, Сумської обл., відповідають будівельним нормам та правилам. Увесь будинок побудований із дотриманням санітарних, протипожежних, екологічних вимог та містобудівних, будівельних норм і правил. Як пояснив позивач у судовому засіданні, він не зміг реалізувати своє право на реєстрацію самочинно збудованого будинку в позасудовому порядку через те, що не зміг надати інспекції ДАБК у Сумській обл. договір оренди земельної ділянки під будинком, який вимагався від нього. Не зміг він це зробити через те, що орган місцевого самоврядування відмовив у цьому, заславшись на відсутність практики укладання зазначених договорів. З матеріалів інвентарної справи на зазначене домоволодіння встановлено, що земельна ділянка під зазначене домоволодіння була надана в користування попередньому власнику [PERSON] рішенням виконкому Охтирської ради народних депутатів від 13.08.1954 р. № 22. У подальшому дане домоволодіння було успадковане в рівних частках померлою тіткою позивача [PERSON] та батьком [PERSON]. На час отримання позивачем у дар належної йому частки домоволодіння (18.03.1993 р.) був чинним Земельний Кодекс України в редакції 18.12.1990 р. відповідно до ст. 30 якого при переході права власності на будівлю й споруду разом із цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності, або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення й, якщо інше не передбачено в договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Таким чином, позивач [PERSON] набув законне право користування земельною ділянкою під зазначеним домоволодінням. Оскільки [PERSON], як було встановлено в судовому засіданні, за життя постійно проживав із померлою [PERSON], а після її смерті фактично прийняв та утримував належне їй майно, то він відповідно до положень ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Згідно повідомлення, яке надійшло від Охтирської міської нотаріальної контори, після смерті [PERSON] із заявами про прийняття чи про відмову у прийнятті спадщини ніхто не звертався. Із огляду на викрадене за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на ? частину гаражу площею 22,8 м2 ( літ. Б), сараю площею 16,8 м2 (літ. б) погребу площею 16,4 м2 (літ б1), воріт №1, огорожі №2. Оскільки старий будинок, частку якого позивачеві заповідала померла [PERSON] був знесений, то за ним у порядку спадкування за заповітом право власності визнане бути не може. Однак, оскільки новостворений будинок відповідає будівельним, санітарним, протипожежним нормам і правилам, фактично був побудований за кошти позивача, спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталась, і не заперечує проти визнання права власності на позивачем на увесь будинок, то вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню з підстав передбачених ст. ст. 376, 1258, 1264 ЦК України. На підставі викладеного, ст. 328, 376, 1258, 1264, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved