Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити, стягнути з ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» на користь позивача [PERSON] завдані збитки у розмірі знищеного автомобіля у сумі 48890 грн.; 870 грн. витрат понесених на лікування; 7740 грн. в рахунок компенсації завданої моральної шкоди; витрати понесені з розглядом справи в суді та підтверджені витрати на правову допомогу; а також судові витрати та державне мито на користь держави. Свої вимоги представник позивача аргументує тим, що 30 грудня 2009 року близько 07 год. 50 хв. на ділянці автодороги Р-05 Городище-Рівне-Старокостянтинів (92 км + 320 м) біля с.Малинськ Березнівського району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням позивача та ЗИЛ-43410 д.н.з. [NUMBER] . Причиною ДТП став стан дорожнього покриття, який не відповідав вимогам безпеки руху. Дорога регіонального значення III категорії була в наледнях, на місці ДТП була наявна колійність з рекордною висотою в 8 сантиметрів. По факту перевірки матеріалів ЖРЗПЗ №2121 від ЗО грудня 2010 року слідчим СВ Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області [PERSON] 01 січня 2010 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно водіїв автомобілів ВАЗ-21099 та ЗИЛ-43410 за відсутністю в їх діях складу злочину. 17 лютого 2010 року винесено Рівненським міським судом винесено постанову про притягнення [PERSON] - головного інженера Філії «Колоденська ДЕД» ДП «Рівненський облавтодор» на утриманні якої перебуває автомобільна дорога Р-05, та накладено на нього адміністративне стягнення. Внаслідок вищезазначеної ДТП позивачу необхідно понести витрати для відновлення транспортного засобу, який він оцінює в 48890 грн. Також, на лікування внаслідок ДТП позивачем було затрачено 870 грн. Крім того, внаслідок ДТП позивачу було заподіяно і моральну шкоду яка полягає у душевних стражданнях, які [PERSON] зазнав у звязку з знищенням майна і відшкодування за її компенсацію він оцінює в 7740 грн., при визначені якої позивач виходив, що даних коштів буде достатньо на придбання путівок на санаторно- курортне лікування, відпочинок, відповідно покращення психологічного настрою. З цих підстав, представник позивача просить суд заявлені позовні вимоги задоволити повністю. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що ДП «Рівненський облавтодор» є організацією, яка створена з метою виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів, інших споруд та елементів обстановки доріг. Яка є лише підрядною організацією, що здійснює свою господарську діяльність і межах виділених коштів з боку будь-якого замовника на підставі договорів і не являється власником чи балансоутримувачем автодоріг. Служба автомобільних доріг у Рівненській області, яка є власником та балансоутримувачем даної дороги уклала договір з ДП «Рівненський облавтодор» на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Рівненській області. Відповідно до умов договору Замовник - Служба автомобільних доріг у Рівненській області доручає, а Підрядник - ДП «Рівненський облавтодор» зобовязується надати послуги доручені йому Замовником в межах виділених йому фінансових ресурсів. З договору №3 на надання послуг з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування від 07 лютого 2009 року вбачається, що цей контракт був укладений між Службою автомобільних доріг у Рівненській області і ДП «Рівненський облавтодор». Отже, в даному випадку ДП «Рівненський облавтодор» виступає підрядником, а тому саме Служба автомобільних доріг у Рівненській області, у відповідності до вимог ст. 1172 ч.2 ЦК України і приведених нормативних актів повинна нести відповідальність за заподіяну позивачу матеріальну і моральну шкоду. Тому, з цих підстав, представник відповідача просить суд у задоволенні позову позивача відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 30 грудня 2009 року водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по автодорозі Городище - Рівне - Старокостянтинів в напрямку м.Рівне зі швидкістю біля 60 км/год., на відрізку автодороги, де наявна колійність глибиною до 8 см, не справився з керуванням автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся із зустрічним автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП пасажир автомобіля ВАЗ-21099 [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої гомілки та забою правого плеча. Постановою слідчого СВ Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області [PERSON] від 08 січня 2010 року в порушенні кримінальної справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце ЗО грудня 2009 року на 92 км + 320 м автодороги Городище - Рівне - Старокостянтинів біля м.Малинськ Березнівського району, при якій отримав тілесні ушкодження [PERSON], відносно водіїв [PERSON] та [PERSON] відмовлено згідно п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в діях складу злочину, передбаченого ст.286 ч. 1 КК України. З дослідженого в судовому засіданні акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги від 29 грудня 2009 року складеного комісією у складі інспектора ОДР ВДАІ з ОАТ Березнівського району [PERSON] та головного інженера Колоденської ДЕД [PERSON] було зобовязано останнього ліквідувати льодовий наліт та слизькість біля правого краю проїзної частини дороги Р-05 км 106 + 035 м, де 29 грудня 2009 року скоєно ДТП у якій 2 особи отримали тілесні ушкодження. З дослідженого в судовому засіданні акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги від 30 грудня 2009 року складеного комісією у складі інспектора ОДР ВДАІ з ОАТ Березнівського району [PERSON] та головного інженера Колоденської ДЕД [PERSON] було зобовязано останнього усунути наледні на правій смузі руху та колійність проїзної частини дороги Р-05 км 92 + 320 м, де ЗО грудня 2009 року скоєно ДТП у якій 1 особа отримала тілесні ушкодження. Постановою Рівненського міського суду від 17 лютого 2010 року застосовано до [PERSON], працюючого головним інженером філії «Колоденська ДЕД» ДП «Рівненський облавтодор», адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за порушення вимог правил, норм та стандартів утримання шляхів, п.1.5. Правил дорожнього руху та ч.4 ст. 140 КУпАП. Постанова Рівненського міського суду набрала законної сили. З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта - судового експерта начальника відділу інженерно-технічних та економічних досліджень НДКЦ при УМВС України в Рівненській області №43 від 18 серпня 2010 року вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження транспортного засобу марки ВАЗ-21099 реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] на момент проведення експертизи складає 38153,23 грн. (тридцять вісім тисяч сто пятдесят три гривні двадцять три копійки). Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.32 Закону України «Про автомобільні дороги» №2862-ІУ від 08 вересня 2005 року користувачі автомобільних доріг мають право на відшкодування збитків, власники та користувачі автомобільних доріг, винні в порушенні цього Закону, несуть відповідальність згідно з законом. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» №3353-ХІІ від ЗО червня 1993 року водій транспортного засобу має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що в судовому засіданні було встановлено та доведено зібраними у справі доказами, що саме неправомірними діями відповідача ДП «Рівненський облавтодор» сталось ДТП, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають до задоволення в розмірі 38153,23 грн. згідно висновку експерта. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен зясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює повязані з ними втрати та з чого при цьому виходить. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв»язку з неналежним виконанням своїх службових обовязків «Рівненський облавтодор» сталось ДТП, внаслідок якої позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях, у неможливості використання належного йому на праві власності транспортного засобу, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного життя. Однак, розмір моральної шкоди, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, на думку суду є завищений, і тому, з врахуванням вимог розумності та справедливості, до стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає 5000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з досліджених матеріалів справи позивачем за проведення судово- авто технічної експертизи було сплачено 1034,04 грн. згідно квитанції №1755616 від 31 серпня 2010 року. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.З ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита, тому з відповідача слід стягнути державне мито пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 381,53 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачем та представником позивача в судовому засіданні документально не доведено та не підтверджено тієї обставини, що позивачем понесено витрати на лікування в розмірі 870 грн. та витрати на правову допомогу, тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved