overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості по кредиту з позичальника, відповідача у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.12.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №2085 про надання кредитних коштів в розмірі 2500 гривень зі ставкою 0,0822% за кожний календарний день користування коштами, строком до 16.12.2007 року. Фактично прийняті на себе зобов'язання позичальник не виконує: не погашались кредит, нараховані проценти, що спричинило заборгованість перед позивачем. У зв'язку з неоплатою коштів за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 5003, 99 гривні, які позивач просить стягнути з вартістю судових витрат з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, попередньо позовні вимоги підтримав, просив справу слухати у його відсутність, про що подав письмову заяву. Відповідачка в судовому засіданні не з'явилась, що не перешкоджає розгляду справи у її відсутність, в порядку ст.ст.224-226 ЦПК України, заперечень проти позову не подала. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором, кредитор зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що 16.12.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №2085 про надання кредитних коштів в розмірі 2500 гривень зі ставкою 0,0822% за кожний календарний день користування коштами, строком до 16.12.2007 року. У зв'язку з неоплатою коштів по кредиту на момент подання позову за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 5003, 99 гривні, та позивач сплатив судові витрати в сумі держмита у справі 51 гривні та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу 120 гривень, що підтверджується договором кредиту від 16.12.2006 року №2085, платіжними документами, розрахунком боргу тощо. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав, а відповідачка ні, що не оспорювали протягом розгляду справи. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованість в сумі 5003,99 грн., а також судові витрати в порядку ст.ст.84, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивачка, [PERSON], 15 липня 2010 року звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], зазначивши, що вона 08 грудня 2000 року уклала юридичний шлюб з відповідачем у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 342 Красноармійським міськім відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від спільного життя вони з відповідачем мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на вихованні у неї, а відповідач сплачує аліменти на утримання дітей на підставі виконавчого листа. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачкою припинили підтримувати більш трьох років тому. Відповідач пішов жити до іншої жінки, з якою у нього склалися фактичні шлюбні відносини, тому вона вважає, що їх шлюб розпався і просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Спільного господарства вони з відповідачем не ведуть, з часу розпаду сімї, мешкають вони окремо, тому примирення між ними не можливе. Виходячи з наведеного позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої просить шлюб розірвати та розглядати справу в її відсутність ( а.с. 16). Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, на розірвання шлюбу погодився, оскільки дійсно їх сімя розпалася. Справу відповідач просить розглядати в його відсутність (а.с. 17). Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08 грудня 2000 року знаходяться у шлюбі, який зареєстрований за актовим записом № 342 Красноармійським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а.с. 5. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на вихованні у позивачки, а відповідач на утримання дітей сплачує аліменти на підставі виконавчого листа. Сторони довгий час, більш трьох років, не підтримують шлюбно-сімейних відносин через те, що відповідач створив іншу сімю. Згідно ухвали від 10 серпня 2010 року, Красноармійським міськрайонним судом сторонам надавався строк для примирення, який не дав позитивних результатів (а.с. 12). Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя та встановивши дійсні причини такого позову, з урахуванням яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, суд вважає, що підстави для розірвання шлюбу є достатніми. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивачка, [PERSON], 13 грудня 2010 року звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу зазначивши, що відповідач у справі, [PERSON] 26 травня 2009 року звернувся до неї з проханням дати суму позички 2000 грн., дав зобовязання повернути суму боргу після 26 липня 2009 року. Договір позики був укладений у письмової формі 26 травня 2009 року. За весь період з дня укладення договору і до дня його виконання, тобто до 26 липня 2009 року відповідач у справі не повернув їй борг, тому вона вимушена звертатися до суду з цім позовом, бо були порушені її права. Виходячи з наведеного позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь борг у сумі 2000 гривень. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої доводи своєї позовної заяви підтримала, просить її задовольнити, розглядати справу в її відсутність і не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не зявився по невідомої суду причині, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками, повідомленнями на а.с. 21,22 тому зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК . Зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач у справі, згідно письмової розписки взяв 26 травня 2009 року у борг у позивачки у справі 2000 грн., зобовязавшись повернути суму боргу до 26 липня 2009 року (а.с. 23). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином. Оскільки відповідач не виконав в строк до 26 липня 2009 року свої зобовязання і не повернув позивачці суму боргу, суд вважає за необхідне у примусовому порядку стягнути з відповідача на користь позивачці у справі суму боргу 2000 грн. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

13.01.2011 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача про стягнення зарплати, в якій посилається на те, що перевіркою проведеною Вознесенською міжрайонною прокуратурою ДП «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» встановлено, що за останнім рахується заборгованість із заробітної плати на користь [PERSON] на загальну суму 491 грн. 12 коп.. В позовній заяві Вознесенський міжрайонний прокурор просить суд стягнути з Державного підприємства «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» Державного комітету України з державного матеріального резерву заборгованість по заробітній платі на користь [PERSON] в сумі 491 грн. 12 коп., а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні прокурор Мазуренко Н.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивач в судовому позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Причини неявки суду невідомі. Про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Виплата заробітної плати працівнику гарантована ст. 43 Конституції України. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Із довідки Державного підприємства «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» Державного комітету України з державного матеріального резерву від 30.06.2010 року вбачається, що останній працював в Державному підприємстві «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» Державного комітету України з державного матеріального резерву з 28.07.1993 року по 14.10.2008 рік та заборгованість з серпня 2008 року по жовтень 2008 року . (а.с.3) Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позову. На підставі ст. 116 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, що 24 вересня 1988 року вона уклала шлюб з відповідачем про, що зроблено актовий запис №165. Від спільного шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день шлюбні відносини між сторонами припинилися. З 01 вересня 2010 року [PERSON], [INFO] навчається на другому курсі денного відділення медичного інституту ім. Богомольна, а син - [PERSON], [INFO] є студентом четвертого курсу денного відділення Київського вищого професійного поліграфічного училища. У зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на утримання їх спільних дітей аліменти в розмірі 1/4 частини на кожного від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з листопада 2010 року і до досягнення кожного з них 23 років. Позивачка судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Свій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутніст ь. Суд. дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що 24 вересня 1988 року позивачка та відповідач уклали шлюб про, ідо зроблено актовий запис №165, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії П1-БК №412327 від 24 серпня 1988 року. Від спільного шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження VIІ-БК №253321 від 23.05.1990 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження УІІ-БК №362357 від 30.08.1991 року. На сьогоднішній день шлюбні відносини між сторонами припинилися. З 01 вересня 2010 року [PERSON], [INFO] навчається на другому курсі денного відділення медичного інституту ім. Богомольца. що підтверджується довідками з Національного медичного інституту ім. О.О. Богомольца. Син - [PERSON], [INFO] був студентом четвертого курсу денного відділення Київського вищою професійного поліграфічного училища, що підтверджується довідкою №468 від 02.11.2010 року з Київського вищого професійного поліграфічного училища, на сьогоднішній день [PERSON] закінчив навчання, про, що повідомила позивачка. А тому суд вважає в цій частині позову відмовити. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Зокрема, заявник просить встановити, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 19 березня 2010 р. в с.Кривчики Тернопільської області. Свої вимоги заявник мотивує тим, що вищезгадана [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON], однак в зв'язку з тим, що відсутній актовий запис про народження [PERSON], вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки нею не доведено факту родинних відносин. В суді заявник заяву підтримав, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник заінтересованої особи - Лозівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у відсутності її представника. Не заперечують щодо задоволення заяви. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки те, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 19 березня 2010 р. в с.Кривчики Тернопільської області, знайшло своє підтвердження здобутими по справі доказами. Так, судом встановлено, що [PERSON], народився 16 жовтня 1937 р. в м.Збараж Тернопільської області. Його батьками були: [PERSON] та [PERSON]. Це підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9). Згідно копії паспорту виданого 28 листопада 2002 р. Збаразьким РВ УМВСУ в Тернопільській області, [PERSON] народилась 07 квітня 1935 р. в с.Кривчики Збаразького району Тернопільської області (а.с.7). Відповідно до повідомлення начальника відділу РАЦС Тернопільського обласного управління юстиції від 16 травня 2006р. актового запису про народження [PERSON] по с.Кривчики Збаразького району Тернопільської області за 1935р. не виявлено. Книги реєстрації актів про народження за 1932-1938рр. за зазначеним населеним пунктом збереглись частково (а.с.13). Згідно довідок виданих 26 листопада 2011р. виконкомом Лозівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області за № 1145 та № 1144, [PERSON] і Юстинівна є дійсно рідною сестрою [PERSON] та проживали разом до дня його смерті (а.с.15, 16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1991 року. Від шлюбу мають трьох дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітніх, сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Однак спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, він зловживає спиртними напоями, на грунті пянства влаштовує сварки та бійки у сімї, не приділяє уваги сім'ї, не приймає участі у вихованні дітей, не забезпечує матеріально, тому просить розірвати шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, по вищенаведеним обставинам, просила задовольнити його. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, жодних пояснень, заперечень на позов не надав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши обставини справи, дослідивши представлені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 444560, актовий запис № 6, виданого Дубищенською сільською радою Ківерцівського району 10.08.1991 року (а.с.7). Від шлюбу мають трьох дітей повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітніх, сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Враховуючи те, що сторони певний час подружніх відносин не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, не зважаючи на зусилля суду до примирення сторін, збереження сім'ї є не можливим, відносини між подружжям стали фактично недружелюбними, суд дійшов висновку про те, щоб шлюб за вимогою позивача слід розірвати, а неповнолітніх дітей з урахуванням їх інтересів залишити проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу залишити позивачці її шлюбне прізвище «Берестюк». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому слід стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати в розмірі 38 грн. 50 коп. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 1 242 грн. 32 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно відмовляється виконати взяті на себе зобов'язання по поверненню позики. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав факт укладення з позивачем договору позики, суму неповернутої позики - 1 159 грн. 30 коп. та не заперечував проти її стягнення в примусовому порядку. Проте заперечував проти стягнення з нього пені в сумі 83 грн. 02 коп. та судових витрат. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст.1047 цього ж Кодексу був укладений сторонами у письмовій формі, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Судом встановлено, що 11 травня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 894, за яким [PERSON] зобов»язався повернути ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія» безпроцентну позику в сумі 3500 грн. протягом 14 календарних місяців, шляхом утримання щомісячно із заробітної плати по 250 грн. У випадку припинення ( розірвання) трудового договору між Позичальником та Позикодавцем, залишок непогашеної позики [PERSON] зобов»язався внести до каси підприємства у 3-х денний строк з моменту отримання розрахунку ( п.п. 2.2; 3.1 Договору). Відповідно до копії наказу ( розпорядження) № 365, між TOB «Чернігівська Індустріальна Молочна Компанія» та [PERSON] 21 липня 2010 року було припинено трудовий договір ( а.с.10). Згідно наданого позивачем розрахунку, з відповідача [PERSON] утримано із заробітної плати 1 585 грн. 15 коп., внесено готівкою 758 грн. 55 коп., заборгованість по отриманій позиці станом на 11.01.2011 рік, становить 1 242 грн. 32 коп., яка складається з непогашеної суми позики - 1 159 грн. 30 коп., пені в сумі 83 грн. 02 коп. ( а.с.15). Позивачем підтверджено письмовим Договором та видатковим касовим ордером факт надання позики [PERSON] в сумі 3500 грн. 00 коп., що також не заперечувалось і відповідачем в судовому засіданні. [PERSON] також визнав і суму не сплаченої ним позики. Відповідно до ст.61 ЦПК України, визнані сторонами обставини доказуванню не підлягають. За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] за Договором позики 1 159 грн. 30 коп., обгрунтовані і підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення пені суд вважає не обґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 15.02.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивачка твердить, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Дитина являється інвалідом дитинства по зору. Страждає сколіозом грудно-поперекового відділу першого ступеню. У звязку з цим вона проходила санаторно - курортне лікування в 2008 - 2009 роках. Крім цього вона має розвивати творчі здібності до музики. Позивачка бажає, щоб дитина закінчила компютерні курси. Однак усе оплачувати самотужки позивачка не взмозі. Просить суд покласти на відповідача витрати у порядку ст. 185 СК України в сумі 8756,37 грн. за лікування, 720 грн. на розвиток творчих здібностей, 3342, 50 грн. на майбутнє навчання, судові витрати по справі. [PERSON] позов визнав частково. Пояснив, що витрати позивачки частково не підтверджуються матеріалами справи, позов визнав на 380 грн. 14 коп. В решті просив відмовити. Суд заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи і прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] [INFO] є інвалідом дитинства по зору, страждає сколіозом хребта, їй рекомендовано санаторно- курортне лікування (а.с.15, 16). У 2008-2010 році вона проходила курс лікування у дитячому спеціалізованому клінічному санаторії «Хаджибей».(а.с. 10) У звязку з цим позивачка супроводжувала дитину і понесла витрати на проїзд, (а.с. 11,12). Так само на харчування, лікування застуди а.с.( 13.14). Крім нього дитина лікувалась стаціонарно в Чернігівській обласній дитячій лікарні. Позивачка супроводжувала доньку і витрачала кошти на проїзд і харчування дитини.(а.с. 13). [PERSON] навчається у Прилуцькій дитячій музичній школі імені [PERSON] по класу вокалу та предмету за вибором гітара, (ах. 18). У звязку з цим позивачка придбала плеєр та гітару з чохлом. іа.с.і9» Також через вади зору дитина користується контактними лінзами (а.с.20). Інші вимоги позивачки не підтверджуються тому, що дитина не навчається на комп'ютерних курсах. Витрати на плеєр та телефон не повязані з розвитком здібностей дитини. Оскільки відповідач не займається вихованням дитини решта його доводів не заслуговує на увагу суду. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 185 СК України з відповідача підлягає стягненню половина витрат позивачки на оздоровлення та розвиток дитини в сумі 3991 грн. Судові витрати та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи суд покладає на відповідача.

Outcome: partial