Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 28 грудня 2006 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики (далі Договір позики № 1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 3497. Згідно із п. 1 цього договору він передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 505000 грн., що за курсом Національного банку України на день підписання договору становило 100000 доларів США. Відповідно до п. 2 Договору позики № 1 [PERSON] зобовязувався повернути йому до 28 грудня 2007 року суму коштів, яка на момент повернення позики буде еквівалентна 100000 доларів США. 15 листопада 2007 року і 06 жовтня 2008 року між ним і [PERSON] було укладено два договори про внесення змін до Договору позики № 1 від 28 грудня 2006 року, посвідчені тим же нотаріусом, зареєстровані у реєстрі за №№ 2707 і 2110, відповідно. Цими договорами вносилися зміни до п. 2 Договору позики № 1, згідно з якими відповідач [PERSON] зобовязувався повернути йому суму позики в розмірі 505000 грн. спочатку до 15 листопада 2008 року, потім до 06 жовтня 2009 року. 01 березня 2007 року він і [PERSON] уклали ще один договір позики (далі Договір позики № 2), який посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за № 490, за умовами п. 1 якого він передав відповідачу кошти в розмірі 177100 грн., що за комерційним курсом на момент укладання цього договору становило суму еквівалентну 35000 доларів США. Відповідно до п. 2 Договору позики № 2 [PERSON] зобовязувався повернути йому до 01 вересня 2007 року суму коштів, яка на момент повернення позики за комерційним курсом становитиме суму еквівалентну 35000 доларів США. 06 жовтня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений третій договір позики (далі Договір позики № 3), відповідно до якого він передав останньому грошові кошти у розмірі 530000 грн., що за комерційним курсом на момент укладання договору становило 100000 доларів США. Позику в сумі 530000 грн. відповідач зобовязувався повернути йому до 06 жовтня 2009 року. Згідно із п. 5 трьох договорів позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року [PERSON] заявив, що він одержав від нього, [PERSON], вказані вище суми грошей повністю до підписання всіх цих трьох договорів позики. У порушення вимог закону і умов усіх трьох договорів позики відповідач [PERSON] у зазначені в договорах строки суми коштів йому не повернув, від їх повернення ухиляється і на даний час. У п. 6 кожного із трьох Договорів позики передбачено, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за цими договорами він сплачує позикодавцеві штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості. Крім того, відповідно до п. 9 кожного з договорів позики та ч. 2 ст. 625 ЦК України при несвоєчасному поверненні суми позики відповідач [PERSON] на вимогу позикодавця зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Станом на дату подачі позову 29 вересня 2010 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед ним, позивачем [PERSON], за трьома вказаними вище договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року з урахуванням штрафних санкцій, які передбачені п. 6 трьох договорів позики, індексу інфляції та трьох відсотків річних від прострочених сум становить 2043033 грн. 95 коп. Просив стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року з урахуванням штрафних санкцій, індексу інфляції та трьох відсотків від простроченої суми в розмірі 2043033 грн. 95 коп. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, при цьому позовні вимоги зменшив та уточнив. Просив стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] кошти: за договором позики від 28 грудня 2006 року суму позики в розмірі 505000 грн., штрафні санкції в розмірі 252500 грн. і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 14859 грн. 45 коп., всього 772359 грн. 45 коп.; за договором позики від 01 березня 2007 року суму позики в розмірі 177100 грн., штрафні санкції в розмірі 88550 грн., і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 16361 грн. 13 коп., всього 282011 грн. 13 коп.; за договором позики від 06 жовтня 2008 року суму позики в розмірі 530000 грн., штрафні санкції в розмірі 265000 грн. і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 15595 грн. 07 коп., всього 810595 грн. 07 коп. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 грудня 2006 року позивач [PERSON] (далі Позикодавець) та відповідач [PERSON] (далі Позичальник) уклали договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3497. Згідно із п. п. 1, 2 цього договору Позикодавець передав Позичальникові у власність гроші в сумі 505000 грн., що за курсом НБУ на момент укладення цього договору становило суму еквівалентну 100000 доларів США, яку Позичальник зобовязувався повернути в строк до 28 грудня 2007 року. 15 листопада 2007 року і 06 жовтня 2008 року сторонами були укладені два договори про внесення змін до вказаного вище договору, які теж посвідчені нотаріально, зареєстровані в реєстрі за №№ 2707 і 2110, відповідно, якими п. 2 договору позики було викладено в новій редакції та встановлено, що Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві згідно із п. 1 договору позики від 28 грудня 2006 року суму грошей в розмірі 505000 грн. у строк до 15 листопада 2008 року, а потім до 06 жовтня 2009 року. 01 березня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали другий договір позики, згідно із п. п. 1, 2 якого Позикодавець передав Позичальникові у власність гроші у сумі 177100 грн., що за комерційним курсом на момент укладення цього договору становило суму еквівалентну 35000 доларів США, які [PERSON] зобовязувався повернути до 01 вересня 2007 року. Цей договір позики від 01 березня 2007 року теж посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №\~490. 06 жовтня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений третій договір позики, відповідно до п. 1 якого позивач передав у власність відповідачеві гроші у сумі 530000 грн., що за комерційним курсом на момент укладення цього договору становило суму еквівалентну 100000 доларів США. Згідно із п. 2 даного договору позики суму коштів у розмірі 530000 грн. Позичальник зобовязувався повернути до 06 жовтня 2009 року. Із п. 5 трьох договорів позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року видно, що позичальник [PERSON] заявив, що він повністю одержав від позикодавця [PERSON] вказані у п. 1 договорів позики суми грошей до підписання цього договору. Судом встановлено, що позивач [PERSON] свої зобовязання згідно із трьома договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року виконав, передав у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти, передбачені п. 1 цих договорів позики, у розмірі 505000 грн., 177100 грн. та 530000 грн. У порушення умов вказаних вище договорів відповідач [PERSON] свої зобовязання за цими договорами не виконав, отримані ним за договорами позики зазначені суми коштів у строки, обумовлені сторонами у договорах позики, позивачу [PERSON] не повернув. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, у ч. 2 якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із п. 6 кожного із трьох договорів позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року Позичальник у разі невиконання ним свого зобовязання за цими договорами сплачує Позикодавцеві штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості. Виходячи з наведеного, станом на дату подачі позову 29 вересня 2010 року відповідач [PERSON] зобовязаний сплатити позивачу [PERSON] ще три проценти річних від простроченої суми і штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості, що відповідно становить: за договором позики від 28 грудня 2006 року 14859 грн. 45 коп. і 252500 грн.; за договором позики від 01 березня 2007 року 16361 грн. 13 коп. і 88550 грн.; за договором позики від 06 жовтня 2008 року 15595 грн. 07 коп. і 265000 грн. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за укладеними ним трьома договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року не виконав, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] із урахуванням уточнення позовних вимог ґрунтується на вимогах та підлягає задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти: за договором позики від 28 грудня 2006 року на загальну суму 772359 грн. 45 коп. (505000 грн. + 252500 грн. + 14859 грн. 45 коп.); за договором позики від 01 березня 2007 року на загальну суму 282011 грн. 13 коп. (177100 + 88550 грн. + 16361 грн. 13 коп.); за договором позики від 06 жовтня 2008 року на загальну суму 810595 грн. 07 коп. (530000 грн. + 265000 грн. + 15595 грн. 07 коп.). Всього за трьома договорам позики на користь на користь позивача [PERSON] із відповідача з [PERSON] підлягають стягненню кошти в сумі 1864965 грн. 65 коп. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 1700 грн. та оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 1820 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 625, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved