Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в т. ч. в інтересах малолітньої [PERSON], посилаючись на те, що є власником частини квартири [ADDRESS]. Оскільки відповідачі зареєстровані в квартирі без погодження співвласників, самовільно вселились в квартиру, договору найму не укладали, просила усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру шляхом виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення на підставі ст.ст. 391, ч. 3 ст. 116 ЖК України. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, доповнили позов вимогою про витребування квартири від [PERSON] на підставі ст. 387 ЦК України. Ухвалою суду до участі в справі залучені в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачки [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів [PERSON] у справах дітей Сарненської райдержадміністрації. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позову не визнали, зазначивши, що відповідачка у 2008 році вселилась у квартиру з дозволу власників, відсутність письмових доказів про згоду на її реєстрацію не обґрунтовує неправомірність такої реєстрації, факт реєстрації спростовує доводи про самовільне вселення, позивачка є власником лише частини квартири, а тому не має права виселяти відповідачів. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] у справах дітей Сарненської райдержадміністрації [PERSON] просила у задоволені позову відмовити з підстав, зазначених відповідачкою [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідка, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Позивачці [PERSON] належить на праві власності ? частина квартири [ADDRESS], інша частина квартири належить співвласникам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по ? кожному згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 червня 1999 року, свідоцтва про право на спадщину від 11 квітня 2007 року, витягу з реєстру прав власності № 14448821 від 4 травня 2007 року. У відповідності до вимог ст. 182, 334 ЦК України з моменту державної реєстрації у позивачки [PERSON] виникло право власності на частину нерухомого майна. Сторони не заперечували обставин належності позивачці ідеальної частки квартири, яка в натурі не виділена. З будинкової книги вбачається, що відповідачка [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі з 2 серпня 2001 року та з 13 вересня 2004 року відповідно. Свідок [PERSON] представник ВГІРФО Сарненського РВ УМВС України пояснила, що реєстрація особи у спірній квартирі не могла відбутись без згоди співвласників, письмові заяви про згоду на реєстрацію не збереглись за закінченням їх терміну зберігання. Позивачка не надала суду доказів на спростування цих обставин, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість її доводів про самовільне вселення відповідачів та можливість в звязку з цим застосувати норму ст. 116 ЖК України як правову підставу для їх виселення без надання іншого житлового приміщення. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Суд в межах заявлених позовних вимог не знаходить і підстав для висновку про порушення відповідачами прав та законних інтересів позивачки як власника майна (ст.ст. 387, 391 ЦК України). Обставин перешкоджання відповідачами здійснювати її право володіння, користування та розпорядження нерухомим майном позивачка суду не навела. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Позивачкою не надано суду достатніх належних доказів, які б обґрунтовували позов, з огляду на недоведеність вимог позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 156 ЖК України,

Outcome: approved