Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

В травні 2010 року позивач ПАТ ПРОСТО-страхуваннязвернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON]про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.03.2007 року між Акціонерним товариством Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам, у подальшому АТ ПРОСТО-страхування та [PERSON] був укладений договір страхування №АТК 119338 майнових інтересів власника автомобіля [NUMBER]. Позивач зазначив, що в період дії вищезазначеного договору, а саме 08.05.2007 року на вул. Ген. Жмаченка в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів, своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1; 13.1Правил дорожнього руху. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2006 року у справі про адміністративне правопорушення №3-1511/07 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищеназваної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди від 29.03.2007 року [PERSON] пошкодженням її автомобіля було заподіяно матеріальних збитків у розмірі 9\~734,16 грн. АТ ПРОСТО-страхуванняна підставі заяви страхувальника [PERSON], враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування останньому за відновлюваний ремонт застрахованого автомобіля в розмірі 9\~734,16 гривень, а також позивач додатково оплатив вартість послуг автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 300,00 гривень, тому представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду та витрати на автотоварознавче дослідження автомобіля в сумі 10 034,16 гривні. Представник позивача АТ ПРОСТО-страхуванняв судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив суд задоволити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Закону України „Про страхування договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Вказана норма кореспондується з положенням ст.979 Цивільного кодексу України. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2007 року між Акціонерним товариством Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам, у подальшому АТ ПРОСТО-страхування та [PERSON] був укладений договір страхування №АТК 119338 майнових інтересів власника автомобіля [NUMBER], що підтверджується договором №119338 серії АТКдобровільного страхування транспортних засобів. Ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2007 року у справі про адміністративне правопорушення №3-1511/07 встановлено, що 08.05.2007 року в м. Києві по вул. Жмаченка, за участю страхового автомобіля [NUMBER], належного на праві приватної власності [PERSON], та гр. [PERSON] трапилась дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] був визнаний судом винним у скоєнні вищеназваної дорожньо-транспортної пригоди та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2007 року. Ч.2 ст.8 Закону України „Про страхування визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.1.9.1. договору №119338 серії АТКдобровільного страхування наземного транспорту від 29.03.2007 року до страхових випадків відноситься пошкодження транспортного засобу. Таким чином, подія яка трапилась 08.05.2007 року в м. Києві по вул. Жмаченказа участю застрахованого автомобіля відноситься до страхового випадку, і ПАТ ПРОСТО-страхуванняна підставі заяви страхувальника [PERSON], враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування останньому за відновлюваний ремонт застрахованого автомобіля в розмірі 9\~734,16 гривень, а також позивач додатково оплатив витрати по оплаті експертизи у розмірі 300,00 гривень. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отож, з огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь ПАТ ПРОСТО-страхування з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 10\~034,16 гривень. Ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд, присуджує на користь позивача ПАТ ПРОСТО-страхування з відповідача [PERSON] судові витрати в у розмірі 220,34 грн., що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 100,34 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 22, 979, 981, 983, 984, 988, 992 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 6, 8, 9, 16, 18, 20, 25 Закону України „Про страхування, та,

Outcome: approved