Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2005 року помер її племінник [PERSON] Після його смерті спадщину прийняв [PERSON] спадкоємець [PERSON] за заповітом, посвідченим 24.03.2004 року секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Лебединського району. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22.06.2010 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 17.12.2010 року, заповіт [PERSON] на імя [PERSON] визнаний нікчемним. Ці обставини дають позивачці, спадкоємиці 3-ї черги за законом, можливість прийняти спадщину свого племінника [PERSON], але вона не може цього зробити, так як пропустила строк для прийняття спадщини. Тому позивачка просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], оскільки його пропущено з поважних причин. В судове засідання позивачка не зявилася, її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказавши, що позивачкою пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її рідного племінника [PERSON] у звязку із обєктивними, непереборними обставинами, а саме, знаючи, що ще за життя [PERSON] у Межиріцькій сільській раді Лебединського району на випадок своєї смерті склав заповіт на користь [PERSON], як на чоловіка своєї двоюрідної сестри, [PERSON], а так само і її брат [PERSON], спадкоємці за законом 3-ї черги на майно [PERSON], не зверталися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, після смерті останнього. Такі дії [PERSON] [PERSON] вважала власним й вільним його волевиявленням. На даний час заповіт [PERSON] на імя [PERSON] судом визнаний нікчемним, що дає позивачці можливість оформити свої спадкові права щодо майна, яке належало її племіннику [PERSON] Також представник позивачки вважає, що додатковий строк, достатній для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини, слід визначити тривалістю саме в шість місяців. Представник Межиріцької сільської ради Лебединського району в судове засідання не зявився, в попередніх судових засідання просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, в наданій заяві проти задоволення позову не заперечив. В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позову заперечив, вказавши, що [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями за законом 3-ї черги на майно померлого [PERSON] Після ухвалення рішення апеляційного суду Сумської області, що мало місце 22.06.2010 року, яким заповіт [PERSON] на імя [PERSON] визнано нікчемним, у них виникло право на спадкування за законом. Разом з цим [PERSON] звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду, яка фактично була спрямована на захист інтересів [PERSON] та проти її власних майнових інтересів. Тому представник третьої особи вважає, що причини пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини є неповажними. Вислухавши представника позивачки, представника третьої особи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, позовні вимоги повязані з спорами про спадкове право та підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено, що 31.05.2005 року помер [PERSON] Після його смерті спадщину прийняв [PERSON], спадкоємець за заповітом, посвідченим 24.03.2004 року секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Лебединського району. З цих підстав [PERSON] не претендувала на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] В подальшому заповіт був оскаржений в судовому порядку і рішенням апеляційного суду Сумської області від 22.06.2010 року (а.с. 43) визнаний нікчемним. Ухвалою Верховного Суду України від 17.12.2010 року (а.с. 49) дане рішення апеляційного суду залишено без змін. В звязку з цим позивачка виявила бажання прийняти спадщину, а тому 03.12.2010 року [PERSON] звернулася до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області з заявою про прийняття спадщини (а.с. 6), посвідченою державним нотаріусом 3-ї Севастопольської державної нотаріальної контори, але постановою державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчинення нотаріальних дій від 09.12.2010 року (а.с. 7) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином встановлено, що з дня відкриття спадщини [PERSON] позивачка знала, що мається заповіт останнього, який на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON], право на спадкування майна [PERSON] у [PERSON] виникло лише після ухвалення судового рішення про визнання заповіту нікчемним. Тому суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини саме з поважної причини. При цьому, суд не може погодитися з запереченнями третьої особи та його представника проте, що [PERSON], звертаючись до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду, діяла на захист [PERSON] та проти своїх власних майнових інтересів, а тому причина пропуску строку на прийняття спадщини є неповажною, оскільки мотиви [PERSON] щодо оскарження рішення апеляційного суду Сумської області від 22.06.2010 року про визнання заповіту [PERSON] на імя [PERSON] нікчемним не є предметом зясування даного спору і таке звернення до суду є конституційним правом особи. Щодо тривалості строку у шість місяців, який просить визначити [PERSON] її представник, суд враховує вік позивачки, віддаленість місця її проживання, а також те, що відповідачі, тертя особа та її представник в цій частині не надали жодних заперечень, і вважає за можливе визначити даний строк саме в шість місяців. Тому згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved