overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Сторони 24 липня 2005 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син : [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось , що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин . В попередньому судовому засіданні 29 листопада 2010 року позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила шлюб розірвати. В судове засідання 27 грудня 2010 року позивач не з»явилася , подала до суду клопотання , в якому просить справу слухати у її відсутності , наполягає на розірванні шлюбу . Відповідач в судове засідання не з»явився . Про день і час розгляду справи повідомлений належним чином . Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що сторони перебувають у неприязних відносинах, проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 24 липня 2005 року. Від шлюбу у сторін 03 жовтня 2006 року народився син [PERSON] . Позивач згідно позовної заяви просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі - 650 гривень, мотивуючи тим, що сімейне жиггя з відповідачем не склалось, вони разом не проживають, дитина знаходиться на її повному утриманні. В судове засідання позивач не з»явилася , надала суду заяву , в якій змінила позовні вимоги -зменшила розмір позову , просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень. Відповідач в судове засідання жодного разу не з»являвся . Про день розгляду справи був повідомлений належним чином , про що свідчить поштове повідолення . Заслухавши пояснення позивача , дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав : У відповідності з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. З ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Згідно свідоцтва про народження , виданого Привільненською сільською радою Лубенського району Рівненської області 13 жовтня 2006 року, [PERSON] є батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

02.07.2010 року позивач поштою звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS], посвідченого Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 16.10.2009 року, що був укладений нею та її дочкою [PERSON] В обґрунтування позову приведені доводи про те, що вона при укладенні правочину помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, а тому правочин необхідно визнати недійсним В судовому засіданні позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Приватний нотаріус вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки перед підписанням договору позивач правильно розуміла природу укладеного правочину, його відмінність від договору довічного утримання (догляду) і укладення зазначеного правочину було реалізацією її власного волевиявлення. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 16.10.2009 року сторони уклали договір дарування нерухомого майна посвідченого в нотаріальному порядку, згідно якого позивач подарувала відповідачу квартиру [ADDRESS] (а.с. 19-21). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за місцем проживання дарувальникаі і зареєстровано в реєстрі за №1370. Згідно положень ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використовування за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Під істотною помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною правочину стосовно суб'єкта, предмета чи інших істотних умов правочину, що вплинуло на її волевиявлення, якщо за відсутності неправильного сприйняття за обставинами справи можна зробити висновок про те, що правочин не було б укладено. Суд вважає, що наведені позивачем доводи є непереконливими, з огляду на те, що позивач має середньо-спеціальну освіту, значний життєвий і професійний досвід, в нього не проявляються ознаки психічного розладу здоров'я - він не міг істотно помилятися щодо обставин та природи договору дарування квартири, прав і обов'язків сторін і такий правочин суд не може визнати недійсним. Викладені обставини є підставою для повної відмови в задоволенні позову, оскільки по справі відсутні докази про те, що позивач при укладання договору дарування помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, вона не позбавлена права користування подарованим житлом, за нею зберігається реєстрація у вказаному помешканні. Витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи необхідно покласти на позивача, звільнивши його від сплати судового збору, так як він є інвалідом першої групи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 25.11.2010 року, позивачі прохають визначити їм додатковий строк до 6-ти місяців на подачу заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася 10.05.2010 року, після смерті спадкодавця [PERSON], у вигляді квартири [ADDRESS]. Строк порушили тому, що після похорон продовжували працювати і робота повязана з частими відрядженнями, мешкали окремо від батька. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримали в повному обсязі. Відповідач та третя особа своїх представників в судове засідання не направили, але надали телефонограми з заявами про розгляд справи за відсутності їх представників, заперечень проти позову не зазначили. Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту відкриття спадщини та успадкування її за законом, та пропуском строку за поважних причин для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Відповідно до цих правовідносин та приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивачів, де їх батьком зазначений [PERSON], копіями свідоцтв про укладення шлюбу позивачами, в звязку з чим їх прізвище [PERSON] було змінене на прізвища [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про смерть [PERSON], що наступила 10.05.2010 року в м. Вільногірську, довідкою з місця роботи [PERSON], копією свідоцтва про народження дитини у [PERSON] 24.03.2005 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

03.09.2010 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив наступне. Відповідно до укладеного кредитного договору № 300/грн від 25.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та відповідачем, останньому був наданий кредит у розмірі 11\~200.00 грн. з встановленням плати за кредит в розмірі 24% річних на строк до 22.04.2011 року. Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] , скорочена назва ПАТ ВіЕйБі Банк, яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON]. Банк свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 54213 від 25.04.2008 року. Відповідно до умов п. 3.3.3 договору позичальник зобов'язався щомісячно погашати заборгованість та проценти по кредиту, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню. Однак відповідач свої зобов'язання не виконав. Згідно пунктів 3.2.6, 3.3.3 кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх боргових зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] має право вимагати від Позичальника виконання боргових зобов'язань в цілому, тобто погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту та сплати відповідних штрафних санкцій. Таким чином, загальна сума заборгованості складає станом на 01.09.2010 року 14\~681.87 грн., із яких: заборгованість з кредиту 8\~426.03 грн.; заборгованість по процентах 2\~896.84 грн.; комісія за розрахункове обслуговування кредиту 2\~016.00 грн., штраф за пропуск платежів 1343.05 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO] . В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить стягнути аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідач в засідання не з»явився. місце проживання його невідоме. Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє частково позовні вимоги . виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі 3 05 серпня 1995 року по 20 червня 2003 року . Мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дичини, фактично залишивши сім»ю. У відповідності до вимог СТ.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. А тому суд позовні вимоги задовольняє частково і стягує з відповідача 1\\4 частину всіх видів його заробітку. Позивачкою не надано суду доказів, що відповідач має мінливий заробіток і спроможний щомісячно сплачувати кошти в сумі 500 гривень на утримання дитини. Судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення суд стягує з відповідача згідно вимог ст.ст.81, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

08.11.2010 р. позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж ЗО % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження, відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. У зв*язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідачу щомісячно, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж ЗО % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, тому що дитина знаходяться на її утриманні та вона бажає нести ці витрати разом з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з ного аліментів на утримання дитини в розмірі 'А частини від його заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги позивача, тому що відповідач, як батько дітей, добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд стягує з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача до державного бюджету судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду у розмірі 120,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON] посилається на те, що від подружніх відносин з відповідачем народилася донька [PERSON] [INFO], яка проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Сімя розпалася, сторони проживають окремо, а відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. Пославшись на наведене в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги змінила, і просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнає. Таким чином визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по квартплаті та житлово-комунальним послугам за період з 01.11.2007 р. по 01.09.2010 року в сумі 8803,68 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], у будинку, який належить ВАТ «Запоріжвогнетрив» на підставі рішення Запорізького міського виконавчого комітету від 16.11.1990 року № 465, своєчасно не вносять оплату за житлово-комунальні послуги та квартплату, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідачам неодноразово повідомлялося про необхідність погасити заборгованість, що утворилася по квартплаті та за користування комунальними послугами, на що вони належним чином не відреагували , заборгованість до цього часу не сплачена, оплату за житло проводять не регулярно та не в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, а саме: копія рахунку № 1408 (а.с.5), довідка ( а.с.6), копія рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 465 від 16.11.1990 р. ( а.с.7-10), суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України наймач житлового приміщення, а також повнолітні члени його сімї несуть всі обовязки, які витікають з договору найму житлового приміщення, в тому числі і по сплаті квартплати та користування комунальними послугами. Згідно ст. 66 ЖК України плата за користування житлом враховується виходячи з загальної площі квартири. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги / водопостачання, газ, електроенергія, теплова енергія та інші послуги / справляється окремо від квартирної плати по затвердженим тарифам. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] і , згідно копії рахунку № 1224 мають заборгованість в розмірі 8803,68 грн. за період з 01.11.2007 року по 01.09.2010 року, яка підлягає стягненню на користь позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі займаючи надане їм приміщення допустив заборгованість по квартплаті та житлово-комунальним послугам, тому позовні вимоги ВАТ «Запоріжвогнетрив» обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 27 грудня 2006 року, який зареєстрований у Луківській сільській раді Самбірського району Львівської області, за актовим записом № 29. Від спільного життя подружжя має двоє дітей. Позивачка звернулася із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що спочатку подружнього життя жили непогано, але з часом відповідач змінив ставлення до сімї, ніде не працював, постійно зловживає спиртними напоями, тому через це почали виникати сварки скандали та різні непорозуміння. На протязі пів року не проживають разом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що не проживають разом тому, що позивач залишив сімю. Примирення між ними не можливе так як на даний час подружніх відносин не підтримують, вважає, що їх шлюб краще розірвати, просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено що сторони перебувають в шлюбі який зареєстрований 27.12.20016 року у Луківській сільській раді за актовим записом № 29, (свідоцтво про одруження серія І-СГ № 065304 ). Від шлюбу сторони мають двоє дітей. У відповідності до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сімї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON], про стягнення аліментів на двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] посилаючись на те, що 27.12.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Луківській сільській раді Самбірського району. Від шлюбу у них народилося двоє дітей. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка в підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві, крім того пояснила, що діти перебувають повністю на її утриманні, а відповідач не цікавиться дітьми. [PERSON] інших дітей та утриманців крім їхніх дітей не має і спроможний надати кошти на їх утримання, так як, є фізично здоровий, має самостійний заробіток і може надавати кошти на утримання своїх дітей. Позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження серії І-СГ № 099113 ( актовий запис № 03 ), виданого Бабинською сільською радою Самбірського району Львівської області від 14.02.2007 року на ім'я [PERSON], серії І-СГ № 158200 ( актовий запис № 18 ), виданого Луківською сільською радою Самбірського району Львівської області від 24.07.2008 року на ім'я [PERSON] батьком цих дітей записаний [PERSON], а матірю [PERSON], а тому суд вважає, що позов слід задоволити в частині 1/3 заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстровано 09.03.1994 року Новоград-Волинським міським відділом РАЦСу, актовий запис №114. Неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] залишити на вихованні з відповідачкою. В обґрунтування позову зазначає, що подружні відносини з відповідачкою не склалися у звязку з різними поглядами на сімейні цінності і на те, якою має бути сім`я, на стосунки між чоловіком і жінкою. Із-за несумісності характерів часто виникають сварки та непорозуміння. Все це призвело до остаточного припинення подружніх відносин, фактично сім`я розпалась і кожен живе своїм життям. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, зазначив, що наданий строк на примирення позитивних результатів не дав, просить позов задовольнити з зазначених підстав та наполягає на розлученні. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що наданий строк на примирення позитивних результатів не дав, але просить шлюб не розривати. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для них. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу і відсутність позитивних результатів від, наданого судом, шестимісячного строку на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved