Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

29 січня 2004 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання на період навчання, починаючи з 23.08.2003 року , дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку ( доходу) до закінчення вищого навчального закладу в серпні 2007 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що до 1986 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 23 серпня 1985 року у них народилася дочка [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею . На підставі рішення суду відповідач виплачував на її користь аліменти на утримання дочки до досягнення повноліття. З 2002 року дочка навчається на економічному факультеті Харківського національного університету ім.. [PERSON], з денною формою навчання на бюджетному відділенні. Сама вона працює , але її доходи є незначними, через що позбавлена можливості надавати дочці матеріальну допомогу, яку вона потребує, в достатній мірі. Крім того, дитина хворіє рядом хронічних захворювань, що потребує додаткових затрат на медичне лікування та придбання лікарських препаратів. Зазначає про те, що відповідач працевлаштований, має стабільну високу заробітну плату, матеріально забезпечений, через що може наддавати дочці матеріальну допомогу на період її навчання. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2004 року позовні вимоги позивача задоволено. Стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання на період навчання, починаючи з 23.08.2003 року , дочки [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі ? частки від заробітку ( доходу) до закінчення вищого навчального закладу в серпні 2007 року. Представником відповідача на рішення суду 1 інстанції подано апеляційну скаргу. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 14.04.2005 року апеляційну скаргу представника відповідача задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2004 року скасовано та передано справу на новий судовий розгляд до того ж суду іншому складу суду. Заочним рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.06.2006 року позовні вимоги позивача задоволено. Стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частки з усіх видів доходу, починаючи з 29.01.2004 року до серпня 2007 року включено. Позивач звернулась з самостійним клопотанням до компетентного суду РФ про примусове виконання на території РФ рішення суду іноземної держави, оскільки відповідач проживає на території РФ в м. Новий Уренгой. Ухвалою суду Ямало- Ненецького автономного округу від 18.09.2007 року позивачці відмовлено в задоволенні клопотання про примусове виконання на території РФ рішення суду іноземної держави з посиланням на той факт, що зі змісту рішення суду вбачається, що відповідач та його представник не були присутні в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. 19.06.2008 року позивачем [PERSON] було подано апеляційну скаргу на заочне рішення суду від 02.06.2006 року. До її скарги приєдналася позивач [PERSON] Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 22.07.2008 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.06.2006 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд в той же суд іншим складом суду. 30 липня 2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова до компетентного суду РФ направлено судове доручення про вручення відповідачу судових документів та його допиту. 27.03.2010 року судове доручення повернуто до Дзержинського районного суду м. Харкова без виконання. В судовому засідання позивач підтримала свої вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи- зворотні телеграми від 09.11.2010 року , від 02.12.2010 року, з інформацію щодо повідомлення відповідача, зворотне рекомендоване повідомлення від 17.11.2010 року. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи та її вирішення на підставі наявних доказів. Приймаючи до уваги зазначене, суд проводить заочний розгляд справи у відповідності до вимог ст.. 224 ЦПК України. В процесі розгляду справи за клопотанням позивача до участі у справі в якості 3- ї особи залучено [PERSON] , в інтересах якої позивач звернулася до суду. 3-я особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, просила їх задовольнити . Суд, вислухавши пояснення позивача ,3-і особи, дослідивши матеріали справи та докази надані позивачем, доходить висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в процес вирішення справи по суті, відтак, підлягають частковому задоволенню. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 1986 року. Від цього шлюбу 23 серпня 1985 року народилася дочка [PERSON]. До досягнення дитиною повноліття батько сплачував аліменти на її утримання. Відповідно до даних довідки з місця навчання, [PERSON] дійсно з 2002 року по 03.07.2007 року була студентом Харківського національного університету ім.. [PERSON], факультету денного відділення . Навчалась на бюджетній основі, розмір її стипендії був замалий, менш за прожитковий мінімум , через що їй не вистачало коштів на забезпечення необхідних життєвих потреб, придбання додаткових навчальних матеріалів, у зв»язку з чим вона потребувала матеріальної допомоги від батьків у фінансуванні її освіти та проживання. Позивач працевлаштована, але розмір її заробітної плати не є достатнім для забезпечення себе та потреб дочки, через що вона позбавлена можливості самостійно, без сторонньої матеріальної допомоги утримувати дочку. Юлія потребувала матеріальної допомоги, бо через те, що форма навчання денна, вона позбавлена можливості працевлаштування. Відповідач працевлаштований, має постійний дохід, який значно перевищує дохід позивача, аліментних зобов»язань відносно третіх осіб не має, з матеріалів справи вбачається, що його батьки на його утриманні не перебувають . Вказане свідчить про те, що він має можливість надати дочці матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що дочка, як студент, яка на час навчання проживала разом з матерю, що підтверджено даними довідки з місця проживання, потребувала матеріальної допомоги , а її батько, в особі відповідача, може надавати таку допомогу . Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання на період навчання, починаючи з 23.08.2003 року , дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від усіх видів заробітку ( доходу) до закінчення вищого навчального закладу в серпні 2007 року. Як встановлено в процесі розгляду справи, відповідач сплачував аліменти на користь позивач на утримання дочки до досягнення повноліття, тобто до 23.08.2003 року. Після цього виплата аліментів була припинена. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів починаючи з 23.08.2003 року не є обґрунтованими. Так, позивач з дійсним позовом звернулася до суду 29.01.2004 року. Відтак, враховуючи той факт, що вона не надала суду доказів, що з поважним причин була позбавлена можливості раніше звернутися до суду , хоча потребувала в допомозі матеріального утримання дочки, вимоги підлягають задоволенню з 29.01.2004 року, тобто з дня звернення до суду. Крім того, з даних диплома про вищу освіту вбачається, що [PERSON] закінчила навчання в липні 2007 року, що є підставою для припинення утримання. Тимчасової перерви в навчанні не було. Відтак, підстав для стягнення аліментів до серпня 2007 року не вбачається. Згідно вимог ст.. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягнення в дохід держави з відповідача, тому що позивач звільнена від оплати. На підставі викладеного,

Outcome: partial