Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом у кв.№63 по вул. Хоткевича, 18 у м. Львові та зняти їх з реєстрації. У підтримку своїх вимог покликається на те, що згідно ордеру від 28.02.1990р. спірну квартиру було виділено йому та відповідачам. Однак усі обов»язки щодо сплати комунальних послуг виконує лише він, так як відповідачі у вказаній квартирі не проживають тривалий час, що підтверджується актами ЛКП «Житловик-С». Відповідачі більше 15 років не проживають у даній квартирі, так як спершу відповідач [PERSON] проживала у свого чоловіка, а з 2003р. їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] у мЛьвові згідно договору дарування, де відповідачі і проживають на сьогоднішній час. Так як відповідачі проживають за іншою адресою, забезпечені житлом, у спірній квартирі відсутні їхні речі, не сплачують комунальних послуг, їх прописка лише перешкоджає у оформленні субсидії по сплаті комунальних послуг, чим ставить його і його сімю у скрутне матеріальне становище, а тому просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] подала зустрічний позов, в якому просить визнати незаконними: Наказ № 296-Ж -С від 04.02.2009р.; свідоцтво на право власності на квартиру [ADDRESS] ; державну реєстрацію на право власності на квартиру за №63 по вул. Хоткевича, 18 в м.Львові; судові витрати стягнути з [PERSON] В обгрунтування позовних вимог покликається на те що, у Сихівському районному суді мЛьвова слухається справа за позовом [PERSON] до неї та [PERSON] про визнання такими, що втратили право на користування житлом та зняття з реєстрації. 27.11.08р. було винесено заочне рішення, позов задоволено. 30.07.09р. нею подано заяву про перегляд заочного рішення і 12.08.09р. заочне рішення від 27.11.2008р. було скасоване та призначено до нового розгляду справи. Як стало їй відомо, [PERSON] скориставшись заочним рішенням суду подав заяву на приватизацію квартири. [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР прийняло Наказ №296-Ж-С від 04.02.09р. та видало Свідоцтво на право власності на квартиру, а ОКП ЛОР „БТІ та ЕО на підставі вищезазначено свідоцтва здійснило державну реєстрацію цієї квартири за [PERSON] Таким чином, незаконними діями [PERSON], її та недієздатного сина [PERSON] було позбавлено права на житло. Оскільки заочне рішення суду „від 27.11.09р. було скасоване, вважає, що Наказ №296-Ж_-С від 04.02.09р, Свідоцтво на лраво власності на (квартиру та державна реєстрація квартири за [PERSON] є незаконними. В збільшенні позовних вимог по зустрічному позову [PERSON] просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири №63 в будинку №18, що розташований по вул.Хоткевича в м.Львові від 17.08.2009р. Так як, 22.03.2010р. позивач по первісному позову [PERSON] у судовому засіданні подав письмові пояснення з додатками, серед яких знаходилась копія Договору купівлі-продажу квартири від 17.08.09р. Як вбачається з цього Договору, [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру. 14.08.2009р. Сихівський районний суд мЛьвова прийняв ухвалу якою заборонив проводити будь-які дії по відчуженню квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов повністю підтримав, давши пояснення, аналогічні до викладеного у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідач [PERSON] після отримання ордеру у 1990р. проживала у спірній квартирі разом із хворим сином лише шість місяців. Після чого переїхала у квартиру майбутнього чоловіка Петрій Р„ що на вул. Бальзака у м.Львові. Згодом повернулась проживати ще на шість місяців, з 1993р. постійно проживала [INFO], а з 1995р. виїхала у Грецію. За комунальні послуги у спірній квартирі не сплачувала. Просить суд первісний позов повністю задовольнити, а у зустрічному відмовити за безпідставністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, зустрічний позов заперечив. Пояснив, що з 1992р. [PERSON] не проживала у спірній квартирі, оскільки створила свою сім"ю, а з 1995р. постійно проживала у Греції. [PERSON] ніколи не проживав у спірній квартирі, що підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], яка засвідчила, що спочатку він проживав з нею на вул. [PERSON], а потім по вул. Тютюнників у м.Львові. Показання свідка [PERSON], брата сторін, суду не слід брати до уваги, оскільки він є зацікавленою особою і його показання спростовуються показаннями свідка [PERSON] та [PERSON] Крім того, по приїзду з Греції [PERSON] постійно проживала на [INFO], що підтверджується актами. Написання відповідачкою 30.03.05р. заяви в ЛКП „Житловик-С про невиписку її з спірної квартири не є підставою для збереження за нею права на житло. Відсутні нормативно-правові акти, які б передбачали збереження житла за інвалідом у звязку із зміною місця проживання. Враховуючи вищенаведене, вважає, первісний позов підставним, та просить його задоволити, в зустрічному відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] повністю заперечила та пояснила, що вона, а також її син [PERSON], який на даний час вже визнаний недієздатним, ніколи не втрачали інтерес до спірної квартири, з об'єктивних причин з 1995р у ній не проживали. У 1989р. вона та брат вселились у спірну квартиру. До 1995 р. постійно проживала у спірній квартирі. У 1992р. одружилась з [PERSON] та разом з ним проживали у спірній квартирі до 1995р. Не заперечила, що на короткі проміжки часу, тимчасово виїзджала жити до чоловіка на вул. Бальзака у м.Львові, але тільки через те, що [PERSON] зловживав спиртними напоями. У 1995 році виїхала у звязку з скрутним матеріальним становищем в Грецію на заробітки. В греції у неї немає документів на постійне місце проживання, є лише право на роботу та житло. II син [PERSON] з дитинства є інвалідом, за станом здоров"я ніколи не міг проживати самостійно, без сторонньої допомоги, а тому вимушена була його залишити з матірю [PERSON] З позивачем у неї існувала домовленість, яка обговорювалась ними в Греції, щодо продажу спірної квартири та поділу коштів. Крім того, 30.03.05р. особисто писала заяву у ЖЕК щодо її невиписки, ніколи не втрачала інтересу до спірної квартири. В квартирі на вул. Бальзака у м.Львові вона проживати не може, оскільки така належить і брату її чоловіка та в ній відсутні умови для проживання. З 1995р. по даний час, кожного року приїзджала у Львів, в деякі роки навіть по два рази. У 2007році в Греції вона народжила дочку, а тому на протязі двох років не могла приїзджати у Львів. Позивач, скориставшись цим, подав позов у суд. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] повністю заперечив як безпідставні та необґрунтовані. Пояснив, що [PERSON] у зв"язку з відсутністю роботи в Україні вимушена була поїхати за кордон, де працює за трудовим договором. До 1995р. постійно проживала у спірній квартирі, звідки у 1995р. виїхала у Грецію. Зустрічний позов просить суд задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримав, а позовні вимоги за зустрічним позовом заперечив. Пояснив, що при укладенні договору купівлі- продажу квартири дотримані усі умови передбачені ст.203 ЦК України, жодних заборон на момент укладення договору не було. Відповідачами не наведено жодної норми права, яка б була підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. Представник відповідача [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в ході розгляду справи у судовому засіданні від 04.06.2010р. (а.с.187) пояснила, що на момент видачі Наказу про передачу квартири у власність та свідоцтва про право власності позивачем [PERSON] були подані усі необхідні документи для приватизації такої, а тому вважає, що жодних порушень закону з їх сторони не було. Зустрічний позов заперечила. Представник відповідача [PERSON] комунального підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" в ході розгляду справи у судовому засіданні від 04.06.2010р. пояснив, що згідно чинного законодавства БТІ є органом виконавчої влади, який здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно. їм було подано весь перелік необхідних документів для реєстрації права власності, на підставі чого і була здійснена реєстрація права власності на [PERSON] Згодом, на підставі договору купівлі-продажу кварири здійснено перереєстрацію права власності на нових власників. Жодних норм чинного законодавства ними не порушено, а тому у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідач ВГІРФО Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області у судове засідання не з"явився, направив письмову заяву у якій просить справу розглядати у їх відсутності, у вирішенні справи покладаються на розгляд суду.(а.с,83,138) Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні зустрічний позов підтримала, вважає його підставним та просить задоволити, у задоволенні первісного позову просить відмовити. Прокурор Сихівського району м.Львова у судовому засіданні первісий позов заперечила, зустрічний вважає підставним та просить задоволити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали даної справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.З ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно 4.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно роз'яснень викладених у п.1.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 квітня 1985року „Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України" на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт і постійна там прописка, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Судом встановлено, що [ADDRESS] належала до громадського житлового фонду, знаходиться на обслуговуванні ЛКП Житловик-С" та складається з двох кімнат, в тому числі 1-а кімната -11,8 кв.м. (індекс №7 згідно поверхового плану), 2-га кімната -15,7 кв.м (індекс №8 згідно поверхового плану), коридору площею 8,1 кв.м., кухні площею 7,9 кв.м., ванни площею 2,6 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м, 2-х вбудованих шаф по 0,3 кв.м., балкону -1,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 49,60 кв.м, житлова - 27,50 кв.м. Згідно технічного паспорта, який міститься в реєстраційній справі. З ордеру на житлове приміщення №004600 виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів управління по обліку і розподілу по житловій площі (а.с. 108) вбачається, що його було видано [PERSON] з сімєю із 3-х чоловік на право заняття в порядку обміну житлового приміщення житловою площею 28,11 кв.м., яке складається із 2-х кімнат в ізольованій квартирі за адресою: м.Львів, вул.Кисельова ([PERSON]), 18/63. Склад сім"ї: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - сестра, [PERSON] - племінник. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18.11.2009р. [PERSON], 22.10.1988р.н. визнаний недієздатним.(а.с.65) Рішенням Сихівського районного суду мЛьвова від 12.08.2010р. [PERSON] призначено опікуном недієздатного [PERSON], 22.10.1988р.н., зареєстрованого за адресою: [INFO]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], 22.10.1988р.н., з моменту народження страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі помірної розумової відсталості в степені імбецильності, що стверджується актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №741. Таким чином, самостійно без сторонньої допомоги проживати не міг. З пояснень позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] в зв"язку з скрутним матеріальним становищем, шукаючи можливість заробітку з 1995року та по даний час перебуває за кордом у Греції на заробітках. Згідно наданого рішення Генерального секретаря області Атіка (а.с.217) вбачається, що [PERSON] громадянці України поновлено посвідку на проживання для „залежної праці терміном з 19.06.08р. по 18.06.2010р. Рішенням міністра внутрішніх справ Греції (а.с.218) [PERSON], громадянину України надано дозвіл на перебування, який вступає в силу з дати його підписання та діє шість місяців. Згідно представленого письмового договору найму житла (а.с.220), вбачається, що 01.03.09р. в м.Афіни був укладений договір найму житла, квартира, яка розташована на шостому поверсі за адресою: м.Афіни, вул. Іпіру, 61, складається з двох спальних кімнат, вітальні, кухні та ванної кімнати - туалету, строк найму приміщення встановлюється один рік (продовження), починається з 01.03.09р. і закінчується 28.02.2010р. Приміщення буде використано в якості житла наймачем - [PERSON], його дружиною - [PERSON] та їх двома дітьми. Згідно договору дарування від 15.10.2003р. вбачається, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] у мЛьвові. Квартира складається з однієї кімнати та кухні. Житлова площа цієї квартири становить 15,6кв.м., а загальна площа згідно технічного паспорту, що є невідємною частиною правовстановлюючого документа, становить 27,8кв.м. Судом встановлено, що у вищезазначеній квартирі постійно проживає [PERSON] Покликання позивача на втрату [PERSON] та [PERSON] свого права користування спірним житлом у зв'язку із вибуттям на інше постійне місце проживання згідно вимог ст. 107 ЖК України належними доказами не підтверджені і не відповідають дійсним обставинам справи, а тому до уваги не приймаються. Достатніх фактичних даних, які б свідчили про обрання відповідачами іншого постійного місця проживання, а отже й вибуття зі спірного житла, у ході судового розгляду справи не здобуто та суду не представлено. Покликання позивача на акти ЛКП «Житловик -С» від 20.09.2005р., 14.12.2005р., 06.04.2006р., 04.08.2008р., 06.10.2008р. з яких вбачається, що відповідач [PERSON] та її син [PERSON] не проживають у спірній квартирі на протязі 15 років та на акт ЛКП «Снопківське» від 03.11.2008р. з якого вбачається, що [PERSON] і її син [PERSON] проживають за адресою: [INFO], але не зареєстровані, заслуговують критичної оцінки, оскільки у ЛКП „Житловик-С відповідачем [PERSON] 30.03.2005р. була подана письмова заява про невиписку її з даної квартири, так як вона знаходиться в Греції (а.с.41), а щодо акту ЛКП „Снопківське", то як встановлено судом на час складання такого [PERSON] перебувала у Греції, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті. Крім того, свідок [PERSON], яка з 2006р.по 2009р. проживала [INFO] у мЛьвові у судовому засіданні пояснила, що відповідачку [PERSON] в будинку по вул.Тютюнників бачила у 2010р. та у 2009р. короткий період часу, ствердити про її постійне проживання у даній квартирі не змогла. Показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] не можуть розглядатися як достатній доказ на підтвердження факту вибуття відповідачів на інше постійне місце проживання, а тому до уваги судом не приймаються. Заявивши вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням з підстав вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення, позивач не надав жодних доказів того, що це приміщення є для відповідачів постійним місцем проживання. Більше того, як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] не втратила інтересу до спірної квартири. Враховуючи наведене, суд не вважає тимчасову відсутність відповідачів у спірному житлі як підставу для втрати ними права на користування жилою площею, оскільки така відсутність обумовлена поважними обєктивними причинами і не засвідчує їх вибуття з квартири на інше постійне місце проживання, Заочним Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.11.2008р. відповідачів [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зобов"язано зняти з реєстрації. Як встановлено судом, після зняття відповідачів з реєстрації, позивач приватизував спірну квартиру на себе. На підставі відповідного Наказу № 296-Ж-С від 04.02.2009р. виданого [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради йому було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Зазначені обставини стверджуються копією Наказу №296-Ж-С від 04.02.09р., копією свідоцтва про право власності на квартиру №С-08295, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Проте, Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 13.08.2009р. заочне рішення суду, яким відповідачів визнано такими, що втратили право на житло та знято з реєстрації, скасовано. Крім того, Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.09р. у порядку забезпечення позову заборонено проводити будь-які дії по відчуженню квартири [ADDRESS]. Відсутність реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі, в подальшому стала підставою для приватизації такої лише на позивача, незважаючи на те, що відповідачі на рівні із позивачем є суб'єктами права на приватизацію спірної квартири відповідно до ст.8 ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду. З огляду на зазначене, суд вважає, що Наказ N9 296-Ж - С від 04.02.2009р. [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в частині передачі у приватну власність [PERSON] квартири [ADDRESS] у мЛьвові порушує житлові права відповідачів, зокрема право на приватизацію житла, а тому його слід визнати незаконним та скасувати. Оскільки свідоцтво N9 С-08295 від 04.02.09р. про право власності на спірну квартиру видане на підставі незаконного Наказу, його слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію такого права за № 26505655 від 20.02.09р. З договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2009р. вбачається, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] за 67 000грн. Згідно п.7 даного Договору [PERSON] зобов"язувався повністю сплатити комунальні послуги та звільнити відчужувану ним квартиру для вільного і безперешкодного користування нею [PERSON], а також знятись з реєстрації з квартири до 31.12.09р. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Тому, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням та обставина, що особа, яка купила це приміщення, є добросовісним набувачем, не може бути підставою для відмови у відновленні порушеного права і визнанні недійсним акта про приватизацію та угоди про відчуження жилого приміщення. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов"язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто, якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції - тоді ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 17.08.2009р. слід визнати недійсним, зважаючи на те, що такий укладений на підставі недійсного свідоцтва про право власності, а відтак і без правової підстави. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає до задоволення. Крім того, з позивача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 67 000грн. сплачених останнім за купівлю квартири згідно п. 4 Договору купівлі-продажу від 17.08.2009р. З [PERSON] слід стягнути понесені позивачем за зустрічним позовом судові витрати в сумі 81грн.

Outcome: approved