overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в Малинський районний суд Житомирської області з позовом до [PERSON] в якому просить: - розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; - дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] залишити на її утриманні. В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач також не зявився, але позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Отже, шлюб між сторонами розриває. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та користь держави судовий збір. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі абзацу 3 пункту 18 частини 1 статті 4 Декрету КМУ «Про державне мито», як потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області в якому просить: - встановити факт володіння [PERSON] на праві власності житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Всеволода Лазуки 55 в с. Устинівка Малинського району Житомирської області; - визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Всеволода Лазуки 55 в с. Устинівка Малинського району Житомирської області. В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сільська рада позов визнала, про що надала суду письмову заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт того, що: - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Малинською державною нотаріальною конторою 21 вересня 1982 року на імя [PERSON], належить померлій 10 травня 1995 року [PERSON]; - померла 10 травня 1995 року [PERSON] є його матірю. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав та пояснив, що із-за розбіжностей в написанні імені його матері він не може отримати після її смерті свідоцтво про право на спадщину на її майно. Дослідивши надані докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 1937 року в м. Малині Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Після реєстрації шлюбу їм присвоєне спільне прізвище [PERSON]. 5 грудня 1949 року у них народився син [PERSON] (а.с. 7), однак мати записана як [PERSON]. 12 серпня 1976 року [PERSON] помер і власником його майна стала дружина, яка знову записана як [PERSON]. 10 травня 1995 року мати заявника померла (а.с. 4). Належний їй житловий будинок вона заповідала [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 40). Однак у свідоцтві про смерть та заповіті мати заявника записана як [PERSON]. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Отже [PERSON] є матірю заявника і їй належить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Малинською державною нотаріальною конторою 21 вересня 1982 року на імя [PERSON]. Суд визнає доведеним факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документу, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення особистих та майнових прав заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивач 14 червня 2010 року звернулась до Малинського районного суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач працює та заробляє гроші, однак жодної допомоги на утримання сина не надає. У звязку з цим просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не працює та не має змоги надавати допомогу на утримання дитини. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 1 статті 184 Сімейного кодексу України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року (а.с. 5). За час перебування у шлюбі у них родився син [PERSON] [INFO] (а.с. 6). На даний час син проживає разом з позивачем (а.с. 7). Отже, відповідач зобовязаний надавати допомогу на утримання сина. Однак він на даний час не працює (а.с. 18) та перебуває на обліку в центрі зайнятості як такий, що шукає роботу (а.с. 21). У звязку з цим суд вважає, що відповідач не взмозі сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень та вважає за можливе стягувати з нього аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 4 частини 3 статті 81 ЦПК України та пунктом 5 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито. Згідно вказаних нормативних актів у справах про стягнення аліментів витрати на інформаційно-технічне забезпечення при зверненні до суду оплаті не підлягають і покладаються на сторони після розгляду справи судом, а від сплати судового збору позивач звільнена. Відповідач також звільнений від сплати судового збору на підставі абзацу 2 пункту 18 частини 1 статті 4 Декрету КМУ «Про державне мито». У звязку з цим суд стягує з позивача та відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно до задоволеної та відхиленої частини позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

14 жовтня 2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської було винесено рішення по справі № 2-3755/10 за позовом [PERSON] до Мологівської сільської ради, третя особа - [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1:2 частину житлового будинку, позовні вимоги [PERSON] були задоволені повністю. 13 травня 2011 року від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про виправлення описки у рішенні суду, згідно якої вона зазначає, що в резолютивній частині рішення не вказано номер житлового будинку, на який за нею визнається право власності. Сторони у судове засідання не зявилися. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може ухвалити податкове рішення, якщо по якоїсь позовної вимоги, по відношенню до якої сторони надавали докази та давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Свій позов позивач мотивує тим, що 22 листопада 2008 року в ЗАГСі м.Києва подружжя зареєструвало шлюб. Від спільного життя мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO] Сімейне життя у подружжя не склалось і через чотири місяці після народження дитини , в грудні 2008 року позивач вимушена була покинути чоловіка і поїхати до своїх батьків, так як він бив та ображав її. 11 грудня 2009 року шлюб між подружжям було розірвано. З грудня 2008 року позивач [PERSON] разом з сином проживає в [INFO]. За весь час проживання дитини з матір»ю батько жодного разу не провідував дитину, не цікавився життям та здоров»ям сина, не телефонує, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні позивач на своєму позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений через газету «Урядовий курєр»№ 74 від 22.04.2011. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, а також думку прокурора , суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 Сімейного Кодексу України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. В свідоцтві про народження 1-БП № 080826 [PERSON] батьком записаний [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 11 грудня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-БП № 036037 . Батько дитини не цікавиться його життям, здоров»ям, матеріальної допомоги не надає. До служби у справах дітей Середино-Будської районної державної адміністрації не звертався, побачень з дитиною не вимагав, з працівниками служби не спілкувався, тому орган опіки та піклування Середино-Будської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], що підтверджується їх висновком. Батько [PERSON] [PERSON], згідно даних СГІРФО С-Будського РВ УМВС № 1954 від 11.05.11, зареєстрованим в Сумській області не значиться, місце його проживання не відоме.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 21.05.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 13 серпня 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки вони витікають із ст. 180 СК України, відповідно до якої, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд задовольняє вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим,що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач залишив сім»ю та проживає окремо. Відповідач здоровий , працездатний і працює, однак відмовляється добровільно утримувати дочку. Матеріальної допомоги не надає. Прохає суд постановити рішення яким стягнута аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % передбаченого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю ,прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину дочку [PERSON],[INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач здоровий, працездатний, спроможний і повинен утримувати свою неповнолітню дочку. Суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення донькою [PERSON], [INFO] повноліття на користь його матері позивачки по справі [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивачка у квітні 2011 року звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Кіцманського районного суду від 24 квітня 1997 року з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки стягнуто аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до повноліття дитини. Вказує на те, що [PERSON] - її рідна сестра, є інвалідом 2 групи, а вона є піклувальником над [PERSON], [INFO]. Відповідач аліменти не сплачує, а на утримання дитини коштів не вистачає, тому просила збільшити розмір стягуваних аліментів і стягнути з відповідача на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 350 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 150 грн., оскільки ніде не працює, хворіє та отримує пенсію по інвалідності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. З відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, який на даний час становить 997 грн., та реальної можливості відповідача сплачувати аліменти в цьому розмірі, оскільки він є працездатний, а також отримує пенсію в розмірі 750 грн. щомісячно. При цьому суд також враховує, що відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, йому протипоказана важка фізична праця, однак визначений розмір аліментів забезпечить лише мінімальні потреби дитини і його зниження може призвести до негативних наслідків для її інтересів. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

У березні 2011 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договором № 85-08/С від 01.02. 2008 року в сумі 32\~790,14 грн. та судові витрати в сумі 447,90 , сплачені при подачі позову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк (в подальшому «Банк") та громадянином [PERSON]Ю, (в подальшому - Позичальник") був укладений кредитний договір № 85-08/С відповідно до якої Позичальнику був наданий кредит в сумі 10\~000,00 грн. строком користування до 31.07.2009 року, зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач взятих на себе зобов»язань не виконує, а тому станом на 18.02.2011 року борг складає 32\~790, 14 грн.. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, будучи повідомленим про день і час слухання справи. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк (в подальшому «Банк") та громадянином [PERSON]Ю, (в подальшому - Позичальник") був укладений кредитний договір № 85-08/С відповідно до якої Позичальнику був наданий кредит в сумі 10\~000,00 грн. строком користування до 31.07.2009 року, зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач взятих на себе зобов»язань не виконує, а тому станом на 18.02.2011 року борг складає 32\~790,14 грн. -Прострочена заборгованість за кредитом 6\~536,75 грн. -Інфляційні втрати 1388,29 грн. -Три проценти річних 395,07 грн. -Прострочена заборгованість по процентах 4\~513, 05 грн. -Інфляційні втрати 627,26 грн. -Три проценти річних 184,75 грн. -Пеня за прострочення сплати за користування кредитом 7\~182,70 грн. -Пеня за прострочення заборгованості по сплаті кредиту - 11\~962,27 грн. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

15.02.2011 року Прокурор Октябрського району м. Полтави звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ПАБ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту , нарахованих відсотків та пені, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договором № 54.1/АА-022.07.2 від 25.12. 2007 року в сумі 436\~006,88 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 25 грудня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» (в подальшому «Банк") та громадянином [PERSON] (в подальшому - Позичальник") був укладений кредитний договір № 54.1/АА-022.07.2 відповідно до якого Позичальнику був наданий кредит в сумі 22\~333 доларів США . строком користування на сім років зі сплатою 9,0 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач взятих на себе зобов»язань не виконує, а тому станом на 17.12.2010 року борг складає 436\~006,88 грн.. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, будучи повідомленим про день і час слухання справи через засоби масової інформації. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, 25 грудня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» (в подальшому «Банк") та громадянином [PERSON] (в подальшому - Позичальник") був укладений кредитний договір № 54.1/АА-022.07.2 відповідно до якого Позичальнику був наданий кредит в сумі 22\~333 доларів США . строком користування на сім років зі сплатою 9,0 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач взятих на себе зобов»язань не виконує, а тому станом на 17.12.2010 року борг складає 436\~006,88 грн.. -Прострочена заборгованість за кредитом 146\~223, 83 грн. -Нараховані відсотки 21\~466,73 грн. -Пеня - 261\~244, 37 грн. -Комісію 7061,95 грн. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26 січня 2011 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки на період її навчання. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] -[INFO], яка проживає з позивачем. На теперішній час донька повнолітня, але продовжує навчання, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати допомогу сину. Просить стягнути аліменти на утримання сина на період навчання в розмірі 1\\4 частини. У судовому засідання позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача аліменти на період навчання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач допитаний відповідно до ст.132 ЦПК України позовні вимоги визнав повністю і згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень. Дослідивши докази суд встановив, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1У-ФП 343164 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського району Миколаївської області.(а.с.2). Згідно довідки декана медичного факультету №1 Одеського державного медичного університету [PERSON], навчається на денній формі та закінчує навчання 30 червня 2015 року.(а.с.4). Відповідач не працює, інших утриманців не має, працездатний та згоден надавати матеріальну допомогу донці в твердій грошовій сумі. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язків батьків про утримання дітей до досягнення ними двадцяти трьохрічного віку, або ж закінчення навчання за умови потреби у такій допомозі та наявності у відповідача матеріальної змоги її надавати. Суд приймає встановленим наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, за захистом яких вона звернулася до суду. Суд, стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 400 гривень щомісячно, на період його навчання. Справу вирішено на підставі ст.180, ч.3 ст.181,182, ч.1 ст.183,199,200 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судових витрат та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved