Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

У серпні 2010 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] Просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Вказувала, що з відповідачем перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 16.01.1999 р. від сумісного шлюбу в них народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO] Шлюб видався невдалим, тому 03.06.2009 р. він був розірваний, за рішенням суду. Неповнолітня донька [PERSON] залишилася проживати з матір»ю. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 16.01.1999 р. від сумісного шлюбу в них народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO] Шлюб видався невдалим, тому 03.06.2009 р. він був розірваний, за рішенням суду. Неповнолітня донька [PERSON] залишилася проживати з матір»ю, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Відповідач працездатний, не має вад у стані свого здоров'я, сплачувати аліменти на утримання дитини має можливість. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспіриих і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у меншому розмірі ніж просить позивач, Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 16.05.2005 р.и, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 26.08.2010 p., а також на користь держави мито у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved