Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

До суду в серпні 2010 року звернулися позивачі із позовом, в якому просили визнати за ними право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого 23.04.1999 року, на житловий будинок літ «Г», загальною площею 82,3 кв.м. житловою - 23,7 кв.м., який складається з приміщень І(коридор) площею 9,1 кв.м., 2 (кухня) площею 11.6 кв.м., З (ванна) площею 3.0 кв.м., 4 (житлове) площею 13,9 кв.м., 5 (житлове) площею 12,5 кв.м., 6 (житлове) площею 14,1 кв.м., 7 (житлове) площею 18,1 кв.м., житловий будинок літ «Б», загальною площею 43,7 кв.м., дитловою - 21,6 кв.м., який складається з приміщень 1 (кухня) площею 8,5 кв.м., 2 (житлове) площею 10,9 кв.м., З (житлове) площею ПД кв.м., 1 (коридор) площею 5,6 кв.м, II (санвузол) площею 5,2 кв.м.,Ш (топочна) площею 2,3 кв.м., при яких є: погребиця літ. «В», сараїї літери «Е», «Ж», «З» та «К», туалет літ. «Л», огорожа № 1,2, що розташовані за адресою: м.Херсон, сел..Комишани, вул..Радянська,21. В обґрунтування позову посилалися на ту обставину, що [PERSON], що був їх чоловіком та батьком. Йому на праві власності за договором дарування від 22.11.79 р. належав будинок № 21 в с.Комишани по вул..Радянській, який розташований на земельній ділянці площею 700 кв.м. Рішенням виконкому Комсомольської райради № 195/7 від 26.04.85 року [PERSON] було надана згода на будівництво жилого будинку розмірами 11.86 х 8,96 м. на місці старого за проектом, виданим управлінням головного архітектора м.Херсона. Будинок був збудований у 1985 році з дотриманням будівельних норм і стандартів, без порушення санітарно-технічних правил та прав інших осіб. [PERSON] не встиг здати його в експлуатації і помер 23.04.1999 р. Після смерті відкрилася спадщина на вказаний будинок. Вони є єдиними спадкоємцями померлого, які були зареєстровані та фактично проживали в будинку і прийняли спадщину. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що у 1985 році рай архітектором було затверджено будівництво на земельній ділянці по вул..Радянській,21 в с.Комишани житлового будинку розмірами 11.86x8,96 м., сараю-літньої кухні, розмірами 3,95x8,0, туалету 2x1 м. та погребицею розмірами 4,20x1,20 м. Відповідно до висновку експертизи будинок є закінченим будівництвом та експлуатується з 1985 року, відповідає вимогам будівельних норм, а також санітарним і пожарним нормам, не порушує інтереси власників суміжних ділянок. Позивачі за даними домової книги на момент смерті власника будинку були прописані та проживали в будинку, тому відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР (1963 р.) вважаються такими, що прийняли спадщину. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачів та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] за договором дарування від 22.11.79 р. належав будинок № 21 в с.Комишани по вул..Радянській, який розташований на земельній ділянці площею 700 кв.м. Рішенням виконкому Комсомольської райради № 195/7 від 26.04.85 року [PERSON] було надана згода на будівництво жилого будинку розмірами 11.86 х 8,96 м. на місці старого за проектом, виданим управлінням головного архітектора м.Херсона. 23.05.85 р. райархітектором було затверджено план будівництва на земельній ділянці по вул..Радянській,21 в с.Комишани житлового будинку розмірами 11.86x8,96 м., сараго-літньої кухні, розмірами 3,95x8,0, туалету 2x1 м. та погребицею розмірами 4,20x1,20 м. За технічним планом житловий будинок літ. «Г» збудований у 1985 році. [PERSON] помер 23.04.1999 р. згідно свідоцтва про смерть. [PERSON] є жінкою померлого, а [PERSON] та [PERSON] - дітьми. Відповідно до висновку експертизи будинок є закінченим будівництвом та експлуатується з 1985 року, відповідає вимогам будівельних норм, а також санітарним і пожарним нормам, не порушує інтереси власників суміжних ділянок, не є самовільним, але не зданий в експлуатацію. Позивачі за даними домової книги на момент смерті власника будинку були прописані та проживали в будинку, тому відповідно до вимог ст..549 ЦК УРСР (1963 р.) вважаються такими, що прийняли спадщину. Водночас, згідно зазначеного висновку експертизи інші прибудови є самовільними і відповідно до вимог закону не є об»єктом права власності. А позивачі мають право на визнання їх власниками будівельних матеріалів, з яких вони збудовані. На підставі викладеного,

Outcome: partial