Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-04 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому вказало, що згідно з умовами кредитного договору № 95і/2006 від 11 травня 2006р. (далі - КД), укладеному між Банком і [PERSON], Банк надав останньому на умовах повернення, строковості, платності кредит в розмірі 75 000,00грн зі сплатою 17% річних, з кінцевим терміном повернення до 10 травня 2013р. З метою забезпечення виконання Позичальником зобовязань за КД між відповідачем [PERSON] і Банком був укладений іпотечний договір № НД 95і/2006, згідно якого майновий поручитель [PERSON] передав в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 53,7кв.м., розташований за адресою: м. Дружківка, вул. Нахімова,43 на земельній ділянці Дружківської міської ради площею 1391,0кв.м. . Відповідно п.1.1 КД погашення суми кредиту здійснюється щомісячно, згідно графіку. Нарахування відсотків за користування кредитом, згідно п. 2.4 КД, здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360), щомісячно до 10 числа місяця. Сплата процентів за користування кредитом, згідно п. 2.4.1 КД здійснюється на відповідний рахунок до 10 числа наступного місяця. Позичальник [PERSON] зобовязань по погашенню заборгованості за кредитом та нарахованим відсоткам згідно графіку, та відповідно до п. 2.4.1. КД не виконує, чим порушив вимоги п.п. 3.3.5,3.3.8 КД. Пунктом 4.2 КД передбачено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п.2.4, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1,2.6.3,3.2.3.,4.4.,5.4, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Пунктом 4.3 КД передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2-3.3.11 КД, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеного в п.п.1.1. КД за кожний випадок. Відповідно до п. 4.4. КД у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.2-3.3.11 КД, протягом більше, ніж 5 робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний строк використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф,пеню). За фактом непогашення кредиту та відсотків, відповідач та Позичальник були неодноразово попереджені банком, однак останні проігнорували попередження. Станом на 25 жовтня 2010року сума заборгованості складає 195 160,08грн, в тому числі непогашений кредит 74145,20грн; проценти 52 611,28грн, пеня 71403,60грн. Просять в рахунок погашення заборгованості за КД звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок,розташований по вул. Нахімова,43 м. Дружківка донецької області, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, яка складеться на публічних торгах, згідно оцінки незалежного експерта, призначеного відповідним ВДВС, у межах процедури виконавчого провадження; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав визначених в заяві. Пояснила, що станом на 25.10.2010року борг за КД складає 195 160,08грн, із яких тіло кредиту 71 145,20грн, відсотки за користування кредитом 52 611,28грн, пеня з часу прострочки оплати 71 403,60грн. Сума пені за останній рік перед зверненням до суду складає 24 379,65грн. Відповідач попереджався про наявність боргу. Оскільки кредит не погашається, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Просять їх позов задовольнити і в рахунок заборгованості в сумі 195 160,08грн звернути стягнення на предмет іпотеки, також стягнути з відповідача судові витрати. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали. Не заперечують проти факту укладання договору іпотеки між Банком та [PERSON] в забезпечення виконання умов КД. Але вважають, що банк спочатку винен стягнути заборгованість за КД з позичальника [PERSON]. Крім того, банком не застосована позовна давність в один рік при нарахуванні пені. Також на їх думку майновий поручитель не був повідомлений про збільшення відсоткової ставки за КД, яке відбулося 31.07.2008року. Просять в задоволені позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду надана повістка з надписом посадової особи житлово-експлуатаційної організації (КП Служба єдиного замовника») за останнім відомим місцем мешкання відповідача (Донецька область, м.Дружківка, вул. Чапаєва66/7) про неможливість її вручення за відсутності адресата. Інше місцеперебування відповідача суду невідоме. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір №Д95і/2006р від 11.05.2006р.,(а.с.11-14) згідно п.1.1 якого банк надав останньому кредит у сумі 75 000грн на ремонт житла, зі сплатою процентів за користування кредитом 17% річних з кінцевим терміном повернення до 10.05.2013року. Згідно п. 3.3.8 КД Акіншин зобовязався повернути в повному обсязі кредит із нарахованими відсотками за фактичне його використання та можливими штрафними санкціями у термін до 10.05.2013року. Відповідно до п.1.1, 2.4.1 КД сплата кредиту і відсотків здійснюється щомісячно до 10 числа наступного місяця рівними частинами в сумі 892,86грн. Відповідно п.4.2 КД у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4 КД, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1,2.6.3,3.2.3,4.4.,5.4 цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Згідно п. 1.3.1. КД в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашщення кредиту , сплати відсотків, можлифих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, кредитор укладає договір іпотеки № НД95і/2006 від 11.05.2006року між Краматорською філією АКБ "Укрсоцбанк" та Іпотекодавцем [PERSON], з заставною вартістю 86 250,00грн. Судом встановлено, що 01.08.2008року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту № Д95і/2006 від 11 травня 2006року, згідно якої з 31липня 2008року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 21% річних (а.с. 46). Суд встановив, що [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору щодо погашення кредиту і відсотків за ним, у звязку з чим, станом на 25 жовтня 2010р. виникла заборгованість у загальній сумі 195160,08грн (а.с.8-10), включаючи заборгованість за кредитом 71 145,20грн., проценти за користування кредитом 52611,28грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 51206,29грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 20 197,31грн. Суд вважає, що у позивача виникло право на дострокове повернення всієї суми кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Однак суд вважає, що при нарахуванні пені позивачем не враховані вимоги ст. 258 ЦК України, згідно яким позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З урахуванням річного строку сума пені за КД складає 24 379,65грн, в тому числі пеня за прострочку по кредиту 15 255,07грн, за прострочку по відсоткам 9 154,58грн (а.с.7-10). Таким чином суд приходить до висновку, що заборгованість за КД станом на 25 жовтня 2010року складає 148 136,13грн, в тому числі 71 145,20грн заборгованість по кредиту, 52 611,28грн сума процентів за користування кредитом, 24 379,65 грн пеня . Згідно ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним КД між Банком та відповідачем [PERSON] 11 травня 2006року був укладений іпотечний договір №НД 95і/2006 (а.с.15-20), відповідно до якого відповідач [PERSON] передав в іпотеку Банку нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 53,7кв.м., житловою площею 29,4кв.м., що знаходиться за адресою м. Дружківка, Донецької області, вул. Нахімова,будинок 43. Судом встановлено, що предмет іпотеки належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дружківською нотаріальною конторою 13.10.2005року за реєстровим №1-2320 (а.с. 44). Відповідно до п.4.1.вказаного договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] Основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також п. 2.4.4. Договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обовязків, встановлених згідно з п.п. 1.4.1,2.1.1-2.1.10 цього Договору, вимагати дострокового виконання іпотекодавцем основного зобовязання, а у разі його невиконання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин суд вважає, що відповідно до положень цивільного законодавства та кредитного договору і договору іпотеки, укладених між сторонами, необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 148 136,13грн , в тому числі 71 145,20грн заборгованість по кредиту, 52 611,28грн сума процентів за користування кредитом, 24 379,65 грн пеня . [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно належний йому на праві власності будинок 43 по вул. Нахімова, м.Дружківкка, на який і повинно бути звернуто стягнення. Згідно зі ст. ст. 39,41 Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки може бути реалізованим за рішенням суду, зокрема і на прилюдних торгах. Суд не може погодитися з доводами представника відповідача [PERSON], що позивач винен спочатку стягнути заборгованість з [PERSON], а тільки потім звертати стягнення на предмет іпотеки, оскільки суд вважає, що в даному випадку позивач має право на спосіб захисту своїх порушених прав як шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором, так і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому позивач має право на свій розсуд обирати спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів. Суд не приймає до уваги доводи представників відповідача, щодо збільшення відсоткової ставки за КД і не повідомлення про це майнового поручителя відповідача [PERSON], оскільки відповідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодаржатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Судом встановлено, що умова про збільшення процентної ставки була передбачено додатковою угодою до КД. Повідомлення іпотекодавця про збільшення відсоткової ставки за основним зобовязанням не передбачено ні умовами договору іпотеки, ні вимогами Закону України «Про іпотеку». Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. По теперішній час кредитний договір, договір іпотеки є дійсними і є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 481,36грн., по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00грн.

Outcome: partial