Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 21 липня 2003 року у відділі Маринівської сільської Ради Берегівського району Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №03. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що на протязі їх сумісного життя відповідач не враховував її інтереси, у зв'язку з чим часто виникали сварки та скандали. Все це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і з початку 2010 року вони припинили шлюбні відносини. В даний час сторони проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача, оскільки він винен в припиненні сімейних відносин. Дитину просить залишити їй на виховання. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Дойчева». Матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно відповідач не надає, тому вона просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що вони припинили підтримувати шлюбні відносини з початку 2010 року та проживають окремо. Заперечує проти сплати судових витрат в органах РАЦС. Не заперечує проти того, щоб після розірвання шлюбу дитина залишилась на вихання позивачці. Також визнав позов в частині стягнення аліментів та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані заримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітню дитину з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. На підставі ст. 183 ч.2 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбних відносин у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження I- ЖД №181555 від 21 липня 2003 року. Згідно зі свідоцтвом про народження батьком неповнолітнього [PERSON] є відповідач [PERSON], актовий запис № 10. Відповідно до довідки №2288 від 13 жовтня 2010 року, виданої Комінтернівською селищною радою Одеської області, неповнолітній [PERSON] проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105, 110 СК України,

Outcome: approved