Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

У листопаді 2010 року Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Шевченківського відділення № 5441 міста Києва (далі [PERSON]) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 23 квітня 2007 року між ним та [PERSON] (далі Клієнт) був укладений Договір № 1317/1 про відкриття фізичній особі працівнику бюджетної установи (отримувачу державної соціальної допомоги) карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (далі Договір),предметом якого є відкриття Банком Клієнту карткового рахунку та здійснення його обслуговування. Відповідно до п. 2.1 [PERSON] у 14-денний строк з дня отримання заяви-анкети Клієнта на відкриття картрахунку з документами, необхідними для відкриття поточних рахунків відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ, видає Клієнту банківську платіжну картку (далі БПК) та персональний ідентифікаційний код (далі ПІН-код), після чого здійснює обслуговування картрахунку. У п. 7.1 [PERSON] визначено, що [PERSON] відкриває відповідачу [PERSON] кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 700 грн. Згідно із п. п. 7.2.1, 7.4 даного [PERSON] проценти за користування кредитом розраховуються Банком на рівні ставки НБУ, в забезпечення виконання зобовязань по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування ним Клієнтом сплачується неустойка у вигляді пені в розмірі облікової ставки НБУ. Відповідно до п. 2.6 [PERSON] Клієнт самостійно регулює ліміт витрат на картрахунку, поповнюючи його у разі необхідності. У разі виникнення перевищення витратного ліміту Клієнт сплачує Банку відповідні проценти за перевищення в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобовязується погасити заборгованість не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Починаючи з лютого 2009 року відповідач [PERSON] став порушувати взяті на себе зобовязання за [PERSON], а саме: погашення заборгованості не здійснюється, проценти та штрафні санкції за перевищення витратного ліміту не сплачуються. Станом на 01 листопада 2010 року [PERSON] має перед Банком заборгованість у розмірі 839 грн. 68 коп., з яких: нарахована та несплачена сума основного боргу в розмірі 700 грн., нараховані проценти за користування кредитом у розмірі облікової ставки НБУ 139 грн. 68 коп. З метою досудового врегулювання спору 05 липня 2010 року [PERSON] направив на адресу відповідача [PERSON] лист-вимогу про погашення заборгованості за № 16/673/03-03-1. Однак, останній заборгованість не погасив. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Просило стягнути на користь Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Шевченківського відділення № 5441 міста Києва із відповідача [PERSON] заборгованість за [PERSON] № 1317/1про відкриття фізичній особі карткового рахунку від 23 квітня 2007 року в розмірі 839 грн. 68 коп. та судові витрати в розмірі 171 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у судовезасідання не зявився, надав суду заяву, у якій зазначає, що позов Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України він визнає, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Згоден сплатити на користь Банку заборгованість за [PERSON] про відкриття карткового рахунку в розмірі 839 грн. 68 коп. та судові витрати. Розяснивши представнику позивача наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 23 квітня 2007 року Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Шевченківського відділення № 5441 міста Києва та [PERSON] уклали Договір № 1317/1 про відкриття фізичній особі працівнику бюджетної установи (отримувачу державної соціальної допомоги) карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Згідно із п. п. 1.1, 2.1, 7.1 [PERSON] відкриває відповідачу [PERSON] картковий рахунок № 2625 у гривнях у розмірі 700 грн. та здійснює його обслуговування на умовах цього [PERSON] та відповідно до нормативних актів НБУ. Банк у 14-денний строк з дня отримання заяви-анкети Клієнта на відкриття картрахунку з документами, необхідними для відкриття поточних рахунків відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ, видає Клієнту платіжну картку типу віза платіжної системи та ПІН-код. У п. п. 7.2, 7.3 передбачено, що за користування кредитом Клієнт зобовязаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених у цьому договорі. Клієнт зобовязаний погашати отриманий кредит та сплачувати проценти за користування ним щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виписки Банку. У разі порушення терміну погашення кредиту та сплати процентів по ньому, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожний день прострочення. Відповідно до умов п. 2.6 [PERSON] Клієнт самостійно регулює ліміт витрат на картрахунку, поповнюючи його у разі необхідності. У разі виникнення перевищення витратного ліміту, Клієнт сплачує Банку відповідні проценти за перевищення в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобовязується погасити заборгованість не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Судом встановлено, що позивач ВАТ Державний ощадний банк України свої зобовязання за [PERSON] про відкриття карткового рахунку виконало повністю, відкрило відповідачу [PERSON] картковий рахунок із лімітом 700 грн., видало йому платіжну картку та персональний ПІН-код. Відповідач [PERSON] своїх зобовязань належним чином не виконує, з лютого 2009 року не погашає заборгованість та не сплачує проценти і штрафні санкції за перевищення витратного ліміту. У звязку з цим, 05 липня2010 року [PERSON] направляв [PERSON] лист-вимогу, у якій вимагав сплатити наявну суму заборгованості, проте відповідач на цю вимогу жодним чином не відреагував, заборгованість не сплатив. Судом встановлено, що станом на 01 листопада 2010 року внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за [PERSON] № 1317/1 про відкриття карткового рахунку від 23 квітня 2007 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за цим договором на загальну суму 839 грн. 68 коп., з яких: 700 грн. нарахована та несплачена сума основного боргу, 139 грн. 68 коп. нараховані проценти за користування кредитом. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконував свої зобовязання перед ВАТ Державний ощадний банк України за [PERSON] № 1317/1про відкриття карткового рахунку від 23 квітня 2007 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 51 грн. та оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 171 грн., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved