Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПП Тернопільська фірма Будівельникпро визнання майнового права на 9 кв.м. критої стоянки для автомобіля № 1, загальною площею 24,00 кв.м., за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок В. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.03.2009 року між нею та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво критої стоянки базовою вартістю на момент підписання договору 115200 грн., яка нею оплачена частково в розмірі 43200 грн., а тому позивач набув майнові права на 9 кв.м. вказаної стоянки. Однак відповідач не виконав умови договору, не здав в експлуатацію зазначений будинок та не передав у власність криту стоянку. У звязку з цим просить визнати за нею майнове право на 9 кв.м. вищевказаного нерухомого майна. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки майнове право виникає у момент повної оплати коштів згідно договору на пайове будівництво і таке право не потребує додаткового визнання в судовому порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі встановив наступні обставини. 11 березня 2009 року між ПП ТФ Будівельникта [PERSON] укладено договір відповідно до умов якого ПП ТФ Будівельник приймає [PERSON] у пайове будівництво на криту стоянку для автомобіля № 1, загальною площею 24,00 кв.м. за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок В(будівельна адреса). Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2011 рік. Позивачем частково сплачено відповідачу вартість критої стоянки в сумі 43200 грн., що не заперечувалось сторонами та підтверджено квитанціями, які були оглянуті в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що зі сторони позивача договір від 11 березня 2009 року виконано в частині оплати 9 кв.м. критої стоянки для автомобіля № 1, загальною площею 24,00 кв.м. за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок В. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачем не подано доказів про закінчення будівництва критої стоянки та здачу будинку в експлуатацію в запланований строк та виконання таким чином умов договору. Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, оскільки по даний час не завершив будівництво критої стоянки, не здійснив дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будинку та не передав криту стоянку позивачу, чим прострочив виконання взятих на себе зобовязань. Відповідно до змісту ст.ст.509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами). Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач набув майнових прав на спірну криту стоянку, а саме право вимоги передачі у її власність даної критої стоянки після завершення будівництва. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на 9 кв.м. критої стоянку для автомобіля № 1, загальною площею 24,00 кв.м. за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок В, згідно договору від 11 березня 2009 року та стягнення з відповідача в користь позивача 37 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 8,50 грн. судового збору.

Outcome: approved