Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

В березні 2008 року позивач, яка діє також в інтересах свого неповнолітнього сина. Звернулася до суду із зазначеним позовом, в обгрунтування якого вказала, що 23 грудня 1994 року відповідач по справі [PERSON], яка являється її матір"ю, без її відома та відома відповідача [PERSON], звернулася до органу приватизації з проханням приватизації квартири [ADDRESS]. В даній заяві, крім підпису її матері, зазначено ще два підписи повнолітніх членів сім'ї заявника, а саме її підпис та підпис відповідача [PERSON], які начеьто належать їм. Однак, ніяких підписів ні вона, ні її брат на заяві не ставили, а дані дії їх матері призвели до того, що на всіх вказаних трьох членів сім'ї відідлом приватизації було видано свідоцтво про право власності на житло. В лютому 2008 року вона отримала постанову Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт 1/3 частини вищевказаної квартири, яка на праві власнсоті належить її брату - відповідачу [PERSON] Лише з даної постанови їй стало відомо про те, що квартира, в якій вони проживають не є державною, в зв"язку з чим виникає необхідність про поновлення строку звернення до суду, який був пропущений з поважних причин. Оскільки передача квартир у приватну власність здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі позивач просить суд визнати недійсними розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду управління житлового господарства Житомирської міської ради від 19.01.1995 року за № 16123 та свідоцтво про право власнсоті на житло. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із вказаних підстав. Відповідач [PERSON] просить суд задовольнити позов, оскільки дійсно вона одноособово займала приватизацією спірної квартири, не поставивши до відома своїх повнолітніх дітей, при цьому їхні підписи були сфальсіфіковані. Від відповідача [PERSON], який перебуває покарання в місцях позбавлення волі, надійшло письмове пояснення відповідно до якого він визнає позовні вимоги. В судовому засіданні його представник також просить суд задовольнити позов. Представники виконавчого комітету Житомирської міської ради, відділу приватизації державного житлового фонду управління житлового господарства Житомирської міської ради в судовому засіданні просять суд відмовити в задоволенні позову, оскільки при оформленні документів на приватизацію житлового фонду спеціалістами відділу приватизації проводиться перевірка всіх наданих громадянами документів, в т.ч. звіряються паспортні дані і приватизація неможлива без особистої присутності осіб, які звертаються до органу приватизації і вони особисто розписуються в заяві. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власнсоті на житло за № 16123 від 19 січня 1995 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду управління житлового господарства Житомирської міської ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в ріних частках являються співвласниками квартири № ЗО по вул. Мануїльського 88 в м. Житомирі (а.с. 8), яке було їм видано на підставі розпорядження даного органу приватизації (а.с. 9) на підставі їхньої заяви від 23 грудня 1994 року (копія заяви а.с. 10). Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2007 року [PERSON] засуджений до п"яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю (а.с. 43-45). Даний вирок суду є чинним ніким не скасований і не змінений в т.ч. в частині конфіскації всього особистого майна. За таких обставин, суд не може прийняти до уваги твердження позивача, а також відповідача [PERSON] відносно того, що остання в грудні 1994 року підробила підписи своїх повнолітніх на той час дітей - [PERSON] і [PERSON], оскільки сам факт підробки підписів має бути доведений в порядку кримінального судочинства, доказів про що позивачем надано не було і подача нею даного позову само по собі містить намагання вирішити цивільні права особи, відносно якої був постановлений вирок суду. З врахуванням зазначеного, суд не може прийняти до уваги як належний доказ висновок судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підписи на заяві з проханням оформити приватизацію державної квартири на ім"я заявників виконані не [PERSON] і [PERSON]. а іншою особою. Крім цього, суд вважає, що на час приватизації права позивача порушені не були, а тому на даний час не можуть підлягати захисту у судовому порядку. Правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі фактично мали місце в період 1994-1995 роках, а тому з врахуванням цивільного законодавства, яке діяло на той час, суд вважає що є необхідність застосування вимог положень ст. 75 ЦК України (в редакції 1963 року) про обов"язковість застосування позовної давності, яка була визначена протягом трьох років і підстав для поновлення строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав суд не знаходить.

Outcome: dismissed