Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Посилалася на те, що вони з відповідачем з 04 травня 1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 21 квітня 2003 року вони з [PERSON] розлучились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надавав та не приймав участі в навчанні та вихованні сина, лише одноразово на рік надавав кошти в сумі 200-300 гривень на день народження сина. В даний час вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, на її неодноразові усні звернення щодо надання матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не відреагував. Зазначила, що відповідач офіційно не працює, однак має мінливий нерегулярний дохід, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 869 гривень щомісячно. Також посилалась на те, що вона раніше вживала заходів щодо отримання аліментів на утримання дитини, зокрема, безпосередньо зверталася до відповідача з приводу отримання коштів. Крім того, в липні 2010 року вона зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів, однак провадження у справі було закрито. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час за період з січня 2007 року по грудень 2009 року в сумі 22790 гривень, понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала частково. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за останні три роки в розмірі 22790 гривень, а також - стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 869 гривень щомісячно до повноліття дитини, понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Надав суду письмові заперечення, в яких позов визнав частково: не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно, в решті позовних вимог просив відмовити за безпідставністю. Представник відповідача позов визнав частково. Пояснив, що відповідач після розірвання шлюбу по можливості надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджує квитанціями про поштові перекази. Зазначив, що відповідач вдруге одружився, на його утриманні в даний час перебуває ще одна малолітня дитина: [PERSON], 03.10.2007 року. Не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно до повноліття дитини. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 07 травня 2003 року їх шлюб було розірвано (а.с.8). Від спільного життя сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Як вбачається з пояснень сторін, неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, аліменти визначаються у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень представників сторін та досліджених матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у гастроентеролога, хворіє та потребує санаторно-курортного лікування (а.с.14-16); на утриманні відповідача є ще одна малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини. Відповідно до ст.21 Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає 977 гривень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 869 гривень щомісячно підлягає частковому задоволенню, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно. Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час за останні три роки в розмірі 22790 гривень слід зазначити наступне. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Відповідно до ст.58, ст. 59 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи те, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що вона вживала заходів одержання аліментів з відповідача за останні три роки, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає.

Outcome: partial