Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

ВАТ КБ «Надра»звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 321 482,51 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 29 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1111/80/МК/2007-840, відповідно до якого [PERSON] як позичальнику було надано кредит в розмірі 42 000 доларів США, зі строком повернення до 17 серпня 2012р. та зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 14,4 % річних. ВАТ КБ «Надра» належним чином виконало зобовязання по видачі кредиту, проте [PERSON], порушивши умови кредитного договору в частині строку повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, допустив виникнення заборгованості. Так як кредит надавався під поруку [PERSON] згідно договору поруки від 29.08.2007р., позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 321 482,51грн. В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги, зазначивши, що розмір заборгованості збільшився та становить 369 871, 64 грн., просив задоволити позов з урахуванням збільшеної суми позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглядати без участі представника банку та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, та їх відсутність не є перешкодою для розгляду справи. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказуючи на те, що [PERSON] договору поруки не підписувала, а відтак відсутні підстави для покладення на неї як на поручителя солідарного обовязку з виконання зобовязань, що витікають з кредитного договору, який було укладено між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Суд заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню . У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2007 р. між ВАТ КБ «Надра»та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 42 000 доларів США на споживчі потреби зі строком повернення 17.08.2012р. та сплатою відсотків за користування кредитом 14,4 % річних. Додатком №1 до кредитного договору сторони визначили графік погашення заборгованості по кредиту та відсотків по ньому. З дубліката меморіального ордера № 725 від 29.08.2007р. встановлено, що [PERSON] було видано кредит в сумі 42 000 доларів США, що у гривневому еквіваленті становило 212 100 грн., та отримання вказаної суми підтверджується його підписом, який виконано на заяві на видачу готівки №725 від 29.08.2007р. З оглянутого в судовому засіданні висновку почеркознавчої експертизи № 536 від 10.09.2010р., що міститься в матеріалах витребуваної судом кримінальної справи порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, встановлено, що підписи від імені [PERSON] в кредитному договорі № 1111/80/МК/2007-840 від 29.08.2007р., в додатку №1 до вказаного кредитного договору та в заяві на видачу готівки № 725 від 29.08.2007р. виконані [PERSON] Сумнівів у достовірності вищевказаного висновку немає та [PERSON] не спростував висновки експертизи, а відтак у суду не підстав ставити під сумнів дійсність кредитного договору. Кредитний договір відповідає положенням ст.1054 ЦК України, належним чином оформлений та підписаний сторонами, є чинним і [PERSON] не оспорений. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. З п.4.1.1 кредитного договору вбачається, що [PERSON] зобовязувався повертати кредит згідно з Графіком повернення кредиту та сплати відсотків включно по 17.08.2012 р. У відповідності до п.4.1.4 кредитного договору, сторони домовились про те, що у випадку невиконання [PERSON] умов кредитного договору, банк має право достроково вимагати погашення наданого кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. З письмового повідомлення ВАТ КБ «Надра»(вих. № 01/184/04 від 13.05.2009р.), яке направлялось на адресу [PERSON] встановлено, що у звязку з виникненням поточної заборгованості банк ставив перед відповідачем вимогу про погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, однак вказана вимога відповідачем була проігнорована. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №1111/80/МК/2007-840 від 29.08.2007р. [PERSON] впродовж 2007-2009 років неодноразово здійснював погашення кредиту та сплачував відсотки за його користування, зокрема, ним було погашено основну суму кредиту в розмірі 8 348 доларів США та сплачено 8237,42 доларів США в рахунок сплати відсотків за користування кредитом, що свідчить про прийняття ним умов кредитного договору, та з квітня 2009 року він припинив виконувати такі зобовязання, а відтак у позивача виникло право достроково вимагати повернення основної суми боргу (кредиту) та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Оскільки розділом 4 Кредитного договору було передбачено умови повернення кредиту і сплати відсотків за його користування та вказані умови було порушено [PERSON], а відтак з нього на користь ВАТ КБ «Надра»слід стягнути заборгованість, розмір якої становить 46 506,60 доларів США, що згідно курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ станом на дату складання розрахунку заборгованості, становить 369 871,64 грн., в тому числі 33 652 долари США залишок суми кредиту (в т.ч. суми кредиту, яку банк вимагає достроково повернути), що в гривневому еквіваленті становить 267 637, 72 грн. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором №1111/80/МК/2007-840 від 29.08.2007р. передбачено, що [PERSON] надається кредит зі сплатою відсотків за його користування з розрахунку 14,4 % річних, а з огляду на те, що залишок боргу зі сплати процентів за користування кредитом становить 8790,96 доларів США, що згідно курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ, становить 69 915,38 грн., а тому вказана сума також підлягає стягненню з нього. У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Розділом 3 кредитного договору у разі порушення строків сплати відсотків за користування кредитом чи строків повернення кредиту передбачена відповідальність позичальника, відповідно до якої він зобовязаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня. Крім того, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом позивальник сплачує банку штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості з повернення кредиту, а відтак з [PERSON] на користь банку слід стягнути штрафні санкції за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків за його користування : пеню за прострочення сплати кредиту в розмірі 23 603,21 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору в розмірі 8 715,33 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). [PERSON], як це передбачено ст.ст.10,60 ЦПК України, не представив суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, а також розмір штрафних санкцій. З оглянутого в судовому засіданні висновку почеркознавчої експертизи № 531 від 31.08.2010 р., що міститься в матеріалах витребуваної судом кримінальної справи порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, встановлено, що підпис в графі «Поручитель»в договорі поруки від 29.08.2007р. виконаний не [PERSON], а іншою особою. Позивач не спростував висновку вказаної експертизи, та представник позивача питання про проведення іншої експертизи не ставив. Правочин це вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Виходячи із засад свободи договору, та беручи до уваги заперечення відповідачки щодо підписання договору поруки та категоричний висновок експертизи, судом не було встановлено, що зі сторони [PERSON] мало місце волевиявлення на укладення договору поруки. Відповідно до ч.3 ст.10, 60 ЦПК України відповідачка [PERSON] заперечила проти позовних вимог, та вказані заперечення знайшли своє підтвердження у категоричному висновку почеркознавчої експертизи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки [PERSON] підпису не вчиняла, а відтак і не висловлювала свого волевиявлення на укладення договору поруки, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що у неї виникло будь-яке зобовязання перед позивачем, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для покладення на [PERSON], як на поручителя, обовязку відповідати в солідарному порядку за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 111/80/МК-2007-840 від 29.08.2007р. На підставі викладеного та

Outcome: approved