Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, зазначивши, що їй та відповідачеві належить на праві спільної сумісної власності однокімнатна квартира №75 в будинку №2«б» по пр.Металургів у м.Запоріжжі. Право власності на квартиру зареєстроване в ОП ЗМБТІ. Під час приватизації домовленості щодо збільшення або зменшення часток співвласників не було, тому вважає що частки співвласників на квартиру є рівними, що не суперечить вимогам закону. Оскільки відповідач ухиляється від укладення нотаріально посвідченого договору про визначення часток у спільному майні, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом свого законного права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що після розірвання шлюбу у спірній квартирі вона не проживає, всі правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача, можливості досягти з відповідачем домовленості про вирішення даного питання в нотаріальному порядку не має. Відповідач пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачкою не спілкується, проти рівності часток у праві спільної власності на спірну квартиру не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом зясовано та не заперечується сторонами, що квартира №75 в буд. №2«б» по пр. Металургів у м. Запоріжжі на підставі Свідоцтва про право власності на житло №386, виданого 10.04.2002 року Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської Ради, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. Загальна площа квартири становить 29,09 кв.м., в тому числі житлова площа 15,42 кв.м. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На підставі вказаного свідоцтва квартира за адресою м. Запоріжжя пр. Металургів буд. 2«б» кв. 75 зареєстрована ЗМБТІ на праві спільної сумісної власності громадян [PERSON], [PERSON], про що здійснено запис у реєстровій книзі за №270 від 14.05.2002р. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 29), технічним паспортом на квартиру, який є складовою частиною цього свідоцтва, (а.с.6-7). Оскільки судом встановлено та не заперечується сторонами, що вказана квартира є спільним майном сторін, між співвласниками ніяких договорів щодо порядку користування власністю не укладено, то суд виходить з рівності часток кожного, і вважає, що частка кожного з власників вказаної квартири у спільній сумісній власності становить 1/2. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] на квартиру №75 в буд. №2«б» по пр. Металургів у м. Запоріжжі та визначити, що зазначена квартира належить їм на праві спільної часткової власності в рівних частках, тобто по ? кожному.

Outcome: approved