Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач просить визнати не дійсним договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області по вул. Леніна, 68А, від укладений 14 грудня 2001року у Новоодеській державній нотаріальній конторі між [PERSON] та [PERSON] Михайловичем, та визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок. В судовому засіданні позивач пояснив, що в 2001 році його син [PERSON] запропонував йому укласти договір довічного утримання, тобто буде утримувати та доглядати його та його дружину, допомагати по господарству тощо, проживаючи зі своєю родиною в будинку позивача, але до смерті позивач залишатиметься власником вказаного будинку, на що позивач погодився та 14 грудня 201 Ороку в Новоодеській державній нотаріальній конторі уклав з відповідачем договір тексту якого не читав, вважаючи що в ньому передбачено всі права і обов'язки за договором довічного утримання, про який вони домовились. Позивач пояснив, що перші пів року відповідач задовільно виконував свої обов'язки по договору довічного утримання, але згодом припинив забезпечувати його харчуванням та доглядом, не виконував жодних свої обіцянок, і позивач самостійно лагодив будинок та господарські споруди, купував ліки та продукти тощо. У 2009році позивачу стало відомо, що [PERSON], збирається продати його будинок та всі господарські споруди, і знайшовши раніше укладений договір він звернув увагу на те, що замість договору довічного утримання там був договір дарування. Позивач зазначив, що таким чином він підписав, вказаний договір дарування в наслідок помилки не звернувши уваги на його дійсну правову природу, чого він не бажав, а тому він вирішив звернутися до суду з позовом до відповідача про визнання договору дарування укладеного 14 грудня 2001року у Новоодеській державній нотаріальній конторі не дійсним. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. З матеріалів справи видно, що 14 грудня 2001 року у Новоодеській державній нотаріальній конторі між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області по вул. Леніна, 68А, і складається з: самого житлового будинку А-1, житловою площею 73,6кв.м.; сараю Б-1; сараю В-1; сараю Г-1; підвалу Д-1 п/д; огорожі 1, 2; споруди 3,4. Заслухавши пояснення [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку вищевказаний договір дарування є недійсним, так як був підписаний позивачем внаслідок помилки та не усвідомлюючи дійсну правову природу вказаного договору. Відповідно до ч.1 ст.243 ЦК УРСР в редакції 1963року який діяв на час укладення договору, за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні у власність. Дарувальник добровільно позбавляє себе права власності на майно, н при цьому на меті отримання будь-яких вигод матеріального чи морального характеру з боку обдарованого, у свою чергу обдарований набуває права власності на ма відсутності з його боку обов'язків надання таких вигод. Однак як вбачається з пояснень сторін позивач мав цілеспрямоване бажання набуття матеріальної вигоди у вигляді догляду за ним та його дружиною. Згідно положень ст. 56 ЦК УРСР в редакції 1963року рівно як і ст.229 ЦК України угода укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, може бути недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки. Згідно ст.48 ЦК УРСР в редакції 1963року недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість в грошах, якщо ніші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. З наведеного видно, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі ст.56, ч. 1 ст.243 ЦК УРСР в редакції 1963року, ст.229 ЦК України,

Outcome: approved