overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 04.03.2006 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені з початку 2010 року через те, що вони перестали розуміти один одного, втратили почуття пошани та любові. Збереження сімї вважає не можливе, суперечить їх інтересам. 28.02.2010 року через те, що вони не знаходили спільну мову, не могли вирішувати спільні сімейні питання, не розуміли один одного, у всьому суперечили. Вважає, що сімя розпалась остаточно та примирення не можливе. В звязку з цим, просив розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Представник відповідачки в судовому засіданні підтримав думку відповідачки та просив розірвати шлюб між сторонами. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №54 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як зазначили в судовому засіданні сторони з початку 2010 року вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають наміру відновлювати шлюбні відносини та жити разом. З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам останніх, а тому позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, напривав суду заяву, у якій просить слухати справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.08.1994 року у Руськотишківській сільській Раді Харківського району Харківської області, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №19, але подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] комітету Кіровської районної ради м. Дніпропетровська, третя особа - Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про надання строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 04.04.2010 року померла [PERSON] Мойсієвна, яка була матірю [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Однак позивачкою був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тяжкою хворобою. В судовому засіданні, позивачка просила суд продовжити строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Мойсієвни. Представник відповідача [PERSON] комітету Кіровської районної ради м. Дніпропетровська [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа - Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, надала на адресу суду заяву с проханням розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] Мойсієвни. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, оскільки позивачка є донькою померлої - [PERSON] Мойсієвни, то вона відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Після смерті [PERSON] Мойсієвни, відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 24.06.83р. Про практику розгляду судами України справ про спадкування, ст. 1272 ЦК України, суд розглядає заяви про продовження строку на прийняття спадщини за правилами позовного провадження та встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У даному випадку [PERSON] був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з повноважних причин, оскільки позивачка разом з [PERSON] Мойсієвною мешкали у іншій країні на час смерті останньої. У встановлений законом строк позивачка прибула до нотаріальної контори в останній день з метою звернення з заявою про прийняття спадщини, однак був вихідний день. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 26.08.2008 року. В обґрунтування позову посилається на те, що через часті сварки, непорозуміння з різних причин, не можливості знаходження спільної мови при вирішенні окремих питань їхні сімейні стосунки не склалися. Їхня сімя розпалася з лютого 2010 року, спільне господарство не ведеться. Неповнолітніх дітей не мають. В письмовій заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідачка не з'явилася. Враховуючи, що вона про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, однак про причини неявки суду не повідомляла, суд у відповідності зі ст.169 ч.4 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2008 року (а.с. ). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачкою. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що на протязі певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

В квітні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» в особі Миколаївської філії звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за не оплату телекомунікаційних послуг. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є абонентом ВАТ «Укртелеком» і користується телефоном № 22-91-07, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. У звязку з несплатою відповідачем телекомунікаційних послуг утворився борг, який складає 488,33 грн. З них заборгованість по абонентській платі складає 454,20 грн. Згідно ст. 625 ЦК України збитки від інфляції складають 53,72 грн.; три проценти річних - 13,79 грн. Посилаючись на наведене та на положення п. 5 ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг ст..625 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 555,84 грн. заборгованості та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено договір про надання послуг електрозвязку від 11.06.2002 р. Відповідач є абонентом ВАТ «Укртелеком» і користується телефоном № 22-91- 07, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. Станом на 19.03.2010 р. заборгованість відповідача по абонентській платі складає 454,20, за платну довідку 009- 1,27 грн., а також за міжміські телефонні розмови - 32,86 грн., а всього - 488,33. Відповідно до гі. 5 ст.ЗЗ Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонент зобовязаний своєчасно оплачувати телекомунікаційні послуги. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних ' від простроченої суми. Враховуючи те, що відповідачка прострочила виконання зобовязання, тому сума боргу підлягає індексації, а також підлягають стягненню 3% річних. Таким чином позовні вимоги ВАТ «Укртелеком» про стягнення заборгованості підлягають повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу підтримала та суду пояснила, що 28 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] про що зроблено актовий запис про одруження за №8. Від спільного проживання в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними часто виникали сімейні конфлікти під час яких відповідач неодноразово вчиняв щодо неї дії фізичного характеру. Спільно не проживали приблизно шість місяців, а потім знову почали спільне проживання, однак в їхніх стосунках позитивних змін не відбулось. Наміру миритись більше немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 01 жовтня 2010 року заперечував щодо розірвання шлюбу, а в наступні судові засідання не з'являвся , причини неявки суду не повідомляв. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серія 1-НМ №012960, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що 28 січня 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON], про що було зроблено актовий запис за №8. 02 серпня 2006 року від спільного проживання в шлюбі у подружжя [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №043766, яке видане 11 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із пояснень позивача в них різні погляди на життя, несумісні характери, внаслідок чого між ними часто виникають сімейні скандали, що супроводжуються фізичним насильством з боку відповідача. Крім цього, сторони не бажають відновлювати шлюбні відносини, про що свідчить наданий їм термін для примирення, яким вони не скористались. Викладені обставини свідчать, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінити прізвище на [PERSON]. На підставі ст.ст.110,112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю. Пояснила, що 08 вересня 2001 року між нею і [PERSON] у виконавчому комітеті Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №6. Від спільного проживання в шлюбі в них 16 листопада 2005 року народився син [PERSON], який проживає разом з нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Спільне проживання між нею та відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь між ними. Відповідач не працював, не утримував сімю. На її неодноразові прохання відповідач не змінив поведінки. Спільно не проживають, вона перейшла проживати до своїх батьків в с.Путятинці Рогатинського району. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №072142, виданого виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано- Франківської області 08 вересня 2001 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №6. Від спільного проживання в шлюбі 16 листопада 2005 року в подружжя народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія I- НМ №125594, виданим 24 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Крім того, суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин. У обох сторін по справі наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON]С звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що 20 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №542. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин мають доньку Марію, [INFO] Під час сімейного життя у сторін виникли різні погляди на життя, різні характери, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім'я фактично розпалася, тому позивач бажає розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, відповідно до телеграми, що надійшла до суду позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви, що надійшла до суду, позовні вимоги визнав та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: *копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7), *копію свідоцтва про народження (а.с.8), інші матеріали справи, вважає, що сім'ю примиряти не доцільно, однією родиною вони не проживають, на примирення не згодні. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС суд стягує з відповідача, звільнивши [PERSON] від сплати витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за договором позики на сумму 22385 грн. Позивач вказав, що 22.12.2009 року відповідач за договором позики, який був посвідчений письмово у вигляді розписки отримав від позивача гроші у сумі 22385 грн, з обов'язком повернути данні гроші до 22.04.2010 року, але у зазначений термін гроші повернуті не були і до сьогоднішнього часу відповідач у добровільному порядку не повертає отримані гроші. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 22385 грн, а також судові витрати у розмірі 344 грн. В судовому засіданні представник позивача наполягає на вимогах позову, просить їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечень не має, згодна сплатити борг. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач 22.12.2009 року за письмовим договором отримав від позивача позику на суму 22385 грн, з зобов'язанням повернути надані кошти, однак відповідач не виконав своїх зобов'язань і до теперішнього часу не повернув надані йому кошти, а тому з відповідача необхідно стягнути борг у сумі 22385 грн, у повному обсязі, а також судові витрати у розмірі 344грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказшшм позовом посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.1991 року є власником квартир № 27 по вул. К.Маркса, 84 в м. Шепетівка. У вказаній квартирі з 06 листопада 2007 року зареєстрована відповідач [PERSON] Реєстрацію відповідача у вказаній квартирі проведено з зв'язку з укладенням останньою та її сином 12 липня 2007 року шлюбу, який розірваний в жовтні 2009 року. Після розірвання шлюбу з її сином, позивач дозволила проживати відповідачці у квартирі до закінчення навчального року дочкою останньої [PERSON], [INFO]. З червня 2010 року відповідач з дочкою зашшила квартиру та стала проживати за іншою адресою, і до цього часу квартирою не користується. Оскільки має намір реалізувати своє право на отримання субсидії, а відповідач не бажає доборовільно виписатись з квартири, просить задоволити позов. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві та пояснила, що відповідач у спірному житлі фактично не проживає з травня 2010 року, так як виїхала на постійне проживання в іншу місцевість. Відповідач позов визнала та пояснила, що після закінчення її дочкою, [INFO], школи, у травні 2010 року переїхала проживати в м. Рівне, де винаймає житло і проживає до цього часу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не порушує прав обов'язків та інтересів інших осіб, не суперечить закону. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], яка належать їй на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.1991 року. У вказаній квартирі з листопада 2007 року прописана відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою квартального комітету від 01.10.2010 року, інформацією на запит суду СГІРФО Шепетівського МВ від 02.11.2010 року №19118, та сторонами не оспорюється. Шлюб між [PERSON] та сином позивача [PERSON] розірваний 28 жовтня 2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії 1-БВ№ 044816. Відповідно до Ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України, якщо з жилого приміщення на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті вибуває член сім'ї, то такий втрачає право корисіування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідач стверлида суду, що шлюб з сином позивача розірвала в жовтні 2009 року і вибула на постійне місце проживання в м. Рівне за місцем навчання дочки в травні 2010 року. Таким чином відповідача слід визнати втратившою право користування належним позивачу на праві власності житлом з 01 червня 2010 року.

Outcome: approved