Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що 13.07.2010 між ним та [PERSON] укладений письмовий договір позики за яким він передав останньому 15000 доларів США в національній валюті в розмірі 119250 грн. які останній зобовязався провернути через місяць. В забезпечення виконання договору [PERSON] надав в заставу належну йому квартиру № 14 в будинку № 65-А по пр. 50-річчя ВЛКСМ в м. Харкові та, окрім цього, видав довіреність на імя позивача надаючи можливість, в разі неповернення боргу, реалізувати останнім заставлене майно. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, ухиляється від цього та анулював вказану вище довіреність, в звязку з чим позивач просить задовольнити позов та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу. В суді представники позивача підтримали позовні вимоги, наполягли на їх задоволенні та дали пояснення відповідно до обставин, викладених в позові. Окрім того, зазначили, що метою позову не є заволодіння квартирою відповідача і позивач згоден укласти мирову угоду з відповідачем, аби тільки останній повернув кошти, які позичив, проте, враховуючи небажання [PERSON] виконувати умови договору, вважає єдиним способом повернення своїх коштів звернення стягнення на предмет застави. Відповідач проти позову заперечував і пояснив, що дійсно, під впливом малознайомих йому людей підписав договір позики на суму 10000 доларів США, проте ніяких коштів за договором не отримував. Обставини, що примусили його підписати договір, видати довіреність на реалізацію своєї квартири виклав у зверненнях до правоохоронних органів. Договір і розписку, у тому вигляді, в якому вони долучені до матеріалів справи, а саме на суму 15000 доларів США, він не підписував, хоча і не заперечує, що підпис в документах належить йому. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини. Між позивачем та [PERSON] 13.07.2010 укладений договір позики (безпроцентної) (далі Договір), за яким останній отримав 119250,00 грн., що на момент укладення договору становить 15000 доларів США строком на 1 місяць. Згідно п. 3 Договору він набирає чинності з моменту передання грошей позикодавцем позичальникові під розписку (а.с. 7). Оригінали Договору та відповідної розписки оглянуті в судовому засіданні, та копія останньої долучена до матеріалів справи (а.с. 66). Відповідно до п. 6 Договору позичальник в забезпечення повернення позики надає в заставу належну йому на праві приватної власності квартиру № 14 в будинку № 65-А по пр. 50-річчя ВЛКСМ в м. Харкові. При цьому п. 7 Договору передбачено, що останній зобовязується в разі невиконання умов договору щодо повернення суми позики засвідчити його нотаріально та сплатити пеню в розмірі 5 відсотків за кожний місяць прострочення виконання договору. Гарантуючи виконання взятих на себе зобовязань відповідач довіреністю від 15.07.2010 уповноважив позивача продати спірну квартиру, яка належить йому на праві приватної власності в разі їх невиконання (а.с. 8-9). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Не виконавши умов Договору відповідач 16.09.2010 скасував видану раніше довіреність, про що свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстру довіреностей (а.с. 67). Аналізуючи надані судові докази, суд приходить до висновку про доведеність факту укладання Договору між сторонами та його невиконання з боку відповідача. Клопотань щодо допиту свідків, витребування доказів чи проведення експертиз від сторін не надійшло. Посилання [PERSON] на те, що його квартирою намагались заволодіти шахрайським шляхом спростовується постановою Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 05.11.2010 складеною за результатами перевірки звернення останнього (а.с. 38-39). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З посиланням на викладене суд вважає обґрунтованим розмір розрахованої позивачем пені, який складає 7751,25 грн. за 39 днів прострочення виконання зобовязання на момент подачі позову Відповідно до ст. 20 Закону України Про заставуу разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставоутримувач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави. Ці ж положення містяться і в ст.ст. 589-590 ЦК України, які передбачають, окрім іншого, що застава нерухомого майна є одним з видів застави іпотека. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, в разі чого нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду, окрім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета застави. Згідно ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Відповідач не підпадає під перелік осіб, які не можуть бути виселені. За вказаних умов суд приходить до висновку, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню, окрім вимоги, щодо визначення початкової вартості заставленого майна. Так позивач посилається, що початкова вартість квартири № 14 в будинку № 65-А по пр. 50-річчя ВЛКСМ в м. Харкові, загальною площею 51,6 кв.м., була визначена між ним та відповідачем за усною домовленості в розмірі 159000 грн., проте жодного доказу існування такої домовленості судові не надано. Обєктивних даних щодо ринкової вартості вказаної квартири матеріали справи не містять, отже відсутні правові підстави для визначення початкової її вартості в судовому рішенні. Вказане питання може бути вирішено під час виконання судового рішення відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial