overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачкою, в якому вони знаходяться з 1990 року, мотивуючи тим, що їхнє подружнє життя не склалось з причини того, що між ними виникали суперечки та сварки з приводу ведення спільного сімейного бюджету та господарства. З 2006 року він переїхав на інше місця проживання та з того часу шлюбні стосунки з відповідачкою не підтримує, спільне господарство не веде. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Від шлюбу мають неповнолітнього сина Радіона, [INFO]. У судовому засіданні позивач на позові наполягав. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, без поважних причин, а тому суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 03 листопада 1990 року сторони зареєстрували шлюб Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 68, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 297202 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина Радіона, [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії V-ЖД № 326293 (а.с.3а). Подружнє життя сторін не склалося, що підтвердив позивач в судовому засіданні. Неявку відповідачки в судове засідання суд розцінює як небажання зберегти сімю. При таких обставинах, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, отже шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

24.11.2010 року ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду з вищевказаним позовом. Вказав, що 24.07.2008 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір , згідно якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 7000 грн. із оплатою 330 грн.40 коп. на місяць до 15 числа поточного місяця під 32: на місяць. Відповідачка курко Г.В. несвоєчасно та не в повному обсязі виконала взяті на себе грошові зобовязання, маючи станом на 12.10.2010 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 11469 грн.81 коп., а тому просив стягнути вищевказану суму на користь ВАТ КБ «Надра», а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю і підтвердив вищевказані обставини. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення і проти такого вирішення справи не заперечує представник позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а саме: копію кредитного договору № дог 19/284/2008-980 укладеного 24.07.2008 року між сторонами по справі; розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором, сума якої станом на 12.10.2010 року становить 11469 грн.81 коп.; копію вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором; копію меморіального ордеру №526 від 24.07.2008 року, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного і ст.ст.526, 554, 629 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відтворенню не підлягає, оскільки вони не можуть знайти порозуміння і на данний час спільною сім"єю не проживають та не ведуть спільного господарства. На цих підставах позивачка просить шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею. В суд позивачка та відповідач не з'явилися, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб серії І-БК №055285, виданого 03.09.2000р. Капустинською сільською радою Володарського району Київської області, вбачається, що сторони 03 вересня 2000 року уклали шлюб. З свідоцтва про народження вбачається, що сторони на данний час мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на данний час спільно не проживають і їх сім"я розпалась остаточно і поновленню не підлягає, зскільки позивачка не бажає примирятись та проживати однією сім"єю з відповідачем. Враховуючи вказані пояснення позивачки, а також те, що відповідач заперечень відносно лозову суду не надав, позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до впевненості, що юдальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про юзірвання шлюбу підлягають задоволенню. Із заяв сторін вбачається, що вони домовились, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишаться проживати з матір"ю, тому суд, враховуючи інтереси дитини, погоджується ; вказаним, Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінюється на дошлюбне, оскільки вона зе заявляла про таку вимогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути на користь Акціонерного банку „Київська Русь з [PERSON] заборгованість в сумі 32521 грн. 91 коп. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір 29 серпня 2007р., зобовязання за яким позивач виконав повністю - надав відповідачу кредит в сумі 30000 грн., а відповідач, свої зобовязання не виконав належним чином: станом на 14.08.2009 року не сплатив на користь позивача основну суму заборгованості по кредиту, заборгованість за несплаченими відсотками, штраф за прострочення погашення кредиту та штраф за прострочення погашення відсотків, а всього суму 32521 грн. 91 коп. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: кредитного договору від 29 серпня 2007р. між сторонами (а.с.7, 8); виписок по особовому рахунку та заяви на видачу готівки (а.с.10, 12-30), а також розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.9, 10), суд встановив наступні факти: між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір 29 серпня 2007р., зобовязання за яким позивач виконав повністю - надав відповідачу кредит в сумі 30000 грн., а відповідач, свої зобовязання не виконав належним чином: станом на 14.08.2009 року не сплатив на користь позивача основну суму заборгованості по кредиту, заборгованість за несплаченими відсотками, штраф за прострочення погашення кредиту та штраф за прострочення погашення відсотків, а всього суму 32521 грн. 91 коп. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права приватної власності, в якому стверджує, що він являється власником житлового будинку № 19, що по вул. Леніна в с. Війтівка Бершадського району. В 2010 році даний житловий будинок переобладнав у нежитлове приміщення ветеринарної аптеки. Але поскільки він не отримав дозвіл на перебудову та на виготовлення проектної документації, внаслідок чого був порушений передбачений законом порядок здійснення будівництва, то тепер позбавлений можливості набути право власності на новостворене майно, тому змушений звернутися в суд із даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати за ним право власності на нежитлову будівлю ветеринарну аптеку, розташовану по вул. Леніна, 19 в с. Війтівка Бершадського району. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - голова Війтівської сільської ради Бершадського району [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подав до суду заяву, в якій повідомила, що позов визнає і просить справу слухати у її відсутність. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником цілого житлового будинку № 19, розташованого по вул. Леніна в с. Війтівка Бершадського району та земельної ділянки площею 0,157 га, на якій розташовані вищезазначені житловий будинок та споруди і дана земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Судом встановлено, на вищезазначеній земельній ділянці позивачем здійснено перебудову даного житлового будинку на нежитлову будівлю ветеринарну аптеку, яка завершена у 2010 році. Тобто, перебудова здійснена без отримання відповідного дозволу на будівництво та виконання будівельних робіт і на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, тому, в порядку ч.І ст. 376 ЦК України дане будівництво вважається самочинним. З технічного висновку № [NUMBER] «Архітектурно -будівельного інжинірингу» м. Вінниця про стан будівельних конструкцій слідує, що несучі та огороджувальні конструкції ветеринарної аптеки, розташованої по вул. Леніна, 19 в с. Війтівка Бершадського району відносяться до задовільного стану і придатні для безпечної експлуатації по призначенню при умові дотримання правил експлуатації та інженерного забезпечення будівлі, не перевищенні нормативних навантажень на будівельні конструкції згідно діючих норм та не допущенні дій техногенного характер, які призводять до руйнування, або порушення експлуатаційних характеристик конструкцій. Отже, на підставі вищезазначеного, в порядку ч.5 ст. 376 ЦК України, згідно якої на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на дане нерухоме майно - нежитлову будівлю ветеринарну аптеку, розташовану по вул. Леніна, 19 в с. Війтівка Бершадського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тернівської сільської ради Бершадського району про визнання правочину дійсним та визнання права власності на цілий житловий будинок № 14 по вул. 100 річчя Леніна в с. Тернівка Бершадського району Вінницької області. В заяві стверджує, що 18.12.1992 року рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників КСП «Україна» с. Тернівка Бершадського району Вінницької області було прийнято рішення про продаж житлового будинку № 14, що по вул. 100 річчя Леніна в с. Тернівка Бершадського району громадянину [PERSON], в подальшому договір купівлі - продажу даного майна був посвідчений посадовою особою Тернівської сільської ради Бершадського району. З того часу він користується і володіє даним житловим будинком в с. Тернівка Бершадського району Вінницької області. Але розпорядитися даним майном не має можливості, оскільки вищезазначений договір купівлі - продажу не відповідає вимогам чинного законодавства, тому він змушений звернутися в суд з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на цілий житловий будинок № 14, що по вул. 100 річчя Леніна в с. Тернівка Бершадського району. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному рбсязі. Представник позивача - адвокат [PERSON] також позов підтримала. Представник відповідача - голова Тернівської сільської ради Бершадського району [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій повідомив, що позов визнає і просить справу розглянути у його відсутність. Суд вислухавши пояснення позивача та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 18.12.1992 року рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників було прийнято рішення про укладення договору купівлі - продажу між [PERSON] і КСП «Україна» с. Тернівка Бершадського району та передачу житлового будинку № 14, що по вул. 100 річчя Леніна в с. Тернівка Бершадського району [PERSON], що підтверджується протоколом зборів № 1 від 7.02.1992 року. Згідно ч.4 ст. 203, ст. 208, ч.І ст. 209 ЦК України фізичних осіб на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян вчинюється у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, тобто правочин має вчинятися у формі встановленій законом. Судом встановлено, що вищезазначений договір купівлі - продажу не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлених ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст. 220 ЦК України, при домовленості щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, тому на підставі вищезазначеного договір купівлі -продажу житлового будинку між сторонами по справі слід визнати дійсним, і на підставі даного договору за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на цілий житловий будинок № 14, що по вул. 100 річчя Леніна в с. Тернівка Бершадського району Вінницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 06.12.2008 року виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 16 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу мають доньку Христину, [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, як стверджує позивач в тексті позовної заяви подружні відносини між сторонами припинені, у вересні 2009 році відповідач, забравши дитину, переїхала проживати до своїх батьків, сторони не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, що шлюб між сторонами існує формально, він на даний час проживає з іншою жінкою, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню так як сімя розпалась остаточно, шлюбних відносин сторони не підтримують, позивач має іншу сімю, шлюб існує формально. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають, подружжя не проживає разом та не веде спільного господарства. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їхньої доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Територіальної громади в особі Шершнівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку. Свій позов мотивували тим, що на території Шершнівської сільської ради знаходиться земельна ділянка, площею 6,66 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, що належала на праві приватної власності їхньому батькові [PERSON], який помер 16.06.2006 року. Після смерті батька їх мама [PERSON] прийняла спадщину, зокрема зазначену земельну ділянку, отримавши свідоцтво про прийняття спадщини, однак, не встигла отримати правовстановлюючий документ державний акт про право власності на земельну ділянку, так як померла 15.06.2007 року. Відсутність вказаного державного акта позбавляє їх можливості отримати спадщину після смерті матері, а тому вони вимушені були звернутись до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] прохають суд визнати за ними право власності на 1/3 частину кожному на земельну ділянку площею 6,66 га з цільовим її призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шершнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши позивачів, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 16.06.2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16), який був батьком позивачів, що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.18-19). Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], зокрема на земельну ділянку, яка розташована на території Шершнівської сільської ради (а.с.14), прийняла його дружина і мати позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщини за законом (а.с.21). Однак, [PERSON] не встигла отримати державний акт на землю, оскільки померла 15.06.2007 року (а.с.17). Відсутність державного акта на ім»я [PERSON] позбавляє права її спадкоємців позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримати у спадщину вищевказану земельну ділянку, оскільки після смерті власника земельної ділянки державний акт не видається. Крім цього, суд також бере до уваги те, що вини позивачів у колізіях, що виникли в правовому полі немає, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельні ділянки у них немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлого 11 листопада 2002 року [PERSON], який є її батьком. В шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як після смерті батька користується житловим будинком, обробляє земельну ділянку, крім того не була обізнана про термін прийняття спадщини. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала вказаний позов з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району надав суду лист з клопотанням про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 листопада 2002 року в Житомирському ТМО помер [PERSON] (а.с.6). Після смерті батька [PERSON] позивачка фактично прийняла спадщину, а саме проводила поточний ремонт в житловому будинку, вживала земельну ділянку, тривалий час займалася зібранням документів необхідних для оформлення спадщини у зв'язку з чим зверталася до відповідних органів. Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк визначений для прийняття спадщини з поважних причин, тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22.12.2001 року між ним та відповідачем у міському відділі РАГС Львівського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що між ним та дружиною втрачені почуття поваги та любові, примирення між ними неможливе, сімя розпалась остаточно, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Вказував, що шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені з червня 2010 року. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно і на примирення він не згодний. Просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2001 року між сторонами у міському відділі РАГС Львівського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сварки на побутовому грунті фактично призвели до втрати сторонами почуття поваги і кохання один до одного та розпаду сімї. Сімейні та шлюбні стосунки між сторонами припинені з червня 2010 року. Спір щодо розподілу майна та місця проживання дитини відсутній. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сімя [PERSON] розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, а також приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між ними - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved