overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із просьбою стягнути із відповідача збитки завдані самовільною порубкою лісу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та в обґрунтування останніх пояснив, що 05.08.2010р. [PERSON], перебуваючи в лісовому масиві Витківського лісництва, вчинив порубку деревини породи сосна звичайна, чим спричинив майнову шкоду ДП «Радехівське ЛМГ» на суму 3113,48грн.. Відповідач добровільно усунути шкоду відмовляється. Просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Про причини неявки у судове засідання, суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Як вбачається з протоколу про адміністративне порушення вимог лісового законодавства від 05.08.2010р., [PERSON] 05.08.2010р. у кварталі 99/10 Витківського лісництва здійснив незаконну порубку дерева породи сосна звичайна в кількості одна штука (а.с.4). Із пояснень [PERSON] від 10.08.2010р. та 13.10.2010р. вбачається, що останній ствердив факт незаконної порубки дерева, оскільки йому були необхідні дошки (а.с.8-9). Рубаючи дерева у кварталі 99/10 Витківського лісництва без відповідного на це дозволу, [PERSON] спричинив тим самим шкоду ДП «Радехівське ЛМГ», оскільки вказане лісництво знаходиться у їх віданні. Розрахунком нарахування заподіяного збитку незаконним пошкодженням дерев до ступеня припинення росту в ДП «Радехівське ЛМГ» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. №665 визначається розмір спричиненої відповідачем шкоди (а.с.6). У відповідності до ст.1 Лісового Кодексу України - «... ліси України є її національним багатством і ... перебувають під охороною держави». У свою чергу, незаконні дії відповідача, тобто порушення вимог Інструкції про справляння збору за спеціальне використання лісових ресурсів та користування земельними ділянками лісового фонду від 15.10.1999р. за №91/241/12 9/23 6/5 65 (із подальшими змінами тадоповненнями), а саме - неотримання відповідного дозволу на порубку дерев, потягнуло за собою спричинення шкоди. А, оскільки ДП «Радехівське ЛМГ» являється розпорядником лісових угідь в Витківському лісництві, то тим самим суд вважає, що шкода, спричинена підприємству в сумі 3113,48грн. підлягає до відшкодування особою, яка заподіяла шкоду у повному обсязі (ст.1166 ЦК України). У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка просить суд стягувати аліменти із відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON], 23.12.2010р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн., починаючи з дня подачі заяви і до настання її повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повній мірі та в їх обґрунтування пояснила, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Не маючи постійного місця роботи регулярно виїжджає на роботу за кордон та, відповідно має мінливий і нерегулярний дохід. Позов просить задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погодившись із заявленими вимогами щодо розміру аліментів. Вказує на те, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, однак доказів щодо цих обставин суду не надав. Вислухавши пояснення позивачки та заперечення відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково із наступних міркувань. Судом встановлено, що під час перебування в шлюбі [PERSON] з [PERSON], який розірвано 21.10.2008р. (а.с.2), у них 29 грудня 2003 року народилася [PERSON] (а.с.З) і, яка проживає разом із позивачкою (а.с.4). Вказані докази сторонами не оспорюються, а тому у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України визнаються судом належними та допустимими. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання [PERSON] правомірною. При визначенні розміру аліментів, судом враховується те, що як вбачається із пояснень позивачки у неповнолітньої [PERSON] стан здоров'я задовільний, вона також не є інвалідом, не страждає на тяжке захворюрання і їй не заподіяне каліцтво. Неповнолітня [PERSON] джерел самостійного доходу не має. Окрім наведеного, судом враховуються і ті обставини, що стан здоров'я відповідача, як вбачається із його показів у судовому засіданні, задовільний. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, однак із завищеним розміром аліментів, а тому підлягають до задоволення частково. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення свого сина [PERSON], 06.05.1953 року померлим, посилаючись на те, що вона, позивачка, постійно проживає в [INFO]. Зазначала, що за даною адресою проживав [PERSON] до жовтня 1999 року. Проте, його було знято з реєстрації після вступу в законну силу рішення Першотравневого районного суду від 19 березня 2007 року про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В жовтні 1999 році син заявниці забравши всі свої речі виїхав на роботу за кордон. І з-того часу про нього ніяких відомостей не отримувала. Місце його перебування їй невідоме. За період з 19 березня 2007 року по даний час син відомостей про себе не подавав, а тому заявниця вважає, що його вже немає живого. Вказувала, що на даний час немає ніякої інформації про його місце знаходження. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної часткової власності заявниці, [PERSON] \\2 частки\\, [PERSON] \\1 частка\\, [PERSON] \\1 частка\\. Просила оголосити [PERSON] померлим, оскільки вказаний факт необхідно їй для для отримання субсидій, оскільки заяву про надання субсидії повинні підписати всі власники квартири. В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву і просила задовольнити її вимоги. Зацікавлені особи: Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м. Чернівці, Відділ РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, в судове засідання своїх представників не делегували, проте направили до суду клопотання, в яких просили розглянути справу без їх участі у відповідності до чинного законодавства. Зацікавлена особа - [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що являється донькою [PERSON] та зазначила, що дійсно з початку 1999 року у них немає ніяких відомостей про батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з заявницею та підтвердила, що син заявниці [PERSON]М з 1999 року з матірю не проживає. Заслухавши всіх присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5) На початку 1999 року [PERSON] виїхав з місця постійного проживання з [ADDRESS] за кордон і місце його знаходження по даний час не відомо. З сім»єю стосунків не підтримує та не має будь-якої інформації про можливе місце його перебування. Вказані обставини підтверджуються поясненнями учасників процесу. Рішенням Першотравневого районного суду від 19 березня 2007 року [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутнім (а.с. 7-8). Відповідно до вимог ч. 1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених доказами. За вказаних обставин, [PERSON] підлягає оголошенню померлим. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

25 листопада року [PERSON].Ю. звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що в 2007 році померла її сестра [PERSON] Після її смерті [PERSON] являється спадкоємицею, але не мас можливості звернутись до нотаріуса, оскільки відсутні докази, що померла була її сестрою. У звязку з наведеним не може оформити на себе спадщину після смерті сестри, просить встановити факт родинних стосунків - що [PERSON] була її рідною сестрою. В суді доводи заяви підтримує і пояснила, що сестра проживала з нею, свідоцтва про народження сестри не виявила. Інших спадкоємців після смерті сестри немає. Заінтересована особа - сільська рада - не заперечує проти задоволення заяви, просить розглядати справу без їх участі. Свідок [PERSON] в суді показав, що як односельчанинові і сусідові йому відомо, що заявниця [PERSON] та померла [PERSON] були рідними сестрами. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідка, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 25 січня 2007 року. У заяві про видачу паспорта зазначено, що вона народилася 03 листопада 1921 року і її батьками були [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві про народження заявниці [PERSON] зазначено, що її батьками були [PERSON] Єфім Ігнатьєвіч та [PERSON]. Заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю в с. В.Березна Полонського району і вели спільне господарство. В державному архіві Хмельницької області відсутні дані факт народження [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельного та майнового паїв. Пояснення заявниці та свідка узгоджуються із письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні - свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, заявою про видачу паспорта, повідомленнями державного архіву про відсутність даних про народження, довідками сільської ради, державний акт на право власності на земельний пай та сертифікат на майновий пай, витяг із спадкового реєстру. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні сестри. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що докази, досліджені в суді, обєктивно підтверджують правдивість доводів заявниці та показання свідка, не суперечать їм. Померла в 2007 році [PERSON] була рідною сестрою заявниці [PERSON] Встановлення факту родинних стосунків для оформлення спадщини має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на гараж, де вказав, що рішенням Ленінської районної ради м. Дніпропетровська від 23.01.2004 року гараж № 288 в гаражному кооперативі «Дніпро» був переоформлений на нього з [PERSON] і він є членом гаражного кооперативу. У КП «ДМБТІ» йому відмовили у реєстрації його права власності. В даний час в нього виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим він змушений зверталися з позовом до суду. Просив суд визнати за ним право власності на гараж № 288, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чорноземна, 56а. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Гаражного кооперативу «Дніпро» у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінської районної ради і|л. Дніпропетровська від 23.01.2004 року гараж № 288 в гаражному кооперативі «Дніпро» був переоформлений на позивача з [PERSON] і він є членом гаражного кооперативу. У КП «ДМБТІ» позивачу відмовили у реєстрації його права власності. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ України № 5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно - будівельних кооперативів» із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму ВСУ України № 15 від 25.05.1998 року, «член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди , що не заборонені законом». Тобто [PERSON] повинен був оформити своє право влаш після чого провести його відчуження у встановленому законом порядку.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до агрофірми Проскурів, Хмельницької районної державної адміністрації, Розсошанської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за [PERSON] на землях агрофірми Проскурів, посилаючись на те, що 4.10.2004 року померла [PERSON], яка була її матірю, а тому вона є спадкоємцем першої черги, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5.12.2008 року та згідно даного рішення вона успадкувала житловий будинок №18 по вул. Заболотного у м. Хмельницькому, майновий пай вартістю у 2 300 грн. (сертифікат іменних акцій А№01213 від 27.02.2001 року). Крім того, її мати була включена в списки осіб членів агрофірми Проскурів, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності агрофірми Проскурів і які додаються до державного акту ХМ№1 виданого Хмельницькою районною державною адміністрацією 20.02.1996 року агрофірмі Проскурів, однак за життя [PERSON] не встигла оформити право власності на належну їй земельну частку (пай) із земель колективної власності агрофірми Проскурів, а тому вона, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити, пославшись на те, що крім неї спадкоємців більше не має. Представник відповідача агрофірми Проскурів проти задоволення даного позову не заперечив, пояснивши, що померла дійсно мала право на земельну частку (пай) на землях агрофірми Проскурів та була включена у відповідні списки. Представник відповідача Розсошанської сільської ради в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Хмельницької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі Хмельницької районної державної адміністрації. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON], матір позивачки, що померла 4.10.2004 року, була включена в списки осіб членів агрофірми Проскурів, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності агрофірми Проскурів і які долучилися до Державного акту ХМ №1, виданого агрофірмі Проскурів 20.02.1996 року. Як зясовано судом, [PERSON] не встигла оформити право власності на земельну частку, а тому [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], має право на земельну частку (пай), яка розташована на землях агрофірми Проскурів в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Хмельницької райдержадміністрації звернулася до суду в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановлення опіки над [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та призначення їх опікуном [PERSON], стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на користь [PERSON], посилаючись на те, що мати та батько неповнолітніх дітей ухиляються від виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, не цікавляться їх життям, здоровям і навчанням, не дбають про створення належних умов для фізичного та духовного розвитку дітей, не надають коштів на їх утримання, не зустрічається з ними, не виявляють щодо доньок батьківської турботи, з березня 2010 року діти в школі не навчаються. На даний час неповнолітні діти проживають із бабусею [PERSON], яка взяла на себе всі турботи щодо догляду за малолітніми та їх утримання. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити, посилаючись на те, що відповідачі вихованням та утриманням неповнолітніх доньок не займаються вже тривалий час, про дітей не дбають, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, діти повністю на утриманні бабусі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причина неявки суду невідома, заперечень відносно позову не надали. Третя особа на стороні позивача [PERSON] позов вважає обгрунтованим та суду пояснила, що на протязі тривалого часу відповідачі не займаються вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надають. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням та утриманням неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Хмельницької райдержадміністрації від 28.09.2010 року №37/27-2017/10 [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та встановити над неповнолітніми опіку та призначити опікуном їх бабусю [PERSON], зважаючи на те, що батьки ухиляються від виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, з березня 2010 року діти в школі не навчаються, останні зловживають спиртними напоями. Крім цього, судом встановлено, що відповідачі ухиляються від матеріального утримання своїх дітей, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів слід задовольнити. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 11.06.2007 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: сини [PERSON] 17.12.2002р.н. та [PERSON] 21.06.2007р.н., які на даний час проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, хоча зобовязаний цю допомогу надавати. Самій утримувати дітей їй важко. В звязку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач з позовом згідний. Не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Про що подав відповідну заяву. Наслідки визнання позову відповідачу розяснені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 11.06.2007р. про що зроблено відповідний запис № 13. З копій свідоцтв про народження видно, що [PERSON] [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], та [PERSON] 21.06.2007р.н. і є сторонами по справі. Діти проживають з матірю, знаходяться на її повному утриманні, що визнано сторонами. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Утримання дітей, це законодавчий обовязок батьків, а не пуста декларація. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки неповнолітні діти, через свій вік, стан фізичного розвитку, навчання в школі чи у вузі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості працювати. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі підлягає до задоволення, оскільки, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову

Outcome: approved