Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл майна, вказуючи на те, що за час спільного проживання однією сімєю із відповідачем [PERSON] ними в кредит придбано два автомобілі: автомобіль марки «Daewoo Sens» Т131140, червоного кольору, вартістю 41435 гривень та автомобіль марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень, що є спільним майном подружжя, а тому підлягає поділу. В суді позивачка збільшила позовні вимоги щодо обсягу майна подружжя, яке підлягає розподілу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 7 березня 1992 року уклала шлюб із відповідачем, з яким стали проживати в квартирі відповідача. Шлюбні стосунки між ними не склалися і 25 жовтня 1999 року за позовом відповідача шлюб між ними розірвано. Майно придбане за час спільного проживання розділили за домовленістю сторін, відповідачу дісталися речі домашнього вжитку, що залишились у його квартирі, а позивачці дістався автомобіль «Ford Sierra». Після розірвання шлюбу сторін, мати позивачки подарувала останній житловий будинок з надвірними будівлями, що потребував капітального ремонту, який позивачка [PERSON] розпочала в червні 2001 року, придбавши будівельні матеріали: 3 машини піску, 5 машин каменю, 1 машину щебеню, 40 мішків по 50 кг цементу, 5000 шт. силікатної цегли, 100 листів шиферу, 20 куб.м. силікатних блоків б/в, 6 куб.м. дошки, 200 шт. жаростійкої цегли, 18 кв.м. облицювальної плитки, 20 листів (1,40мх1,20м) ДВП, крокви, балки, 2 дверей з лутками, на загальну суму 7755 гривень. В червні 2002 року сторони відновили подружні стосунки та ведення спільного господарства. Визначаючи обсяг спільного майна подружжя, позивачка зазначила, що перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках, сторони придбали майно: - будівельні матеріали: 80 кв.м. плитки тротуарної, вартістю 4000 гривень, 16 кв.м. лінолеуму, вартістю 480 гривень, облицювальна плитка, вартістю 462 гривень, декоративна плитка для стелі, вартістю 522 гривень, дверна лутка та двері, вартістю 200 гривень, штахети, вартістю 100 гривень, вікна, вартістю 350 гривень, скло, вартістю 200 гривень, 5 машин гіпсоформ, вартістю 125 гривень, на загальну суму 6439 гривень; - виконано та оплачено роботи: заміна шиферу, вартістю 350 гривень, укладка тротуарної плитки, вартістю 750 гривень, облицювання житлового будинку цеглою, вартістю 1500 гривень, будівництво коробки гаража та хліва, вартістю 750 гривень, влаштування кухні та коридору в прибудові, вартістю 500 гривень, покриття гаража та хліва, вартістю 400 гривень, покриття житлового будинку, вартістю 350 гривень, на загальну суму 4600 гривень; - проведено газифікацію житлового будинку, в т.ч. прокладка труб, вартістю 650 гривень, установка стояка, вартістю 400 гривень, встановлення секцій опалення, вартістю 750 гривень, придбання газового котла «Житомир», вартістю 1400 гривень та газової колонки «Львів», вартістю 600 гривень, батарей, труб, згонів, вартістю 800 гривень, газового лічильника, вартістю 92 гривні, підключення опалення, вартістю 500 гривень, на загальну суму 5192 гривень. - два автомобілі, оформлені на відповідача [PERSON]: автомобіль марки «Daewoo Sens», червоного кольору, вартістю 41435 гривень, автомобіль марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень, що знаходяться у відповідача; - речі домашнього вжитку, що знаходяться у позивачки [PERSON]: телевізор «Samsung», вартістю 1200 гривень, ліжко, вартістю 550 гривень, тумбочку під телевізор, вартістю 200 гривен, диван-малютку, вартістю 400 гривень, стіл для компютера, вартістю 600 гривень, холодильник «Nord», вартістю 1470 гривень, холодильник промисловий(для зберігання живих квітів у теплу пору року), вартістю 600 гривень, пральну машину «LG», вартістю 1542 гривень, пилосмок «LG», вартістю 400 гривень, мікрохвильову піч, вартістю 479 гривень, газову плиту б/в, вартістю 200 гривень, , ванну б/в, вартістю 100 гривень, унітаз, вартістю 100 гривень, мобільний телефон «Samsung», вартістю 350 гривень, мийку із змішувачем, вартістю 240 гривень, умивальник з краном, вартістю 200 гривень, 4 люстри, вартістю 150 гривень, телефон «Panasonic», вартістю 200 гривень, телефон стаціонарний, вартістю 100 гривень, драбину для виходу на горище, вартістю 150 гривень, підключили телефон, затративши 650 гривень та кабельне телебачення 100 гривень, отримали у подарунок від родичів позивачки [PERSON]: набір меблів для кухні, вартістю 750 гривень, кухонний куточок, вартістю 650 гривень та чавунні батареї, отримали у подарунок від матері відповідача [PERSON]: килим, розміром 2мх3м, вартістю 250 гривень, килим, розміром 1,5мх2 м, вартістю 250 гривень, тахту «Малятко», вартістю 200 гривень, два крісла, вартістю 300 гривень, ковдру, вартістю 100 гривень; - речі домашнього вжитку, що знаходяться у відповідача: електрокавоварку, вартістю 399 гривень, електрокосілку, вартістю 2200 гривень, електропилу, вартістю 1430 гривень, 2 електроточила, вартістю 790 гривень, дві електродрелі, вартістю 1350 гривень, бетономішалку, вартістю 2400 гривень, 4 бочки на 200 літрів, вартістю 800 гривень, 8 каністр на 20 літрів, вартістю 800 гривень, слюсарні лещата, вартістю 999 гривень, слюсарний інструмент, вартістю 1500 гривень, запасні колеса до автомобіля, вартістю 1750 гривень, компютер, вартістю 8000 гривень, ксерокс, вартістю 200 гривень, велосипед гірський «Ардис», вартістю 1640 гривень, «блютуз», вартістю 180 гривень, мобільний телефон «Samsung», вартістю 1871 гривень, карта памяті до телефону «Samsung», вартістю 117 гривень, мобільний телефон «Sony Ericsson», вартістю 800 гривень, мобільний телефон, вартістю 6000 гривень, карту М2\~268 «Sony», вартістю 130 гривень, флешку Ет 846, вартістю 190 гривень, 2 туристичні палатки, вартістю 680 гривень, надувний матрац з насосом, вартістю 270 гривень, пістолет для стрільби гумовими кулями, вартістю 2000 гривень, газовий конвектор з балоном, вартістю 350 гривень, телевізор для кухні, вартістю 200 гривень, крісло для компютерного столу, вартістю 259 гривень, мобільний телефон «Panasonic ЕВ», вартістю 300 гривень, дисковий магнітофон для автомобіля FX 400 IDE, вартістю 1000 гривень, 2 тарілки до супутникового телебачення, вартістю 1900 гривень, 20 банок фарби, вартістю 700 гривень, мішок шпаклівки, вартістю 80 гривень, мішок цементу, вартістю 50 гривень, 15 пляшок розбавника, вартістю 90 гривен, автомагнітолу «Піонер», вартістю 779 гривень, акумулятор, вартістю 500 гривень, 2 комплекти чохлів на автомобілі, вартістю 900 гривень, пилосмок, б/в, вартістю 150 гривень, 2 зарядних пристрої, вартістю 600 гривень, 2 алюмінієві каструлі, обємом по 40 літрів, вартістю 500 гривень, каструля з нержавіючого металу, обємом 75 літрів, вартістю 350 гривень, 12 рулонів шпалер, вартістю 180 гривень; - речі, повязані з професійною діяльністю позивачки [PERSON], що є субєктом підприємницької діяльності (фізична особа) та займається реалізацією живих та штучних квітів, та які знаходяться у відповідача [PERSON]: верстат вязальний, вартістю 3520 гривень, верстат для посічки плівки, вартістю 3520 гривень, апарат точеного зварювання, вартістю 8000 гривень, проволку, вартістю 1960 гривень, плівку, вартістю 16000 гривень; - підведено та встановлено автономне газове опалення в квартирі [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON], при цьому затрачено кошти на придбання газового котла «[PERSON], вартістю 1400 гривень, газової колонки «Львів», вартістю 600 гривень, газового лічильника, вартістю 92 гривні, підключення опалення, вартістю 500 гривень. Вказуючи на неможливість розподілу спільного майна у добровільному порядку, позивачка [PERSON] просить позов задовольнити, розділити спільне майно подружжя, виділивши їй: автомобіль марки «Daewoo Sens», червоного кольору, вартістю 41435 гривень, телевізор «Samsung», вартістю 1200 гривень, тумбочку під телевізор, вартістю 200 гривен, диван-малютку, вартістю 400 гривень, холодильник «Nord», вартістю 1470 гривень, холодильник промисловий(для зберігання живих квітів у теплу пору року), вартістю 600 гривень, пральну машину «LG», вартістю 1542 гривень, мікрохвильову піч, вартістю 479 гривень, газову плиту б/в, вартістю 200 гривень, ванну б/в, вартістю 100 гривень, унітаз, вартістю 100 гривень, мийку із змішувачем, вартістю 240 гривень, умивальник з краном, вартістю 200 гривень, 4 люстри, вартістю 150 гривень, драбину для виходу на горище, вартістю 150 гривень на загальну суму 42031 гривень та залишити речі отримані в подарунок від її родичів: набір меблів для кухні, вартістю 750 гривень, кухонний куточок, вартістю 650 гривень на суму 1400 гривень. Відповідачу виділити майно: автомобіль марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень, ліжко, вартістю 550 гривень, стіл для компютера, вартістю 600 гривень, пилосмок «LG», вартістю 400 гривень, телефон «Panasonic», вартістю 200 гривень, телефон стаціонарний, вартістю 100 гривень, підключення телефону, вартістю 650 гривень та кабельного телебачення 100 гривень, всього на загальну суму 42600 гривень, речі подаровані матірю відповідача: килим, розміром 2мх3м, вартістю 250 гривень, килим, розміром 1,5мх2 м, вартістю 250 гривень, тахту «малятко», вартістю 200 гривень, два крісла, вартістю 300 гривень, ковдру, вартістю 100 гривень, всього на загальну суму 1100 гривень, а також залишити речі домашнього вжитку та речі повязані з професійною діяльністю позивачки, які знаходяться у відповідача: електрокавоварку, вартістю 399 гривень, електрокосілку, вартістю 2200 гривень, електропилу, вартістю 1430 гривень, 2 електроточила, вартістю 790 гривень, дві електродрелі, вартістю 1350 гривень, бетономішалку, вартістю 2400 гривень, 4 бочки на 200 літрів, вартістю 800 гривень, 8 каністр на 20 літрів, вартістю800 гривень, слюсарні лещата, вартістю 999 гривень, слюсарний інструмент, вартістю 1500 гривень, запасні колеса до автомобіля, вартістю 1750 гривень, компютер, вартістю 8000 гривень, ксерокс, вартістю 200 гривень, велосипед гірський «Ардис», вартістю 1640 гривень, «блютуз», вартістю 180 гривень, мобільний телефон «Samsung», вартістю 1871 гривень, карта памяті до телефону «Samsung», вартістю 117 гривень, мобільний телефон «Sony Ericsson», вартістю 800 гривень, мобільний телефон, вартістю 6000 гривень, карту М2\~268 «Sony», вартістю 130 гривень, флешку Ет 846, вартістю 190 гривень, 2 туристичні палатки, вартістю 680 гривень, надувний матрац з насосом, вартістю 270 гривень, пістолет для стрільби гумовими кулями, вартістю 2000 гривень, газовий конвектор з балоном, вартістю 350 гривень, телевізор для кухні, вартістю 200 гривень, крісло для компютерного столу, вартістю 259 гривень, мобільний телефон «Panasonic ЕВ», вартістю 300 гривень, дисковий магнітофон для автомобіля FX 400 IDE, вартістю 1000 гривень, 2 тарілки до супутникового телебачення, вартістю 1900 гривень, 20 банок фарби, вартістю 700 гривень, мішок шпаклівки, вартістю 80 гривень, мішок цементу, вартістю 50 гривень, 15 пляшок розбавника, вартістю 90 гривен, автомагнітолу «Піонер», вартістю 779 гривень, акумулятор, вартістю 500 гривень, 2 комплекти чохлів на автомобілі, вартістю 900 гривень, пилосмок, б/в, вартістю 150 гривень, 2 зарядних пристрої, вартістю 600 гривень, 2 алюмінієві каструлі, обємом по 40 літрів, вартістю 500 гривень, каструля з нержавіючого металу, обємом 75 літрів, вартістю 350 гривень, 12 рулонів шпалер, вартістю 180 гривень, верстат вязальний, вартістю 3520 гривень, верстат для посічки плівки, вартістю 3520 гривень, апарат точеного зварювання, вартістю 8000 гривень, проволку, вартістю 1960 гривень, плівку, вартістю 16000 гривень, всього майна на загальну суму 90674 гривень. При визначенні грошової компенсації, що відлягає виплаті відповідачу [PERSON] в звязку з участю в капітальному ремонті житлового будинку, будівництві прибудови, хліва та гаража, позивачка за первісним позовом просить врахувати, що переважну частину будівельних матеріалів вона придбала за власні кошти у період коли сторони не вели спільне господарство. Крім того, на проведення ремонту її мати [PERSON] дала їй 3000 доларів США, що еквівалентно 23940 гривень (7,98х3000). Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про розподіл майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 7 березня 1992 року одружилися з позивачкою за первісним позовом [PERSON] від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька Наталія, [INFO]. За час проживання сторони придбали предмети домашнього вжитку та автомобіль марки «Ford Sierra». Після розірвання шлюбу 25 жовтня 1999 року, сторони стали проживати окремо, дійшовши згоди щодо розподілу майна набутого за час спільного проживання. Після примирення із позивачкою за первісним позовом [PERSON], влітку 2001 року сторони розпочали капітальний ремонт житлового будинку, що був придбаний позивачкою [PERSON] за кошти виручені від продажу автомобіля марки «Ford Sierra» та оформлений на її матір [PERSON] та в подальшому подарований [PERSON] На капітальний ремонт житлового будинку, будівництво гаража та хліва ними було придбано будівельні матеріали: 40 кв.м. плитки тротуарної, вартістю 2000 гривень, 5000 одиниць цегли, вартістю 3500 гривень, 100 кв.м. шиферу, вартістю 1000 гривень, 16 кв.м. лінолеуму, вартістю 550 гривень, облицювальна плитка, вартістю 650 гривень, декоративна плитка для стелі, вартістю 500 гривень, дверна лутка та двері, вартістю 250 гривень, штахети, вартістю 200 гривень, 1,5 тони цементу, вартістю 750 гривень, 18 куб.м. силікатних блоків, вартістю 3000 гривень, вікна, вартістю 450 гривень, скло, вартістю 3500 гривень, на загальну суму 13200 гривень; виконано та оплачено роботи: заміна шиферу, вартістю 350 гривень, укладка тротуарної плитки, вартістю 750 гривень, облицювання житлового будинку цеглою, вартістю 1500 гривень, будівництво коробки гаража та хліва, вартістю 750 гривень, влаштування кухні та коридору в прибудові, вартістю 500 гривень, покриття гаража та хліва, вартістю 400 гривень, покриття житлового будинку, вартістю 350 гривень, на загальну суму 4600 гривень; проведено газифікацію житлового будинку, в т.ч. прокладка труб, вартістю 650 гривень, установка стояка, вартістю 400 гривень, встановлення секцій опалення, вартістю 750 гривень, придбання газового котла «Житомир», вартістю 1400 гривень та газової колонки «Львів», вартістю 600 гривень, батарей, труб, згонів, вартістю 800 гривень, газового лічильника, вартістю 130 гривні, підключення опалення, вартістю 500 гривень, на загальну суму 5230 гривень, придбано два автомобілі: автомобіль марки «Daewoo Sens», червоного кольору, вартістю 41435 гривень, автомобіль марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень, та речі домашнього вжитку, що знаходяться у позивачки [PERSON]: телевізор «Samsung», вартістю 1200 гривень, ліжко, вартістю 550 гривень, тумбочку під телевізор, вартістю 250 гривен, диван-малютку, вартістю 450 гривень, стіл для компютера, вартістю 600 гривень, холодильник «Nord», вартістю 1600 гривень, холодильник промисловий (для зберігання живих квітів у теплу пору року), вартістю 1200 гривень, пральну машину «LG», вартістю 1600 гривень, пилосмок «LG», вартістю 400 гривень, мікрохвильову піч, вартістю 600 гривень, газову плиту б/в, вартістю 250 гривень, ванну б/в, вартістю 150 гривень, унітаз, вартістю 200 гривень, мийку із змішувачем, вартістю 400 гривень, умивальник з краном, вартістю 300 гривень, 4 люстри, вартістю 150 гривень, телефон «Panasonic», вартістю 200 гривень, телефон стаціонарний, вартістю 100 гривень, драбину для виходу на горище, вартістю 150 гривень, підключили телефон, затративши 700 гривень та кабельне телебачення 100 гривень, набір меблів для кухні, вартістю 750 гривень, кухонний куточок, вартістю 650 гривень, на загальну суму 12550 гривень та отримали у подарунок від матері відповідача [PERSON]: килим, розміром 2мх3м, вартістю 250 гривень, килим, розміром 1,5мх2 м, вартістю 250 гривень, тахту «Малятко», вартістю 200 гривень, два крісла, вартістю 300 гривень, ковдру, вартістю 100 гривень, на загальну суму 1100 гривень. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, оформив кредитний договір із ХОД АППБ «Аваль» на отримання кредиту в сумі 50000 гривень, який до 5 травня 2009 року погашали спільно з позивачкою, а починаючи з 5 травня 2009 року самостійно в сумі 2661,46 гривень. Залишок боргу станом на 15 січня 2010 року складає 26075,78 гривень. Провів оплату страхових сум за договорами страхування майна 11 жовтня 2007 року в сумі 517 гривень, 13 жовтня 2008 року в сумі 749 гривень, 18 грудня 2009 року в сумі 393,58 гривень, на загальну суму 1658,58 гривень. Вказуючи на неможливість розподілу майна у добровільному порядку, просить задовольнити його позовні вимоги, розділити спільне майно подружжя, виділивши йому: автомобіль марки «Daewoo Sens», червоного кольору, вартість якого на час розгляду справи з урахуванням зносу складає 35000 гривень, автомобіль марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень, диван-малютку, вартістю 450 гривень, компютерний стіл, вартістю 600 гривень, холодильник «Nord», вартістю 1600 гривень, пилосмок «LG», вартістю 400 гривень, на загальну суму 78050 гривень, речі подаровані матірю: килим, розміром 2мх3м, вартістю 250 гривень, килим, розміром 1,5мх2 м, вартістю 250 гривень, тахту «малятко», вартістю 200 гривень, два крісла, вартістю 300 гривень, ковдру, вартістю 100 гривень, всього на загальну суму 1100 гривень. Позивачці за первісним позовом виділити: телевізор «Samsung», вартістю 1200 гривень, ліжко, вартістю 550 гривень, тумбочку під телевізор, вартістю 250 гривен, холодильник промисловий(для зберігання живих квітів у теплу пору року), вартістю 1200 гривень, пральну машину «LG», вартістю 1600 гривень, мікрохвильову піч, вартістю 600 гривень, газову плиту б/в, вартістю 250 гривень, ванну б/в, вартістю 150 гривень, унітаз, вартістю 2000 гривень, мийку із змішувачем, вартістю 400 гривень, умивальник з краном, вартістю 300 гривень, 4 люстри, вартістю 150 гривень, телефон «Panasonic», вартістю 200 гривень, телефон стаціонарний, вартістю 100 гривень, драбину для виходу на горище, вартістю 150 гривень, підключення телефону, вартістю 700 гривень та кабельного телебачення 100 гривень, набір меблів для кухні, вартістю 750 гривень, кухонний куточок, вартістю 650 гривень, прибудову до будинку, хлів з гаражем, вартість витрат на газифікацію будинку, стягнувши грошову компенсацію за частку у вказаному майні. Зобовязати позивачку за первісним позовом [PERSON] погасити ? частину боргу за кредитним договором в сумі 13037,89 гривень, стягнути з позивачки за первісним позовом [PERSON] ? частину витрат по сплаті страхових сум за страхування майна в сумі 829,29 гривень та судові витрати по справі. Позивачка за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, зустрічний позов не визнала, просить суд первісний позов задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем, за власні кошти придбала більшу частину будівельних матеріалів на капітальний ремонт будинку, що був подарований їй матірю. Ремонт розпочала самостійно, відповідач приймав участь в капітальному ремонті, починаючи з червня 2002 року, з часу коли вони продовжили спільне проживання. На той час більша частина робіт була виконана, зокрема, закладено фундамент для прибудови, гаража та хліва, а тому відповідач може претендувати на грошову компенсацію вартості лише тих будівельних матеріалів та виконаних робіт, у придбанні та виконанні яких приймав безпосередню участь. Прибудова до будинку, сарай та гараж були збудовані її братами та родичами з будівельних матеріалів, які вона придбавала за власні кошти. Крім того, на проведення ремонту її мати [PERSON] дала їй 3000 доларів США, що еквівалентно 23940 гривень (7,98х3000), а тому вказана сума підлягає вирахуванню із вартості капітального ремонту. Будівництво велося за її кошти, які вона заробляла на ринку, а відповідач [PERSON] мав невелику заробітну плату, з якої оплачував вартість комунальних послуг власної квартири. Просить виділити їй автомобіль марки «Daewoo Sens», червоного кольору, який вона використовує у підприємницькій діяльності. Вимога відповідача на необхідність виділення йому двох автомобілів, що викликається необхідністю доставляння хворого сина у лікарню є безпідставною, оскільки для поїздок достатньо одного автомобіля. Відповідач [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом не визнав, зустрічний позов підтримав, просить його задовольнити. В обґрунтування заявлених заперечень та зустрічних вимог зазначив, що після розірвання шлюбу сторони відновили подружні стосунки в січні 2000 року, і з того часу почали ведення спільного господарства. Капітальний ремонт будинку розпочали в 2001 році. В 2002 році розпочали будівництво гаража і хліва та заклали фундамент під прибудову до будинку. В 2003 році побудували коробку прибудови і провели капітальний ремонт всього житлового будинку. Просить виділити йому обидва автомобілі, оскільки у нього на утриманні знаходиться неповнолітня донька та син, що хворіє і перебуває на амбулаторному обліку у лікаря психіатра, з діагнозом: розлади поведінки та емоцій, потребує постійного лікування та доставляння до обласної психіатричної лікарні у с. Скаржниці. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є судовий захист цивільного права та інтересу на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого права та інтересу в разі його порушення, якщо це не суперечить загальним засадам цивільного законодавства шляхом зміни правовідносин та визнання права. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 7 березня 1992 року зареєстрували шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька Наталія, [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про їх народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Мали місце сварки, глибокі образи, порушення відповідачем подружньої вірності, що привело до припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу 25 жовтня 1999 року. Викладене підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БВ № 060057 від 8 листопада 2001 року. Як слідує з пояснень сторін, майно придбане за час спільного проживання під час перебування у шлюбі сторони розділили у добровільному порядку: відповідачу дісталися речі домашнього вжитку, що залишились у його квартирі, а позивачці дістався автомобіль «Ford Sierra». 15 травня 2001 року мати позивачки за первісним позовом [PERSON] [PERSON] подарувала останній житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Волинській,110 (до перейменування вул.[PERSON]) в місті [PERSON], що належав дарувальниці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 січня 2001 року. Викладене підтверджується даними договору дарування жилого будинку від 15 травня 2001 року та договору купівлі-продажу від 24 січня 2001 року. 21 червня 2001 року позивачка за первісним позовом [PERSON] розпочала будівництво гаража, хліва та прибудови, що підтверджується даними відповідного дозволу на будівництво. Таким чином позивачка за первісним позовом [PERSON] за власні кошти розібрала старий хлів та веранду, розчистила земельну ділянку від дерев, влаштувала фундамент прибудови навколо житлового будинку, фундамент будівель хліва та гаража, придбала будівельні матеріали: пісок, камінь, щебінь, 40 мішків по 50 кг цементу, 5000 од. силікатної цегли, 100 листів шиферу, 20 куб.м. силікатних блоків б/в, 6 куб.м. дошки, 200 од. жаростійкої цегли, 18 кв.м. облицювальної плитки, 20 листів (1,40мх1,20м) ДВП, крокви, балки, 2 дверей з лутками. Викладене підтверджується даними показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В червні 2002 року сторони відновили подружні стосунки та ведення спільного господарства. Пояснення відповідача за первісним позовом [PERSON] щодо відновлення подружніх відносин в січні 2000 року не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовані поясненнями позивачки [PERSON], яка підтвердила свої показання щодо відсутності подружніх відносин між сторонами у спірний період свідоцтвом про розірвання шлюбу, що було отримане нею 8 листопада 2001 року та підтверджує твердження позивачки, що відновлення подружніх відносин виключало необхідність оформлення розірвання шлюбу через органи ЗАГС, оскільки відповідно до ст. 44 КпШС України, що діяв на час існування правовідносин, шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану, та підтверджує показання позивачки в частині відновлення подружніх відносин із відповідачем з січня 2002 року. З пояснень сторін слідує, що за час спільного проживання у період з червня 2002 року по 1 січня 2004 року сторони придбали будівельні матеріали: 80 кв.м. плитки тротуарної, 16 кв.м. лінолеуму, облицювальну плитку, декоративну плитку для стелі, дверну лутку та двері, штахети, вікна, скло, виконали роботи по заміні шиферу, укладці тротуарної плитки, облицюванню житлового будинку цеглою, будівництву гаража та хліва, влаштуванню кухні та коридору в прибудові, покриття гаража та хліва, покриття житлового будинку; провели газифікацію житлового будинку, в т.ч. проклали труби, установили стояк, підвели опалення, придбали газовий котел «Житомир» та газову колонку «Львів», газовий лічильник. Показання сторін щодо завершення будівництва прибудови до житлового будинку, гаража та хліва до 2004 року підтверджується даними технічного паспорту, виготовленого Славутським БТІ, висновком експертизи. Ураховуючи те, що капітальний ремонт будинку та будівництво прибудови, гаража та хліва було здійснено до введення в дію Сімейного кодексу України, виходячи з правил ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії законів у часі норми Сімейного кодексу України підлягають застосуванню до сімейних відносин, які виникли після набрання чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. 22 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є майно, нажите подружжям за час шлюбу. Відповідно до ст. 13 КпШС України час виникнення прав і обовязків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. Отже, режим спільності не поширюється на майно, придбане до шлюбу або після його припинення. Відповідно до ст. 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Таким чином майно набуте сторонами за час фактичного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з червня 2002 року по 1 січня 2004 року не може визнаватись спільним майном подружжя. Спори щодо майна, набутого чоловіком і жінкою в період фактичних шлюбних відносин, мають вирішуватися відповідно до норм цивільного законодавства про спільну власність. Чоловік і жінка, які не бажають реєструвати шлюбні відносини, мають можливість врегулювати свої майнові відносини шляхом укладення відповідної угоди. При цьому в такій угоді вони мають право передбачати щодо спільно набутого майна правовий режим спільної часткової або спільної сумісної власності. 22 вересня 2006 року сторони позичили у фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 35000 та 7000 гривень, які витратили на придбання автомобіля марки «Daewoo Sens», вартістю 41435 гривень, що підтверджується даними показань свідка [PERSON] З метою погашення боргу за договорами позики, 28 вересня 2006 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № 014/2325/82/580 із ХОД АППБ «Аваль», за яким отримав кредит в сумі 45000 гривень, який на час розгляду справи погашений. 26 січня 2007 року сторони повторно зареєстрували шлюб, а 10 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № 014/2325/82/1151 із ХОД АППБ «Аваль», за яким отримав кредит в сумі 50000 гривень на придбання автомобіля марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень. З метою забезпечення зобовязань за даним кредитним договором 10 жовтня 2007 року позивачка [PERSON] передала в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Волинській, 110 в місті Славута. Станом на час звернення до суду заборгованість по кредиту склала суму 26075,78 гривень. В травні 2009 року сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя) Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при розподілі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. Вирішуючи спір про поділ майна, судом встановлено, що за час спільного проживання у період з червня 2002 року по 1 січня 2004 року сторони придбали будівельні матеріали: 80 кв.м. плитки тротуарної, 16 кв.м. лінолеуму, облицювальну плитку, декоративну плитку для стелі, дверну лутку та двері, штахети, вікна, скло, виконали роботи по заміні шиферу, укладці тротуарної плитки, облицюванню житлового будинку цеглою, будівництву гаража та хліва, влаштуванню кухні та коридору в прибудові, покриття гаража та хліва, покриття житлового будинку; провели газифікацію житлового будинку, в т.ч. проклали труби, установили стояк, підвели опалення, придбали газовий котел «Житомир» та газову колонку «Львів», газовий лічильник. Починаючи з 2004 року придбали два автомобілі: автомобіль марки «Daewoo Sens», червоного кольору, автомобіль марки «PEUGOT Partner», білого кольору. Обсяг майна, що не належить до спільного майна подружжя та спільного майна подружжя визначений за даними пояснень сторін, свідків, підтверджений письмовими доказами. Вартість майна, що не належить до спільного майна подружжя визначена висновком експерта № 76/2001 будівельно-технічної експертизи по визначенню ринкової вартості будинковолодіння, висновком експерта № 5-16 експертного будівельно-технічного дослідження. Вартість спільного майна подружжя визначена даними акту прийому-передачі автомобіля марки «Daewoo Sens», показаннями сторін. Як слідує з матеріалів справи власником будинковолодіння з надвірними будівлями та спорудами по вул. Волинська, 110 в місті Славута є позивачка за первісним позовом [PERSON], а відповідач за первісним позовом [PERSON], приймаючи участь в капітальному ремонті та будівництві не набув права спільної часткової або спільної сумісної власності, а тому має право лише на грошову компенсацію у майні, що було набуте у період з червня 2001 року по 1 січня 2004 року. Частка належного кожному з учасників фактичного шлюбу майна визначається на основі конкретного, як правило, грошового вкладу в придбання тієї чи іншої речі або залежить від ступеня участі особи в її створенні. Так, із показань позивачки за первісним позовом [PERSON], які в судовому засіданні не спростовані, слідує, що відповідач за первісним позовом [PERSON] за період спільного проживання не мав достатніх коштів для придбання або покращення майна, особистою працею не приймав участі в будівництві, оскільки хворів, і займався доставкою будівельних матеріалів. Викладене підтверджується даними довідки про доходи [PERSON], з якої слідує, що за два роки (2002-2003), він отримав заробітну плату на загальну суму 7141,14 гривень та показаннями свідків, з яких слідує, що будівництво здійснювалося працею родичів позивачки за первісним позовом [PERSON] Відповідачем за первісним позовом [PERSON] не надано доказів, які можуть підтвердити наявність іншого доходу: отримання кредиту в банку на його імя, договори про позику, дарування грошей, або документи, що підтверджують витрати на спільне майно. Таким чином, з урахуванням доведених та документально підтверджених витрат на утримання квартири [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу за первісним позовом [PERSON] в сумі 169,46 гривень, відповідач [PERSON] має право на грошову компенсацію за його вклад у створенні майна у період з червня 2002 року по 1 січня 2004 року на суму, що не перевищує 6971,68 гривень. Відповідно до висновку експерта № 76/2001 будівельно-технічної експертизи по визначенню ринкової вартості будинковолодіння, складеного 4 листопада 2010 року експертом [PERSON] вартість влаштування покрівлі житлового будинку (вартість шиферу та виконання робіт по його заміні) становить 5397 гривень, при цьому вартість 40 шт. шиферу становить 1997 гривень, вартість фундаменту навколо житлового будинку становить 3350 гривень, вартість облицювання стін житлового будинку становить 15438 гривень, при цьому вартість 5000 шт. цегли становить 7500 гривень, вартість прибудови складає 47050 гривень, при цьому вартість фундаменту складає 3350 гривень, вартість хліва складає 14340 гривень, вартість гаража становить 32096 гривень, вартість побудованої грубки становить 1748 гривень, при цьому вартість цегли становить 530 гривень, вартість газифікації та підведення опалення складає 11208 гривень, вартість огорожі 2490 гривень, вартість благоустрою частини прибудинкової території із тротуарної плитки становить 3685 гривень. Враховуючи, що висновком експертизи не визначалась вартість фундаменту будівлі хліва та будівлі гаража, суд визнає можливим врахувати їх вартість визначену відповідно до висновку експерта № 5-16 експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 28 лютого 2010 року експертом [PERSON] Так, відповідно до вказаного висновку вартість фундаменту будівлі хліва становить 959 гривень, вартість фундаменту гаража складає 3028 гривень. Визначаючи вартість робіт та матеріалів затрачених сторонами на капітальний ремонт, суд враховує, що позивачка за первісним позовом [PERSON] за власні кошти влаштувала фундамент прибудови навколо житлового будинку, вартістю 3350 гривень, фундамент будівель хліва, вартістю 959 гривень та гаража, вартістю 3028 гривень, а також за власні кошти придбала будівельні матеріали для проведення будівельних робіт (вартість яких визначена локальними кошторисами, що є додатками до висновку експерта): шифер, вартістю 1997 гривень, цеглу, вартістю 7500 гривень, жаростійку цеглу, вартістю 530 гривень, і виключає вказані витрати із загальної вартості. На підставі викладеного вартість майна, що було створено сторонами під час капітального ремонту житлового будинку, будівництва гаража та хліва складає суму 116088 гривень (5397 гривень (вартість влаштування покрівлі житлового будинку) - 1997 гривень (вартість шиферу) + 15438 гривень (вартість облицювання стін житлового будинку) - 7500 гривень (вартість цегли) + 47050 гривень (вартість прибудови) - 3350 гривень (вартість фундаменту навколо житлового будинку) + 14340 гривень (вартість хліва) 959 гривень (вартість фундаменту будівлі хліва) + 32096 гривень (вартість гаража) - 3028 гривень (вартість фундаменту гаража) + 1748 гривень (вартість побудованої грубки) - 530 гривень (вартість цегли) + 11208 гривень (вартість газифікації та підведення опалення) + 2490 гривень (вартість огорожі) + 3685 гривень (вартість благоустрою частини прибудинкової території із тротуарної плитки). При цьому відповідач за первісним позовом [PERSON] має право на грошову компенсацію за його вклад у створенні майна, що належить позивачці за первісним позовом [PERSON] на праві власності, в сумі, що не перевищує 6971,68 гривень. Майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності підлягає розподілу між сторонами в рівних частках. Так, розподілу між сторонами підлягають автомобілі, придбані за час спільного проживання: автомобіль марки «Daewoo Sens», червоного кольору, вартістю 41435 гривень, автомобіль марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень. Вирішуючи спір щодо поділу автомобілів, суд прийшов до висновку про необхідність виділення позивачці за первісним позовом [PERSON] автомобіля марки «Daewoo Sens», червоного кольору, вартістю 41435 гривень, відповідачу за первісним позовом [PERSON] автомобіля марки «PEUGOT Partner», білого кольору, вартістю 40000 гривень. Враховуючи, що частка позивачки у майні, що підлягає поділу перевищує частку відповідача на 717,50 гривень, визнав необхідним стягнути з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію у вказаному розмірі. Враховуючи, що при розподілі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї, визнав підлягаючою задоволенню вимогу позивача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] ? частину заборгованості за кредитним договором № 014/2325/82/1151, укладеним із ХОД АППБ «Аваль», що станом на час звернення до суду складає суму 13037,89 гривень. Вимоги сторін за первісним та зустрічним позовами щодо належності до обсягу спільного майна подружжя майна домашнього вжитку та іншого майна придбаного за час спільного проживання та його розподілу не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Сторони не надали доказів придбання вказаних речей під час спільного проживання, їх належності до спільного майна подружжя, наявності майна в натурі, не надано доказів вартості речей, яка за варіантами вимог позивачки за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом суттєво відрізняється, а тому визнав позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають залишенню без розгляду. Вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] 1330,73 гривень, що складає ? частину погашеного ним кредиту за кредитним договором № 014/2325/82/1151, укладеним із ХОД АППБ «Аваль» у період з 5 травня 2009 року по 15 січня 2010 року визнав підлягаючим задоволенню, про стягнення 829,29 гривень витрат по оплаті страхових сум за договорами страхування майна, визнав підлягаючими частковому задоволенню в сумі 196,29 гривень, що були сплачені в грудні 2009 року після припинення подружніх відносин. Сторони заявили вимоги про відшкодування понесених судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню на користь обох сторін, визнав вимоги щодо відшкодування судових витрат такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial