Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Садковицької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивують тим, що їхньому батьку [PERSON] на праві особистої власності належали будинок № 29 по вул. Шевченка, що у с. Садковичі Самбірського району Львівської області загальною площею 65,1 м.кв. та присадибна ділянка і підсобні приміщення. Після його смерті фактично прийняла спадщину його дружина, а їхня мати [PERSON], яка проживала разом з батьком, однак після його смерті у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась. У 2000 році нею було складено заповіт, засвідчений секретарем виконкому Садковицької сільської ради, згідно якому, вона на випадок своєї смерті заповідає по ? частині всього свого майна, де б воно не було і з чого не складалося [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи наведене, позивачі просять задоволити предявлений ними позов і визнати за кожним з них право власності на ? частку спадкового майна. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали свої позовні вимоги і пояснили аналогічне викладеному у позовній заяві. Відповідач представник Садковицької сільської ради позов визнала і згідна на його задоволення. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з слідуючих міркувань: Згідно свідоцтв про народження - батьками [PERSON] та [PERSON] були: мати [PERSON] і батько [PERSON]. Місце їхнього народження с. Садковичі Самбірського району Львівської області. Судом встановлено, що власником майна, а саме: житлового будинковолодіння № 29 у с.Садковичі Самбірського району та двох земельних ділянок площею 0,59 га. та 0,7182 га. був [PERSON], а земельної ділянки площею 1,3763 га. [PERSON], і це засвідчують - свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане Самбірським МБТІ від 16.03.1990 року, технічний паспорт, виготовлений 22.11.1989 року Самбірським МБТІ, державні акти на право приватної власності на землю, згідно яких земельна ділянка площею 0,59 га видана [PERSON] на підставі рішення сесії Садковицької сільської ради у приватну власність для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного особистого господарства; земельна ділянка площею 0,7182 га. видана йому на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 27.03.2001 р. № 233 для ведення особистого підсобного господарства; а земельна ділянка площею 1,3763 га. видана [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 27.03.2001 р. № 233 для ведення особистого підсобного господарства. Це підтверджують також витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно виданий Самбірським МБТІ 18.11.2010 року та довідки про правовий статус земельних ділянок, видані управлінням держкомзему у Самбірському району Львівської області. Як вбачається із свідоцтва про смерть - 11.01.2002 року помер [PERSON], батько позивачів. Після його смерті відкрилась спадщина. Із пояснень позивачів відомо, що [PERSON], дружина покійного, у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка не зверталась. Однак відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала із чоловіком [PERSON] і після його смерті фактично прийняла спадщину та вступила у володіння нею. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON], яка постійно проживала із [PERSON] і про відмову від прийняття спадщини по закону після його смерті не заявляла, фактично прийняли спадкове майно, що належало її чоловіку. 22.10.2008 року померла [PERSON] мати позивачів і це підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті останньої відкрилась спадщина. 22 лютого 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Садковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, про те, що по ? всього її майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось, яке буде належати їй на момент смерті, вона заповідає [PERSON] та [PERSON]. Із пояснень позивачів відомо, що перед смертю їхня мати захворіла і по стану здоровя була прикута до ліжка. Вони проживали з нею та доглядали її, цей факт підтверджує наявна у матеріалах справи довідка, видана виконавчим комітетом Садковицької сільської ради від 15.09.2010 року. Після смерті матері вони залишились проживати у с.Садковичі та займались веденням господарства. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні позивачі являються належними спадкоємцями по заповіту, однак по незалежних від їхньої волі обставинах не мали можливості оформити спадщину вчасно. У відповідності до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на судових захист свого цивільного права у разі його невизнання. Способом захисту цивільного прав є визнання права. Передбачені ч. 2 5 ст. 13, ч. 3 ст. 16 ЦК України підстави для відмови позивачам у захисті їхнього цивільного права відсутні. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved