overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі на момент звільнення та за час затримки виплати заробітної плати в загальній сумі 16.174,96 грн., та моральної шкоди в сумі 10.000= грн. (з урахуванням уточнень до позовних вимог). Позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд, в відповідності до ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу про прийняття на роботу від 01.12.2009 р. № 19к, позивач був прийнятий на роботу в ТОВ Реді-Мейдна посаду старшого електрика в експлуатаційно-обслуговуючий відділ з 01.12.2009 р. з посадовим окладом згідно штатного розкладу, який, згідно виписки зі штатного розкладу від 31.03.2011 р. за № 03-88, складав 1.200= грн. Відповідно до запису в трудовій книжці, позивач був звільнений з роботи за власним бажанням 01.03.2010 р. П. 1 ст. 116 Кодексу Законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до п. 1 ст. 117 Кодексу Законів про працю України: в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що при звільнені з підприємства, позивачеві не була виплачена заробітна плата за лютий 2010 р. На підставі наведеного, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі, з урахуванням виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, в загальній в сумі 16.174,96 грн. (згідно наданого розрахунку) обґрунтований, та таким, що підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача, в якості відшкодування моральної шкоди, 10.000= грн., суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітної плати до виповнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей певного віку, посилаючись на те, що вона 01 червня 2004 року з відповідачем розірвала шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому районі, Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області. За час перебування у шлюбі у них народився донька - [PERSON], [INFO], яка знаходиться повністю на утриманні позивачки. На даний час вони разом не проживають, відповідач в вихованні дитини участі не приймає, добровільно матеріальної допомоги її утримання не надає, і тому вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини згідно закону. Відповідач позовні вимоги визнає, заперечень проти задоволення позову не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дитини та показами позивачки доведено, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач являється батьком дитини і в даний час ніякої матеріальної допомоги не надає, а зобовязаний її надавати згідно закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

\~\~\~\~\~ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором покликаючись на те, що 09.12.2009р. між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-13510-091209, згідно з яким ПАТ «Дельта банк» відкрив [PERSON] картковий рахунок №26253903262695 в гривні, надав платіжну картку, здійснював обслуговування на умовах тарифного пакету «Кмітливий» (Додаток 1 до договору) ліміт за яким на день укладення договору становив 4986,48грн. Однак відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконував і станом на 21.03.2011р. загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта банк» склала 4986,48 грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача судові витрати: 51,00 грн. - державного мита та 120,00 грн. - витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак належним чином та завчасно була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Про причину своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв з приводу визнання чи заперечення позову на адресу суду не представила. Проаналізувавши обставини справи і документальні докази по справі суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Як ствердив позивач і належним чином підтверджується матеріалами справи, зокрема кредитним договором №002-13510-091209 від 09.12.2009р., [PERSON] було надано кредит в ПАТ «Дельта банк» в сумі 4986,48 грн. за умовами якого, остання зобовязувалася щомісячно у визначені строки погашати частини суми заборгованості за кредитною лінією, здійснювати погашення заборгованості за Овердрафтом, сплачувати суму відсотків та суму пені в разі порушення строків сплати заборгованості. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу, тим самим своєчасно та в повному обсязі виконавши свої зобовязання перед відповідачем згідно кредитного договору, а відповідач свої зобовязання по кредитному договору, відповідно до умов та термінів погашення заборгованості належним чином не виконав, і станом на 21.03.2011р. загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта банк» склала 4986,48грн., що стверджується відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договором №002-13510-091209 від 09.12.2009р.. Згідно ст.ст. 526,625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

\~\~\~\~\~ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором покликаючись на те, що 22.12.2009р. між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-13510-221209, згідно з яким ПАТ «Дельта банк» відкрив [PERSON] картковий рахунок №26259903293828 в гривні, надав платіжну картку, здійснював обслуговування на умовах тарифного пакету «Кмітливий» (Додаток 1 до договору), ліміт за яким на день укладення договору становив 4529,73грн. Однак відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконував і станом на 21.03.2011р. загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта банк» склала 4329,73 грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача судові витрати: 51,00 грн. - державного мита та 120,00 грн. - витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак належним чином та завчасно була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Про причину своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв з приводу визнання чи заперечення позову на адресу суду не представила. Проаналізувавши обставини справи і документальні докази по справі суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Як ствердив позивач і належним чином підтверджується матеріалами справи, зокрема кредитним договором №002-13510-221209 від 22.12.2009р., [PERSON] було надано кредит в ПАТ «Дельта банк» в сумі 4529,73грн. за умовами якого, остання зобовязувалася щомісячно у визначені строки погашати частини суми заборгованості за кредитною лінією, здійснювати погашення заборгованості за Овердрафтом, сплачувати суму відсотків та суму пені в разі порушення строків сплати заборгованості. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу, тим самим своєчасно та в повному обсязі виконавши свої зобовязання перед відповідачем згідно кредитного договору, а відповідач свої зобовязання по кредитному договору, відповідно до умов та термінів погашення заборгованості належним чином не виконав, і станом на 21.03.2011р. загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта банк» склала 4329,73грн., що стверджується відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договором №002-13510-221209 від 22.12.2009р. Згідно ст.ст. 526,625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що 22 листопада 2010 року представниками ВАТ «ЕК Одесаобленерго», в особі його структурного підрозділу Овідіопольського РЕМ при перевірці за адресою: вул. Виноградна, 5, смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області, було встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: порушена: порушена пломба енергосбуту, чим порушено п. 42 ПКЕЕН. Виявлене порушення було зафіксовано у акті № 0062486 від 22 листопада 2010 р. «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення». У звязку з порушенням п. 42 ПКЕЕН, згідно з п. 53 ПКЕЕН та Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН (затверджена постановою НКРЕ України від 18.12.2008 р. №1384, зареєстровано в Міністерстві юстиції) відповідачеві було виписано додатковий рахунок на суму 208 грн. 04 коп., відповідно до розрахунку № 120 від 13.12.2010 року, який до теперішнього часу повністю не сплачено. В добровільному порядку відшкодувати вказані збитки відповідач відмовляється, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду, та просить стягнути з відповідача на користь ВАТ «ЕК Одесаобленерго», в особі його структурного підрозділу Овідіопольського РЕМ суму завданих порушенням збитків 208 грн. 04 коп., а також стягнути стягнути з відповідача на користь ВАТ «ЕК Одесаобленерго», в особі його структурного підрозділу Овідіопольського РЕМ судові витрати. В судовому засідання представник позивача підтримала свої позовні вимоги. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із статтею 1166 ЦК України, шкода заподіяна організації підлягає відшкодуванню особою, яка нанесла збитки, в повному обсязі. Факт порушення Правил користування електричною енергією підтверджується актом № 0062486 від 22 листопада 2010 р., з якого видно, що відповідач безоплатно користувався електричною енергією. Відповідно до розрахунку №120 від 13 грудня 2010 року сума збитків складає 208 грн. 04 коп. Відповідно до п. 6 ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть предявлятися також за місцем завдання шкоди. З вищезазначених підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2000 року, мають двох спільних дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Внаслідок того, що вони з відповідачем мають різні погляди на шлюб та сім'ю, відносини між ними погіршились, що призвело до того, що вони перестали підтримувати подружні відноси\-ни, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сім'я розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства близько двох років, відновити їх відносини неможливо, тому вона наполягає на розірванні да\-ного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, зазначив суду, що дійсно вони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо, а тому він згоден на роз\-лучення. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2000 року, мають двох спільних дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7, 8). Подружжя спільного господарства не ведуть протягом останніх двох років, шлюбно- сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірван\-ня шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збе\-реження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

ВРКП «Вишгородтепломережа» звернулося до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач має заборгованість зі сплати за комунальні послуги, з опалення, постачання холодної води і водовідведення та квартирної плати, яка склалася починаючи з 01.11.2009р по 01.03.2009 року у розмірі 3 342,35грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду невідомі, клопотань не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є власниками квартири [ADDRESS] та отримує послуги з опалення, житлово- комунальні послуги, водопостачання, водовідведення, що надаються позивачем. Відповідач належним чином не виконує свій обовязок по оплаті за послуги надані позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість на час розгляду справи у розмірі 3 342,35грн. Відповідно до ст.ст. 160, 162 ЖК України, п. 5 ч. З ст. 20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином зважаючи на те, що відповідач не виконує взятих на себе зобовязань по сплаті за отримані послуги з опалення, суд приходить до висновку про задоволення позову, шляхом стягнення суми заборгованості з відповідача в розмірі 3342,35грн. та судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00грн. На підставі ст.ст. 160, 162 ЖК України, ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечувала, також зазначивши, що час на примирення не потрібен. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2001 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме на протязі року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та різний сімейний бюджет. З огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення. Відповідно до п. б ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. За таких обставин суд вважає, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між ними, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося у звязку з тим, що під час сумісного проживання між ними виявилося несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини та ведення домашнього господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. В судовому засідання позивач підтримала доводи позовної заяви та просить позов задовольнити, наполягала на розлученні, оскільки сімя існує формально: січня 2009 р. не проживають однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини; спільного бюджету не мають, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Майнового спору не має. Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з нею. Просила доповнити позовні вимоги: після розірвання шлюбу вона залишається на прізвищі « Жейнова ». Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, погодився з причинами розлучення; підтвердив, що втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, що з січня 2009 р. не проживають однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини; у кожного свій цивільний шлюб. Наполягав на розлученні. Це - перший шлюб. Майнового спору не має. Примирення не можливе. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2003 р. відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис за № 196. Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. З січня 2009 р. сторони не живуть однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, мають різні бюджети, не ведуть спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. У сторін перший шлюб. Майнового спору не має. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, "якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що сторони втрати.! и почуття любові та поваги один до одного, подальше їх спільне життя, як подружжя, та збереження шлюбу не можливе. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу « Жейнова ». Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. На підставу своїх вимог посилається на те, що 15.09.2010 року рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області шлюб з [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менш як 30% від прожиткового мінімуму, щомісячно. До початку судового розгляду справи позивачка, до суду подала заяву в якій позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити, а справу слухати у її відсутність та не мала заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач до судових засідань не зявлявся неодноразово хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не зявився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, то на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 22.09.2006 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - Єгора, [INFO]. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сім'ї не можливо, просила шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце й час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши всі зібрані по справі матеріали, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 22.09.2006 року, мають сина - Єгора. [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились з травня 2010 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст. 1 12 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1 10-112 СК України та

Outcome: approved