Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 287165,53 грн., посилаючись на те, що 22.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси і кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10-923/08-А, згідно якого банк надав відповідачу кредитні ресурси для придбання автомобіля Jeep Patriot в сумі 149332 грн. і за користування кредитом встановлено плату в розмірі 17,4 % річних. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредитні кошти до 21.08.2015 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Відповідно до п.4.7 кредитного договору позичальник зобовязався щомісяця сплачувати щомісячну комісійну за надання кредитних ресурсів у розмірі 282,73 грн. та відповідно до п. 3.2.1 та .2.2 Кредитного договору погашення заборгованості згідно Графіку зниження заборгованості. За період дії договору відповідач сплатив: -9972,62 грн. основного боргу; -24648 заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами; -1143,58 грн. заборгованості по щомісячній комісії. В забезпечення виконання зобовязань позичальника по кредитному оговору між банком та ним було 22.08.2008 року укладено договір застави зазначеного вище автомобіля д.р.н АІ 9001АС. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Позичальник скористався кредитними коштами, свої ж зобовязання належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов договору, про що попереджався кредитором повідомленнями про усунення порушень вих. № 10/2659 від 30.10.2008 року, № 10/3151 від 29.01.2009 року,№10/3184 від 12.02.2009 року, № 842 від 18.02.2010. Збільшуючи свої позовні вимоги, банк просив стягнути з відповідача 328171 грн. 74 коп., з них основної суми боргу 139359,32 грн., 7652,05 грн. нарахованої щомісячної комісії, 142327,47 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії, судові витрати. Відповідач скористався своїм правом подання зустрічного позову, у якому просив визнати недійсним п. 6.1. Кредитного договору № 10-923\\08-А від 22.08.2008 року, де закріплено положення про те, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та \\ або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами». Позивач по зустрічному позову вважає, що розмір пені не може перевищувати подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Представник позивача у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх безпідставність. Відповідач та його представник у судовому засіданні первісний позов визнали частково: визнали заборгованість по тілу кредиту, відсотках та щомісячній комісії. Позовних вимог щодо нарахованої пені не визнали, підтримуючи про цьому зустрічний позов щодо перебільшеної суми пені та визнання недійсним його в частині відсоткової ставки пені. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 22.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси і кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10-923/08-А, згідно якого банк надав відповідачу кредитні ресурси для придбання автомобіля Jeep Patriot в сумі 149332 грн. і за користування кредитом встановлено плату в розмірі 17,4 % річних. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредитні кошти до 21.08.2015 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Відповідно до п.4.7 кредитного договору позичальник зобовязався щомісяця сплачувати щомісячну комісійну за надання кредитних ресурсів у розмірі 282,73 грн. та відповідно до п. 3.2.1 та .2.2 Кредитного договору погашення заборгованості згідно Графіку зниження заборгованості. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Позичальник скористався кредитними коштами, свої ж зобовязання належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов договору, про що попереджався кредитором повідомленнями про усунення порушень вих. № 10/2659 від 3010.2008 року, № 10/3151 від 29.01.2009 року,№10/3184 від 12.02.2009 року, № 842 від 18.02.2010. Відповідно до ст. 526 ЦК України „зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Ст. 625 ч.2 ЦК України передбачає, що „боржник, який прострочив зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Вивчивши матеріали справи, зокрема, кредитний договір № 10-923/08-А від 22.08.2008 року, розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку про те, що первісний позов підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає: -139359,32 грн. основної суми боргу; -38832,90 грн. заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами; -7652,05 грн. - заборгованість по оплаті нарахованої щомісячної комісії. Стягненню на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати (витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., та сплачена сума судового збору в розмірі 1700 грн.). Щодо позовних вимог про стягнення пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України «розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення». В даному випадку розмір нарахованої пені загалом складає 142327,47 грн., сума відсотків та комісії становить 46484 грн. 95 коп. Відповідач [PERSON] потрапивши у скрутну життєву ситуацію, розуміючи необхідність погашення взятого кредиту, звертався до банку з листами-пропозиціями укласти додаткову угоду, в т.ч. і щодо реалізації за згодою банку заставного майна з подальшим зарахуванням цих коштів на відповідний рахунок, проте, незважаючи на те, що ці листи направлялись до банку рекомендованою кореспонденцією, вони були повернуті у звязку із закінченням терміну зберігання. Крім того, [PERSON] суду надано довідку про його доходу, з якої вбачається, що його заробітна плата складає біля 2000 грн. на місяць, на його утриманні знаходиться стара мати, пенсія якої становить 1074 грн., двоє малолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, він сплачує аліменти на утримання дочки від першого шлюбу у розмірі 25% свого доходу. Тобто суд приходить до висновку, що у випадку задоволення у повному обсязі вимог щодо стягненні пені, буде порушено принцип розумності і справедливості, оскільки ця сума перевищує суму взятого кредиту, враховуючи майновий стан відповідача по первісному позову, ця сума може бути зменшена судом. Щодо позовних вимог по зустрічному позову, то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки укладаючи кредитний договір, в т.ч. п.6.1 ЦК України, [PERSON] погодився із викладеними у ньому умовами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на порушення цим пунктом вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань». Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом» в Даному випадку в укладеному договорі зазначений інший розмір процентів за прострочення виконання зобовязання. На підставі наведеного, ст. 258, 525-527, 530, 536, 549, 550, 551, 599, 625, 629, 651, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial