Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], та стягнути всі судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11274696000 від 21 грудня 2007 року, згідно якого, відповідачу [PERSON] були видані кредитні кошти у розмірі 78500 грн. 00 коп., кредит надавався на строк до 22.12.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,90% річних. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту, 21.12.2007 року між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки №11274696000/1, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Погашення кредиту, згідно умов кредитного договору, повинно проводитися кожен місяць, відповідно з встановленим графіком. Але у порушення умов договору відповідач [PERSON] зобовязання вчасно, в повному обсязі та належним чином не виконував, у звязку з чим, за договором виникла заборгованість, яка станом на 04.12.2009 року складає 98848 грн. 87 коп., і яка складається із: заборгованості за кредитом 74750 грн. 38 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 19097 грн. 60 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2546 грн. 47 коп., у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовні заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, не заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснивши суду про неможливість своєчасно та в повному обсязі погашати заборгованість по кредиту у звязку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи був своєчасно та належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання повідомлення, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, відповідачів [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. У судовому засіданні встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником котрого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11274696000 від 21 грудня 2007 року, згідно якого, відповідачу [PERSON] були видані кредитні кошти у розмірі 78500 грн. 00 коп. (арк.с.6-8). Згідно з умовами п.1.2.2 договору позичальник зобовязується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь-якому випадку не пізніше 22 грудня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та\\або згідно умов відповідної угоди сторони (арк.с.6-8). Проте, у порушення умов договору відповідач [PERSON] зобовязання вчасно, в повному обсязі та належним чином не виконував, у звязку з чим, за договором виникла заборгованість, яка станом на 04.12.2009 року складає 98848 грн. 87 коп., і яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 74750 грн. 38 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19097 грн. 60 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2546 грн. 47 коп. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 21 грудня 2007 року між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки №11274696000/1, предметом якого є квартира [ADDRESS] (арк.с.9-10). Квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом по обліку і розподілу житлової площі Виконавчого комітету Павлоградської міської ради та зареєстровано в реєстрі прав приватної власності на нерухоме майно за реєстраційним №19406021 (арк.с.11-13). Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що відповідає положенням статті 317 ЦК України. Отже, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири і мають право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За умовами п.1.1 договору іпотеки в забезпечення зобовязань за кредитним договором, Банку в іпотеку передано нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності №21730/26.12.2002, про що внесене запис про реєстрацію правочину в Державний реєстр правочинів за реєстраційним номером 19406021. Відповідно до п.2.4.3 договору про іпотечний кредит, Позичальник зобовязаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування (в тому числі від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Вiдповiдно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, iпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки, у випадку одноразової чи неодноразових прострочок Позичальником сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредит Банку або порушення інших умов кредитного договору, Банк має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, відповідно до кредитного договору, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником котрого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»та [PERSON], у разі невиконання Позичальником зобовязань, Банк має право відшкодувати заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога iпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 ст.590 ЦК України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд вважає, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 48,5 кв. м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Верстатобудівників, буд., кв.38 ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів, у солідарному порядку, на користь позивача повинно бути стягнено сплачені судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 988 грн. 49 коп. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved