Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася в суд до [PERSON] з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] , яка є спільною їх сумісною власністю, як подружжя.. В позові зазначала, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2003 р. по 19.08.2009 р. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] . [INFO] . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.08.2009 р. шлюб між ними розірвано. В період шлюбу за спільні кошти ними придбана квартира [ADDRESS] за 6640 грн., право власності на яку оформлена на [PERSON] . У зв`язку з тим, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, вона має право на 1\\2 частину цієї квартири і на підставі цього, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити на підставі викладеної у позові. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував, що квартира [ADDRESS] , яка оформлена на нього, куплена на кошти, які він заробив у період, коли вони з позивачкою знаходилися у шлюбі, а позивач ніде не працювали, виховувала дочку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, які надані сторонами, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно матеріалів справи, а саме рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2009 року, яке набуло законної сили 31.08.2009 року та відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України обставини, викладені в ньому не підлягають доказуванню, перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2003 року, актовий запис №478 та мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] і на підставі рішення суду 19.08.2009 року шлюб між ними було припинено. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Іваненко С.В., реєстровий № [NUMBER] [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS] за 6640 грн. Згідно довідки Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації № 2028 від 25.08.2010 р. право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П`ятою Миколаївською держнотконторою від 13.10.2005 р., реєстровий №3-644. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуалього користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ( статті 60, 69 СК, ч.З ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч.І ст. 68, ч.І ст. 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. А на підставі ч. 1 ст. 70 СК УКраїни у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ніяких домовленостей або шлюбного договору між сторонами не існувало. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved