Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

01 липня 2010 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на її користь, на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання у Дніпродзержинському вищому професійному училищі. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO], а відповідач у справі батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. [PERSON] навчається в Дніпродзержинському вищому професійному училищі, тому не працює і знаходиться на повному утриманні матері, яка працює, однак їй складно самостійно забезпечувати нормальний розвиток сина. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на користь повнолітнього сина [PERSON], на його утримання, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до закінчення сином навчання в Дніпродзержинському вищому професійному училищі. Також, позивачка зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами згоден в повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа у справі [PERSON] до початку судового засідання надав суду письмову заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, відповідача та третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 199-200 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років, у разі, якщо батьки мають можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших осіб на утриманні та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [PERSON] (л.с. 6), актовий запис № 531 від 07 липня 1992 року, зроблено відділом записів актів громадянського стану Заводського районного виконавчого комітету м. Дніпродзержинська, його батьком є [PERSON] - відповідач у справі, а матір'ю позивачка [PERSON] [PERSON] не працює, оскільки навчається на ІІ курсі денного відділення в Дніпродзержинському вищому професійному училищі, що підтверджується довідкою з вказаного навчального закладу (л.с. 6), тому потребує матеріальної допомоги. [PERSON] працює і матеріально допомагає сину, однак у зв'язку з тим, що [PERSON] навчається і не працює їй важко самостійно його забезпечувати. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], на його користь, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання в Дніпродзержинському вищому професійному училищі, що підтверджується його заявою (л.с. 9), доказів, які б доводили його неспроможність надавати матеріальне утримання сину до закінчення навчання, ним не наведено. Таким чином, виходячи з доказів, наданих сторонами у справі, суд дійшов висновку про те, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 01 липня 2010 року і до закінчення ним навчання в Дніпродзержинському вищому професійному училищі, тобто до 30.06.2011 року.

Outcome: approved