Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання дитини», в обґрунтування якої зазначила, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у вихованні дитини та угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Тому позивачка просить: стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини (а.с. 14). На підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін на підставі доказів наявних у матеріалах справи, та з урахуванням заяв поданих сторонами до судового засідання. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 142 (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с. 6). Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у її вихованні та угоди про добровільну сплату аліментів з позивачкою не укладає. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечував (а.с. 14). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і )або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що син [PERSON], знаходиться на утриманні позивачки, що відповідач [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього аліментів, за зазначених вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість і не має перешкод для здійснення аліментних виплат на дитину у обсязі заявленому позивачкою. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved