Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

Позивач, Державне підприємство Вугільна компанія Краснолиманська, звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідач - [PERSON] працювала замісником головного бухгалтера ДП „ВК „Краснолиманська" з 02.07.2007р. згідно наказу № 1006/к. Відповідачу видані позапланові грошові суми, всього - 162 тис. грн. згідно видаткових касових ордерів: від 30.10.2008р. № 2029 - 70000 грн.; від 16.02.2009р. № 219 - 22000 грн.; від 01.03.2010р. б/н -70000 грн. На підставі відомостей про утримання із заробітної плати за період з травня 2009 року по серпень 2010 року включно утримано із заробітної плати [PERSON] 23000 грн., таким чином заборгованість відповідача станом на 01.09.2010р. складає 139000 грн. Згідно зі ст. 1 Закону України „Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена в грошову виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Як передбачено ст. 24 цього закону, виплачується заробітна плата в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж два рази на місяць. Відповідно до пункту 8.20 колективного Договору, діючому на нашому підприємстві, виплата заробітної плати працівникам ДП „ВК „Краснолиманська" встановлена два рази на місяць: 27-29 числа поточного місяця за першу половину місяця і за другу половину - 12-14 числа наступного місяця. Чинним законодавством, а також і колективним договором не передбачена виплата заробітної плати працівникам наперед. Виплата значних позапланових грошових сум в рахунок заробітної плати наступних місяців спричиняє значну шкоду підприємству, тому що відволікаються державні кошти підприємства на ці виплати, яки Повинні були використані на виробничі потреби підприємства. У добровільному порядку відповідачка суму боргу не повертає, тому позивач просить у примусовому порядку стягнути з відповідачки на користь підприємства 139000 грн., а також витрати на сплату судового збору у сумі 1390 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення у сумі 120 грн. 29 грудня 2010 року позивач подав доповнення до позовної заяви, вказав, що відповідачка частково сплатила суми заборгованості і сума останнього боргу складає 119163,75 грн. У судове засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої просить позов задовольнити у повному обсязі, розглядати справу у його відсутність та прийняти заочне рішення при неявки відповідача. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, судом вживалися заходи щодо її сповіщення про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями та квитанціями на а. с. 44,46,48,50. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка, [PERSON] перебувала у трудових відношеннях з позивачем у справі з 02 липня 2007 року по 01 листопада 2010 року працюючи замісником головного бухгалтеру, що підтверджується наказами № 1006/к від 02 липня 2007 року на а.с. 24 та № 2038/к від 01 листопада 2010 року на а.с. 38. За час роботи на підприємстві відповідачці були видані позапланові гроші, всього у сумі 162000 грн., що вбачається з видаткових касових ордерів: від 30.10.2008р. № 2029 - 70000 грн.; від 16.02.2009р. № 219 - 22000 грн.; від 01.03.2010р. б/н -70000 грн. (а.с. 5-7). На підставі відомостей про утримання із заробітної плати за період з травня 2009 року по серпень 2010 року включно утримано із заробітної плати [PERSON] 23000 грн., таким чином заборгованість відповідача станом на 01.09.2010р. складає 139000 грн. (а.с. 8-23). Крім того, з відповідачки у справі частково стягнуто суми у вересні 2010 року 2500 грн.; у жовтні 2010 року - 5894,76 грн. та у листопаді 2010 року 11441,49 грн., а всього 19836,25 грн. (а.с. 39). Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди у тому разі, коли матеріальні цінності та гроші від підприємства ними отримані за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Таким чином, з відповідачки у справі необхідно стягнути суму заборгованості грошей, які нею отримані по разовим документам, тобто суму 119163,75 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача у справі підлягають стягненню судові витрати, а саме, 1390,00 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 1-2). На підставі викладеного,

Outcome: approved