Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що 21.11.2007 року помер її племінник [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. 10.01.2009 року померла її сестра - [PERSON], яка була матір»ю [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно : житловий будинок, присадибну ділянку, земельну ділянку(пай), в тому числі і на майно, яке вона встигла успадкувати після смерті свого сина [PERSON]. [PERSON] своєчасно до нотаріуса не звертався із заявою про оформлення спадщини після смерті свого сина [PERSON] і пропустив строк звернення. Голованівським райсудом 06.08.2009 року [PERSON] було продовжено строк для подання заяви нотаріусу для прийняття спадщини після [PERSON] . Крім того ухвалою Голованівського райсуду затверджено мирову угоду про виселення та розподіл майна, укладену між [PERSON] та [PERSON]М.З ухвали випливає, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом до квітня 2003 року. Після розподілу майна вони разом не проживали. [PERSON] пішов жити до своєї дружини, з якою шлюб не розірвано. За вказаний час будинок був обкладений цеглою, проводився капітальний ремонт, було збудовано нову огорожу. Всі ці покращення домоволодіння здійснювались за рахунок покійних [PERSON] та [PERSON]. В 2006 році [PERSON] повернувся проживати у належне йому жиле приміщення(літню кухню) по вул... Жукова, 55, у зазначеному домоволодінні. У приміщенні будинку, проживали [PERSON] та син [PERSON]. Спільного господарства з [PERSON] вони не вели, сімейних стосунків як у чоловіка і жінки протягом п»яти останніх років у них не було. Отже, права на прийняття спадщини відповідач не набув. Після смерті сестри відповідач не допускав її до подвір»я та будинку, належних її покійним сестрі та племіннику. Ніякого майна їй не віддав, земельний пай вона успадкувала. В оформлені спадщини на майно нотаріус їй відмовила, так як воно не розділене в натурі і неможливо визначити частину спадкового майна. Вважає, що майно , яке належало покійному [PERSON] підлягає між ними розподілу з урахуванням того, що вона є спадкоємицею померлої [PERSON], в тій частині, що успадкувала [PERSON] після смерті свого сина , а майно, належне [PERSON] має бути визнано судом її часткою спадкового майна. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало покійній [PERSON], в тому числі і на ту частину, яку успадкувала покійна після смерті свого сина [PERSON], виділити їй в натурі предмети домашнього вжитку, меблі, електротовари, килими, згідно списку, що є додатком до даної заяви, так як вказані речі були придбані за рахунок [PERSON]. Стягнути з відповідача витрати по справі. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги доповнила і пояснила, що позивачка просить виділити їй в натурі меблеву стінку і мякий куточок, придбані її сестрою та племінником за їх рахунок, а також відшкодувати їй вартість житлового будинку, право власності на який [PERSON] втратив. Це підтверджується рішенням Голованівського районного суду, який відмовив йому у встановленні факту проживання з покійною [PERSON] однією сімєю. Частки в майні колгоспного двору за життя покійних матері і сина не визначались, а отже відповідач права власності на житловий будинок не має, він його втратив. Вона пояснила, що позов до відповідача предявлений не зустрічний, а уточнюючий. Крім того, в частині розподілу речей домашнього вжитку представник позивачки заявила клопотання про відмову від позову, просить відмову прийняти і цій частині провадження в справі закрити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він за власні кошти в 1980 році придбав хату в с. Грузьке Голованівського району по вул. Жукова, 55. Все, що зроблено в будинку, його ремонт, господарські будівлі, криниця, водопровід все побудовано його руками. Він вважає, що хата його, він має на неї відповідні документи і в даний час в ній проживає. Як позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідачки за його позовом витрати на поховання [PERSON] в розмірі 16017 грн. та судові витрати по справі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що її мати [PERSON] ніяких претензій по справі не має. Вона ніколи в спірному домоволодінні не проживала, грошей на придбання будинку не давала, тому не претендує на будь-яку частку в спадковому майні. Скільки, коли і з яких причин батько переходив проживати до матері, вона не памятає. За станом здоровя як третя особа, її мати в судове засідання зявитись не може. З апеляційною скаргою до обласного суду вона не зверталась, а якщо і знає про неї, то не підписувала її особисто. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він до спадкового майна сестри не має ніякого відношення. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Йому відомо, що в домоволодінні по вул. Жукова 55 в с. Грузьке проживала його сестра з сином [PERSON]. Про благоустрій житла, його ремонт, будівництво криниці та водопроводу дбала сестра [PERSON] Якщо [PERSON] інколи допомагав своєю працею, то грошей він своїх не давав, все робилось коштом сестри. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що разом з покійним [PERSON] працював у місцевій агрофірмі. [PERSON] добре заробляв, тому мав можливість робити ремонт, купляти меблі. Хто з ним разом працював, то допомагав робити ремонт по дружбі. Він сам допомагав [PERSON] розвантажувати цемент, будівельні матеріали. Йому відомо також, що [PERSON] купив бензопилу, меблі, в тому числі і мякий куток. Вирішували вони всі питання з матірю, а з батьком він не ладив. Той працював водієм, розвозив газ. Коли щось будувалось, він участь приймав, але грошей не давав. Коли батько їх з матірю покинув без всяких причин, [PERSON] з ним довго не спілкувався, а коли помер, памятник йому купила сама мати, без батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що покійний [PERSON] працював в агрофірмі механізатором, добре заробляв і дбав, щоб в домашньому господарстві все було. Коли в дворі будувалась баня, обкладалась цеглою хата, то він допомагав [PERSON] розвантажувати цеглу. Її купляв [PERSON], а допомагати йому приходили одразу 6-8 чоловік , які з ним працювали. Особливої допомоги його батько [PERSON] не надавав, між ними відчувались напружені стосунки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила участь [PERSON] в будівництві господарських будівель біля спірного будинку, придбанні меблів та витратах на поховання [PERSON], а також утриманням худоби та господарства. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили про особисту допомогу кожного з них в проведенні похорону [PERSON], обрядових подій, ритуальних обідів, підтвердили місце їх проведення та розмір витрат, які поніс [PERSON] в звязку з похоронами та проведенням заходів, повязаних з ними. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи за первинним позовом, позивача та представника відповідача за зустрічним позовом, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом 26.07.1980 року разом зі своєю співмешканкою [PERSON] придбав житловий будинок в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області. Його твердження, що він придбав його за свої власні кошти спростовується його ж поясненням в судовому засіданні під час слухання справи 22.03.2004 року, справа № 2-84/04, а-с. -72: «коли ми проживали разом, то на той час у нас була одна сімя і були сумісні гроші». Відповідач по цій же справі [PERSON] в судовому засіданні 24.05.2004 року підтвердила вартість купленого будинку 7 тисяч рублів, «тобто відповідач і я знімали зі своїх рахунків однакові суми», а-с. 76. На той час вона була жива і її пояснення суд під сумнів не ставив. Вирішуючи спір про спадкове майно, суд враховує, що фактичні шлюбні стосунки між [PERSON] і [PERSON] виникли в березні 1979 року. В 1980 році вони придбали житловий будинок в с. Грузьке Голованівського району, на той час нумерації будинків та назв вилиць в сільських населених пунктах не існувало. Придбане ними майно є майном колгоспного двору і залишається таким після припинення його існування. Членів колгоспного двору до 15.04.1991 року в сімї відповідача було троє: він [PERSON], його покійна співмешканка [PERSON] і їх спільний син, нині покійний [PERSON]. Кожен з них мав право на частку в майні колгоспного двору, виходячи з рівності часток усіх його членів, - на 1/3 частину спірного домоволодіння. Згідно договору купівлі-продажу від 26.07.1980 року, посвідченого відповідно до вимог ст.. 227 ЦК УРСР та ст.. 14 Закону УРСР «Про державний нотаріат» від 25.12.1974 року, чинних на час виникнення правовідносин, секретарем виконкому Грузької сільської ради, зареєстрованого у сільській раді за № 20, укладеного між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] продала, а [PERSON] купив на своє імя за спільні кошти з покійною співмешканкою [PERSON] житловий будинок і був записаний головою колгоспного двору в погосподарській книзі Грузької сільської ради за 1980-1981 роки, особовий рахунок № 452. Право власності на спірний будинок підтверджено також свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 14.01.1988 року за № 63, а-с. 15, на імя [PERSON] Із положень Примірного Статуту колгоспу, прийнятого Третім Всесоюзним зїздом колгоспників в 1969 році, вбачається, що колгоспним двором є таке сімейно-трудове обєднання колгоспників, працездатні учасники якого отримують доходи від суспільного колгоспного виробництва, і крім того, ведуть особисте підсобне господарство в межах норм, передбачених Статутом колгоспу. Відповідно, характерними ознаками колгоспного двору є: сімя колгоспника як основа колгоспного двору; наявність спільного ведення підсобного господарства особистою працею членів сімї колгоспника; зв'язок цього сімейно-трудового обєднання з колгоспом, від якого воно отримує основні доходи. Оскільки кожне таке сімейно-трудове обєднання є самостійним обєктом права, кожний колгоспний двір повинен бути юридично оформленим. Реєстрацію кожного колгоспного двору як самостійного субєкта права здійснює сільська рада, як орган держави, шляхом реєстрації в погосподарських книгах. Відповідно до п. 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Держкомстату СРСР» від 25.05.1990 року № 69 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин) в стрічці «суспільна група господарства записується станом на 1 січня відповідного року» одна із слідуючих суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство особи, зайнятої індивідуальною трудовою діяльністю; селянське господарство; господарство інших категорій населення з зазначенням складу господарства, змін, які відбуваються у цьому складі, в тому числі при розподілі колгоспного двору та виділі з нього. Запис в погосподарській книзі Грузької сільської ради за 1980-1981 роки підтверджує зміни, які відбулися в господарстві колгоспного двору: головою колгоспного двору став [PERSON], його членом [PERSON] в погосподарській книзі за 1986-1990 роки в членах колгоспного двору записаний також їх спільний син [PERSON], [INFO]. Отже, судом встановлено коло членів колгоспного двору відповідача. До 15.04.1991 року, тобто до часу існування колгоспного двору, ніяких змін в складі колгоспного двору не відбулось. Судом встановлено, що з моменту купівлі житлового будинку відбулись ремонті роботи, будинок обкладено цеглою, побудовані господарські будівлі, колодязь, проведено водопровід. В судовому засіданні свідками підтверджено участь в поліпшенні стану домоволодіння всіх членів колгоспного двору: [PERSON] та її сина [PERSON] фінансовими затратами та фізичним трудом, [PERSON] фізичною допомогою в будівництві водопроводу та колодязя. Крім ремонту будинку, в дворі збудовано літню кухню та господарські будівлі. В 2004 році, після розподілу майна придбаного в період спільного проживання з [PERSON], [PERSON] зверталась в Грузьку сільську раду з заявою про узаконення самовільно побудованих господарських будівель. Рішенням виконкому цієї сільської ради № 31 від 21.10.2004 року дано дозвіл та піднято клопотання перед бюро технічної інвентаризації про внесення відповідних змін до інвентарної справи гр. [PERSON] З цих підстав суд вважає, що в масу спадкового майна, яке підлягає розподілу, слід віднести те майно, що нажили в період спільного проживання та існування колгоспного двору члени цього колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яке залишилось на день розгляду справи, житловий будинок з урахуванням робіт по ремонту будинку та побудови господарських будівель, спільно придбаних ними речей: меблевої стінки, мякого куточка, тумбочки під телевізор, машини пральної марки «Рига». Судом беруться до уваги розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з наступними змінами та доповненнями, згідно п. 6 якої розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх членів колгоспного двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Спільна власність громадян, членів колгоспного двору, є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір часток кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визнаються рівними. Враховуючи викладене, суд вважає, що в звязку зі смертю двох членів колгоспного двору, довести ступінь кожного з членів цього двору його участь у створенні спільної власності неможливо, тому вважає, що частки у покійних [PERSON], [PERSON] сина і відповідача [PERSON] рівні і складають по 1/3 частині всього майна, створеного і придбаного ними за період спільного проживання, що знаходиться в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області по вул. Жукова, 55. Після смерті сина [PERSON] його долю майна успадкували батьки [PERSON] і [PERSON], тому їх частки склали по ? кожного. Доводи адвоката [PERSON] про те, що [PERSON] не знав про час відкриття спадщини та про наявність у покійної [PERSON] спадкоємців, суд до уваги не приймає. Частина 2 статті 1281 ЦК України передбачає, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Про час смерті [PERSON] [PERSON] знав, тобто час відкриття спадщини йому відомий 10 січня 2010 року. Він безпосередньо займався похованням. Рішенням Голованівського районного суду від 06.08.2009 року йому відмовлено у встановленні факту проживання однією сімєю зі [PERSON], що виключає його з числа спадкоємців, а відносить до числа кредиторів. Коло спадкоємців йому добре відоме, оскільки він підтримував родинні стосунки з родичами покійної. Крім того, квитанції про понесені ним витрати на поховання не відповідають дійсним обставинам справи, так як датовані часом, що передує часу смерті [PERSON] Викладене дає підстави для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування витрат на поховання. Представник позивачки звернулась до суду з усною заявою з проханням прийняти відмову від позову в частині позовних вимог щодо розподілу речей домашнього вжитку, меблів, електротоварів, інших предметів, вказаних в додатку до позовної заяви, і в цій частині провадження в справі закрити. Суд вважає, доцільним заявлене клопотання задовольнити.

Outcome: partial