overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

КП Рівнеелектроавтотрансзвернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті послуг за проживання в гуртожитку в сумі 960 грн. 23 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що на балансі у КП Рівнеелектроавтотрансзнаходиться гуртожиток по вул. Ст.Бандери, 62 в м.Рівне. В кімнаті №164 даного гуртожитку проживає [PERSON], за яким згідно п.1.1 Договору №723 від 06.11.2008 року рахується борг в сумі 960 грн. 23 коп. Покликаючись на те, що на день розгляду справи відповідач вказаний борг не погасив, просить позов задовольнити і стягнути з відповідача суму боргу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що дійсно за ним рахується борг у виді додаткової плати на утримання приміщення гуртожитку за користування приміщенням понад строк, визначений договором. Сума боргу складає 960 грн. 23 коп. Позов КП Рівнеелектроавтотрансдо нього про стягнення 960 грн. 23 коп. визнає повністю, згідний із його задоволенням. Заслухавши пояснення представника позивача,відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону,не порушує права,свободи та інтереси інших осіб,а тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що будівля гуртожитку по вул. Ст.Бандери,62 в м.Рівне знаходиться на балансі КП Рівнеелектроавтотранс,що підтверджено довідкою № 290 від 22.04.2010 року. В кімнаті № 164 гуртожитку по вул.Ст.Бандери,62 в м.Рівне проживає [PERSON] Згідно п.1.1 Договору № 723 від 06.11.2008 року,укладеного між КП Рівнеелектроавтотранста [PERSON], у випадку несвоєчасного звільнення наданої жилої площі в гуртожитку наймач за кожен день прострочення виконання зобовязання (звільнення наданої жилої площі гуртожитку) сплачує наймодавцю пеню (додаткову плату на утримання приміщення гуртожитку за користування приміщенням понад строк,визначений договором) в сумі 20 грн. та вартість користування жилою площею та комунальними послугами по день фактичного надання житла в гуртожитку. Згідно довідки № 31 від 25.01.2011 року [PERSON] з 04.06.2004 року по теперішній час зареєстрований в кімнаті №164 гуртожитку по вул.Ст.Бандери,62 в м.Рівне. Станом на день ухвалення рішення заборгованість за [PERSON] за проживання в гуртожитку і користування житлово-комунальними послугами становить 960 грн. 23 коп. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що на день розгляду спору в добровільному порядку відповідач наявної заборгованості не погасив, визнав борг, підстави для стягнення з нього заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,ст.ст.526,530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з вказаним позовом до [PERSON] В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [INFO] та повнолітнього сина [INFO]. Спільне життя не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями і на цьому грунті вчиняються сварки, що негативно відбивається на здоров'ї дітей. Спору з ким залишиться дитина не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В позові просила постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також в заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище Прохоренко. Відповідач в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: свідоцтво про укладення шлюбу між сторонами; копії свідоцтв про народження дітей сторін; ксерокопію посвідчення потерпілої від аварії на ЧАЕС позивача; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС відповідача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд може винести рішення про задоволення позову на попередньому судовому засіданні. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.105 ч.3, 110 ч.1 СК України. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони звільнені від сплати судового збору, як потерпілі від аварії на ЧАЕС. На підставі наведеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

В січні 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, в обґрунтування якого вказує, що 16 червня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 435. 18 лютого 2008 року від шлюбу народилась дочка [PERSON]. З листопада 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинено, відповідач утриманням родини не займається, ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. В теперішній час родина переживає скрутне матеріальне становище. Позивачка просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі ј частини його заробітку посилаючись на те, що їй самій важко забезпечувати дитину, вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує мізерне грошове утримання по догляду за дитиною. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем позов визнаний у повному обсязі, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод й інтересів інших осіб, у зв'язку з чим суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем позову і задовольнити вимоги позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини. Як підставу заявлених вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має неповнолітнього сина. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, син знаходиться на її утриманні. Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я або інших утриманців. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

У січня 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 15 червня 2002 року, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В судове засідання позивач не з*явився, але до його початку надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явилася, але до його початку надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Крім того зазначила, що після розлучення бажає залишити прізвище Тужикова. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2002 року. Із позовної заяви вбачається, що подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, оскільки між ними склалися неприязні відносини, які привели до втрати почуттів поваги, розуміння і любові, в результаті чого шлюбно - сімейні відносини були припинені. З огляду на таке. подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

ПАТ КБ "приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом та за користування кредитом в якому стверджує, що відповідно до кредитного договору № 72791- CRED від 22.06.2007 року відповідачу [PERSON]. були надані у користування кредитні кошти в розмірі 150000 грн. і покладені зобовязання повертати кредит відповідно до графіку погашення та сплатити відсотки за користування кредитом з розрахунку 32 % річних. [PERSON] в порушення умов вищезазначеного договору не виконав зобовязання, внаслідок чого виникла заборгованість: 8664,45 грн. за кредитом, 10760,33 грн. - по процентам і 1221,24 грн. штрафу. Оскільки відповідач добровільно не бажає погасити заборгованість, то товариство змушено звернутися з даним позовом в суд, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] заборгованість на загальну суму 20646,02 грн. та стягнути 326,46 грн. судових витрат. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З кредитного договору № 72791- CRED від 22.06.2007 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" м. Дніпропетровськ та [PERSON], вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] був наданий кредит в розмірі 150000 грн., а [PERSON] зобовязався погашати кредит та проценти за ним щомісячно у відповідності до графіку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦПК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідано до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не належним чином виконував умови вищезазначеного договору, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 20646,02 грн., тому, з огляду на наведене суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 20646,02 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати судовий збір в розмірі 206,46 грн. та витрати, повязані з розглядом судової справи - 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вищезазначеному розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Прокурор Бершадського району в інтересах НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на хімічне дослідження, в якому стверджує, що 27.02.2010 року в домогосподарстві [PERSON] було виявлено та вилучено франмент полімерної гвинтоподібної кришки, в яку впаяний металевий наперсток з отворами та п"ять фрагментів фольгового паперу з отворами. З метою встановлення, чи відноситься вищеззаначена речовина, вилучена у [PERSON] до наркотичничного засобу, відділом досліджень речовин, матеріалів і виробів та медико- біологічної експертизи НДНКЦ при УМВС України у Вінницькій області було проведено криміналістичне дослідження, на яке було витрачено 300,48 грн. Оскільки [PERSON] притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 44 КУпАП, а витрати понесені на криміналістичне дослідження у вищезазначеному розмірі ніким не відшкодовані, то він в інтересах НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області просить стягнути з [PERSON] 300,48 коп. судових витрат на хімічне дослідження та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні прокурор Бершадського району позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області на криміналістичне дослідження наркотичного засобу - екстракту канабісу, загальною масою 0,03 гр., який був виявлений та вилучений у [PERSON], витрачені кошти в сумі 300,48 грн. Постановою про відмову в порушенні коимінальної справи від 9.03.2010 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП за незаконне зберігання наркотичного засобу в невеликих розмірах. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає, позовні вимоги прокурора Бершадського району, якій діє в інтересах НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

23.11.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 12.02.1997 року Воронівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ними, актовий запис №1. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що причиною розірвання шлюбу стала подружня зрада, те, що відповідачка покинула сімю у квітні 2009 року, на даний час має іншу сімю, не цікавиться долею дитини. Відповідачка в судове засідання не зявилася, судом належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 12.02.1997 року Воронівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1 (свідоцтво про шлюб І-ФП №061707, видане 05.10.2010 року). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №149820, видане 18.09.2003 року). Сторони проживають окремо з квітня 2009 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до збереження сімї, про що свідчить її неявка в судове засідання, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

18.01.2011 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою його матері [PERSON] В обґрунтування заяви послалася на відсутність у місці постійного проживання відомостей про місце її перебування з червня 2008 року. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Пояснив, що рішення про визнання матері безвісно відсутньою потрібно для визначення подальшої долі її майна, зокрема встановлення опіки над ним, приватизації земельної ділянки. Представник заінтересованої особи не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Подали заяву про розгляд справи за відсутності представника та згоду із заявою. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 10.10.1935 року народження є матір'ю [PERSON]. В червні 2008 року [PERSON]К мешканка с. Рижки, Коропського району, Чернігівської області, вул. Ягідна, буд. 8 пішла з дому і до цього часу не надходило повідомлень про місце її перебування. Заявник звертався до Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області з приводу розшуку матері, але встановити її місцезнаходження органами внутрішніх справ не виявилося можливим. З довідки виконавчого комітету Рижківської сільської ради від 14.01.2011 року вбачається, що 06.06.2008 року [PERSON]К пішла з дому і на даний час не поверталась. Зазначене підтверджується матеріалами справи та показаннями свідка, які в сукупності узгоджуються між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

13 жовтня 2010 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 березня 2007 року, про що є актовий запис за № 277 в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2010 року, спільне господарство сторони не ведуть. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Відповідач в судовому засідання позов визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2007 року, про що є актовий запис за № 277 в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2010 року, спільне господарство сторони не ведуть. На примирення сторони не згодні. Неповнолітня дитина сторін - [PERSON], [INFO], залишається проживати з позивачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 20.11.1993 року в Опарівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей : дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що в даний час відносини між нею та відповідачем погіршились, відповідач почав зловживати спиртними напоями, не виконує своїх батьківських обовязків та ухиляється приймати участь у вихованні дітей, ніякої матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей добровільно не надає. Їй самій важко утримувати неповнолітніх дітей, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, яку просить задоволити. Відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог. Суд, постановляючи рішення, виходить з того, що відповідно до свідоцтв про народження дітей дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], [PERSON] являється батьком даних дітей, а відповідно обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України стягнення аліментів слід проводити з часу подачі заяви до суду, яка подана до суду 30 грудня 2010 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Просить стягнути з відповідача аліменти у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, на утримання дитини і до досягнення нею повноліття, на свою користь. Позивач подала суду письмову заяву, у якій підтримала позов у повному обсязі, просила слухати справу без неї. Відповідач у судове засідання двічі не зявився без поважної причини, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідач не є інвалідом, працездатний, має можливість та зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь позивача і стягнення здійснювати починаючи з часу звернення позивачки до суду - з 22 листопада 2010 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved