Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

29 вересня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у сумі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що з 08 вересня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2010 року шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач хоча і надає дитині матеріальну допомогу, проте робить це нерегулярно та у вкрай малих розмірах. Інших утриманців відповідач не має. Позивачка вказує, що самостійно не в змозі забезпечити потреби дитини, а відсутність допомоги з боку чоловіка ставить і дитину і її у скрутне матеріальне становище. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав частково, спочатку у заяві від 21 січня 2011 року - в розмірі 30 % від його заробітку (доходу), в подальшому у запереченнях на позов від 04 лютого 2011 року - у розмірі 1\\4 частини свого заробітку доходу. Суду пояснив, що позивачка є приватним підприємцем та має доход вище середнього, здає в найм квартиру за 900 грн. щомісяця і отримує державну допомогу на дитину у сумі 500 грн. В той же час він отримує мінімальну заробітну плату. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2006 року (а.с. 6). Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03 лютого 2010 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач (а.с. 7). Дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні (а.с.9-10). Відповідач офіційно працевлаштований, працює збирачем корпусів металевих суден в ТОВ «Морські технології», його заробіток складає 650 грн. на місяць (а.с. 14). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, проте робить це нерегулярно та у вкрай малих розмірах. Як встановлює ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.З ст.18І\~СК України за рішенням суду кошти на\~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч.І ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ч.І ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Правилами ч.І ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд критично сприймає довідку про доходи з місця роботи відповідача (а.с.14), тому що зазначена в ній заробітна плата, яку отримує позивач, є нижче рівня мінімальної заробітної плати, встановленої в державі, тому суд робить припущення, що відповідач може отримувати доходи й з інших джерел, про які невідомо позивачці. Відтак, відсутність у відповідача стабільного визначеного дійсного доходу надає право позивачці вимагати присудження аліментів у твердій грошовій сумі. Проте суд вважає, що з урахуванням матеріального стану позивача сума позову, про стягнення якої просить позивачка, є надмірною. Суд також бере до уваги, що відповідач регулярно надає позивачці грошову допомогу на утримання дитини, чого, власне, позивачка не заперечувала. За таких обставин суд приходить до переконання про можливість лише часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у сумі 500 грн. За викладених обставин суд вважає, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Суд розподіляє судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК України. Так, позивачка звільнена від оплати судового збору у справах, пов`язаних зі стягненням аліментів, тому суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог (тобто 2/3 від 51 грн., що дорівнює 34, 00 грн.). Решта суми судового збору залишається на рахунок держави. В той же час відповідно до п.4 ч.З ст.81 ЦПК України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи про стягнення аліментів покладаються на сторони після розгляду справи. Суд стягує з відповідача 80 грн. (2/3 від 120 грн.), а з позивачки - 40 грн. (1/3 від 120 грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial