Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 31 426 грн. 86 коп. Позов, з посиланням на вимоги ст.ст. 553, 554, 625,1054 ЦК України, мотивовано тим, що боржник [PERSON] не виконує зобовязання за укладеним кредитним договором, який забезпечено порукою [PERSON], а тому заборгованість перед Банком та нарахована пеня повинні стягуватись у солідарному порядку. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до Банку, просив визнати частково недійсним спірний кредитний договір. Зазначив, що Банк незаконно нарахував йому 31 426 грн. боргу, який значно перевищує його розмір отриманого ним кредиту та частково вже повернутого. Вважає, що відповідач всупереч вимогам ст.550 ЦК України нарахував проценти на пеню. Просив застосувати позовну давність. Позови об»єднанні в одне провадження. Представник Банку первісний позов підтримав, пояснив, що при укладанні кредитного договору сторони дійшли згоди по всіх його умовах, [PERSON] підтвердив свою здатність виконати договір. Вважає зустрічний позов безпідставним, оскільки відповідач з черговістю погашення заборгованості погодився. [PERSON] первісний позов не визнав, вважає що Банк бажає збагачення. Зустрічний позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Причину неявки не повідомив. Суд дійшов висновку, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, а тому розглядає позов за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. 25.10.2006 між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 24- 169/06-ШД про надання останньому кредиту в розмірі 4 800 грн., що підтверджується, матеріалами справи. Відповідно до договору поруки №24-169/06-ШД-П від 25.10.2006 [PERSON] з метою забезпечення умов наведеного кредитного договору, поручився перед Банком нести відповідальність у випадку невиконання [PERSON] своїх зобовязань за наведеним договором. За правилами ст.ст. 526, 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину е недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.. 203 ЦК України. Тобто, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його волі. Ці вимоги при укладені договору, на думку суду, сторонами були дотриманні. Умови договору в момент укладання їм були відомі та зрозумілі, вони з ними погодились, підписавши вказаний договір. Адже [PERSON] погодився у тому числі і з черговістю погашення кредиту та встановленою відповідальністю. Суд дійшов висновку, що зустрічний позов не підлягає задоволенню. З долученої до справи довідки-розрахунку, вбачається, що станом на 12.11.2010 року заборгованість відповідачів з урахуванням за кредитним договором становить 30 018,86 грн., яка складається з 3978 грн. простроченої заборгованості по кредиту та 26040,86 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків та за несвоєчасне погашення заборгованості по основному боргу. Пеня нарахована за 32 місяця. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність до вимог про стягнення пені (неустойки, штрафу) встановлюється в один рік. Згідно із ч.З ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. [PERSON] звернувся із заявою про застосування строку позовної давності. Суд вважає, за необхідне застосувати строк позовної давності. Розмір пені за рік, нарахованої протягом часу з 09.12.2008 по 09.12.2009 становить 10475 грн. 04 коп. Цей розмір значно перевищує розмір збитків заподіяних [PERSON] сумою кредиту. Відповідно до ч. З ст. 551 ЦК України, розмір пені може буди зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи важке матеріальне становище [PERSON], відсутність постійного заробітку, житла суд вважає за можливе зменшення розміру пені до 4000 грн. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно зі ч.І ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. З огляду на наведене,

Outcome: approved