Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач пояснив, що працював в ЗАТ «Херсоньска меблева фабрика» на посаді заступника начальника електротехнічного відділу з окладом 1560 грн., однак з 01 травня 2009 року переведений в дочірнє підприємство «Енергетик» з таким же посадовим окладом так як про інші умови попереджений не був. 28 жовтня 2009 року його звільнено з ДП «Енергетиик» за скороченням посади, при цьому за весь період роботи заробітну плату в ДП «Енергетик « він не отримував. Отримав розрахунок 14.04.2010 року частково в сумі 3924 грн. Вважає, що через затримку розрахунку відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за період затримки розрахунку з 28.10.2009 року до 01.09.2010 року в сумі 20454,64 грн. виходячи з посадового окладу в розмірі 1560грн. та коефіцієнта на який повинна була збільшена заробітна плата. До того ж діями відповідача завдано моральну шкоду, яка полягає в неможливості з вини відповідача утримувати себе та членів своєї родини. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10920 грн., середній заробіток в сумі 20454,64грн., компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 10000грн. Представник позивача вважає позовні вимоги обгрунтованими, строк звернення до суду позивачем не порушений, просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що заробітна плата позивачеві виплачена згідно з посадовим окладом 683 грн. про який позивача належним чином повідомлено під час переведення. Вимогу про стягнення середньої заробітної плати заявлено поза межами тримісячного строку встановленого законом. Вимога про стягнення моральної шкоди не обгрунтована. Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа вважає позовні вимоги необгрунтованими, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст.. 116 КзпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, провадяться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КзпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Частина 1 ст. 233 КзпП України передбачає, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня коли дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. З трудової книжки позивача вбачається, що з 05.05.2008 року до 30.04.2009 року позивач працював начальником електротехнічного відділу ЗАТ «Херсонська меблева фабрика», 30.04.2009 року за згодою переведений заступником директора в ДП «Енергетик» ДП «Енергетик» є самостійною юридичною особою яка діє на підставі статуту. Як на час переведення позивача в ДП «Енергетик» так й на час розгляду справи, директором ДП «Енергетик» є [PERSON], згідно наказу від 28.12.2004 року. Позивач працював на посаді начальника електротехнічного відділу ЗАТ»Херсонська меблева фабрика» з окладом 1560 грн., що встановлено судовим рішенням Скадовського районного суду від 09.04.2010 року яке набрало чинності. Позивач вважаючи, що під час переведення в ДП «Енергетик» його не було повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме про зменшення посадового окладу, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі виходячи саме з окладу 1560 грн. та враховуючи, що відповідачем не надані докази зворотнього, суд погоджується з доводами позивача, однак враховуючи, що відповідач частково здійснив виплату заробітної плати в сумі 3924 грн. 14 жовтня 2010 року, з відповідача підлягає стягненню 6996 грн. При цьому суд вважає необгрунтованим посилання представника відповідача на наказ від 1) року про переведення позивача в ДП «Енергетик» з окладом згідно штатного розкладу та штатну чисельність ДП «Енергетик» станом на 01.05.2009 року якою вставлено посадовий оклад заступника директора в розмірі 683грн.. На думку суду зазначена штатна чисельність не може служити належним 2) доказом по справі, так як не має відношення до врегулювання трудових відносин між найманими працівниками та ДП «Енергетик». Штатна численність затверджена директором ЗАТ «Херсонська меблева фабрика», тоді як статутом ДП «Енергетик» не передбачено поширення внутрішніх наказів меблевої фабрики на спірні правовідносини. З тих же підстав не стосується справи наказ ЗАТ «Херсонська меблева фабрика» №86 та попередження від 01.09.2008 року, через те, що ДП «Енергетик» є самостійною юридичною особою. Позивач стверджує, що отримав розрахунок з відповідачем 14.10.2010 року щодо сум які останній не оспорював, тоді як звернувся з вимогою про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку 1) року, тобто з пропуском тримісячного строку для звернення до суду який слід рахувати з 2) року коли він дізнався про порушення свого права. Таким чином, враховуючи, що позивач пропустив строк звернення до суду та із заявою про його поновлення не звертався, вимога про стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку задоволенню не підлягає. Статтею 237-1 КзпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так як позивачем не надані докази на обгрунтування завдання моральної шкоди, зазначена вимога не можу бути задоволеною. Судові витрати позивача у вигляді витрат на правову допомогу підлягають частковому відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial