Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-23 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з 18 червня 1967 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] 25 листопада 2010 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. За час перебування 43 роки у шлюбі та ведення спільного господарства ними було набуто майно, яке відповідач [PERSON] вважає своєю особистою власністю. Так, 21 грудня 1990 року виконавчим комітетом Броварської районної ради народних депутатів її колишньому чоловікові [PERSON] на сімю у складі пяти чоловік було надано службове житло, а саме: будинок садибного типу з надвірними будівлями за адресою: смт. Калинівка Броварського району Київської області, вул. Жовтнева, 8. 23 грудня 1991 року відповідачем [PERSON] в інтересах сімї був укладений договір купівлі-продажу вказаного вище будинку. Цей житловий будинок складається із двох поверхів, загальною площею 98,8 м2, житловою площею 46,3 м2, має чотири житлові кімнати, коридор, кухню, ванну кімнату та веранду. Разом із будинком була придбана земельна ділянка площею 0,05 га, на якій розташований даний будинок. Також під час перебування у шлюбі, крім вказаного майна, вони придбали земельну ділянку площею 0,1217 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Нещодавно їй стало відомо, що відповідач має намір без її згоди відчужити належні їм на праві власності житловий будинок та дві земельні ділянки. Просила визнати за нею, [PERSON], та відповідачем [PERSON] право власності за кожним на ? частку: житлового будинку із надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: смт. Калинівка Броварського району Київської області, вулиця Жовтнева, 8, земельної ділянки площею 0,05 га за цією ж адресою, на якій розташований цей будинок, а також земельної ділянки площею 0,1217 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області. Представники позивача [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав суду відповідну письмову заяву. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 18 червня 1967 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2010 року шлюб між ними розірвано. 29 березня 1991 року радгосп-комбінат Тепличний села Калинівка Броварського району Київської області і [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу за адресою: село Калинівка Броварського району Київської області, вулиця Жовтнева, 8. З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно видно, що за вказаною адресою за відповідачем [PERSON] на праві власності зареєстровано житловий будинок А-1, загальною площею 179,6 м2, житловою площею 55,9 м2, і господарські будівлі та споруди: гараж Б, навіс В, навіс Г, погріб Д, колонка К та огорожа N. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 309271 відповідач [PERSON] на підставі рішення 35 сесії 5 скликання Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 928 є власником земельної ділянки площею 0,0501 га, розташованої за вказаною вище адресою, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Також з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 684642, який виданий 30 березня 2007 року Броварською районною державною адміністрацією, вбачається, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1217 га, що розташована на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначені вище земельні ділянки передані у власність відповідачу [PERSON] під час його перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 5 ст. 61, ч. 1 ст. 68 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що спірне майно: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, дві земельні ділянки площею 0,0501 га і 0,1217 га, набуті сторонами за час перебування у шлюбі, воно є спільним сумісним майном подружжя, тому у цьому майні кожному із них належить по ? частки. На підставі ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70 СК України, ст. ст. 87, 120 ЗК України, ст. ст. 368, 372, 392 ЦК України,

Outcome: approved