Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 35 850 грн. 80 коп. мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем 24.12.2007 року було укладено кредитний договір № 3178, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 49 935 грн. Вказує, що згідно п.2.3 Кредитного договору, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 23.12.2014 року, із погашенням кредиту щомісячно у відповідності до графіку, який є невідємною частиною цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% річних. У якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки та договір застави. Посилається на те, що в порушення умов договору відповідачем систематично не виконуються прийняті кредитні зобовязання в частині погашення кредиту по графіку і станом на 27.01.2011 року загальна заборгованість [PERSON] являється непогашеною та складає 35 850 грн. 80 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з заявою в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу розглянути в його відсутність. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Так, в судовому засіданні було встановлено, що між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем 24.12.2007 року було укладено кредитний договір № 1378 за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 49 935 грн. на умовах, передбачених даним договором, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити позивачу за користування кредитом проценти у розмірі 18% річних (пункти 2.1,2.2 кредитного договору). Згідно пункту 2.3 договору даний кредит був наданий з кінцевим терміном повернення - не пізніше 23.12.2014 року однак відповідачем [PERSON] чергова частина погашення заборгованості не здійснювалась і станом на 27.01.2011 року заборгованість являється простроченою і складає 35 850 грн. 80 коп. Також встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано договір поруки № 3179 від 24.12.2007 року, згідно з п.п. 2.1 якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 3178 від 24.12.2007 року, тому і позичальник, і поручитель згідно ст.554 ЦК України несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники Між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано договір застави серії ВКС № 447837 від 24.12.2007 року, згідно з п. 1.2. якого предметом застави є легковий автомобіль-седан марки DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1050, ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З метою створення можливості для майбутнього реального виконання судового рішення виникла необхідність для вжиття заходів по забезпеченню позову, а саме накладенню арешту на заставлений автомобіль, який належить позичальнику на праві власності. У частині встановлення судовим рішенням тимчасової заборони на видачу відповідачам паспортів для виїзду за кордон України, або якщо вони такі паспорти мають, ініціювати встановлення тимчасової заборони на виїзд за кордон України до повного виконання відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором та договором поруки позов задоволенню не підлягає, оскільки зобовязання забезпечене, крім договору поруки, також і договором застави, а припущення щодо наміру відповідачів ухилитися від виконання судового рішення не є підставою для встановлення таких обмежень. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 530, 533, 541, 543, 554, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial