Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач у справі [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] товариства «Квітникар», [PERSON] посилаючись на те, що головою садівницького товариства «Квітникар» було подано заяву голові Київської міської державної адміністрації щодо надання дозволу на проведення стаціонарного мітингу [PERSON] товариства «Квітникар» біля будівлі Київської міської державної адміністрації з 22.06.2010 року безстроково, цілодобово з голодуванням із залученням кількості учасників мітингу від 30 до 70 осіб. Позивач зазначав, що під час проведення мітингу, його учасниками використовувались плакати із письмовими лозунгами та закликами: «[PERSON] руки геть від нашої землі», і вважає що із таких гасел на плакаті, лозунгів вбачається, що ним було захоплено, будь-яким чином зайнято землю, яка належить відповідачам, яку відповідно до прохань відповідачів він повинен покинути. Позивач зазначав, що вказана інформація є неправдивою та недостовірною, оскільки ним будь-яким чином не було незаконно набуто у власність, не використовується будь-яка земля третіх осіб та земля на яку є будь-які права третіх осіб. Також повідомляє, що до відповідачів [PERSON] товариства «Квітникар» та [PERSON] він не має жодного відношення, не вступав та не знаходиться з ними в трудових та цивільно-правових стосунках. Позивач зазначав, що вважає, що у даному випадку використання його власного прізвища, ім»я та по батькові на вказаних плакатах, а також сам зміст даного лозунгу (гасла заклику) є недостовірним та протизаконним та грубо порушує його права та законні інтереси, як людини і громадянина зокрема принижують його честь, гідність, ділову репутацію , а тому просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. У судовому засіданні відповідачі належним чином повідомлені (а.с.21) у судове засідання не з»явились, подали заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку з раптовою хворобою відповідача, доказів про поважні причини відсутності до суду подано не було, а також доказів про надання таких доказів у наступне судове засідання подано до суду не було. Заперечень проти позову подано також не було. А тому суд вважає за можливе у порядку ст.ст.157,224 ЦПК України проводити судове засідання за відсутності належним чином повідомлених відповідачів та ухвалити у справі заочне рішення суду, на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані у справі в обґрунтування позовних вимог та подані у порядку ст. 131 ЦПК України до початку розгулу справи по суті встановив наступне. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються нормами ст. 277-280 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57 ЦПУ України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб,їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. З боку сторін у справі клопотань про вжиття заходів забезпечення доказів, у розумінні ст.ст.135-137 ЦПК України до суду не надходило. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено головою [PERSON] товариства «Квітникар» було подано заяву на ім»я голови Київської міської державної адміністрації щодо надання дозволу на проведення стаціонарного мітингу [PERSON] товариства «Квітникар» біля будівлі Київської міської державної адміністрації з 22.06.2010 року безстроково, цілодобово з голодуванням із залученням кількості учасників мітингу від 30 до 70 осіб ( а.с.4). Судом встановлено, що на фотокартках (а.с.5,6) зображені громадяни, які тримають у руках плакати із розміщеними на них гаслами наступного змісту: «[PERSON] руки геть від нашої землі». Згідно ч.1 ст. 277 ЦК України зазначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно ч.3 ст. 277 ЦК України передбачено, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до ч.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) ощирення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте не майнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідачі у справі не надали суду належних доказів, щодо предмету доказування, заперечень проти позову не надали, у судове засідання не з»явились, а також не направити уповноваженого представника, а також не повідомили суд про підстави звільнення від доказування у прядку ст. 61 ЦПК України. А тому, суд дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення сторін у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об»ективному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, вважає що вислови розміщення на плакатах відповідачів з наступними гаслами: «[PERSON] руки геть від нашої землі», є інформацією, яка поширена відповідачами, є недостовірною та не відповідає дійсності, погіршує честь, гідність та ділову репутацію позивача та порушує не майнові права позивача. Відповідно до ст. 280 ЦК України зазначено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Оскільки недостовірна інформація з використанням власного прізвища, ім»я та по батькові позивача на вказаних плакатах була доведена, та не спростована відповідачами, суд вважає що моральна шкода підлягає відшкодуванню частково. Судові витрати підлягають відшкодуванню у порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial