Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У червні 2010 року КП «Житлово - експлуатаційна організація №5» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій, посилаючись на те, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Даний будинок є комунальною власністю міста та знаходиться на балансі КП Житлово - експлуатаційна організація №5». Відповідачі взятих на себе зобовязань по оплаті надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій належним чином не виконують. Станом на 01.07.2010 року заборговінасть за надання послуг становить 489, 39 коп. Просило стягнути з відповідачів заборгованість за надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій в розмірі 489, 39 коп., яка виникла з 01 січня 2000 року та судові витрати в розмірі 30 грн. на інформаційно - технічне забезпечення [ розгляду справи У судовому засіданні представник позивача КП «Житлово - експлуатаційна організація №5» позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що є пенсіонером МНС України і у відповідності ст. 22 Закону України " Про пожежну безпеку» має право на 50- ти відсоткову знижку на оплату комунальних послуг, у тому числі по наданню послуг з утримання будинків та прибудинкових територій . Вважав, що позивач при проведенні розрахунків з ним не враховує наявність у нього пільги. Просив при винесенні рішення врахувати існуючі пільги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, попередньо надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову заперечували. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу є співвласниками квартири [ADDRESS]. Також, судом встановлено і не заперечується сторонами, що відповідачі користуються наданими послугами, а позивач з 2000 року по квітень 2006 року нараховує плату в розмірі його 100% вартості. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Статтею 10 Закону України «При приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і гірибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно положень ст.. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно вимог ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом першої інстанції встановлено, що відповідач [PERSON] з 01.10.1981 року служив в органах внутрішніх справ та МНС до 30.12.2005 року. З 2005 року є пенсіонером . Згідно ч. ч.6,7 Закону України «Про пожежну безпеку», особовому складу державної пожежної охорони та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за жилу площу, комунальні послуги, а також паливо в межах норм, встановлених законодавством, за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом цієї особи за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За особами рядового та начальницького складу державної пожежної охорони, звільненими зі служби за віком, через хворобу або за вислугою років, зберігається право на пільги відповідно до цього Закону за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року №426 із змінами, затверджено "Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівників бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу». Пунктом 2 даного Порядку визначено, що пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики, надаються шляхом відшкодування витрат за користування житлом та комунальними послугами. Для відшкодування фактичних витрат пільговику потрібно подати в бухгалтерію установи копії квитанції про оплату за користування житлом та інші комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування, а також довідку про склад сім»ї. Грошовий еквівалент наданих пільг, компенсацій виплачується пільговику установою разом з іншими щомісячними виплатами або раз у квартал, що свідчить про те, що наведеним нормативним актом не передбачено надання пільг по оплаті комунальних послуг за рахунок комунального підприємства. Згідно п. 10 Порядку, саме установи, що відшкодовують пільговикам витрати, проводять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг. Таким чином, існує законодавчо визначений порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, тому вони не можуть покладатись на постачальну організацію в частині нарахування знижки в розмірі 50-ти відсотків оплати за період з 01 січня 2000 року по липень 2010 року та списання існуючого боргу. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не реалізував своє право на пільги по оплаті комунальних послуг, яке передбачено "Порядком надання пільг, компенсацій і гарантій працівників бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу». Позивач, який надавав послуги з утримання будинків та прибудинкових територій проводить розрахунки вартості послуг без застосування пільг і відповідачі мають загальну суму заборгованості по їх оплаті станом на липень 2010 року, який на день розгляду справи не погашено. Відповідачі незважаючи на неодноразові попередження про необхідність сплати боргу, сплачують лише поточні платежі. В судовому засіданні від сторін не надходило клопотань та заяв про застосування строків позовної давності. Однак, відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 01.01.2004 року, правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст.. 71 ЦК України в редакції 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Суд першої інстанції, враховує вимоги вищевказаних норм матеріального права, приходить до висновку, що з 01.01.2004 року необхідно застосувати строк позовної і давності . Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за 2000 рік задоволенню не підлягають у звязку зі сплином позовної давності. Враховуючи викладені обставини позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. З відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій в розмірі 386, 84 грн., який виник за період з 01 січня 2001 року по 01 липня 2010 року і у повернення сплачених витрат по інформаційно-технічному забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: partial