Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

28 жовтня 2010 року ТОВ звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 грудня 2009 р. з відповідачем укладено письмовий договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки площею 9,69 га, що розташована на території Воронцівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Зазначили, що в ході виконання умов спірного договору від відповідача претензій не поступало, проте, він звернувся до суду з позовом про визнання недійсним цього договору з тих підстав, що не підписував його і не було волевиявлення його укладати. З посиланням на ст.ст. 118, 218, 792 ЦК України просили визнати дійсним спірний договір, оскільки позивач прийняв умови його виконання, а не дотримання письмової форми при укладанні договору не передбачає його недійсність. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали і просили суд його задовольнити. Відповідач заявлені вимоги не визнав і заперечував проти їх задоволення посилаючись на те, що договір укладений, пройшов державну реєстрацію, отже є дійсним і не підлягає визнанню таким у судовому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява ТОВ задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 13 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязується використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону України „Про оренду землі). В силу ст. 18 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. За правилами ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Отже проводячи системний аналіз вищезгаданих норм права дійсним може бути визнано договір, який підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, але сторони уклали її без додержання цієї форми. Як вбачається з матеріалів справи, 01 грудня 2009 р. між сторонами укладено письмовий договір оренди земельної ділянки, за яким [PERSON] передав ТОВ в особі [PERSON] в оренду строком на 10 років належну йому земельну ділянку загальною площею 9,69 га, з яких ріллі богарної 9,19 га, пасовищ 0,50 га, що розташована на території Воронцівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Вказане підтверджується актом прийому-передачі цього майна, і державною реєстрацією цієї угоди, здійсненою 15 січня 2010 р. Зі змісту спірного договору випливає, що при його укладенні сторони не передбачали одною з обовязкових умов дії договору його нотаріальне посвідчення. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання дійсним договору оренди земельної ділянки укладеного між сторонами. Доводи позивача про наявність підстав для захисту його порушених прав та законних інтересів не можна прийняти до уваги, оскільки внаслідок укладення даного договору саме шляхом його державної реєстрації права орендаря (позивача) не були порушені. Факт предявлення позову відповідача про визнання цього договору не дійсним, на що посилається позивач, не є порушенням його прав і тим більше підставою для задоволення даного позову, а лише наділяє його, як відповідача по тій справі, відповідними правами і обовязками, передбаченими ЦПК України.

Outcome: dismissed