Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання мирової угоди і договору поруки. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON] обґрунтовують тим, що 25 лютого 2008 року ними було підписано договір поруки, відповідно до якого вони взяли на себе відповідальність перед кредитором [PERSON] за виконання зобовязання [PERSON]. Розірвання договору поруки обґрунтовують такими обставинами ними було запропоновано довірителю відповідача [PERSON] в якості погашення заборгованості передати у приватну власність 2/3 частини однокімнатної квартири, а суму від вартості 1/3 частини квартири повернути їм готівкою, однак відповідач відмовився від такого способу погашення боргу. Крім того, довірителю відповідача було запропоновано продати квартиру і після цього повернути борг, однак представник відповідача не погодився на таку пропозицію. Вони обоє не працюють, позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи. [PERSON] готовий взяти на себе повну відповідальність за виконання умов мирової угоди. А тому просили розірвати договір поруки і мирову угоду. У судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснили, що при укладенні договору поруки батько [PERSON] зобовязувався згідно усної домовленості між ними допомагати виплачувати борг, однак помер, перебуваючи на сезонних роботах в м.Москві. Просили позов задовольнити повністю. Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що його дочка [PERSON], інтереси якої він представляє на підставі доручення, внаслідок ДТП, яке мало місце 01 липня 207 року і сталося з вини водія [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Їй було встановлено І групу інвалідності. [PERSON] було предявлено цивільний позов в кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України. 25 лютого 2008 року між [PERSON] і [PERSON] було досягнуто мирової угоди. Відповідно до умов мирової угоди [PERSON] зобовязувався відшкодувати їй 17\~728 гривень матеріальної шкоди, 50\~000 гривень моральної шкоди в термін до 31 грудня 2008 року. Позивачі по справі виступали поручителями виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань перед [PERSON] Оскільки умови мирової угоди не були виконані, [PERSON] на підставі її заяви було видано виконавчий лист. На підставі виданого судом виконавчого листа проводиться стягнення заборгованості із пенсій позивачів, оскільки [PERSON] не працює, не має самостійного заробітку. Розірвання договору поруки буде фактичним припиненням виконання зобовязань. Ті обставини, на які посилаються позивачі не відповідають дійсності. Просив в задоволенні позову відмовити повністю. [PERSON] пояснив, що 25 лютого 2008 року між ним і [PERSON] було укладено мирову угоду по відшкодуванню матеріальної і моральної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП, яка сталася 01 липня 2007 року з його вини. Відповідно до договору поруки від цього ж числа його мати і вітчим (позивачі по справі) поручилися перед [PERSON] за виконання ним зобовязання по мировій угоді. Станом на даний час він визнає заборгованість перед [PERSON], однак просить перевести боргові зобовязання повністю на нього. Він постійної роботи не має, але частково сплачує заборгованість. Його мати [PERSON] і вітчим [PERSON] є інвалідами, не працюють, а тому не можуть нести відповідальність за його зобовязаннями. Просив позов [PERSON], [PERSON] задовольнити повністю, розірвати договір поруки, укладений між ними і [PERSON] Суд, вислухавши доводи позивачів, представника відповідача, пояснення [PERSON], дослідивши і перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до мирової угоди, укладеної 25 лютого 2008 року в м.Рогатині між [PERSON] і [PERSON] [PERSON] (підсудний і цивільний відповідач) визнав цивільний позов повністю в розмірі 77\~728 гривень, а саме матеріальні збитки в сумі 27\~728 гривень та моральні збитки в сумі 50000 гривень. Зобовязувався погасити борг в строк до 31 грудня 2008 року. Відповідно до угоди поруки від 25 лютого 2008 року [PERSON] і [PERSON] підписали договір поруки про те, що у випадку неповернення боржником [PERSON] кредитору [PERSON] до 31.12.2008 року коштів в розмірі 50\~000 гривень моральної шкоди і 17\~728 гривень матеріальної шкоди вони, як поручителі, несуть відповідальність по цьому зобовязанню у відповідності до вимог цивільного законодавства за боржника перед кредитором. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] встановлено І групу інвалідності внаслідок ДТП. Дана обставина підтверджується довідкою МСЕК. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, не працює, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, не працює, що підтверджується копіями трудових книжок, довідками МСЕК. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обвязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зміна або розірвання договору відповідно до вимог ст.651 ЦК України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1)В момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2)Зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагалися; 3)Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4)Із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність усіх перелічених умов одночасно. Вимагаючи розірвання договору у разі істотної зміни обставин на позивача покладається, у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Позивачі не були стороною при укладенні мирової угоди, а тому не можуть ставити питання про її розірвання. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачами не доведені обставини, які підтверджують наявність одночасно усіх умов, встановлених у ст.652 ЦК України. На підставі ст.ст.16, 553,554, 559, 651, 652 ЦК України,

Outcome: dismissed