overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала вищевказаний позов, зазначивши, що 01.10.2001 року між позивачами та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу належного останній домоволодіння №20 по вул.Гоголя в с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Позивачі виконали свої зобов?язання з оплати вартості вказаного нерухомого майна у сумі 9 000 грн., однак [PERSON] ухилилась від його нотаріального посвідчення. 06.08.2004 року [PERSON] померла і право власності на спірний будинок оформила спадкоємець за заповітом та відповідачка по справі [PERSON] Просила визнати дійсним вказаний договір на підставі ч.2 ст.220 ЦК України та визнати за позивачами власності на домоволодіння. Позивач [PERSON] до суду не з?явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала проти позову, вказуючи на відсутність правових підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин, які згідно з ч. 1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, суд дійшов наступного. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі було складено зобов?язання (без дати), згідно якого вони дійшли згоди про купівлю-продаж будинку та земельної ділянки по вул.Гоголя, 20 в с.Перемога Дніпропетровського району за 9000 грн. [PERSON] зобов?язався сплатити дану суму в строк з 01.10.2001 року по 30.03.2003 року (а.с.7). Договір купівлі-продажу в установленому законом порядку між [PERSON] та [PERSON] не укладався, що визнано сторонами. 06.08.2004 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії 1-КИ №584652, видане 11.08.2004 року відділом реєстрації смерті в м.Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції). 17.05.2005 року на ім?я відповідачки було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], згідно якого їй праві власності належить будинок та земельна ділянка площею 0,2851 га по вул.Гоголя, 20 у с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинної на момент виникнення правовідносин, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради. Виходячи з наведених норм, складене між [PERSON] та [PERSON] зобов?язання не можна вважати укладеним договором купівлі-продажу, щодо якого досягнуто всіх істотних умов, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивачів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

06 травня 2011 року в Рівненський міський суд звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання договору-купівлі продажу квартири [ADDRESS] в мРівне укладеним Свій позов мотивує тим, що відповідач продав йому вищевказану квартиру за ціною 104000,00 грн. Виконавши всі умови договору, він неодноразово звертався до відповідача з проханням оформити вказаний договір в нотаріальній конторі, однак останній відмовляється покликаючись на відсутність коштів та брак часу. При цьому відповідач передав йому усі правовстановлюючі документи на квартиру. Письмових заперечень на позовну заяву не надійшло. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав без змін та доповнень, просив їх задовольнити на підставах зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані в справі докази та оцінивши їх в сукупності приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 10.02.2011 року, [PERSON] продав, а та [PERSON] купив належне продавцю на праві приватної власності, нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] в мРівне. Вказаний договір нотаріально не посвідчений. Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору передав відповідачу 104000,00 грн. в рахунок оплати вартості квартири, а відповідач передавши позивачу правовстановлюючі документи на квартиру, ухилився від нотаріального посвідчення вказаного договору. Вищевказані обставини відповідачем не оспорюються. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може заявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним, документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач (покупець) та відповідач (продавець), уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в мРівне. При цьому позивач передав, а відповідач отримав кошти в розмірі 104000,00 грн. в рахунок оплати вартості квартири, виконавши свої зобовязання по договору, а відповідач передав усі правовстановлюючі документи покупцю, однак в подальшому ухилився від нотаріального посвідчення договору. За таких обставин, суд вважає встановленою наявність достатніх законних підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, на підставі викладеного, ст.ст.220, 629, 635, 638 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб відповідачем по справі, зазначаючи, що їх сім'я існує тільки формально, шлюбні відносини не підтримують. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Зазначила, що примирення неможливо. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище дошлюбне - «Гришко». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Судом надавався сторонам строк на примирення, за який сторони примирення не досягли. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.08.2010 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №330. Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія 1-КГ №054545, дошлюбне прізвище позивача - «Гришко». На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилалася на те, що в неї народилася дитина син [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач має можливість надавати допомогу, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має, а тому просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання не зявилася позивач, надала заяву про розгляд справи за її відсутності просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач інших дітей та непрацездатних членів сімї на утриманні не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

22.11.2010 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . Шлюб між сторонами було укладено 18.05.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 44. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO]. Сімейні відносини сторони фактично припинили , проживають окремо. Причиною розпаду сімї стали різні інтереси, різні погляди на життя, несумісність характерів, відповідачка не займається вихованням дитини, в результаті чого виникали конфлікті ситуації. Сторони остаточно втратили почуття любові, взаємної поваги та довіри одне до одного, спільного господарства не ведуть, тому позивач просить не надавати строку для примирення. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ спільно нажитого майна не має. Шлюб у позивача другий. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі , просить шлюб розірвати. Відповідачка до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки ..., суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

05.05.2011 р.позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Сторони проживали у цивільному шлюбі з серпня 2006 року по середину квітня 2011 року. Від сумісного мешкання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], як проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, на даний час сторони проживають окремо. Відповідач визнав своє батьківство по відношенню до спільної доньки [PERSON]. Відповідач знаходиться в працездатному віці,працює у ТОВ Інтерлокм. Кривий Ріг Дніпропетровської області, має нагоду допомагати матеріально, проте в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки відмовляється. Позивачка вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання ,оскільки сама не працює, отримуючи тільки державну допомогу по догляду за дитиною, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, тому що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку і не має можливості працювати. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву за якою просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, не надав ніяких заперечень проти позову. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст. 84 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Малолітня [PERSON], [INFO],проживає з матірю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця ( а.с.4). Відповідно довідки Апостолівської районної державної адміністрації Управління праці та соціального захисту населення від 28.04.2011 року № 265 позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років та отримує соціальну допомогу у розмірі 130 грн., щомісячно (а.с. 5) . Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного…

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

В Ярмолинецький районний суд Хмельницької області із заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини звернулась [PERSON] В заяві вказала, що 10 вересня 2006 року в с. Соснівка Ярмолинецького району помер її родич, [PERSON], який при житті написав заповіт, яким заповів позивачці право власності на земельну ділянку, яка належала йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 112907, виданого Ярмолинецькою райдержадміністрацією 05.08.2005 року. Прийняти спадщину в шестимісячний термін позивачка не змогла, оскільки їй не було відомо про існування такого заповіту, про який їй стало відомо лише в січні 2011 року, та звернулась до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Проте державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та повідомив, що продовження строку можливе лише через суд. Тому вона з метою захисту своїх прав звернулась в суд і просять визначити додатковий строк достатній для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути у відсутності представника сільської ради. Заслухавши позивачку дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних обставин. Так, визнання позову з боку відповідача не суперечить закону не порушує прав і свобод інших осіб. Крім того, обґрунтованість вимог позивачки підтверджується наступними обставинами. Факт смерті [PERSON] 10.09.2006 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 039805, яке видано 13.09.2006 року Соснівською сільською радою Ярмолинецького району. Право на спадкування після смерті [PERSON] з боку заявниці підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконкому Соснівської сільської ради 08.09.2006 року. На день смерті заповідача заповіт не змінено і не відмінено. Відповідно довідки із Ярмолинецької районної державної нотаріальної контори спадкова справа відносно померлого 10.09.2006 року [PERSON] не заводилась. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що пропущений заявницею строк прийняття спадщини можна визнати з поважних причин, спадщина не визнана відумерлою, позивачка є спадкоємицею за заповітом, а тому суд вважає можливим визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

28.08.2008р. між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно якого позивач надав кредит у розмірі 6189.47грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 28.08.2010р. У заяві позивач посилаючись на те, що відповідач не виконує умов договору по поверненню кредиту, процентам за його користування, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 6189.48грн., заборгованість за відсотками в сумі 725.18грн., заборгованість по комісії в сумі 1114.05грн., пеню в сумі 52678.93грн., штрафні санкції у сумі 3535ю38грн., та судові витрати по сплаті держмита в сумі 642.43грн. та інформаційне-технічне забезпечення в сумі 120грн. Представник позивача просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач надав заяву про визнання позову та просив суд розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає необхідним позов задовольнити. Як встановлено з наданих позивачем документів ( л.с.5-6) між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання кредиту, згідно яких відповідач отримав від позивача кредит в сумі 6181.47грн. на термін до 28.08.2010р., з сплатою процентів за його користування, пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості та штрафних санкцій. Згідно наданих позивачем розрахунку ( л.д.3), судом встановлено, що відповідач не виконував умов Договору по поверненню кредитних ресурсів і заборгованість відповідача по кредиту, процентам складає 64243.02грн. Згідно вимог ст..1049 ЦК, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Таким чином судом встановлено, що відповідач не виконує умов кредитного договору по поверненню кредита, сплаті процентів за користуванням кредитом. Крім цього суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати повязані з розглядом цієї справи в сумі 762.43 грн., які він сплатив при поданні позову (л.с.10). На підставі викладеного ст.ст..525,526,611,1048-1050,1054ЦК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 01.07. 1995 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований в [INFO]. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], 23.11. [INFO] та син - [PERSON], 01.01. [INFO] Сімейне життя з відповідачкою не склалося,так як вони виявилися різними людьми.Сімейні стосунки з відповідачкою вони не підтримують. У кожного є своє житло. З питань утримання та виховання дітей між ними досягнуто згоди: дочка,до повноліття,знаходитиметься на його вихованні, а син,з відповідачкою. Позивач просить шлюб розірвати, дитину залишити на вихованні відповідачки. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка подала заяву, в якій позов визнає, та просить розглядати без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню, так як сторони дійшли згоди. З відповідачки стягнути державне мито. На підставі наведеного, ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її особою,що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 76/2 в смт. Іванків по вул..Поліський Київської області. Позивачка посилається на те,що з 21 липня 2007 року відповідачка [PERSON] перебувала в шлюбі з її сином та проживала з ним в будинку по вул..Поліська 76/2 смт. Іванків, який належить їй на праві приватної власності. З її згоди, відповідачка була зареєстрована в спірному будинку, який належить їй на праві приватної власності. З квітня 2010 року відповідачка не проживає у спірному будинку,так як їх сім»я розпалася і відповідачка,забравши дитину, пішла проживати до своєї матері. 05 травня 2010 року шлюб між [PERSON] та її сином було розірвано. Формальне проживання відповідачки у її житлі порушує її права власника, суттєво погіршує її права, так як вона вимушена платити підвищену суму за комунальні платежі. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідачка позов визнав. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили,що [PERSON] більше року не проживає в [INFO], вибралася вона звідти добровільно. Відповідно до 4.4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд позов задовольняє. Відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справи, суд встановив,що маються підстави для його задоволення, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного ст.ст. 71-72 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивачка посилається на те, що 15.12. 1990 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований в Феневидькій сільській раді Іванківського району Київської області. Від шлюбу дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося,так як на протязі всього сімейного життя відповідач поводив себе негідно. На протязі 16 років вони разом не проживають. Позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач заяв,клопотань не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню, так як сім»я фактично розпалася, зберігається формально-лише реєстрація. З відповідача стягнути державне мито. На підставі наведеного, ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивачка посилається на те, що 20 квітня 1991 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований в Михайлівській сільській раді ОДЕСЬКОЇ області,запис № б. Від шлюбу народився син,[PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Сімейне життя з відповідачем не склалося,так як на протязі всього сімейного життя відповідач поводив себе негідно,допускає до неї фізичне насильство,зловживає спиртними напоями.,не надає матеріальної допомоги на утримання сім»ї. Позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач заяв,клопотань не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню, так не відповідає інтересах позивачки. З відповідача стягнути державне мито. На підставі наведеного, ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

[PERSON] Миколаївна, 09.09. [INFO] звернулася до суду із заявою про надання дозволу на шлюб з [PERSON], посилаючись на те,що вона не досягла шлюбного віку-17 років, але з [PERSON] вони зустрічаються з 2010 року, кохають один одного та чекають народження дитини, яка для них бажана, а для того,щоб сім"я була повноцінна, їм необхідно зареєструвати шлюб. Вона вважає, що надання дозволу на шлюб відповідає її інтересам та не суперечить інтересам інших осіб. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву. Представник служби у справах дітей Іванківської РДА заяву визнав. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] заяву визнали. Вислухавши заявницю, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. На поставі викладеного, ст.. 22-24 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved