Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, пославшись на те, що 23 січня 2007р., він з відповідачем уклав договір оренди, згідно з яким надав відповідачу в оренду земельну ділянку площею 2,85 га. строком на 5 років. Відповідач згідно з договором зобовязувався у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки орендну плату в натуральній формі не пізніше 31 грудня кожного року з урахуванням індексів інфляції. 31 грудня 2009р. відповідач розрахунків з ним не провів, а тому він просить зобовязати відповідача виплатити йому натуральну плату за оренду землі 2000, 52 кг. зерна фуражної пшениці. Ця кількість пшениці складається з: основного боргу 477 гр. 24 кг., пені 1508,07 кг., інфляційних витрат 9,03 кг. та 3 % річних 6,18 кг. В грошовому еквіваленті ця сума складає 1370 гр. 37 коп. В суді позивач позов підтримав і пояснив, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 2,85 га. в с.Терешківці. Він в 2007 р. надав свою земельну ділянку в оренду відповідачу на 5 років. Згідно з договором відповідач повинен розплачуватись з ним кожного року не пізніше 31 грудня натуральною платою, з врахуванням інфляційних витрат. Так як відповідач за 2009р. не розрахувався з ним за оренду землі, він просить стягнути з нього в рахунок оплати оренди землі за 2009р. 2000,52 кг. зерна пшениці. В цю кількість пшениці входить основна плата, інфляційні витрати, пеня і 3% річних. Представник позивача адвокат [PERSON] в суді також підтримав позов позивача і просив його задовольнити. Представник відповідача в суді пояснив, що він є керівником фермерського господарства «[PERSON]О.» в с.Терешківці і дійсно уклав з мешканцями села, в тому числі і з позивачем, договори оренди. Згідно з договором оренди він повинен розплачуватись в натуральній формі зерном. В кінці 2009р., коли підійшов час розплачуватись за оренду, він в декількох місцях в селі вивісив оголошення, щоб люди, які надали в оренду землю, забрали орендну плату зерно. Орендодавці приходили і одержували зерно. Хто не прийшов, він всім, в тому числі і позивачу переслав гроші, еквівалентні кількості зерно. Гроші люди одержали і ніяких претензій до нього не мають. Так він розплатився приблизно з 170 орендодавцями. Позивач отримувати зерно не прийшов, і він і йому переслав гроші, але той відмовився їх отримати. Він згоден в будь-який час виплатити орендну плату позивачу зерном пшениці, як він і просить. Пеню і проценти він платити не згоден, так як він не затримував розрахунок за оренду землі за 2009р., а позивач сам ухилявся і ухиляється від отримання плати. Представник відповідача адвокат [PERSON] просив суд в позові позивачеві відмовити. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши сторони, їх представників адвокатів і свідків, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Як видно з копії договору оренди, дійсно в 2007р. позивач надав відповідачу в оренду свою земельну ділянку, і розплачуватись за оренду землі відповідач повинен був натурою, не пізніше 31 грудня кожного року. Договір оренди укладений строком на 5 років. Те, як саме повинна проводитись плата за оренду землі чи позивач повинен був приходити за платою, чи її повинен був приносити йому відповідач, - в договорі оренди не вказано. В суді встановлено, що відповідач в кінці року вивішував в селі обяви, запрошуючи орендодавців прийти і забрати плату за оренду землі. Більшість орендодавців це й зробили. Хто не прийшов отримати зерно, на початку 2010р. відповідач надіслав грошові перекази у розмірі, еквівалентному розміру натуральної оплати, і вони її отримали. Це підтвердила в суді свідок [PERSON] Згідно зі ст.131 ЦПК України кожна сторона в цивільному процесі повинна надати суду свої докази. В суді позивач вказував, що в вересні чи жовтні 2009р. він ходив до відповідача, щоб отримати зерно, але той відповів йому, що в нього ще є час до дати кінечного розрахунку до 31 грудня 2009р. Ніяких доказів цьому позивач не надав. Суд вважає, що, навіть якби позивач і ходив до відповідача в вересні чи жовтні 2009р., щоб отримати плату за оренду землі, і відповідач йому не виплатив її зерном, станом на вересень і жовтень 2009р. права позивача не були порушені, так як до дати кінечного розрахунку за оренду ще залишалось 2 місяці, як встановлено в суді, до 31 грудня 2009р. відповідач зі всіма орендодавцями, хто прийшов до нього після обяви, розрахувався. В суді встановлено і те, що позивач після жовтня 2009р. не звертався до відповідача, щоб отримати плату зерном, і відмовився отримати грошовий переказ, еквівалентний вартості зерна. Цього він сам не заперечував в суді. Відповідач надсилав йому гроші, але отримати їх позивач відмовився. Він також цього не заперечував в суді і пояснив, що він не знав що це за гроші. Між тим, допитана в суді свідком [PERSON] підтвердила, що вона працює листоношею в с.Терешківці і особисто носила і намагалась вручити позивачу грошовий переказ. При цьому вона говорила йому що це гроші від відповідача і вони є платою за оренду землі. Позивач гроші отримати відмовився. Таким чином, в суді встановлено, що не отримав до цього часу плату за оренду землі позивач по своїй вині і підстав стягувати з відповідача пеню і 3% річних у суду немає підстав. Суд вважає, що, як це передбачено договором і проти чого не заперечували в суді сторони, заплатити відповідач повинен позивачу натурою. Відповідач погодився, як і просив це позивач, розплатитись з позивачем зерном пшениці. Крім плати, відповідач повинен оплатити позивачеві ще й інфляційні витрати, як це і передбачено договором. Розрахунками боргу на а.с.22 і 24 підтверджується, що основний борг за оренду землі складає 477,24 г. зерна, а інфляційні витрати 9,03 кг. зерна. Всього повинен відповідач надати позивачу 486,27 кг. зерна пшениці. На підставі викладеного та

Outcome: approved