Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-20 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 4331,92 гри. станом на 01 травня 2010 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КП «Теплотрансервіс РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Не заперечив проти стягнення з нього заборгованості за використану теплову енергію з врахуванням строку позовної давності, а саме трьох років. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що КП «Теплотранссервіс» Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою [ADDRESS] квартиронаймачем якого, після смерті [PERSON] є [PERSON], тобто відповідач по справі. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань, станом на 01 травня 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 4331,92 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Однак, у відповідності до вимог ст.257 ЦК України, від загального розміру заборгованості, який виник у відповідача станом на 01 травня 2010 року слід відняти заборгованість, яка виникла станом на 01 травня 2007 року, і до стягнення підлягає заборгованість в розмірі (4331,92 грн. - 1569,26 грн.) = 2762,66 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як було встановлено в судовому засіданні КП «Теплотранссервіс» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved