Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

В обгрунтування своїх вимог, позивачка посилається на те, що із відповідачем перебувала у шлюбі з 1990 року, від якого мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею, а відповідач на їх утримання надає добровільно аліменти. В кінці жовтня 2004 року чоловік залишив сім»ю і пішов жити до своїх батьків. З того часу, всупереч інтересам сім»ї, почав відчужувати без її згоди майно, що придбали спільно за час подружнього життя. Її пропозицію добровільно розділити майно проігнорував. В зв»язку із цим, виходячи із своїх інтересів та інтересів неповнолітніх дітей, вона вирішила звернутися із даним позовом для поділу спільного майна подружжя. Під час шлюбу ними було придбано майно, яке є їх спільною сумісною власністю на загальну суму 631\~500 грн. Таким чином, ? частина цього майна, яке вона просить виділити на її користь, становить 315\~750 грн. Однак, враховуючи інтереси двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею і на утримання яких не вистачає аліментів, а також враховуючи ту обставину, що відповідач всупереч інтересам сім»ї відчужив і продовжує відчужувати без її згоди частину спільного майна, просить відступити від засад рівності часток подружжя і на її користь виділити майна дещо більше, ніж ? частину. Просить суд виділити на її користь з нерухомого майна і транспортних засобів: житловий будинок з надвірними будівлями по пров.Федорова,16 в м.Дубно вартістю110\~000 грн., приміщення магазину «Хмільники» по вул.Грушевського,174 в м.Дубно вартістю 80 000 грн., ? частину незавершеного будівництва приміщення магазину по вул.Забрама,23 в м.Дубно вартістю 100\~000 грн., дачний будинок з земельною ділянкою в с.Нагоряни Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області вартістю 5\~000 грн., мікроавтобус марки «Мерседес-Бенц» модель 208-Д, 1992 року випуску, білого кольору, вартістю 45\~000 грн. З рухомого майна в житловому будинку: гарнітур кухонний вартістю 1000 грн., стіл кухонний вартістю 100 грн., стільці 4 шт. вартістю 200 грн., стінка меблева «Смига» вартістю 2000 грн., куточок меблевий м»який вартістю 500 грн., диван вартістю 100 грн., крісла м»які 2 шт. вартістю 100 грн., гарнітур спальний вартістю 800 грн., холодильник «Індезіт» вартістю 1000 грн., пральну машину «Сіменс» вартістю 1500 грн., телевізор «Нокіа» вартістю 500 грн. Все майно в магазині «Хмільники», а саме: комплект компютерної техніки вартістю 3500 грн.; комплект компютерної техніки вартістю 3000 грн.; піч мікрохвильова вартістю 700 грн.; касові апарати (3 шт.) загальною вартістю 3000 грн.; вага товарна вартістю 500 грн.; ваги електронні (2 шт.)загальною вартістю 3000 грн.; касові бокси (2 шт.) загальною вартістю 4000 грн.; стелажі алюмінієві (для складу) вартістю 2000 грн.; сейф металевий вартістю 500 грн.;стіл комп»ютерний вартістю 400 грн.; стіл офісний вартістю 400 грн.; стільці (4 шт.) загальною вартістю 4000 грн.; стелажі металеві збірні (30 погонних метрів) вартістю 2500 грн.; стелаж під товари широкого вжитку вартістю 300 грн.; стелаж дерев»яний для хлібобулочних виробів вартістю 400 грн.; стелаж для овочів вартістю 1500 грн.; стелажі холодильні для молочних продуктів (5 секцій) вартістю 2000 грн.; холодильна камера вертикальна для м»ясних виробів вартістю 3000 грн.; бойлер для нагріву води на 80 л. вартістю 1000 грн.; меблева торгова стійка для спиртних напоїв вартістю 1500 грн.; меблеві прилавки для тютюнових виробів (2 шт.) вартістю 5000 грн.; шкафчики схову речей для покупців (9 шт.) загальною вартістю 500 грн.; компресорна установка вартістю 2000 грн.; корзини металеві на роликах для продуктів (5 шт.) загальною вартістю 1500 грн.; корзини пластмасові з ручками (12 шт.) загальною вартістю 500 грн.; фасувальний апарат вартістю 1000 грн.; зчитувачі штрихкодів (2 шт.) загальною вартістю 1000 грн.; холодильник в кімнаті прийому їжі вартістю 400 грн.; обігрівачі (2 шт.) загальною вартістю 2000 грн.; телефонний апарат в магазині вартістю 300 грн.; телефонний номер 2-03-88 (установка) вартістю 800 грн.; світловий рекламний щит вартістю 1500 грн. а всього виділити в натурі на її користь майна на загальну суму 397\~800 грн. На користь [PERSON] виділити в натурі решту майна, а саме: ? частину незавершеного будівництва приміщення магазину по вул.Забрама,23 в м.Дубно вартістю 100\~000 грн., земельну ділянку площею 0,03 га по вул.Некрасова,10 в м.Дубно вартістю 15\~000 грн.; автомобіль «Ауді-100», державний номер №552-90 РВ, вартістю 45\~000 грн.; металевий вагон-контейнер (обладнаний під магазин) площею 21 кв.м., розташований по вул.Волицькій,1 в м.Дубно, вартістю 7000 грн. З рухомого майна в будинку: морозильну камеру вартістю 800 грн.; телевізор «Айва» вартістю 400 грн.; домофон вартістю 500 грн. З рухомого майна в незавершеному будівництвом приміщенні магазину по вул.Забрама,23 в м.Дубно: торговий стелаж для товарів вартістю 1500 грн.; торгові прилавки для товарів (2 шт.)загальною вартістю 500 грн.; установку для змішування фарби вартістю 3000 грн.;комплект комп»ютерної техніки для підбору фарби вартістю 1500 грн.; фарба автомобільна (250 л.) вартістю 30\~000 грн.; тумбочку під чайник вартістю 200 грн.;котел газовий вартістю 2000 грн.; товари автомобільна косметика вартістю 6000 грн.; вага електронна вартістю 800 грн.; розчинник фарби вартістю 1000 грн.; холодильник «Норд» вартістю 1500 грн.; барна стійна вартістю 300 грн. Рухоме майно в орендованому приміщенні по вул.Грушевського,117 в м.Дубно ( приміщення ТзОВ «Будівельник»): комплект компютерної техніки по підбору фарби вартістю 800 грн.; установка для змішування фарби вартістю 1000 грн.; фарба автомобільна (100 літрів) вартістю 10\~000 грн.; товари автомобільна косметика вартістю 2000 грн.; компресор вартістю 600 грн.; сейф вартістю 400 грн.; вага електронна вартістю 800 грн.; розчинник фарби вартістю 1000 грн. Всього виділити на користь відповідача [PERSON] майна на суму 233\~600 грн. У судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги і виключила із майна, яке підлягає розподілу мікроавтобус марки «Мерседес-Бенц» модель 208-Д, 1992 року випуску, білого кольору, вартістю 45\~000 грн. та автомобіль «Ауді-100», державний номер №552-90 РВ, вартістю 45\~000 грн., оскільки з даного приводу питання вже вирішено судом, є рішення, які набрали законної сили. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги із підстав вказаних у позові. Пояснила, що вона проживала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем до осені 2004 року, рішення про розірвання шлюбу було прийняте восени 2005 року. Під час шлюбу ними було придбане все це майно, яке вона просить розділити між ними. Проведення експертизи по справі вона не бажає, нею були зазначені ціни у позовній заяві, які її повністю влаштовують і на даний час. Всі документи, які підтверджують право власності на спільне нажите майно і які у неї є, вона подала до матеріалів справи. Вважає, що цього є достатньо для вирішення справи. Більше ніяких документів і інших доказів суду представити не може. Дочка [PERSON] проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні, батько сплачує аліменти, яких є недостатньо. Старший син навчається у місті Львові, на його утримання вона теж надає матеріальну допомогу по мірі можливості. Просить вирішувати справу на підставі наявних у справі доказів та задоволити її позовні вимоги, розділити майно. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково. Пояснили, що із всього переліченого майна у позові вони визнають лише позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на ? частини житлового будинку по пров.Федорова,16 в м.Дубно Рівненської області та всього майна, що у ньому знаходиться, а саме гарнітур кухонний, стіл кухонний, стільці 4 шт., гарнітур спальний, телевізор «Айва», диван, холодильник «Індезіт», пральну машину «Сіменс», стінка меблева «Смига», куточок меблевий м»який, крісла м»які, морозильна камера, телевізор «Нокіа», домофон. Їх цілком влаштовують всі ціни вказані позивачкою на майно у позові, з якими вони повністю погоджуються. Стосовно іншого майна, то вони позовні вимоги не визнають і не розуміють про яке саме майно вказує [PERSON] Стверджують, що дачного будинку та металевий вагона-контейнера (обладнаного під магазин) площею 21 кв.м., розташований по вул.Волицькій,1 в м.Дубно у їх спільній власності не було і докази цьому [PERSON] суду подані не були. Їм незрозуміло про які набори компютерної техніки, мікрохвильову піч, касові апарати, ваги, бокси, стелажі, сейф, тощо просить позивачка, так як нею не зазначені ні їх назви, ні місце знаходження на даний час, що суперечить вимогам чинного законодавства. У магазині на даний час все нове обладнання і про що просить позивачка йому невідомо. Зазначені у позові земельні ділянки виділялися [PERSON] як приватному підприємцю та не підлягають розподілу. Також позивачкою не було представлено будь-яких доказів про існування незавершеного будівництвом приміщення магазину по вул.Забрама,23 в м.Дубно, не надано доказів про відсоток його завершення та можливість розподілу взагалі. Обов»язок доказування лежить саме на позивачці, а у нього немає ніяких документів. Крім того, син знаходиться на його повному утриманні, проживає з ним після розірвання шлюбу і зазначені у позові обґрунтування [PERSON] є неправдивими. Дочку він також утримує і надає їй все необхідне. В подальшому, подали до суду заяву про закінчення справи у їх відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1990 року до листопада 2005 року. Від цього шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.13-16) У судовому засіданні достовірно встановлено і не оспорювалося сторонами, що ними як подружжям був побудований житловий будинок в м.Дубно по провулку Федорова,16 Рівненської області, оформлений на ім»я відповідача [PERSON], у якому на даний час проживає позивачка із дочкою. (а.с.20) Також, 23 березня 2004 року на ім»я позивачки [PERSON] було придбано вбудоване приміщення магазину №42 «Гастроном», що знаходиться в м.Дубно по вул.Грушевського,174 Рівненської області. (а.с.162-166) Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Дубенського МРВ ДВС про визнання недійсним акту та свідоцтва встановлена та обставина, що дане приміщення було їх спільною сумісною власністю та придбане за спільні кошти як подружжя. (а.с.46-48) Згідно з вимогами ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Частиною 3 статті 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Допитаний у справі як свідок [PERSON] вказав на те, що з він з 12 років не проживає взагалі із матір»ю [PERSON], а проживає із батьком, [PERSON] і лише він несе всі витрати по його утриманню, навчанню, тощо. Мати взагалі коштів на його утримання і навчання не надає. Інші докази, які б стверджували про доцільність збільшення розміру частки позивачки суду надані не були. У зв»язку із наведеним, житловий будинок в м.Дубно по провулку Федорова,16 Рівненської області та вбудоване приміщення магазину №42 «Гастроном», що знаходиться в м.Дубно по вул.Грушевського,174 Рівненської області підлягає розподілу між подружжям порівну, а саме по ? частині [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги позивачки щодо збільшення розміру її частки в майні подружжя посилаючись на утримання двох неповнолітніх дітей, на яких недостатньо аліментів, що сплачує відповідач, а також на те, що ним було проведено без її згоди відчуження спільного майна у судовому засіданні не були доведені належними доказами та спростовані поясненнями свідка [PERSON] Згідно п.п. 22, 23, 24 Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Сторони в судовому засіданні не заперечували щодо вартості спірного майна, однак [PERSON] заперечував щодо наявності у повному обсязі зазначеного [PERSON] у позовній заяві майна і остання не довела протилежне. На час розгляду справи судом у наявності є майно, загальна вартість якого становить 9 600 грн. Спірним майном, а саме: гарнітур кухонний (1000 грн.); стіл кухонний (100 грн.); стільці 4 шт.(200 грн.); гарнітур спальний (800 грн.); телевізор «Айва» (400 грн.); диван (100 грн.); холодильник «Індезіт» (1000 грн.); пральну машину «Сіменс» (1500 грн.); стінка меблева «Смига» (2000 грн.); куточок меблевий м»який (500 грн.); крісла м»які (100 грн.); морозильна камера (800 грн.); телевізор «Нокіа» (500 грн.); домофон (500 грн.) загальною вартістю 9600 грн. користується [PERSON] Місцезнаходження інших речей на час розгляду справи судом, вказаних у позовній заяві, а саме: комплекта компютерної техніки вартістю 3500 грн.; комплекта компютерної техніки вартістю 3000 грн.; печі мікрохвильової вартістю 700 грн.; касових апаратів (3 шт.) загальною вартістю 3000 грн.; ваг товарних вартістю 500 грн.; ваг електронних (2 шт.)загальною вартістю 3000 грн.; касових боксів (2 шт.) загальною вартістю 4000 грн.; стелажів алюмінієвих (для складу) вартістю 2000 грн.; сейфа металевого вартістю 500 грн.;стола комп»ютерного вартістю 400 грн.; стола офісного вартістю 400 грн.; стільців (4 шт.) загальною вартістю 4000 грн.; стелажів металевих збірних (30 погонних метрів) вартістю 2500 грн.; стелажів під товари широкого вжитку вартістю 300 грн.; стелажа дерев»яного для хлібобулочних виробів вартістю 400 грн.; стелажа для овочів вартістю 1500 грн.; стелажів холодильних для молочних продуктів (5 секцій) вартістю 2000 грн.; холодильної камери вертикальної для м»ясних виробів вартістю 3000 грн.; бойлера для нагріву води на 80 л. вартістю 1000 грн.; меблевої торгової стійки для спиртних напоїв вартістю 1500 грн.; меблевого прилавку для тютюнових виробів (2 шт.) вартістю 5000 грн.; шкафчиків схову речей для покупців (9 шт.) загальною вартістю 500 грн.; компресорної установки вартістю 2000 грн.; корзин металевих на роликах для продуктів (5 шт.) загальною вартістю 1500 грн.; корзин пластмасових з ручками (12 шт.) загальною вартістю 500 грн.; фасувального апарату вартістю 1000 грн.; зчитувачів штрихкодів (2 шт.) загальною вартістю 1000 грн.; холодильника вартістю 400 грн.; обігрівачів (2 шт.) загальною вартістю 2000 грн.; телефонного апарату в магазині вартістю 300 грн.; телефонного номера 2-03-88 (установка) вартістю 800 грн.; світлового рекламного щита вартістю 1500 грн.; металевого вагона-контейнера (обладнаного під магазин) площею 21 кв.м., розташованого по вул.Волицькій,1 в м.Дубно, вартістю 7000 грн.; торгового стелажа для товарів вартістю 1500 грн.; торгові прилавки для товарів (2 шт.)загальною вартістю 500 грн.; установки для змішування фарби вартістю 3000 грн.; комплекта комп»ютерної техніки для підбору фарби вартістю 1500 грн.; фарби автомобільної (250 л.) вартістю 30\~000 грн.; тумбочки під чайник вартістю 200 грн.; котла газового вартістю 2000 грн.; товарів автомобільна косметика вартістю 6000 грн.; ваг електронних вартістю 800 грн.; розчинника фарби вартістю 1000 грн.; холодильника «Норд» вартістю 1500 грн.; барної стійки вартістю 300 грн.; комплекту компютерної техніки по підбору фарби вартістю 800 грн.; установки для змішування фарби вартістю 1000 грн.; фарби автомобільна (100 літрів) вартістю 10\~000 грн.; товарів автомобільна косметика вартістю 2000 грн.; компресора вартістю 600 грн.; сейфа вартістю 400 грн.; ваг електронних вартістю 800 грн.; розчинника фарби вартістю 1000 грн. позивачка не вказала. Відповідач заперечив про факт їх існування взагалі та пояснив, що даних речей у їх спільній власності як подружжя ніколи не було, а позивачка не довела протилежне. Вказані пояснення [PERSON] не спростовано та не доведено наявність перерахованого майна, проти якого заперечує [PERSON] Також [PERSON] заперечив факт існування у їх спільній власності і дачного будинку із земельною ділянкою в с.Нагоряни Дубенського району Рівненської області та металевого вагона-контейнера (обладнаного під магазин) площею 21 кв.м., розташованого по вул.Волицькій,1 в м.Дубно. Докази, які б спростовували пояснення відповідача та стверджували протилежне позивачкою також подані не були. Окрім того, позивачка сама вказала у судовому засіданні, що не знає місце знаходження даних речей і не може надати суду ніяких доказів про їх існування взагалі як на момент перебування у шлюбі, так і на даний час. Таким чином, судом встановлено, що у наявності перебуває майно на загальну суму 9\~600 грн. і вартість частки кожного з подружжя при поділі становить 4\~800 грн. У відповідності до вимог ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи наведене, виходячи із рівності часток сторін при поділі спільного набутого ними за час шлюбу майна суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаних позовних вимог та про виділення [PERSON] у власність наступного майна: гарнітур кухонний (1000 грн.); стіл кухонний (100 грн.); стільці 4 шт.(200 грн.); гарнітур спальний (800 грн.); телевізор «Айва» (400 грн.); диван (100 грн.); холодильник «Індезіт» (1000 грн.); пральну машину «Сіменс» (1500 грн.), всього майна на загальну суму 5100 грн. та про виділ [PERSON] у власність наступного майна: стінка меблева «Смига» (2000 грн.); куточок меблевий м»який (500 грн.); крісла м»які (100 грн.); морозильна камера (800 грн.); телевізор «Нокіа» (500 грн.); домофон (500 грн.), всього майна на загальну суму 4400 грн. За різницю у вартості виділеного сторонам майна підлягає до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсація в сумі 700 грн. В решті позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та до задоволення не підлягають. Згідно п.29 Постанови майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. За змістом ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). За заявою заінтересованої особи суд може визнати її власником недобудованого нерухомого майна, якщо буде встановлено, що частка робіт, яка не виконана відповідно до проекту, є незначною. Позивачкою до суду не було надано доказів тому, що у їх власності як подружжя дійсно було незавершене будівництво приміщення магазину по вул.Забрама,23 в м.Дубно. Також не було надано ні проекту, ні підтвердження тому, що не виконана частка будівельних робіт є незначною. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,0449 га несільськогосподарського призначення, що знаходиться у м.Дубно по вул.Забрама,23 була передана у приватну власність підприємцю [PERSON] для обслуговування магазину. (а.с. 150-154) Земельна ділянка площею 0,03 га по вул.Некрасова,10 в м.Дубно Рівненської області надавалася у власність приватному підприємцю [PERSON] для комерційної діяльності. (а.с.194-204). Матеріалами справи встановлено, що 1 березня 2005 року приватним підприємцем [PERSON] була взята в оренду устаткуванню по змішуванню і виготовленню автомобільних фарб, ваги, в подальшому установку. В комплектації згідно додатку №1, який є невід»ємною частиною договору. (а.с.39-41) Отже, зазначене спірне майно належить фізичній особі-підприємцю і не є об»єктом права спільної власності подружжя. [PERSON] не заявляла позовних вимог щодо стягнення частки доходів одержаної від цієї діяльності. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з [PERSON] підлягає до стягнення на користь [PERSON] 544 грн. судових витрат у справі, пропорційно до задоволених її позовних вимог.

Outcome: approved