overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач 11.02.2011 року звернувся в суд з позовом , яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований Веселівським РАГС Запоріжської області 26 лютого 1992 року, актовий запис № 15. Зазначає, що з листопада 2006 року шлюбні стосунки припинені із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що виникають часті сварки, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. В судове засіданні позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання вимог, примирятись не бажає. Відповідач позов визнала, заперечень не подала, також просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторонами у лютому 1992 року було укладено шлюб, який зареєстровано Веселівським РАГС Запоріжської області 26 лютого 1992 року, актовий запис № 15 (а.с. 13). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з листопада 2006 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають доньку- [PERSON] , [INFO] (а.с.4), яка на час вирішення справи вже є повнолітня. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою про відшкодування 204534,71 грн. матеріальної шкоди та 250000 грн. моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Окрім інших вимог, ставить вимогу про публікацію статті в газеті "Народне слово" інформації про виправдання [PERSON] у вчиненні злочинів. В судовому засіданні позивач та представник вимоги підтримали, посилаючись на те, що в газеті "Народне слово" була опублікована стаття, в якій висвітлювалися події, пов'язані з ходом розслідування. Відтак, у громадськості Кіровограда склалося негативне враження стосовно діяльності позивача. Представник прокуратури Кіровоградської області з вимогами не погодився, посилаючись на те, що вказаної публікації, прокуратура Кіровоградської області не має жодного відношення. Представник Державного казначейства України в судове засідання не з'явився. повідомлявся належним чином, причини неявки в суд не сповістив. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Рішенням суду 11.04.2011 року було частково задоволено позовні вимоги. Однак, в рішенні не знайшло відображення висновок суду стосовно вимоги про публікацію статті. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", якщо відомості про засудження або притягнення громадянина до кримінальної відповідальності, застосування до нього як запобіжного заходу взяття під варту чи накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт були поширені в засобах масової інформації, то на вимогу цього громадянина, а в разі його смерті на вимогу його родичів чи органу дізнання, слідчого, прокурора або суду засоби масової інформації протягом одного місяця роблять повідомлення про рішення, що реабілітує громадянина, відповідно до чинного законодавства України. В даному випадку стаття, про яку говорить позивач опублікована сторонньою, особою, та містить інформацію про виправдання судом позивача. Доказів того, що прокуратура Кіровоградської області має будь-яке відношення до публікації статті, суду надано не було, а в задоволенні даних вимог - слід відмовити. На підставі ст. 11 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду",

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Гаранта» про стягнення заборгованості. Вказав, що 09.07.2009 року згідно укладеного між сторонами договору № 25/09 по залученню вкладів на депозит відповідач прийняв від нього на зберігання грошові кошти у сумі 7000 дол. США та зобов'язувався виплачувати вкладнику відсотки за користування на умовах та в порядку встановлених у договору, а саме 60 % річних. З метою повернення вкладу звернувся до відповідача з заявою від 01.02.2011 року. Однак, відповідач у видачу коштів відмовив. Станом на 09.02.2011 року заборгованість кредитної спілки складає 17 576,96 дол. США, що еквівалентно 139 561,06 грн. Крім того, вказав, що 09.07.2009 року уклав з відповідачем ще один аналогічний договір № 26/09, відповідно до якого передав спілці 49000 грн. Станом на 09.02.2011 року заборгованість за цим договором складає 119 966,83 грн. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 259 527,89 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги зменшив. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 192 350,51 грн. Представник відповідача зменшені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2009 року між сторонами був укладений договір № 25/09 по залученню вкладів на депозит, за умовами якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 7000 дол. США. Під 60 % річних строком до 09.01.2010 року. Також 09.07.2009 року між сторонами був укладений договір № 26/09 по залученню вкладів на депозит, за умовами якого позивач вніс, а відповідач прийняв кошти у сумі 49 000 грн. на аналогічних умовах. У судовому засіданні з'ясовано, що 24.01.2011 року позивач звернувся до спілки з письмовою заявою про повернення внесків. Однак, відповідачем не було здійснено виплату належних позивачу вкладів та нарахованих процентів у строк передбачений договором. Згідно розрахунку погодженого сторонами заборгованість за договором № 25/09 від 09.07.2009 року складає 107 820,83 грн., за договором № 26/09 від 09.07.2009 року - 84 529,67 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором вкладу. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином у строки встановлені договором. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з КС «Гаранта» на користь позивача суми вкладів з урахуванням нарахованих відсотків у розмірі 192 350,50 грн. На підставі ст.. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у розмірі у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що 20.07.1984 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 1248. Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку. Шлюбне життя з відповідачем не склалося по причині взаємної втрати поваги одне до одного, через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Спору стосовно розподілу спільного майна немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого у судовому засіданні позивач не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що дійсно 20 липня 1984 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 1248. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 05.12.2000 року має доньку [PERSON], [INFO]. Донька навчається у Кіровоградської державному педагогічному університеті. Термін навчання закінчується 30.06.2013 року. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання доньки у звязку з продовженням навчанням до 30.06.2013 року у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Просив суд зменшити розмір аліментів, посилаючись на те, що хворіє, у звязку з чим потребує постійного лікування, а також має на утриманні непрацездатних родичів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дівчина проживає разом з матір'ю. Відповідно до довідки виданої 01.03.2011 року № 416/11 КДПУ ім. В.Винниченка, [PERSON] є студенткою ІІ курсу факультету філології та журналістики Кіровоградського державного педагогічного університету ім. В.Винниченка денної державної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2009 року до 30.06.2013 року. Відповідно до ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач відповідно до наказу № 135 о/с УМВС України в Кіровоградській області від 04.04.2011 року звільнений з органів МВС у відставку. Крім того, судом також з'ясовано, що відповідач хворіє, потребує постійного лікування, а також має на утриманні двох непрацездатних осіб: мати [PERSON], 1942 року народження, пенсіонерку, тітку [PERSON], 1924 року народження. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), починаючи з 02.03.2011 року і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30.06.2013 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

21.04.2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що в серпні місяці 1999 року вселився в житловий будинок [ADDRESS], оскільки після смерті власника даного будинку, [PERSON], який помер [INFO], в ньому ніхто не проживав та не успадкував. Просить суд визнати за ним право власності на даний будинок в порядку набувальної давності. Представник позивача та позивач в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки виданої Мар"янівською сільською радою Маловисківського району № 249 від 07.02.2011 року та акту обстеження матеріально-побутових умов від 2004 року, [PERSON] разом зі своєю сім"єю, з серпня місяця 1999 року проживає в будинку [ADDRESS] по теперішній час. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном -протягом п"яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність). Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Позивач добросовісно заволодів і продовжує відкрито і безперервно володіти, чужим майном з 1999 року, представник відповідача позов визнає, тому суд вважає. що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду із даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є прийомною дочкою [PERSON], який помер [INFO] року. Останні п'ять років до дня смерті [PERSON] проживав разом з позивачкою в с. Верблюжка Новгородківського району кіровоградської області по [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно. Згідно ст.1269 ЦК України заявниця має право на спадкування за законом, якщо остання проживала зі спадкоємцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України [PERSON] подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але їй необхідно в судовому порядку встановити факт, що вона більше п'яти років проживала однією сім'єю з померлим. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримала, наполягала на її задоволенні Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву в якій заяву [PERSON] визнав в повному обсязі, не заперечував проти її задоволення. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що [PERSON] до дня смерті [PERSON] проживала з ним однією смі'єю. Суд заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного - судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно зі ст.234 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до довідки виданої виконкомом Верблюзької сільської ради № 878 від 20.04.2011 року [PERSON] про те, що [PERSON], який помер [INFO] року, до своєї смерті останні п'ять років проживав однією сімєю з прийомною дочкою -[PERSON] Відповідно до відповіді Новгородківської державної нотаріальної контори на запит суду встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, заведена спадкова справа лише по заяві [PERSON] У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків і таких доказів суду не надано. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що в судовому засіданні наведено достатньо доказів, що підтверджують факт постійного проживання заявниці однією сім'єю з [PERSON] більше п'яти років до його смерті, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вимогою встановити те, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа, свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року померла [PERSON], після її смерті заявниця являється спадкоємцем за заповітом та її поховання здійснювала за власні кошти. [PERSON] отримувала пенсію за віком в управлінні Пенсійного фонду в Новгородківському районі в розмірі 923 грн. 61 коп. щомісячно. Пенсійна справа було помилково оформлена на прізвище «[PERSON]», а згідно з свідоцтвом про смерть та паспорта її прізвище «[PERSON]». Встановити даний факт необхідно для отримання коштів на поховання в розмірі двох пенсій. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Представник зацікавленої особи Левченко Т.І., в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву згідно якої викладені в заяві факти визнала, не заперечувала щодо її задоволення. Розгляд справи просила провести без представника УПФ в Новгородківському районі. Свідки: [PERSON] та [PERSON] голова та секретар Новоандріївської сільської ради в судовому засіданні підтвердили той факт, що вони добре знають заявника і їм відомо, що [PERSON] на момент смерті проживала в сім»ї заявника та те що дана сім»я за власні кошти здійснювала поховання померлої. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків: [PERSON] та [PERSON], оголосивши пояснення представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої що зазначені в документі не збігаються із даними зазначеними в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після її смерті заявниця являється спадкоємцем за заповітом (а.с.9). Поховання [PERSON] здійснювала сім»я заявника за власні кошти. [PERSON] до моменту смерті перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Новгородківському районі та отримувала пенсію за віком в розмірі 923 грн. 61 коп. щомісячно. Пенсійну справу було помилково оформлена на прізвище «[PERSON]», згідно свідоцтва про смерть (а.с.10) та паспорта її прізвище вірно пишеться як «[PERSON]»(а.с.6а). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання того факту, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: [PERSON] та [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 1993 року заявниця була прийнята в члени КСП «Дружба», згідно до наказу № 9 від 15.11.1993 року. В трудовій книжці від 20.11.1993 року її прізвище, імя та по батькові на російській мові записано «[PERSON]», а згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 06.11.1997 року Новгородківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, її прізвище, імя та по батькові на російській мові записано -«[PERSON]». Під час звернення до УПФ України в Новгородківському районі була виявлена дана помилка, яка допущена при заповненні трудової книжки, тому заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт належності трудової книжки для подальшого оформлення на пенсію. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримала, наполягала на її задоволенні, просила суд встановити, що трудова книжка від 20 листопада 1993 року в якій прізвище, ім'я та по батькові заявці на російській мові вказано «[PERSON]»належить їй. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але надіслав письмову заяву в якій заяву [PERSON] визнала в повному обсязі, не заперечувала проти її задоволення. В судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що дійсно заявниця у 1993 році була прийнята в члени КСП «Дружба»і працювали в даному колгоспі вони разом. Суд заслухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного - судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно зі ст.234 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до паспорта заявниці її прізвище ім'я та по батькові значиться як «[PERSON]». У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків і таких доказів суду не надано. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що в судовому засіданні наведено достатньо доказів, що підтверджують факт належності трудової книжки, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, тобто до 24 березня 2023 року, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її сестри [PERSON] у неї на руках залишився її син [PERSON], [INFO], батька [PERSON], [INFO], позбавили батьківських прав, згідно рішення Гайсинського районного суду Вінницької області. Після чого позивачку призначили опікуном згідно розпорядження № 88 від 28 березня 2011 року голови Новгородківської РДА Кіровоградської області. На даний час дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріально допомогу не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла письмова заява, в якій вона позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного - судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Між сторонами виник спір, який регулюється нормами СК України, зокрема ст. ст. 180, 182, 183, 191 Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є неповнолітнім і його батьком записаний відповідач по справі (а.с.10). Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на у дитину підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved