Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах фізичних осіб ДП "Нафком-Агро", ДП "Центр державного земельного кадастру" про визнання недійсною державної реєстрації договорів оренди землі . У позові вказано, що в січні 2008 року між фізичними особами (107 осіб), які є власниками земельних часток (паїв) розташованих на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області та ДП "Нафком-Агро" були укладені письмові договори оренди землі. На той час правовідносини по укладенню та державній реєстрації договорів оренди були врегульовані відповідними нормами Земельного кодексу України, ЦК України України, ЗУ "Про оренду землі", ЗУ"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та виданими на їх виконання нормативно-правовими документами, а саме: Постановою КМ України від 25 12.1998 року "Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі", Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №174 від 02.07.2003 року, яким було затверджено "Тимчасовий Порядок ведення державного реєстру земель". У відповідності до вимог ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. На виконання цих вимог та вимог ЗУ "Про оренду землі", Указу Президента України від 17.02.2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" Державним комітетом України по земельних ресурсах 02.07.2003 року було видано Наказ №174, яким було затверджено "Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель". Укладання та по-дальша обов'язкова реєстрація договорів оренди землі чітко врегульована вищенаведеними нормативними документами. Однак, на час укладення та реєстрації вищезазначених договорів оренди землі Лубенським районним відділом земельних ресурсів та державним реєстратором не дотримано вимоги пунктів 2, 3 "Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель", ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", а саме - порядок взаємодії при веденні державного реєстру земель, порядок заповнення реєстраційної картки та внесення відомостей до бази даних АС ДЗК, внаслідок чого автоматизована система ДЗК не містить даних про використання на умовах оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району та належних на праві власності позивачам, а реєстрація проведена без формування обмінного файлу, заповнення реєстраційної картки, без занесення відомостей до бази даних АС ДЗК. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані Договори оренди за січень 2008 року прийняті на реєстрацію та зареєстровані за наявності в тексті документу різного роду дописок, закреслених слів та інших виправлень в частині розміру орендної плати та змін до неї, що є грубим порушенням вимог ч.3 ст.20, ч.1 ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", згідно з якими не приймаються на державну реєстрацію прав документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також із пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Крім того, у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток" від 19.08.2008 року №725/2008 запроваджено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток у розмірі не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки та наступного збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово - економічного стану орендаря Типовим договором оренди землі, затвердженим Постановою КМ України №220 від 03.03.2004 року з відповідними змінами та доповненнями, а також п. 36 вказаних договорів оренди землі встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Таким чином, станом на дату проведення державної реєстрації всіх договорів оренди землі на 18 вересня 2008 року, розмір орендної плати за Договорами не відповідав вимогам діючого законодавства, а зміни умов договору щодо орендної плати у розмірі, визначеному КМ України, внесено до договорів шляхом дописок, а не за взаємною згодою у письмовій формі, як того вимагає законодавець. Враховуючи викладене, державна реєстрація договорів оренди землі, укладених у січні 2008 року 107 особами - власниками земельних часток (паїв) та ДП "Нафком-Агро" проведена з численними та грубими порушенням вимог ст.17, ч.3 ст.20, ч.1 ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", пунктів 2 та 3 "Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель", що є підставою для визнання державної реєстрації вказаних договорів недійсною. Згідно з положеннями ст.20 ЗУ "Про оренду землі", ст.ст.125, 126 ЗК України, п.1 ст.210 ЦК України договір оренди землі є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації. П.43 всіх договорів оренди землі з всіма особами, чиї інтереси представляє Лубенський міжрайонний прокурор, чітко визначено, що цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. П.20 всіх вищевказаних договорів також чітко зазначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. Проте з наданих та приєднаних до матеріалів справи вбачається, що договри укладалися у січні 2008 року і до кожного договору додано акт приймання передачі, датований одночасно з договором. Державна ж реєстрація договорів була здійснена значно пізніше у вересні 2008 року, хоча саме з цих дат має обліковуватись зазначений тижневий строк. Тобто відповідач ДП "Нафком-Агро" приступило до використання орендованих земельних ділянок, не маючи на те достатніх законних підстав ( до дати державної реєстрації). Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року, де зазначено, що згідно зі статями 210 та 640 Цивільного кодексу України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. У випадку неукладеного правочину можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої Цивільного кодексу України. У відповідності з вимогами ст.ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вимоги ст.ст.1212, 1213 ЦК України вказують на обов'язок ДП "Нафком-Агро" повернути громадянам (44 особи) належні їм на праві власності земельні частки (паї), оскільки відповідач ДП «Нарком- Агро» використовує їх на підставі неукладених правочинів. Позивач прохає суд визнати недійсною з моменту її вчинення державну реєстрацію договорів оренди землі між ДП "Нафком-Агро" та вказаними у позові 107 фізичними особами, зобов'язати ДП "Нафком-Агро" повернути у розпорядження цих громадян належні їм , як власникам земельні ділянки та стягнути на користь держави всі понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав у повному обсязі, прохає їх задовольнити мотивуючи тим, що відповідач ДП «Нафкром- Агро» не дотримавшись вимог чинного законодавства яким врегульовано порядок державної реєстрації договорів оренди землі, внесення до них змін є підставами для визнання державної реєстрації цих договорів є незаконною, а тому підлягають поверненню цим особам належних їм земельних ділянок. Представник ДП «Нарком -Агро» позов визнав частково оскільки вважає, що вина у проведенні державної реєстрації договорів оренди землі є не тільки ДП «Нарком -Агро», а ДП «Центр державного земельного кадастру» одночасно прохає суд відстрочити виконання рішення в частині повернення земельних ділянок їх власникам до закінчення зібрання врожаю сільськогосподарських культур ДП «Нарком -Агро» не раніш 10.10.2011 року. Представник відповідача ДП "Центр державного земельного кадастру" в судове засідання повторно не з»явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений завчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями. Представник третьої особи відділу Держкомзему у Лубенському районі також у судове засідання не з»явився, звернувшись до суду з письмовою заявою згідно якої прохає розглянути справу без нього, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку учасників судового засідання, достатність матеріалів, доказів, виходячи з інтересів фізичних осіб, які стосуються використання землі у с/г виробництві, що представники відповідача, третьої особи повідомлені в установленому Законом порядку, завчасно про дату, час, місце розгляду справи, відсутність документів підтверджуючих поважність причини їх неявки у судове засідання суд вважає за можливе розглянути справу без участі цих представників . Дослідивши обставини, матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Встановлено, що в січні 2008 року між фізичними особами (107 осіб), які є власниками земельних часток (паїв) розташованих на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області та ДП "Нафком-Агро" були укладені письмові договори оренди землі. На той час правовідносини по укладенню та державній реєстрації договорів оренди були врегульовані відповідними нормами Земельного кодексу України, ЦК України України, ЗУ "Про оренду землі", ЗУ"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та виданими на їх виконання нормативно-правовими документами, а саме: Постановою КМ України від 25.12.1998 року "Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі", Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №174 від 02.07.2003 року, яким було затверджено "Тимчасовий Порядок ведення державного реєстру земель".У відповідності до вимог ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. На виконання цих вимог та вимог ЗУ "Про оренду землі", Указу Президента України від 17.02.2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" Державним комітетом України по земельних ресурсах 02.07.2003 року було видано Наказ №174, яким було затверджено "Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель". Таким чином, укладання та подальша обов'язкова реєстрація договорів оренди землі чітко врегульована вищенаведеними нормативними документами. Однак, на час укладення та реєстрації вищезазначених договорів оренди землі Лубенським районним відділом земельних ресурсів та державним реєстратором не дотримано вимоги п.п. 2, 3 "Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель", ст.17 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", а саме - порядок взаємодії при веденні державного реєстру земель, порядок заповнення реєстраційної картки та внесення відомостей до бази даних АС ДЗК, внаслідок чого автоматизована система ДЗК не містить даних про використання на умовах оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району та належних на праві власності позивачам, а реєстрація проведена без формування обмінного файлу, заповнення реєстраційної картки, без занесення відомостей до бази даних АС ДЗК. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані Договори оренди за січень 2008 року прийняті на реєстрацію та зареєстровані за наявності в тексті документу різного роду дописок, закреслених слів та інших виправлень в частині розміру орендної плати та змін до неї, що є грубим порушенням вимог ч.3 ст.20, ч.1 ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", згідно з якими не приймаються на державну реєстрацію прав документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також із пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Крім того, у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток" від 19 серпня 2008 року №725/2008 запроваджено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток у розмірі не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки та наступного збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово - економічного стану орендаря Типовим договором оренди землі, затвердженим Постановою КМ України №220 від 03.03.2004 року з відповідними змінами та доповненнями, а також п. 36 вказаних договорів оренди землі встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.Тобто станом на дату проведення державної реєстрації всіх договорів оренди землі на 18.09.2008 року, розмір орендної плати за Договорами не відповідав вимогам діючого законодавства, а зміни умов договору щодо орендної плати у розмірі, визначеному КМ України, внесено до договорів шляхом дописок, а не за взаємною згодою у письмовій формі, як того вимагає законодавець та п.36 Договору оренди землі, що підтверджується копіями цих договорів. Виходячи з вищенаведеного суд прийшов до висновку, що державна реєстрація договорів оренди землі укладених з вказаними фізичними - власниками земельних часток (паїв) та ДП "Нафком-Агро" проведена з численними та грубими порушенням вимог ст.17, ч.3 ст.20, ч.1 ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п.п.2,3 "Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель" і тому є всі підстави для визнання державної реєстрації цих договорів оренди землі недійсною з чим погодились всі учасники судового засідання. Згідно з положеннями ст.20 ЗУ "Про оренду землі", ст.ст.125, 126 ЗК України, п.1 ст.210 ЦК України договір оренди землі є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації. П.43 всіх договорів оренди землі з всіма особами, чиї інтереси представляє Лубенський міжрайонний прокурор визначено, що цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. П.20 всіх вищевказаних договорів також чітко зазначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. Проте з наданих та приєднаних до матеріалів справи вбачається, що договори укладалися у січні 2008 року і до кожного договору додано акт приймання передачі, датований одночасно з договором. Державна ж реєстрація договорів була здійснена пізніше у вересні 2008 року, хоча саме з цих дат має обліковуватись зазначений тижневий строк. Однак , ДП "Нафком-Агро" приступило до використання орендованих земельних ділянок, не маючи на те достатніх законних підстав ( до дати державної реєстрації). Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року, де зазначено, що згідно зі статями 210 та 640 Цивільного кодексу України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. У випадку неукладеного правочину можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої Цивільного кодексу України. У відповідності з вимогами ст.ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved