overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Василів про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Посилається на те, що 30.05.2010 року померла його баба [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: вул.Миру,24 с.Василів Заставнівського району Чернівецької області, який відповідно до заповіту від 25.05.2010 року зареєстрованого в реєстрі № 67 баба заповіла йому. Спадкоємців, котрі б мали право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом немає. Зазначив, що після смерті баби прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с.Василів Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою вул..Миру,24 с.Василів Заставнівського району Чернівецької області належав померлій [PERSON] Над'ї Михайлівні. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, що підтверджується копією заповіту, складеного 25.05.2010 року в виконкомі Василівської сільської ради. Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем його законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлої правовстановлюючих документів на будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. Приписами ч.І ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Враховуючи наведені вище письмові докази по справі, а також норми чинного законодавства, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернула в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 27.11.1993 року в Саджавській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12. Шлюб у сторін є першим. У шлюбі народився син [PERSON], 23.03.1994 року. Вимоги позовної заяви позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час проживають окремо, стосунків, характерних для подружжя, не підтримують. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з викладених в заяві підстав. Примирення вважає неможливим, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов визнав, вважає збереження сімї не можливим, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збереження сім'ї, а тому шлюб слід розірвати. Сина [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного та ст.ст. 104 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивачі мотивують тим, що вона є дочками [PERSON], який помер 24.03.2010 р. Батькові на праві власності належало 59/100 частин будинку № 7 по вул. Ворошилова в с.м.т. Буча Київської області. Інша частина домоволодіння належить відповідачці на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.03.2004 р. У встановлений законом строк вони звернулись до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця не змогли через те. що право власності на частину будинку не було зареєстровано в органах БТІ. Просять визнати в порядку спадкування за кожною з них право власності на 59/200 частин будинку № 7 по вул. Ворошилова в м. Буча Київської області. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, підтвердив обставини, наведені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Позивачі в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій позов визнала, просила справу слухати за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 1216. 1217, 1218. 1220, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 423197,03 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідно до укладеного договору від 29.07.2008 року № 233/08/14-Nv [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 41805 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2033 року. Графік погашення кредиту вказаний у додатку № 1 до згаданого вище договору. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 22.07.2010 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 53587,56 дол.США. Також зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки, укладеним 29.07.2008 року з поручителем [PERSON], яка відповідно до вимог ст.554 ЦК України є солідарним боржником. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що заборгованість його перед банком виникла через фінансову кризу. Не відмовляється сплачувати кредит, однак за умови розстрочення сплати його боргу та зменшення щомісячних платежів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № 233/08/14-Nv про надання кредитних коштів у сумі 41805 дол.США. Додатком № 1 до зазначеного договору встановлено графік погашення кредиту. Станом на 22.07.2010 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором згідно з розрахунком заборгованості (а.с.15) становить 423197,03 грн. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] порушено зобов'язання за кредитним договором, у позивача згідно з вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України виникло право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Крім того, зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки, укладеним 29.07.2008 року з поручителем [PERSON], яка відповідно до вимог ст.554 ЦК України є солідарним боржником. За наведених вище обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON], [INFO] Позовні вимоги обгрунтовує тим, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, шлюб розірвано. Син на даний час проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з викладених підстав, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у звязку з чим було ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі сина [PERSON], [INFO], який є малолітній, проживає з матірю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За наведених обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем вказуючи на те, що сімя розпалася. У судовому засідання позивачка позов підтримала, пояснивши суду, що одружилася з відповідачем 18 травня 2004 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] Філіппа Геннадійовича, [INFO]. Вважає, що сімя розпалася остаточно на примирення з дружиною не згоден. Відповідач до суду не зявився, надав заяву, засвідчену Генеральним консульством України в Гамбурзі. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги останньої є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на вищенаведені приписи ЦПК України та враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд задовольняє вимоги в повному обсязі. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2009 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою усіх господарських будівель, розташованого в с. Тарасівка, Тульчинського району по вул.. Шевченка №29. Спадкоємцями за заповітом є позивачка, та [PERSON] - син покійного., спадкоємицею за законом є [PERSON] [PERSON] та [PERSON] від належних їм частин в спадковому майні відмовилися. Позивачка являється єдиною спадкоємицею. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Оформити нотаріально право власності на спадкове майно, позивачка не може, так-як на частину даного будинку, відсутній правовстановлюючий документ . Просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька. В судовому засіданні позивачка, позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляду за відсутністю їх представника. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив: 06.11.2009 року, помер [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про смерть. Померлому на праві власності належала 1/2 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, в с. Тарасівка, Тульчинського району по вул.. Шевченка №29, про що свідчить копія свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 121 від 25.08.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Тульчинської районної [PERSON] народних депутатів №76 від 27.03.1986 року та виконкому Тарасівської сільської [PERSON] народних депутатів №3 від 10.02.1988 року. Згідно довідки виданої виконкомом Тарасівської сільської ради від 13.09.2010 року № 218 спадкоємцями на майно після смерті [PERSON] залишились син [PERSON], дочка [PERSON]., а також його дружина -[PERSON]. [PERSON] та [PERSON]. від своїх часток в спадковому майні відмовились, про що 12.12.2009 року написали заяви. В зв'язку з тим, що інших спадкоємців на майно померлих не має, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом. В зв'язку з тим, що на вказану частину відсутній правовстановлюючий документ , позивачка оформити нотаріально своє право на спадщину не має можливості. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину. Незалежно від час прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 328 ЦК України позивач має право на набуття права власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема за рішенням суду. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 328, 386,392, 1268 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачкою підлягають зарахуванню в прибуток держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року, спільних дітей від даного шлюбу не мають. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що в сімї постійно виникають сварки та суперечки, вони мають різні погляди на життя. Їх шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо. Оскільки спільне життя не склалося [PERSON] просить розірвати шлюб укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявилися, але надали суду заяви в яких просили розглянути дану цивільну справу без їх участі та розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб укладений з відповідачем з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Дослідивши матеріали справи суду приходить до висновку, що сімя [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, на примирення не погоджуються, і тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. За вибором позивача необхідно залишити їй дошлюбне прізвище Онищенко . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.2009 року їй подаровано незавершений будівництвом житловий будинок № 109 по вул. Першотравневій в с. Кинашів, Тульчинського району та земельну ділянку, на якій він розташований. Не зареєструвавши договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку та не отримавши відповідного дозволу, вона самовільно переобладнала незавершений будівництвом житловий будинок, а саме: на першому поверсі приміщення А 1-4, площею 55,3 кв. м. під магазин, а частину підвалу приміщення А/п 1-3, площею 55,5 кв. м. під кафе-бар. Відповідно до чинного законодавства, вона мала отримати дозвіл на переобладнання житлового будинку та виготовити відповідну технічну документацію, а поскільки вона цього не зробила, це надало йому статус самочинного будівництва, про що свідчить довідка МБТІ № 228 від 16.11.2010 року. Однак, при цьому не були порушені інтереси сусідів та інших осіб. В даний час їй необхідно провести в Тульчинському МБТІ реєстрацію права власності на нерухоме майно, однак оформити належним чином документи у відповідних інстанціях та зареєструвати в МБТІ за собою право власності вона не має можливості, поскільки будівництво є самочинним. Поскільки, вона не має можливості зареєструвати в МБТІ за собою право власності на самочинне будівництво, просить суд визнати за нею право власності на нього. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, натомість надав суду листа, в якому вказав, що позов визнає, просить суд справу розглянути без участі представника сільської ради. В судовому засіданні встановлено наступне: позивачка являється власником будинку № 109 по вул. Першотравневій в с. Кинашів. Будинок розташований на земельній ділянці, площею 01625 га, що належить їй на підставі договору дарування від 28.12.2009 року. Не зареєструвавши договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку та не отримавши відповідного дозволу, вона самовільно переобладнала незавершений будівництвом житловий будинок, а саме: на периїому поверсі приміщення А 1-4, площею 55,3 кв. м. під магазин, а частину підвалу приміщення А/п 1-3, площею 55,5 кв. м. під кафе-бар. Відповідно до чинного законодавства, вона мала отримати дозвіл на переобладнання житлового будинку та виготовити відповідну технічну документацію, а поскільки вона цього не зробила, це надало йому статус самочинного будівництва, про що свідчить довідка МБТІ № 228 від 16.11.2010 року. Однак, при цьому не були порушені інтереси сусідів та інших осіб. У відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке було самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами справи, а саме довідкою Тульчинського МБТІ № 228 від 16.11.2010 року, не суперечить вимогам закону та визнаний відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

15.10.2010р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що 04.08.2007р. зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім*єю до квітня 2007р. Від спільного життя мають неповнолітню доньку Валерію-04.10.2007р.народження. Шлюб у неї третій. Причиною припинення шлюбних стосунків вказує те, що відповідач зловживав спиртними напоями, у разі чого траплялися сварки, в зв»язку з чим просе шлюб розірвати. Позивачка на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений був належним чином, про що|свідчить розписка про вручення почтового відправлення. Вислухваши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони з 04.08.2007р. зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім*єю до квітня 2007р. Від спільного життя мають неповнолітню доньку Валерію-04.10.2007р.народження. Причиною припинення шлюбних стосунків вказує те, що відповідач зловживав спиртними напоями, у; разі чого траплялися сварки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24 грудня 1994 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до лютого 2010 року. Підставою припинення шлюбних відносин позивачка вказує зловживання відповідачем азартними іграми, на підставі чого виникали свари, сім*я розпалася і зберегги її неможливо, на примирення позивачка не згодна, прізвище просила залишити - [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала, просила суд розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився,належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 24 грудня 1994 року, шлюб зареєстрований Куйбишевським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Донецька, актовий запис № 685. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, позивачка на примирення не згодна, зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved