Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

У березні 2009 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом [PERSON] до [PERSON], в якому просив суд: стягнути з [PERSON] на користь відповідача суму попередньої оплати 36000 доларів США в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення по справі та збитки у сумі 78,08 грн. сплачені КП «ДМБТІ» за надання інформаційної довідки про наявність нерухомого майна у відповідача, припинити право власності відповідача на квартиру [ADDRESS], зобовязати відповідача повернити позивачеві квартиру [ADDRESS] в натурі, визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], у разі задоволення позовних вимог витрати по справі покласти на відповідача. 14 січня 2010 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] , в якій позивач просив суд: звернути на користь позивача стягнення на нерухоме майно, яке одержано в натурі відповідачами, а саме: квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS] у розмірах, що відповідає їх частці у спадщині відкритої після смерті [PERSON] в рахунок погашення боргу померлого [PERSON] за розпискою на суму 288\~144 грн., у разі задоволення позовних вимог витрати по справі покласти на відповідача . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 17 серпня 2006 року [PERSON] була видана розписка [PERSON], згідно змісту якої [PERSON] отримав від [PERSON] двухкімнатну квартиру [ADDRESS], та зобовязався свою квартиру за адресою [ADDRESS] переоформити на [PERSON]. 19 жовтня 2006 року [PERSON] була видана розписка [PERSON], згідно змісту якої [PERSON] за продану квартиру отримав від [PERSON] кошти в еквіваленті 36000 доларів США, та зобовязався звільнити та виписатися з квартири до 01 грудня 2006р. Станом на день подання позову, відповідач свої зобовязання не виконав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 18 липня 2008 року. Спадкоємцями після його смерті виступають його діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], яких притягнуто судом у якості відповідачів Судом встановлено, що на час розгляду справи, останні звернулися до нотаріальної контори з заявами на прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину ще не отримали. Також судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська (справа № 2-1471/07 суддя Ткаченко Н.В.), яке вступило в законну силу, право власності квартиру [ADDRESS] визнано за іншою особою - [PERSON], яка була предметом міни між [PERSON] та померлим [PERSON] В судовому засіданні позивач даний факт не заперечував і в уточнених позовних вимогах дана квартира не значиться. Статтею 657 ЦК України визначено, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Також Ст.220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За таких обставин, суд вважає договір купівлі-продажу, який був укладений між [PERSON] і [PERSON] нікчемним, і таким що не відповідає вимогам цивільного законодавства, оскільки не породжує для його сторін цивільних прав та обовязків. Угода, яка начебто була укладена між сторонами щодо переходу прав власності на квартиру у відповідності до ст.220 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню, волевиявлення сторін щодо подальшого оформлення правовідносин у встановленій законом формі виходячи із змісту розписок суд вважає відсутнім. Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 657, 229, 236 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України,-

Outcome: dismissed