overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

14.06.2011 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19.06.2007 р. відповідно до кредитного договору № б/н [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач не виконує і тому позивач вимагає дострокового повернення всієї суми кредиту. Одночасно просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не прибув надіславши заяву в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю,не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд,вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний Договір, згідно з яким позивач надав відповідачу 7000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ( а.с.8-9). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого станом на 28.02.2011 р. відповідач [PERSON] має заборгованість 6845,37 грн. в т.ч. 3962,36 грн., заборгованість за кредитом, 2080,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн - штраф (фіксова частина) та 302,16 грн. -штраф (процентна складова). Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048 ,1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав п.2.2 кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається такою, що порушив зобов'язання. Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості і пені проведений на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог і про їх повне задоволення. З відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 610,625, 1046-1048,1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

18.05.2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , т.о. Бурштинська міська рада про визнання особи,такою,що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим,що він є власником житлового будинку № 6 по вул. Лепкого в м. Буршитині Галицького району Івано-Франківської області. В його будинку окрім нього прописані члени його сім'ї та дочка його дружини-Кузовкова С.В. ї її неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Відповідач разом з дітьми прибула проживати з м. Находка (Росія) на початку 2007 року,однак проживши приблизно 2 місяці вони покинули житловий будинок і більше до цього часу не проживають. Йому відомо,що вони проживають на території Івано- Франківської області а де саме не знає. В будинку жодних їхніх речей немає. Окрім того відповідач ніякої участі в утриманні даного житла не приймає і ним не користується. Просить визнати їх такими,що втратили право на користування жилим приміщення. В судове засіданні позивач не з'явився, просив позов задовольнити в повному обсязі і надалі справу розглядати у його відсутності,не заперечивши проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила та від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд постановляє заочне рішення. Представник Бурштинської міської ради позов визнав та просив розгляд справи проводити без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 6 по вул. Лепкого в м. Бурштині ( а.с.8- 9) В даному житловому будинку прописані відповідачка разом з дітьми: дочкою [PERSON],[INFO] та сином [PERSON],[INFO] хоча з середини 2007 р. відповідач фактично у спірному будинку не проживає. З актів обстеження житлового будинку по вул. Лепкого,що в м. Бурштині від 16.11.2010р.,14.01.2011 р. та 19.04.2011 р .видно, що в даному будинку прописані: [PERSON] та її діти однак зі свідчень сусідів вбачається , що такі в даному будинку не проживають. (а.с.6-7). Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що доводи позивача заслуговують уваги і позов слід задовольнити, оскільки відповідач відсутня за місцем постійного проживання без поважних причин понад встановлений ст.71 Житлового кодексу України строк. На підставі вищевикладеного, ст.ст.71,72,191Житлового Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

В січні 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором був укладений договір поруки з [PERSON], відповідно до якого остання зобовязалася солідарно відповідати перед Банком за виконання зобовязань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за виконання кредиту та штрафних санкцій. Згідно кредитного договору від 27.03.2008 року № 92 Б 8 О [PERSON], [PERSON] одержали у банку кредит в сумі 9855, 90 грн. до 28.07.2011 року зі сплатою 6% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальниками систематично порушувалися. Відповідачі своєчасно взяті на себе зобовязання не виконують. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 02.11.2010 р. складає 26 269 грн. 42 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу. Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав, просив його задоволення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату слухання справи були повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору № 92 Б 8 О від 27.03.2008 року відповідачі отримали кредит у розмірі 16800, 00 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON], [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконують, в звязку з чим, станом на 02.11.2010р. за відповідачами виникла заборгованість в сумі 26269 грн. 42 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту 15464,60 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 8078, 31 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій 2726,51 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідачі не сплачують у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягуються судові витрати: 262 грн. 69 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

24.06.2011 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання того факту, що [PERSON] є її матір'ю, після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку 4,68 га земельної ділянки. Оскільки в прізвищах були допущенні помилки вона не може отримати сертифікат на державний акт. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву у повному обсязі та просила задовольнити її. Свідки [PERSON],[PERSON] підтвердили, що [PERSON] є рідною матірю [PERSON], що також підтверджено копією свідоцтва про народження заявниці, а також копією заповіту від 20 квітня 2010 р., про те, що все своє майно померла заповідає заявниці. На підставі вище викладеного, з урахуванням пояснень заявниці, свідків, судом встановлено, що померла 18 листопада 2010 р. в с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області [PERSON], є матір'ю [PERSON], отже заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Полтавський обласний психоневрологічний диспансер у червні 2011 року звернувся до суду з заявою про призначення примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], [INFO]. В заяві вказали, що [PERSON] страждає психічним захворювання у формі шизофренії параноїдної форми, галюцинаторно-параноїдного синдрому, ускладненого ППРО (опіати, канабіоїди, трамадол, алкоголь). В зв»язку з загостренням психотичної симптоматики неодноразово лікувався в стаціонарі Полтавської обласної психіатричної лікарні. Останній раз з 27 жовтня 2010 року по 04 березня 2011 року. Відвідувати психоневрологічний диспансер [PERSON] категорично відмовляється. [PERSON] схильний до правопорушень, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок. Проходив курс примусового лікування в ПОКПЛ з 29 січня 2007 року по 21 липня 2009 рік. В разі не надання [PERSON] амбулаторної психіатричної примусової допомоги, психічний стан різко погіршиться, що завдасть значної шкоди його здоров»ю та може негативно вплинути на оточуючих. В судовому засіданні представник Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру заяву підтримав. Суд, заслухавши пояснення представника Полтавського обласного психоневрологічного диспансера, думку прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що із висновку ЛКК Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру від 07 червня 2011 року слідує, що [PERSON], [INFO], інвалід 3 групи, з 2003 року страждає психічним захворюванням у формі шизофренії внаслідок чого із 2003 року перебуває на диспансерному обліку. Лікувався в стаціонарі Полтавської обласної психіатричної лікарні з 27 жовтня 2010 року по 04 березня 2011 року. В психічному статусі домінують емоційна незрілість, конфліктність, негативі стичність, неадекватність, галюцинаторна - маячна симптоматіка, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хворий [PERSON] може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Таким чином [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної примусової допомоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Полтавський обласний психоневрологічний диспансер у червні 2011 року звернувся до суду з заявою про призначення примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], [INFO]. В заяві вказали, що [PERSON] перебуває на обліку в обласному психоневрологічному диспансері з 2006 року з діагнозом : хронічний маячний розлад, галюцинаторно-параноїдний синдром. З 21 листопада 2005 року по 03 січня 2006 року лікувалась вперше в обласній психіатричній лікарні ім.О.Ф. Мальцева. Після виписки [PERSON] підтримуючого лікування не приймає, на виклики лікаря реагує вкрай негативно, відвідувати психоневрологічний диспансер відмовляється. В разі не надання [PERSON] амбулаторної психіатричної примусової допомоги, психічний стан різко погіршиться, що завдасть значної шкоди її здоров»ю та може негативно вплинути на оточуючих. В судовому засіданні представник Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру заяву підтримав. Суд, заслухавши пояснення представника Полтавського обласного психоневрологічного диспансера, думку прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що із висновку ЛКК Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру від 01 червня 2011 року слідує, що [PERSON], [INFO] з 2005 року страждає психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу внаслідок чого із 2006 року перебуває на диспансерному обліку. Лікувалася в стаціонарі Полтавської обласної психіатричної лікарні з 21 листопада 2005 року по 03 січня 2006 року. В психічному статусі домінують маячні ідеї на адресу сусідів, які на її думку «хочуть її «звести зі світу», забрати квартиру, діють електрострумом, підпалили газову плиту, прослуховують її квартиру, опромінюють її смертельним приборами, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хвора [PERSON], може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Таким чином [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної примусової допомоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Заявник [PERSON] у червні 2011 року звернулася до суду із заявою про надання їй [PERSON], [INFO], дозвіл на реєстрацію шлюбу. Зазначила, що в продовж останнього року вона зустрічається з [PERSON], [INFO], з яким підтримує інтимні стосунки. На даний час вона перебуває на обліку по вагітності. В подальшому має намір зареєструвати шлюб. Оскільки на даний момент вона має повних 16 років, а право на шлюб надається з повних 17 років, просить надати їй [PERSON] право на шлюб з [PERSON], [INFO], так як перебуває на 3 місяці вагітності. 30 червня 2011 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави до участі в справі в якості заінтересованих осіб залучено [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали. Заінтересовані особи - орган опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, Центральний відділ РАЦС Полтавського міського управління юстиції до суду своїх представників не направили, надавши заяви про розгляд справи без участі їх представників, зазначивши що не мають заперечень проти задоволення заяви. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 14 листопада 1994 року, що підтверджується копією паспорта на ім»я [PERSON]. Згідно довідки №63 від 31 травня 2011 року 3-ї міської клінічної поліклініки м.Полтави [PERSON] перебуває в поліклініці на обліку по вагітності. [PERSON] народився 12 квітня 1992 року, що підтверджується копією паспорта на ім»я [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягли чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно абзацам третьому та четвертому п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» : головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішенні повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім»я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Оскільки, [PERSON], [INFO], а право на шлюб надається з повних 17 років, суд приходить до висновку про надання їй - [PERSON] права на шлюб з [PERSON], в зв»язку з тим що таке право відповідає інтересам [PERSON], котра перебуває на 3 місяці вагітності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

13.05.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 31.05.2003 р. Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 13. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що 31.05.2003 р. Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 13, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають доньку Ірину, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникло почуття поваги та взаєморозуміння один до одного, через що у них постійно виникали сварки та скандали. Відповідач залишив сімю та не намагається примиритися. Разом не проживають вже на протязі трьох років. Тому вважає, що шлюб між ними розпався і носить формальний характер. Строк для примирення їм не потрібний. Майнового спору між ними немає. Позивачка просить позов задовольнити, при цьому вказує, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Романчук». Відповідач в судовому засіданні факт розпаду сімї визнав, однак заперечував проти розірвання шлюбу до тих пір, доки не буде вирішено питання щодо розподілу майна подружжя. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2003 р. Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 13, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 6). Від даного шлюбу мають доньку Ірину, [INFO] (а.с. 9). Судом встановлено, що з 2008 р. шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникло почуття поваги та взаєморозуміння один до одного, через що у них постійно виникали сварки та скандали. Відповідач залишив сімю та не намагається примиритися. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивач мотивує тим, що в спірному жилому приміщенні квартирі №27 буд. № 9 на вул. 50 років Жовтня у м. Олександрії, власницею якої вона являється на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 вересня 2009 року, залишається зареєстрованою відповідач в справі, яка ніколи фактично не вселялась та не проживала в спірній квартирі, її особистих речей в квартирі немає, участі в оплаті комунальних послуг вона не приймає, тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки не повідомили. Представник позивача за довіреністю підтримала позовні вимоги повністю. Представник відповідача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що відповідач дійсно не проживає в спірному жилому приміщенні, тому не створює ніяких перешкод для власниці. Зареєстрована в спірній квартирі була на підставі договору купівлі-продажу, укладеним між нею та попередньою власницею квартири, який рішенням суду визнано недійсним, але до цього часу позивач не виконала рішення суду в частині повернення всього отриманого за договором, визнаним недійсним. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад один рік, не являється співвласником квартири, не має договірних підстав користування спірною квартирою, підстав для зберігання за ними права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, її особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, квартплати відповідач не приймає. Доводи представника відповідача про невиконання позивачем рішення суду в іншій справі судом до уваги не приймаються, оскільки законом передбачено порядок примусового виконання рішень. На підставі викладеного, відповідач підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 71,\~163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті своєї бабусі [PERSON], померлої 29 вересня 2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори, в звязку з юридичною необізнаністю та хворобою. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач Боромиківська сільська рада, Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнали повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і, таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з представленої копії свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 29 вересня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції в книзі реєстрації смертей зроблено запис від 29 вересня 2008 року за № 2817 /а.с.5/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцями після її смерті були її син [PERSON], та її онук [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON], помер 29 вересня 2009 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції в книзі реєстрації смертей зроблено запис від 29 вересня 2009 року за № 2619 /а.с.7/. Згідно наданої довідки Боромиківської сільської ради Чернігівського району, [PERSON], яка померла 29 вересня 2008 року на день смерті не була зареєстрована, але проживала одна за адресою: с. Сновянка, Чернігівського району, вул. Зарічна, 24. За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 05 липня 2011 року за № 1597/01-16, спадкова справа після померлої 29 вересня 2008 року [PERSON] не заводилась. Судом встановлено, що позивач є рідним онуком та єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин через юридичну необізнаність та хворобу. Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved