Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача заборгованість по договору кредиту в сумі 71 713,54 грн. та понесені судові витрати. В позові зазначено, що підставою виникнення спірних правовідносин є те, що за кредитним договором № 420/407-ФО1 від 04.09.2008 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" та громадянкою [PERSON], Позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 67 900,00 грн зі сплатою 21,00 % річних з кінцевим терміном повернення до 03.09.2011 року. 01.07.2010року заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 31.01.2011року вказане заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. 14.02.2011 року позивач подав заяву, просив уточнити реквізити відповідача, а також в звязку із зміною організаційно-правової форми просив замінити назву позивача з акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Вказана заява судом задоволена. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме: направленням судового виклику рекомендованим листом та телефонограмою. Приймаючи до уваги викладене та те, що представник позивача не заперечує проти вирішення справи у відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявних у справі матеріалів. Судом встановлено, що 04.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" (Кредитор) та громадянкою [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір кредиту № 420/407-ФО1, відповідно до якого, Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 67 900,00 грн зі сплатою 21,00 % річних з кінцевим терміном повернення до 03.09.2011 року (а.с. 7-13 ) На виконання умов договору позивач надав відповідачеві грошові кошти в повному обсязі - в сумі 67 900,00 грн, що підтверджується заявою на видачу готівки № 66-59 від 05.09.2008 р. та меморіальним ордером № 66-58 від 05.09.2008 р.(а. с.15-17 ). Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобовязання, повернути кредит в повному обсязі, із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку. що визначений умовами договору кредиту, відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків. Відповідач умови договору кредиту не виконує, тому станом на 04.11.2009 р. має заборгованість в сумі 71 713,54 грн, яку складають наступні суми: - 60 356,00 грн - заборгованість по поверненню кредиту; - 9 591,03 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; - 1 766,51 грн - пеня , відповідно до п. 4.1 Договору кредиту у звязку з порушенням Позичальником вимог Договору кредиту. Пункт 4.1. Договору кредиту передбачає, що в разі прострочення строків повернення Кредиту та відсотків, визначених п.п. 1.1., 2.4, 2.5. 3.3.15 цього Договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період невиконання зобовязань. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає, що в разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати отриману позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідачем по справі умови кредитного договору не виконуються, суд вважає порушення відповідачем умов договору кредиту доведеними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved