overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом спільного життя між ними виникають непорозуміння, суперечки, а тому подальше спільне проживання у шлюбі є неможливим. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і пояснив, що фактично їх шлюб розпався, відповідач проявляє подружню невірність, в зв»язку з чим на протязі чотирьох місяців вони проживають окремо. Сім'я в даний час існує формально, а тому позивач не бажає надалі залишатися в шлюбі. Відповідач позовні вимоги визнала і згідна розірвати шлюб, який фактично розпався по причині подружньої невірністі позивача, з яким миритися не бажає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.01.2009 року у Романовоселівській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 1. Від цього шлюбу в подружжя дітей немає. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалася. Сторонни проживають окремо і миритися не бажають. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання данного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

[PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти в розмірі 300,00 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, та суду пояснила, що 19.05.2002р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилась дитина [PERSON], 02.06.2003р.н. 19.05.2010р. шлюб між ними розірвано. На даний час вона не працює і не має постійних доходів. Донька повністю знаходиться на її утриманні. Ніякої державної допомоги на дитину вона не отримує. Будь якої фінансової допомоги від відповідача вони не отримують, він відмовляється платити аліменти, мотивуючи тим що немає постійного місця роботи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із слідуючого: Згідно свідоцтва про народження серії 1-ИД №128488 від 18.08.2003р. виданого Завадівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] народилась 02.06.2003р., про що зроблено відповідний запис №4. Дана дитина знаходяться на утриманні позивачки. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ИД №033253 від 19 травня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблений актовий запис №23 від 19.05.2010 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із справи вбачається, що способу виконання обов'язку утримувати дитину позивачка та відповідач не визначили, батько дитини в добровільному порядку коштів на її утримання не надає. При таких обставинах аліменти слід стягувати згідно рішення суду в твердій грошовій сумі, оскільки відомостей про дохід відповідача немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

09.09.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 1991 року, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку Олену, [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони втратили взаємопорозуміння, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 листопада 1991 року Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку Олену, [INFO]. Сторони спільно непроживають, припинили шлюбні відносини, ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Примирення між сторонами не можливе. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому уточнивши зміст позовних вимог згідно заяви від 13.12.2010 року, просить стягнути з відповідача заборгованість за борговою розпискою в сумі 46608 грн. 80 коп., з яких 45302 грн. заборгованість за розпискою та 1306 грн. 80 коп. - 3% річних за неналежне виконання зобов'язання. Також позивач просить стягнути на її користь судові витрати, а саме: сплачене при пред'явленні позову до суду державне мито, витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи судом та витрати на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути заборгованість за договором позики та судові витрати. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.5 ст. 74 ЦІЖ України передбачено, що судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач позичив відповідачу грошові кошти на загальну суму 5500 доларів США., що підтверджується розпискою на а.с.36. Відповідач зобов»язався повернути вказану суму коштів позивачу до 01.03.2010 року, але своє зобов»язання у строк не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в гривневому еквіваленті за офіційним курсом валюти на час пред»явлення позивачем вимоги про повернення коштів. Відповідно до ст.625 ч.2, 1049 ч.І, 1050 ч.І ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням 3% річних за весь час прострочення. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідача становить 46608 грн. 80 коп. з урахуванням 3% річних. З наданим позивачем розрахунком суд погоджується. З відповідача на користь позивача також належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

як зазначив позивач внаслідок недобросовісних дій [PERSON] по ф відношенню до нього при відчуженні будинку рішенням виконкому Прилуцької міської ради від 23 квітня 2009 року за № 216 надано поштову адресу житловому будинку по вул. Перемоги, 97-а. У звязку прийняттям будинку в експлуатацію рішенням виконкому Прилуцької міської ради від 5 травня 2009 року за № 240 за [PERSON] оформлено право власності на будинок 97-а по вул. Перемоги у м. Прилуки, Чернігівської області. 18 травня 2009 року [PERSON] отримав відповідне свідоцтво про право власності. Рішення № 240 винесене незаконно через те, що рішення від 23 квітня 2009 року № 216, на підставі якого винесене рішення № 240 приймалось у порушення вимог державних стандартів визначних законом норм і правил, - які ставляться до житлових будинків. У судовому засіданні позов підтримав і просить суд визнати незаконним і скасувати рішення виконкому Прилуцької міської ради від 5 травня 2009 року № 240 в частині оформлення права власності на будинок № 97-а по вул. Перемоги у м. Прилуки, визнати недійсним свідоцтво про право власності на будинок № 97-а по вул. Перемоги у м. Прилуки видане на імя [PERSON] Спірні кухню В-1, сарай в-1, навіс в-1 визнати належністю 2/3 частин будинку № 97 по вул. Перемоги. У судовому засіданні представник Прилуцької міської ради визнав, що будинок № 97-а по вул. Перемоги у м. Прилуки не відповідає вимогамдержавних стандартів визначних законом норм і правил, які ставляться дожитлових будинків. При вирішенні питання по суті справи поклався нарозсуд суду. [PERSON] позову не визнав. Суду пояснив,що позивач не повністю розрахувався за придбану частину будинку. Визнавщо внутрішня висота приміщення буд. № 97 а по вул. Перемоги становить2.12 м. У судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову черезйого необґрунтованість. Суд заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи і прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог закону України «Про архітектурну діяльність»,ДБН України, ДБН України внутрішня висота житлового приміщення від підлоги до стелі має бути не менше 2,5 метри. Сторони визнали, що висотаприміщення буд. № 97 а по вул. Перемоги становить 2.12 м. З огляду на церішення виконкому Прилуцької міськради від 23 квітня 2009 року за № 216не відповідає вимогам закону. Виходячи з того, що право власності не може ґрунтуватись на підставах заборонених законом рішення виконкому від 5травня 2009 року за № 240 має бути скасовано. Таким чином і свідоцтво від 18 травня 2009 року видано безпідставно. З урахуванням наведеного в цій частині позов підлягає задоволенню. В частині визнання кухні, сараю, навісу належністю будинку № 97 суд , відмовляє через урегульованість правовідносин між сторонами договорами Підп купівлі - продажу (а.с. 6-8). Судові витрати та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи стягнути з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

У грудні 2010 року позивачка звернулась до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Петрівка в особі Петрівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з наступних підстав. 07 березня 2010 року помер її чоловік [PERSON], що був зареєстрований та постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Петрівка, 2- й провул. Центральний, 15 Щорського району Чернігівської області. Крім неї інших спадкоємців немає, після смерті чоловіка вона звернулась до Щоррської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус їй відмовила оскільки була відсутня первинна реєстрація прав власності та правоустановчий документ на житловий будинок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надійшла заява в якій вона просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник Петровської сільської ради в судовому засіданні відсутній, від них надійшла заява в якій вони просять суд розгляд справи проводити у їх відсутності, проти позову [PERSON] вони не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 березня 2010 року помер [PERSON], чоловік позивачки по справі. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із домоволодіння, яке розташоване в с. Петрівка, 2-й провул. Центральний, 15 Чернігівської області. Інших спадкоємців окрім позивачки на спадкове майно не має. В нотаріальному порядку позивач отримати свідоцтво про право власності не може, оскільки була відсутня первинна реєстрація прав власності на домоволодіння. Факт смерті спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Петровською сільською радою Щорського району Чернігівської області. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від їх прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, утому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого [PERSON] на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім позивачки. За таких обставин позов є законним, обгрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення вимог, просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.04.2010 року по 06.12.2010 року в сумі 5901 грн. 83 коп. Вказував, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно. Однак, відповідач аліменти не сплачував. В судовому засіданні позивач позов підтримав, в день проголошення рішення суду позивач присутнім не був. Відповідач позов не визнав, зазначив, що не працює, про розмір аліментів, які належить сплачувати щомісяця йому ніхто не повідомляв, куди перераховувати аліменти він також не знає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, виконавче провадження, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно. При зверненні до суду з позовом позивач посилається на ст..196 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду , одержувач аліментів має право на стягнення неустойки пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен іень прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження" юзмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за іісцем виконання рішення. Крім того, державний виконавець повинен ювідомити про наявність такої заборгованості стягувача і боржника. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого [ровадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів вбачається, що державний виконавець розраховував аборгованість [PERSON] по аліментах, проте, жодного доказу на [ідтвердження того факту, що про заборгованість [PERSON] був ювідомлений з зазначенням строку її погашення, в матеріалах виконавчого [ровадження не виявлено. Крім того, в судовому засіданні позивач також не міг зазначити суду розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач щомісяця в гривневому еквіваленті. В матеріалах виконавчого провадження акож відсутні будь-які дані яким чином і на який рахунок повинні плануватись аліменти. Встановлене свідчить про недоведеність вини відповідача у виникненні аборгованості. Крім того, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та :ого виконання регулюється Главою 17 Сімейного кодексу України, яка не іередбачає відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2010 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, частково задоволено вимоги позивача, на її користь з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі Ул частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, додаткові витрати на дитину в розмірі 141 гри., на користь держави стягнуто державне мито та витрати на ІТЗ. В решти позовних вимог відмовлено. Судом при ухваленні рішення по даній справі не вирішено питання про судові витрати, в зв»язку з чим 09.12.2010 року до суду надійшла заява позивача по справі про ухвалення додаткового рішення і стягнення на його користь з позивача понесені витрати на правову допомогу, а тому у суду виникла необхідність ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат. У судовому засіданні позивач просила заяву задовольнити, винести додаткове рішення і стягнути з відповідача на користь позивача 200 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач визнав частково. Як вбачається з матеріалів справи позивачу ФОП [PERSON] була надана правова допомога по складанню позовної заяви про стягнення аліментів. За надані юридичні послуги позивачем відповідно до квитанцій (а.с. 24) було сплачено 200 грн. Оскільки рішення суду частково задоволені позовні вимоги позивача, який просив суд стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, то відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто 100 грн. у відшкодування понесених витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №88, від якого вони дітей не мають. На обґрунтування позову позивач зазначив, що нормальні сімейні стосунки між сторонами не склалися, внаслідок несумісності характерів. В сім'ї постійно виникали конфлікти та сварки, більш за все по надуманим причинам. Тому ,на даний час, позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та наполягає на його розірванні. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки від неї не надійшло повідомлення, тому згідно ст. 224 ЦПК проводиться заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них та їхніх дітей. Як встановлено судом, сторони припинили шлюбні відносини внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на сімейне життя, та живуть окремо. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим та наполягає на його розірванні. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить їх інтересам, що має істотне значення, тому на підставі ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

З позовом до суду звернувся прокурор Троїцького району Луганської області, який вказав, що у грудні 2010 року відповідач здійснив незаконну порубку одного дерева породи сосни звичайної на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, яке є власністю держави, національним скарбом України та належить державному обліку і охороні, внаслідок чого була заподіяна матеріальна шкода державі на суму 173 гривні 04 копійок, яка до теперішнього часу не відшкодована і яку він просить стягнути з відповідача. Прокурор у судовому засіданні просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позовних вимог до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 4.6 Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України, затверджених наказом ДКЖКГ № 70 від 29.07.1994 року: знесення та пересадка дерев в населених пунктах може здійснюватися лише при наявності спеціального дозволу (ордера). Як було встановлено судом, зазначене дерево було вирубане відповідачем без отримання ордеру на таку вирубку, без погодження з органами охорони навколишнього природного середовища, та без рішення виконкому Тополівської сільської ради Троїцького району луганської області на таку вирубку. За вказаним фактом працівниками Троїцького РВ УМВС України в Луганській області було проведено перевірку в порядку ст. 97 КПК України відносно відповідача та 16.12.2010 року дільничним інспектором Троїцького РВ УМВС [PERSON] прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно відповідача за ст. 246 КК України, у звязку з відсутністю в діях останнього, враховуючи малозначність спричиненої шкоди, складу злочину на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Відносно відповідача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП. Відповідно до ст. 12 Закону України « Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобовязані відшкодувати шкоду, спричинену негативним впливом на навколишнє природне середовище. При таких обставинах суд вважає, що позов повинен бути задоволений у повному обсязі, відповідач підлягає стягненню шкоди, заподіяної знищенням лісових насаджень у сумі 173 гривні 04 копійки, як вбачається з матеріалів справи, розрахунок шкоди був здійснений відповідно до Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 року. На підставі ст. 12 Закону України « Про охорону навколишнього природного середовища», Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

З позовом до суду звернувся прокурор Троїцького району Луганської області, який вказав, що прокуратурою Троїцького району Луганської області у грудні 2010 року було проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства в ЗАТ «Троїцький ОПЗ» стосовно своєчасної виплати заробітної плати. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що [PERSON] працював на вказаному підприємстві на посаді охоронця по 08 грудня 2010 рік, однак станом на 13 грудня 2010 рік залишилася несплаченою заборгованість по заробітній платі, яка складає 8437 гривень 81 копійку. Позивач неодноразово звертався до адміністрації вказаного товариства щодо погашення заборгованості належної йому заробітної плати, однак грошей так і не отримав у звязку з відсутністю грошових коштів у касі товариства. Просить стягнути вказану заборгованість по заробітній платі. Прокурор у судовому засіданні просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позовних вимог до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки, виданої закритим акціонерним товариством «Троїцький ОПЗ» № 311 від 13 грудня 2010 року [PERSON] працював на вказаному товаристві охоронцем і заборгованість по заробітній платі складає за червень - листопад 2010 року - 8437 гривень 81 копійка. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, повинна бути здійснена в день звільнення. Відповідач порушив норми цієї статті. При таких обставинах суд вважає, що позов повинен бути задоволений у повному обсязі, відповідач підлягає стягненню заборгованості по виплаті заробітної плати на користь позивача у сумі 8437 гривень 81 копійка. На підставі ст. 116 КЗпП України,

Outcome: approved