Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до [PERSON] спілки «Петровського» у якому просить суд: - стягнути з відповідача 5 010, 56 гривень боргу; - стягнути з відповідача 449, 35 гривень інфляційні втрати; - стягнути з відповідача 1 518, 82 гривень плату за користування грошима; - стягнути з відповідача 181, 45 гривень судових витрат. В обґрунтування предявленого позову [PERSON] посилається на те, що 25.07.2008 року між нею та відповідачем було укладено договір № 120 про залучення вкладу на депозитний рахунок. Відповідач виконав взяті на себе зобовязання частково, тому позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити його. Відповідач [PERSON] спілка «Петровського» про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки свого представника суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] спілкою «Петровського» було укладено договір № 120 про залучення вкладу на депозитний рахунок. [PERSON] своєчасно та в повному обсязі виконала свої зобовязання за договором, сплативши вступний, членський внесок та здійснивши внесення суми депозиту в розмірі 5 000 гривень. Відповідно до умов договору, відповідач прийняв гроші на умовах строковості, зворотності та платності (1.1 договору). Термін повернення грошей - не раніше 25.01.2009 року (п. 1.1 договору) та не пізніше 30 днів з моменту волевиявлення позивача, що свідчить про намір припинення договору та повернення вкладу (п. 3.4.2 договору). Плата за користування грошима позивача встановлена п. 2.3 договору і становить 24 проценти річних. Повністю виконавши свої зобов'язання, позивач достроково не розривав договір. Відповідно до умов п. 7.1 договору, цей договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. 13.02.2009 року, після спливу мінімального обов'язкового терміну залучення вкладу, позивач повідомив відповідача про намір припинити дію договору, та просив виплатити йому суму вкладу з урахуванням говірної плати за користування грошима. Заяву було оформлено письмово, та прийнято відповідачем, про що свідчать передавальні записи на екземплярі заяви позивача. Відповідач же, в свою чергу, виконав свої зобов'язання тільки частково, сплативши позивачеві частину рахованих процентів на загальну суму 608, 61 грн., про що свідчить виписка з особового рахунку позивача. За умовами договору граничний строк повернення вкладу позивачеві - після спливу 30 днів з дати волевиявлення про припиненим дії договору, тобто, вклад позивача мав бути повернутий не пізніше 17.03.2009 року. Але вклад позивачеві не повернуто до цього дня. Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. 269 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У зв'язку з тим, що відповідач не виконав зобов'язання, взяті ним згідно договору він повинен, згідно ст.ст. 611, 1073 ЦК України відшкодувати збитки за невиконання зобов'язання. Крім того, ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За користування чужими грошовими коштами, що належать позивачу, та згідно ст.ст. 536, 625 ЦК України відповідач повинен сплатити позивачу 3% річних від суми боргу, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 5 010, 56 гривень боргу, 449, 35 гривень інфляційні втрати, 1 518, 82 гривень плату за користування грошима. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 195 гривень, На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved