Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-08 00:00:00

Наприкінці жовтня 2010 року ПАТ „Індустріально-експортний банк звернулось до суду з вказаним первіс-ним позовом, який обґрунтовував тим, що 28 лютого 2008 року АТ „Індустріально-експортний банк, право наступ-ником якого є позивач, уклало з [PERSON] кредитний договір. Згідно з цим договором АТ „Індустріально-експортний банк зобовязалось перерахувати на рахунок, відкритий на ім'я [PERSON], грошові кошти у роз-мірі 108000 доларів США. [PERSON] зобов'язався до 27 лютого 2028 року щомісячно повертати кредит по час-тинам та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 12,23% річних. У разі несвоєчасного виконання грошових зобовязань [PERSON] зобовязався сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Націо-нального банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Того ж дня АТ „Індустріально-експортний банк уклало з [PERSON] та [PERSON] договори поруки, згідно з якими останні зобовяза-лись відповідати за неналежне виконання [PERSON] кредитного договору. АТ „Індустріально-експортний банк належним чином виконало зобовязання: перерахувало на рахунок, відкритий на ім'я [PERSON], грошові кошти у розмірі 108000 доларів США. На відміну від позивача [PERSON] не виконує покладені на нього гро-шові зобовязання: кредит не повертає, відсотки за користування ним не сплачує. Тому у нього виник борг за кре-дитним договором у загальному розмірі 914954 гривень 57 копійок. Відповідачі відповідають перед ПАТ „Індустрі-ально-експортний банк як солідарні боржники. У позивача виникло право достроково вимагати від них сплати бор-гу за кредитним договором. З цією метою позивач неодноразово звертався до відповідачів з відповідними письмови-ми повідомленнями-вимогами. Проте [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ухиляються від добровіль-ного повернення боргу за кредитним договором. Тому ПАТ „Індустріально-експортний банк просило примусово стягнути з них грошові кошти у загальному розмірі 914954 гривень 57 копійок. В ході розгляду цивільної справи ПАТ „Індустріально-експертний банк збільшив вимоги пред'явленого по-зову: просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором в загальному розмірі 950828 гривень 96 копійок. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] первісний позов не визнають, проти його за-доволення заперечують. Відповідачі предявили зустрічний позов, яким просять визнати недійсними кредитний до-говір №34/08-Ж від 28 лютого 2008 року, договір іпотеки та договори поруки від 28 лютого 2008 року. Заслухавши пояснення представників позивача [PERSON] та [PERSON], відповідача [PERSON] та представника відповідачів [PERSON], дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову належить відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року АТ „Індустріально-експортний банк, правонаступником якого є позивач, уклало з [PERSON] кредитний договір №34/08-Ж (а.с.21-25). Згідно з цим договором АТ „Індустрі-ально-експортний банк зобовязалось на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності перерахува-ти на рахунок, відкритий на ім'я [PERSON], грошові кошти у розмірі 108000 доларів США. [PERSON] зобов'язався щомісячно повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 12,23% річних. У разі несвоєчасного виконання грошових зобовязань [PERSON] зобовязався сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Крім того, 28 лютого 2008 року АТ „Індустріально-експортний банк уклало з [PERSON] та [PERSON] договори поруки (а.с.10-11), згідно з якими останні зобовязались відповідати перед АТ „Індустріально-експортний банк за неналежне виконання [PERSON] кредитного договору: а саме, за несвоєчасне повер-нення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків за користування ним. АТ „Індустріально-експортний банк належним чином виконало зобовязання: 28 лютого 2008 року перераху-вало на рахунок, відкритий на ім'я [PERSON], грошові кошти у розмірі 108000 доларів США. Достовірність цієї обставини підтверджується копіями меморіальних ордерів №200 та №34/08-ж від 28 лютого 2008 року (а.с.17, 18), а також випискою з історії операцій (а.с.16). За правилами, запровадженими в ч.1 ст.1049 та ч.2 ст.1054 ЦК України, на позичальника покладається обовя-зок повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених догово-ром. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повертати кредит частинами, то в разі прострочення по-вернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що за-лишилась, сплати належних процентів та пені. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.554 цього ж Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручителі відповідають пе-ред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки. У разі відмови або ухилення позичальника та поручителів від добровільного повернення кредиту, сплати від-сотків за користування ним та пені, згідно з ч.2 ст.16 ЦК України кредитодавець має право звернутись до суду та ви-магати примусового їх стягнення. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує покладені на нього грошові зобовязання: кредит не по-вертає, відсотки за користування ним не сплачує. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту у розмірі 105395 доларів США 93 центів, борг по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 13293 доларів 7 центів та пені за невиконання зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним у розмірі 862 доларів США 50 центів. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 119551 долар США 50 центів (105395,93 + 13293,07 + 862,50). Достовірність цих обставин підтверджується письмовими розрахунками, приєднаними до заяви про збільшення позовних вимог. Станом на день ухвалення судового рішення розмір боргу за кредитним договором еквівалентний 949836 гривням 67 копійкам (119551,50 * 7,9450). Відповідачі відповідають перед ПАТ „Індустріально-експортний банк як солідарні боржники. У позивача ви-никло право достроково вимагати від них сплати боргу за кредитним договором. З цією метою позивач неодно-разово звертався до відповідачів з відповідними письмовими повідомленнями-вимогами (а.с.8, 9, 10 та 15). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ухиляються від добровільного повернення боргу за кредитним дого-вором. Тому для відновлення порушеного права солідарно з відповідачів на користь ПАТ „Індустріально-експортний банк належить примусово стягнути грошові кошти у загальному розмірі 949836 гривень 67 копійок. Судом також встановлено, що 28 лютого 2008 року крім кредитного договору та договорів поруки АТ „Індус-тріально-експортний банк та [PERSON] уклали договір іпотеки, на підставі якого для забезпечення належного виконання кредитного договору [PERSON] зобовязався передати АТ „Індустріально-експортний банк квар-тиру №217 в багатоквартирному жилому будинку по вул. Робочій, 19 в м. Борисполі. У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 та ч.3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину цієї вимоги. Правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Таких підстав судом не встановлено. Кредитний договір, договір іпотеки та договори поруки не суперечать ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Тому у задоволенні зустрічного позову про визнання цих договорів недійсними належить відмовити. Предявляючи цей позов, відповідачі прагнули ухилитись від повернення кредиту, сплати відсотків за корис-тування ним та пені. Крім того, у відповідності до ч.1 та ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та ви-трат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.88 цього ж Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжних доручень №46192 та №46199 від 11 жовтня 2010 року (а.с.1, 2) вбачається, що при предявленні первісного позову ПАТ „Індустріально-експортний банк сплатило судовий збір у розмірі 1700 гривень та оплатило витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. При пред'явленні зустрічно-го позову [PERSON] оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Це підтверджується відповідною квитанцією. Судовий збір [PERSON] не сплатив. Первісний позов задоволений повністю, у задоволенні позову відмовлено. Тому солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ „Індустріально-експортний банк слід примусово стягнути витрати на оплату судо-вого збору у розмірі 1700 гривень та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Outcome: approved