Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

З позовом до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житло, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона вирішила придбати у відповідача житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, що розташований за адресою: смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Пушкіна, будинок № 200. Вказаний будинок належить відповідачу на підставі права власності згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29 липня 1998 року, останніми було вчинено відповідний технічний паспорт на дане домоволодіння. Позивачка передала відповідачу домовлену суму за придбання будинку, про що було вчинено відповідну розписку, письмово договору купівлі-продажу з цього приводу сторони не укладали. Нотаріально посвідчити даний правочин на теперішній час не можливо, оскільки відсутні належні підстави для цього, так як мають місце самовільні побудови даного домоволодіння. Претензій на момент передачі грошей та продаж будинку з надвірними побудовами сторони одне до одного не мали. На даний момент позивачка не має можливості за вказаних обставин оформити право власності на вказане домоволодіння за собою. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просить вказану справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої останній просить дану справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з матеріалів справи, між позивачкою та відповідачем була досягнута домовленість на передачу останнім позивачці вищевказаного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами у власність, що розташований за адресою: смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Пушкіна, будинок № 200. Судом було встановлено, що вказаний будинок належить відповідачу на підставі права власності згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29 липня 1998 року, останніми було вчинено відповідний технічний паспорт на дане домоволодіння. Відповідач отримав домовлену суму від позивачки за продаж вказаного будинку згідно відповідної розписки, усі істотні умови на той момент було вирішено та обумовлено, позивачка фактично прийняла у власність вказане нерухоме майно, а відповідач продав позивачці дане майно, письмового договору купівлі-продажу з цього приводу не укладали. На даний момент позивачка не має змоги оформити право власності за собою на дане нерухоме майно у нотаріальному порядку, так як відсутні належні підстави для цього з незалежних від неї обставин, а саме наявності самовільних побудов даного домоволодіння. Згідно довідки комунального підприємства «Троїцьке бюро технічної інвентаризації» Луганської області № 71 від 02 грудня 2010 року зазначене домоволодіння має наступні самовільні побудови згідно технічного паспорту: літня кухня - літера «Б», часткова перебудова в літній кухні - літера «Ж», сарай - літера «Е», сарай - літера «З». Згідно відповідному висновку про відповідність містобудівній документації, містобудівному законодавству та державним будівельним нормам обєкту містобудування господарські будівлі, які розташовані в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Пушкіна, № 200 не порушують червоних ліній вул. Пушкіна та відповідають генеральному плану смт. Троїцьке, державним будівельним нормам, що діяли на кінець будівництва. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. З ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 376 ч. 5 ЦК України за вимогою власника (користувача) земельною ділянкою суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Вивчивши обставини справи, суд вважає, що позивачка набуває право власності на зазначене нерухоме майно законним шляхом, так як між сторонами фактично був укладений відповідний усний договір купівлі-продажу, згідно з яким відповідач прийняв гроші і передав позивачу у власність зазначене нерухоме майно, що вказує на те, що даний правочин відповідає дійсній волі сторін, підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивачки та відповідача зазначених вище обставин, що відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України є підставою для визнання цього договору дійсним у судовому порядку. Також судом було встановлено, що зазначені самовільні побудови даного домоволодіння були виконані у межах земельної ділянки, виділеної під забудову, тому забудова відповідає будівельним нормам та правилам та не може порушувати права інших осіб, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.328, ч. 2 ст. 218, п. 2 ч. 2 ст. 331, ч. 5 ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved