overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] пред`явила позов до Раківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку успадкування за законом , посилаючись на те , що [INFO] в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарчими будівлями розташований по [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем за законом на спадщину батька є позивачка, яка фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, однак не оформилася в праві на спадщину в нотаріальному порядку, а тому з даним позовом вимушена звернутися до суду, оскільки нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав. Від Раківської сільської ради надійшла заява в якій остання просить справу по суті розглянути у відсутності представника останньої, позовні вимоги сільська рада визнає Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження та про одруження позивачки , тобто є спадкоємцем першої черги.. Спадкодавець помер [INFO] в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області і згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок виданого 9 березня 1988 року виконкомом Раківської сільської ради йому на праві особистої власності належав жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини , зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини , повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця протягом шести місяців прийняла спадщину , так як фактично вступила у володіння спадковим майном. Відповідно до ст.550 ЦК , якщо спадкоємець в установлений ст.549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною , суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку , а про визнання права на спадкове майно . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 03.02.2008 року, від шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розлучення позивачка вважає те, що відповідач за весь час їх спільного проживання не поважав її як дружину, принижував її, обзивав нецензурними словами, в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння вчиняв сварки, наносив позивачці побої, тому вона була змушена з дитиною тікати з хати. Відповідач засуджений за ст. 153 КК України, стоїть на обліку в Бучацькому РВ УМВС, має приступи шизофренії, тому позивачка боїться за себе та за дитину. На прохання позивачки змінити свою поведінку, відповідач не реагував, в даний час проживає в своїх батьків в Тернопільській області. Сторони спільно не проживають протягом десяти місяців, тому позивачка просить шлюб розірвати, терміну на примирення не надавати. В судове засідання позивачка не зявилася, до суду поступила заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час, місце та дату судового розглдяу справи був повідомлений належним чином, про свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03 лютого 2008 року Сновидівської сільської радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 01. На час розгляду справи сімя розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Суд вважає доцільним дитину залишити на проживанні з позивачкою. На підставі ст.ст. 112,114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

25 жовтня 2010 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3048,16 грн. та судових витрат в розмірі 171 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги зменшила, просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 2866,38 грн. та судових витрат в розмірі 171 грн. Пояснила, що 25 квітня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір відповідно до якого банк надав позичальникові кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі . В порушення умов кредитного договору та статті 526 ЦК України відповідач свої зобовязання не виконує. Розмір заборгованості [PERSON] перед банком станом на 20.12.2010 року становить 2866,38 грн. Відповідач позов визнав повністю , зобовязується сплатити заборгованість. Заслухавши сторони , дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд визнає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки . Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 25.04.2007 року відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % річних з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку заборгованості видно, що станом на 20 грудня 2010 року заборгованість відповідача перед банком становить 2866,38 грн. з яких заборгованість по кредитом -1143,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 715,51 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 556,39 грн., штраф 450,50 грн. грн. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача доведеними , такими , що підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

10 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, мотивуючи свою заяву тим, що його мати була [PERSON], яка померла 15 травня 2010 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельні паї та грошові вклади. Коли заявник звернувся до нотаріуса, щоб оформити спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження заявника, свідоцтві про шлюб батьків імя записано, як «Галина», а у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть матері записано імя «Ганна». А тому він звернувся із заявою до суду про встановлення юридичного факту родинних відносин. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, просив встановити юридичний факт того, що він є рідним сином [PERSON]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі нотаріуса. Враховуючи, що розгляд справи проводиться за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження матері заявника серії ЯЩ № 165463, імя записано як - [PERSON] (а.с. 7). З свідоцтва про одруження батьків заявника серії ЯФ № 173234, вбачається, що імя матері записано як [PERSON] (а.с.7). Із свідоцтва про народження заявника серії ІV-УР № 1210412 вбачається, що матірю заявника [PERSON] була [PERSON], про що зроблено запис у графі «Мати», де вказано про її імя [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 150971, мати заявника померла 15 травня 2010 року, її імя записано - [PERSON] (а.с.5). З свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Улянівським державним нотаріусом від 10 червня 2008 року вбачається, що мати заявника [PERSON] прийняла спадкове майно, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON], який помер 19 листопада 2003 року (а.с.6, 14). Відповідно до ощадних книжок та державних актів на право приватної власності на землю, власниками були батьки заявника [PERSON] та [PERSON], а заявник [PERSON] в свою чергу фактично прийняв спадщину після їх смерті, але юридично не оформив. Оскільки, при написанні у свідоцтві про народження заявника, свідоцтві про шлюб батьків імя було записано помилково, як «Галина», а у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть матері записано імя «Ганна», заявник [PERSON] позбавлений можливості прийняти спадщину і розпоряджатись вільно майном. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт того, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], імя якої помилково записано як «Галина» у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про шлюб батьків заявника. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 02.02Л 991 року вона зареєструвала шлюб між відповідачем. Від даного шлюбу народилися діти син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Тривалий час вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача та відповідача суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім"я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви. Мотивуючи позов тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини свого доходу. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Згідно свідоцтва про народження серії І-КГ № 042426 виданого 10 квітня 2007 року позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно довідки вих. № 1469 від 16.07.2010 року виданої Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області встановлено що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з нею мешкає і знаходиться на її утриманні її донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сторони не досягли згоди про утримання дитини, відповідачем добровільно, аліменти на утримання дитини не сплачуються, враховуючи що позивачем не надано доказів про розмір доходів відповідача, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Петричанський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся в суд з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що вона знаходиться в Петричанському психоневрологічному будинку-інтернаті з 3 лютого 2009 року, куди була направлена на постійне місце проживання і на сьогодні знаходиться на державному утриманні. [PERSON] страждає психічним захворюванням і не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання недієздатною необхідне для захисту її майнових прав. В судовому засіданні представник Пертичанського психоневрологічного інтернату [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі і просив суд заяву задовольнити. Представник орган\' опіки і піклування Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи є лист Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 16 від 28 січня 2010 року, в якому сільська рада не заперечує проти вимог заяви і просить суд призначити опікуном [PERSON] директора Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату, а справу розглянути у відсутності представника сільради. Суд. вислухавши пояснення представника Петричанського психоневрологічного інтернату, думку прокурора та дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що заявлені Петричанським психоневрологічним будинком-інтернатом вимоги необгрунтовані та задоволенню не підлягають. Так. згідно копії паспорта громадянина України серії "КР" №452706, [PERSON] народилась 27 вересня 1957 року в с.Ванчиківціц Новоселиць кого району Чернівецької області і зареєстрована по місцю проживання в Петричанському психоневрологічному будинку-інтернаті, що знаходиться у селі Петричанка Глибоцького району Чернівецької області. Із путівки № 4 вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи і направлена у будинок-інтернат в с.Петричанка Глибоцького району Чернівецької області на державне утримання. Згідно довідки Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] народилась [INFO] знаходиться на повному державному утриманні в Петричанському психоневрологічному будинку-інтернаті з 3 лютого 2009 року. Як вбачається із акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 637 [PERSON] виявляє ознаки легкої розумової відсталості та ознаки недорозвитку інтелекту зі збереженістю можливості до відносної соціальної адаптації та збереженістю критики. За своїм психічним станом на даний час. [PERSON] може розуміти значення своїх дій та керувати ними. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що заявлені Петричанським психоневрологічним будинком-інтернатом вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. 39 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Петричанський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що вона знаходиться в Петричанському психоневрологічному інтернаті з 8 вересня 2009 року, куди була направлена на постійне місце проживання і на сьогодні знаходиться на державному утриманні. [PERSON] страждає психічним захворюванням і не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання недієздатною необхідне для захисту її майнових прав. В судовому засіданні представник Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі і просив суд заяву задовольнити. Представник органу опіки і піклування Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи є лист Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 17 від 28 січня 2010 року, в якому сільська рада не заперечує проти вимог заяви і просить суд призначити опікуном [PERSON] директора Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату, а справу розглянути у відсутності представника Сучевенської сільської ради. Суд, вислухавши пояснення представника Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату та дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені Петричанським психоневрологічним будинком-інтернатом вимоги підлягають задоволенню. Так, згідно із копії паспорта громадянина України серії "КР" №903970, [PERSON] народилась 04 травня 1924 року в м. Ялта Автономна Республіка Крим і зареєстрована по місцю проживання в Петричанському психоневрологічному будинку-інтернаті, що знаходиться у селі Петричанка Глибоцького району Чернівецької області. Із путівки № 68 вбачається, що [PERSON] направлена у будинок-інтернат в с. Петричанка Глибоцького району Чернівецької області на державне утримання. Згідно довідки Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату, [PERSON] народилась [INFO] знаходиться на повному державному утриманні в Петричанському психоневрологічному будинку-інтернаті з 9 вересня 2009 року. Із акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 653 вбачається, що [PERSON] виявляє «знаки помірної розумової відсталості та ознаки помірного недорозвитку інтелекту зі значним обмеженням критичних можливостей. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення воїх дій та керувати ними. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що заявлені Петричанським психоневрологічним іудинком-інтернатом вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, укладений 03. 09. 2005 року в виконкомі Нехворощанської сільської ради, оскільки відповідач ніде не працює і не бажає працювати, а крім того зловживає спиртними напоями, що призводить до постійних суперечок та негативно впливає на дитину. Позивачка вважає, що збереження їхнього шлюбу та примирення неможливе. Від шлюбу мають спільну дитину, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона вже подавала на розірвання шлюбу, але написала заяву про залишення позову без розгляду, однак поведінка чоловіка не змінилась. І при розгляді даної справи він продовжує зловживати спиртними напоями та застосовує до неї фізичну силу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, так як зрозумів, що свою поведінку не змінив. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112, 180 - 183 СКУкраїни. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 03. 09. 2005 року в виконкомі Нехворощанської сільської ради, актовий запис № 6. Відповідач є батьком дитини [PERSON], 03.01. [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Із довідки виданої виконкомом Крилівської сільської ради видно, що разом з позивачкою проживає дочка [PERSON]. Із пояснень сторін в судовому засіданні видно, що відповідач дійсно зловживає спиртними напоями та застосовує до позивачки фізичну силу, так як він сам в судовому засіданні це підтвердив. Сторонам надавався судом строк для примирення, однак поведінка відповідача призвела до того, що позивачка звернулась до суду із заявою про скорочення наданого на примирення строку, оскільки поведінка чоловіка стала нестерпною. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проаналізувавши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати дитині аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі по 300 грн., щомісячно, до їх повноліття. В позові посилається, що з 20 січня 2002 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 07 листопада 2008 року був розірваний. В період шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], 21.06.2002 р.н.та син [PERSON],[INFO] Після розірвання шлюбу діти залишилась на її утриманні. Однак з боку відповідача ніякої матеріальної допомоги „на утримання неповнолітніх дітей не надходить. Посилаючись на обставини, викладені вище, позивачка просить суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно до їх повноліття В судове засідання позивачка зявилася, вимоги позову підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відмовився від отримання повістки, тому суд вважає, шо він належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Виходячи з цього, суд знаходить за можливе розглядали справу у відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення, проти ч сгс . ... ре і аач ка. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна иш підлягає задоволенню. В і 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягне- ї - ллвнелітя С;і: ь:т-:елє-:. що відповідач являється батьком дітей, на яких позивачка то: т . - -,т- аліменти в твердій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячна : -: внслітя Крім того в судовому засіданні встановлено, що відповіла- - : -але-: л ст йно матеріальну допомогу на утримання дітей. Сам відповіл- т: _ - немає постійної роботи і постійних доходів. Щан» извзчеяня розміру аліментів, суд виходить із вимог ст. 182 СК України :т - т льом>. шо відповідач є молодою людиною, перебуває в працездатному віці, і може працювати, а також не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей і являючись батьком дітей, зобов'язаний їх утримувати. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач немає постійної роботи і доходів, тому, суд визначає аліменти з відповідача на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно, до їх повноліття.

Outcome: approved