Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] держгірпромнагляду по Миколаївській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, спонукання до складання акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з 13.08.2006 року він, відповідно до наказу № 115к від 12.08.2006 року, працював у Відкритому акціонерному товаристві «Донбасатоменергомонтаж» (далі ВАТ «Донбасатоменергомонтаж») електрозварювальником третього розряду. 27.04.2009 року на насосній станції з підпитки Ташлицького водосховища, [PERSON], виконуючи монтаж деревяної опалубки, отримав травму голови від удару обрізком дошки. За допомогою в лікарню [PERSON] звернувся не одразу, хоча керівництво ВАТ «Донбасатоменергомонтаж» про вищевказану подію було повідомлено в той же день. Проте акт розслідування нещасного випадку та акт про нещасний випадок повязаний з виробництвом складені не були. При зверненні позивача до відповідача з вимогою провести розслідування вищевказаного нещасного випадку, йому було відмовлено у проведенні спеціального розслідування, оскільки факт нещасного випадку на виробництві не знайшов свого підтвердження. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В подальшому позивачем була надана позовна заява в новій редакції, в якій останній посилаючись на вищенаведені обставини, просив встановити факт нещасного випадку, що стався з ним 27.04.2009 року таким, що \~ повязаний \~ з виробництвом, а також зобовязати ВАТ «Донбасатоменергомонтаж» скласти \~ акт про нещасний випадок, повязаний \~ з виробництвом за формою Н-1. До участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог було залучено Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Южноукраїнську Миколаївської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав. Пояснив суду, що навіть якщо позивач і отримував травму, в звязку з якою останній на наданий час змушений проходити медичні обстеження та отримувати лікування, належних доказів, що дана травма була отримана позивачем саме 27.04.2009 року та її можливо вважати нещасним випадком на виробництві, немає. З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи без самостійних вимог Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб без самостійних вимог - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Южноукраїнську Миколаївської області в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], виходячи з їх необґрунтованості, оскільки не підтверджено у встановленому законом порядку факт отримання тілесних ушкоджень позивачем під час виконання ним трудових обовязків, які привели до втрати працездатності на один робочий день або більше, та безпосередній зв'язок з погіршенням здоров'я, у звязку з чим позивач був змушений проходити лікування та медичне обстеження. Заслухавши показання свідка [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 13.08.2006 року позивач був прийнятий на роботу електрозварювальником третього розряду У ВАТ «Донбасатоменергомонтаж» (наказ № 115к від 12.08.2006 року), звільнений 13.09.2010 року за п.4 ст. 40 КЗпП України (наказ № 104 к від 17.09.2010 року). Обґрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] посилався на те, що 27.04.2009 року, працюючи на насосній станції з підпитки Ташлицького водосховища, при виконанні монтажу деревяної опалубки, отримав травму голови від удару обрізком дошки. Про те, що сталося він одразу повідомив виконроба, який з метою приховування факту нещасного випадку на виробництві, швидку допомогу не викликав, а відпустив додому без відповідного належного оформлення вказаних дій. Встановлення нещасного випадку таким, що \~ повязаний \~ з виробництвом, необхідно позивачу для покладення обовязку на ВАТ «Донбасатоменергомонтаж» скласти \~ акт про нещасний випадок, повязаний \~ з виробництвом за формою Н-1 з метою подальшого одержання допомоги по соціальному страхуванню. Згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року (з послідуючими змінами) роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року (з послідуючими змінами та доповненнями) нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора або середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, у результаті яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. П.7 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112, передбачено, що розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоровя працівника, отримання ним поранення, травми, гострого професійного і інших отруєнь…, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день або більше або до необхідності переведення його на іншу роботу не менше ніж на один робочий день. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], зазначав, що при виконані робіт по монтажу опалубки, впала дошка, довжиною приблизно 50 см, яка при падінні зачепила по голові [PERSON] Отримана останнім рана була оброблена антисептичним засобом на місці. При цьому позивач працездатність не втратив, медичної допомоги не потребував. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] продовжував працювати 27.04.2009 року та в наступні дні, що підтверджується відмітками в Табелі обліку робочого часу. При цьому, твердження позивача щодо фальсифікації обумовленого документу не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні відповідними доказами. За допомогою лікаря позивач звернувся 29.07.2009 року. Отримував медичну допомогу в умовах стаціонару по 07.08.2009 року. В подальшому позивач неодноразово перебував на амбулаторному лікуванні, згідно листків непрацездатності: з 14.08.2009 року по 19.08.2009 року; з 09.09.2009 року по 17.09.2009 року; з 05.10.2009 року по 15.10.2009 року; з 06.05.2010 року по 13.05.2010 року. Причина непрацездатності визначена лікарем як загальне захворювання. 06.11.2009 року було проведено судово медичне обстеження [PERSON], яке зафіксовано відповідним актом за № 828. Виявлено рубець внаслідок загоювання рани, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров'я. Але, звязок між травмою, яка виникла 27.04.2009 року, та погіршенням стану здоров'я, на яке позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, останній не встановлює. На даний час, згідно довідки МСЕК від 12.01.2011 року позивачу встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, виходячи з положень вказаної статті, право позивача на звернення до суду супроводжується його обовязком доказування. При цьому, фактичні дані (докази), які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, показань свідків, висновків експертів. Проте, позивачем не надано належних та переконливих доказів, що травма, яку він отримав 27.04.2009 року призвела до втрати працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу роботу не менше ніж на один робочий день, а також стала причиною того, що на даний час він змушений проходити медичне обстеження та лікування. За такого, враховуючи вищенаведене,підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] суд не вбачає.

Outcome: dismissed