Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного казначейства України, стверджуючи, що незаконно знаходився під слідством, яке проводилося Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеській області, в якості обвинуваченого з 15 травня 2009 року до 09 червня 2010 року за здійснення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, знаходячись під підпискою про невиїзд. Вказані обставини привели до моральних страждань, які спричинені фізичним та психічним впливом, переживань від незаконного обмеження своїх прав, не будучи насправді винним, погіршилися стосунки з близькими людьми та родичами, не міг вільно пересуватися по країні і виїхати за межі м. Іллічівська та м.Одеси для відпочинку, переживань від телефонних дзвінків потерпілих по кримінальній справі, які пред'явили позовні вимоги щодо відшкодування збитків та шкоди, був позбавлений можливості жити повноцінним життям. Просить зобов'язати протягом п'яти днів з дня отримання припису списати з єдиного казначейського рахунку Дерганого бюджету (код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 3504030, код функціональної класифікації видатків та кредитування дерганого бюджету 1070) на його користь на відшкодування моральної шкоди - 23000,00грн., витрат на юридичну допомогу - 3000,00грн.. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Позивач додатково пояснив, що будучи моряком закордонного плавання не мав можливості займатися такою працею, виходити у рейси, що також впливало та його відносини з рідними, спричиняло моральні страждання. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав письмові заперечення, стверджуючі, що позов не підлягає задоволенню так як не встановлено факт незаконності дій слідчих органів. Просить розглядати справу у їх відсутності. Представники третіх осіб: Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури, [PERSON], Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області, [PERSON], в судовому засіданні вимоги не підтримали, вважають їх безпідставними. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково за наступними обставинами. Судом встановлено, що постановою слідчого Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області від 15 травня 2009 року позивачу пред'явлено звинувачення у здійсненні злочину, передбаченого ч.І ст.286 КК України (а.с.5-6). Постановою Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора від 09 червня 2010 року постанова про притягнення [PERSON] в якості звинуваченого скасована, а постановою слідчого Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській від 09 червня 2010 року припинено кримінальне переслідування [PERSON] за відсутністю у його діях складу злочину (а.с.7,8-10) Згідно ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон), підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного притягнення як обвинуваченого та відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Відповідно до пп.4,5 ст. З Закону громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги та моральна шкода. Відповідно до ст.4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідствам чи судом. Відповідно до п.2 ч.І ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, який її завдав, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Згідно з п. 1.3 Порядку виконання Державним казначейством України рішень суду щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 02 лютого 2007 року № 28 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 лютого 2007 року за № 149/13416, виконання судових рішень, які передбачають відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань, затверджених у Державному бюджеті України на цю мету. Згідно ст.60 ЦПК України, сторони повинні довести ті обставини на які вони посилаються як на підставі своїх вимог. Суд критично оцінює позицію відповідача та третіх осіб щодо відсутності доказів незаконності дій посадових осіб які здійснювали слідчі дії відносно [PERSON], так як шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Судом враховується, що переживання позивача від незаконного обмеження його прав протягом більше року, не будучі насправді винним у злочині, обмеження його у праві пересування по країні і виїхати з сім'єю на відпочинок за межи м.Іллічівська, переживання від наявності вимог потерпілих щодо відшкодування збитків та шкоди, обмеження у виборі виду праці, безумовно погіршували відносини [PERSON] з рідними та близькими, спричиняли йому моральну шкоду. Відповідно до ст.21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» - встановлений з 1 квітня 2011 року розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб складає 960,00 грн. [PERSON], знаходився під слідствам 12 місяців 25 днів. Таким чином, розмір компенсації моральної шкоди не може бути менше ніж 12076,00грн. 960,00грн.х12міс.=11520,00грн.; 960,00грн./30дн.х25дн.=800,00грн.). Виходячи із вказаних обставин, а також засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача суд визначає 12076,00грн.. Витрати на юридичну допомогу, яка надавалася позивачу протягам всього часу у період досудового слідства в розмірі 3000,00грн. (а.с.11-12), підлягає стягненню в повному обсязі. Суд вважає за необхідне, відповідно до ч.1 ст.217 ЦПК України, визначити порядок виконання рішення шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету (код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 3504030, код функціональної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 1070) на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial