overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по технічному обслуговуванні та платі за комунальні послуги, вказуючи, що відповідачі проживають у [INFO], однак оплату за надані послуги вносять не в повному обсязі, в зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за період з 01.09.2007 по 01.07.2010 року, в розмірі 4047,33грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку, а також стягнути судові витрати, які були ними понесені при зверненні з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість по ТО та комунальним послугам за період часу з 01.09.2007 по 01.07.2010 в розмірі 4047,33грн., оскільки на час розгляду справи заборгованість на сплачена. Також просив стягнути судові витрати у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн., які були ними сплачені при зверненні із позовом до суду. Відповідачі в судове засідання не з'явились за невідомих суду причин, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно, заперечень на позов не надали. Суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, за відсутністю відповідачів. Вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний робити оплату за займане житло у встановленому розмірі і вчасно. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. Судом встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] та користуються послугами КП ВРЕЖО № 9. Однак не сплачують, у повному обсязі, за надані ним технічне обслуговування та комунальні послуги у звязку з чим за період часу з 01.09.2007 по 01.07.2010 за відповідачами утворилась заборгованість в розмірі 4047,33грн., яка підтверджується щомісячними нарахуваннями, а тому підлягають стягненню з відповідачів. Отже, аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідачів, солідарно, заборгованості за технічне обслуговування та комунальні послуги, за період часу з 01.09.2007р. по 01.07.2010р. в розмірі 4047,33грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави державне мито в розмірі 51грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

21 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду із названим позовом посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний в 2001 році. Від даного шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. В даний час дочка навчається в Херсонському національному технічному університеті на денній формі навчання та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача користь дочки аліменти у звязку з навчання в розмірі 1/4 всіх його видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2010 року до строку закінчення навчання - 30.06.2013 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, за підставами, викладеними у позовній заяві. Просив суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив розглядати справу відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України без участі відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повним обсягом з наступних підстав. 20 листопада 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції м Херсона розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час дочка навчається в Херсонському національному технічному університеті на денній формі навчання, з кінцевим строком закінчення навчання - 30 червня 2013 року, що підтверджується довідкою № 169 від 15.10.2010 року. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, отримую пенсію по вислузі років, а тому має можливість надавати таку допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

18 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду із названим позовом посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від данного шлюбу мають двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частки всіх його доходів щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути на її користь на утримання малолітніх, аліменти в розмірі 1/3 всіх його доходів щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, проти стягнення аліментів у вказаному позивачем розмірі не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яких відповідно до ст. 180 СК України зобов»язаний утримувати до досягнення ними повноліття, а так, як вихованням та утриманням дитини займається їх мати, [PERSON], то аліменти повинні бути стягнені на користь останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

22.10.2010 року позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що шлюб між ними було зареєстровано 10.11.2007 року, в якому у них народився син 09.07.2008 року. З 09 березня 2010 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сім»я фактично розпалась, оскільки немає взаємопорозуміння, відсутня один до одного повага, виникають постійні конфлікти. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе. У судове засідання сторони не з»явились. Позивач надала заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати без її участі. Відповідач надав заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, надані сторонами заяви, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 10 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 782, від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] (а.с. 4-5). Сторони не бажають поновляти шлюбні відносини, що підтверджується поданими відповідними заявами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

14 жовтня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]|, щомісячно в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до його повноліття . В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач по справі в судове засідання не з»явився, хоча й був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що в справі мається повідомлення. Суд. заслухавши доводи позивачки, перевіривши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі 9 листопада 2001 року зареєстрували шлюб та проживали разом до вересня 2009 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. 10 вересня 2010 року за рішенням Недригайлівського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] розірвано. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча працює і регулярно отримує заробітну плату. Відповідно до ч. 2 ст 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що за її господарством, що розташоване в с. Кліводин по вул. Головна, № 154, Кіцманського району Чернівецької області закріплена земельна ділянка розміром 0,05 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Вказує на те, що на даній земельній ділянці вона самочинно без відповідного дозволу та розробленого проекту побудувала літню кухню літ. Б та гараж літ. В.. Зазначає, що на даний час вона бажає узаконити дані самочинні будівлі, але постільки останні зведені на земельній ділянці, що закріплена за господарством, не порушують інтереси інших осіб, не псують архітектурну забудову села, сільська рада не заперечує проти їх узаконення, будівлі зведені без порушень вимог протипожежної безпеки та санітарних норм, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що за її господарством, що розташоване в с. Шипинці по вул. Головачука, З, Кіцманського району Чернівецької області закріплена земельна ділянка розміром 0,14 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Вказує на те, що на даній земельній ділянці розташовані житловий будинок з господарськими будівлями, а саме житловий будинок загальною площею 64,50 кв.м. та житловою - 35,30 кв.м. літ. А-І, вартістю 79314 грн., убиральня літ. Е - 5474 грн., огорожа № 1-3 - 5164 грн., колодязь № 4 - 796 грн., вигрібна яма літ. І - 5560 грн., на які в неї відсутнє свідоцтво на право власності та вона на ній самочинно без відповідного дозволу та розробленого проекту побудувала житловий будинок загальною площею 129,90 кв.м. та житловою - 65,50 кв.м. літ. Л-І, Мс/Л-І вартістю 448669 грн. та гараж-сарай літ. С - 29665 грн., а всього на загальну суму 478334 грн.. Зазначає, що на даний час вона бажає визнати за собою право власності на вказані будівлі так як це право не оспорюється або не визнається іншою особою а також узаконити дані самочинні будівлі, але постільки останні зведені на земельній ділянці, що закріплена за господарством, не порушують інтереси інших осіб, не псують архітектурну забудову села, сільська рада не заперечує проти їх узаконення, будівлі зведені без порушень вимог протипожежної безпеки та санітарних норм, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 648000 грн. боргу та понесених судових витрат, посилаючись на те, що 15.04.2009 року та 15.02.2010 року за договором позики передав відповідачці відповідно 37000 доларі США та 360000 грн., які остання зобов'язалась повернути йому відповідно в період з 15.04.2010 року до 1.08.2010 року та 15.03.2010 року, але повернула лише 8000 грн., а решту не повертає до цього часу, незважаючи на його неодноразові вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні заявлених позовних вимог, уточнивши, що перший раз передав відповідачці гроші в сумі 37000 доларів США, а другий 45000 доларів США. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Тому відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2009 року за договором позики [PERSON] отримала від [PERSON] 37000 доларів США, які зобов'язалась повернути до 01.08.2010 року. 15.02.2010 року [PERSON] за договором позики отримала від [PERSON] 45000 доларів США, які зобов'язалась повернути до 15.03.2010 року. Всього відповідачка позичила у позивача 82000 доларів США, а повернула 16.07.2010 року лише 8000 грн., що становить 1000 доларів США. Дані факти підтверджуються розписками від 15.04.2009 року та від 15.02.2010 року, довідкою про переказ коштів. Відповідно до ст.1049 ЦК України "Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі…, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором". [PERSON] борг за договорами позики в сумі 81000 доларів США (82000 дол. США 1000 дол. США) позивачу не повернула до цього часу, незважаючи на те, що строк повернення позики настав 15.03.2010 року та 1.08.2010 року. Тому саме 81000 доларів США і підлягає стягненню з неї на користь [PERSON] Судові витрати становлять 1820 грн. (1700 грн. + 120 грн. .) і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

22.10.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку щомісячно, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і в них 27.03.2004 року народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач. Спільне життя з [PERSON] не склалось, шлюб розірвано, дитина знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча взмозі таку допомогу надавати. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74,76 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21.04.2001 року по 31.10.2006 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 27.03.2004 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої являється [PERSON] Сторони мешкають окремо, дитина знаходиться на утриманні матері - позивачки, а відповідач - батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дочки в достатньому розмірі не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем взмозі її надавати. Дані факти підтверджуються показаннями позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідками і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], відповідно до вимог ст. 183, 184 СК України, слід визначити в ? частину всіх видів його доходу (заробітку). При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним та інших утриманців не має, а також, що позивачка працює, отримує дохід і також зобовязана утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON]ГІ. звернувся до Кам"янського райсуду з позовом до ПП «ВАТ Компані» про визнання договору оренди землі недійсним, посилаючись на те, що 01.01.2005 р. між ним та ПП «ВАТ Компані» в особі директора [PERSON] був укладений договір оренди землі, яка знаходиться на адміністративній території Михайлівської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. Договір уклав на 5 років. Копію договору йому на руки не видавали. Він звернувся до ПП ВАТ "Компані» з вимогою надати копію договору, але в цьому йому було відмовлено, також повідомлено, що договір укладений на 10 років, а не на 5. Вважає, що в договір без його згоди були внесені зміни. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.01.2005 р. між ПП «ВАТ Компані» та [PERSON] укладено договір оренди земельної частки (паю), розмір якої становить 2,69 га., яка розташована на території Михайлівської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.12.2004 р. позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,69 га., яка розташована в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником чи користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. На підставі ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З висновку експерта № 1/617 від 11.08.2010 р. вбачається, що зображення на чотирьох сторінках бланку договору оренди землі від 01.01.2005 р. укладеного між [PERSON] та ПП «ВАТ Компані» нанесені офсетним способом, що є підставою для визнання договору дійсним. Таким чином, позивачем [PERSON] не доведено тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням посилаючись на те, що він , його неповнолітній син [PERSON] та відповідач згідно свідоцтва про право на спадщину є власниками [ADDRESS]. Кожен з них отримав спадщину по 1/3 частині зазначеної квартири. Відповідач чинить перешкоди позивачу та його неповнолітньому сину у користуванні квартирою, перешкоджає проживати у ній , встановили вхідні металеві двері та змінила замки,відмовляється видати ключі від квартири. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити, зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням [ADDRESS] шляхом надання йому ключів . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома, клопотань про відкладення справи не надходило. Враховуючи клопотання позивача , суд вважає за можливе розглядати справу в порядку ст..ст.224,225 ЦПК України. Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину законом від 01.04.2002 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], є спадкоємцями майна [PERSON] в рівних частках. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач не має можливості користуватися належним йому майном, не має ключів від [ADDRESS], тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просить розірвати з нею шлюб, зареєстрований 04.09.1999 року відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції, актовий запис № 49, посилаючись при цьому на те, що внаслідок відсутності спільних поглядів на життя, виникають конфліктні ситуації, спільне господарство не ведеться, примирення і збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення». Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.... Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подальше спільне життя вказаного подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved