Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили встановити порядок користування квартирою №3 в будинку №2 по вул..Кузнецова, в смт.Рафалівка Володимирецького району, а також вирішити питання про їх вселення до цієї квартири. В судовому засіданні [PERSON], який діє від власного імені, а також від імені [PERSON] та [PERSON] за їх дорученнями, підтримав позовні вимоги, про що подав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, в поданих до суду письмових запереченнях зазначили, що порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №2 по вул..Кузнецова в смт.Рафалівка неодноразово визначався рішеннями різних судів, крім того, будь-яких перешкод в користуванні житлом вони не вчиняють. У звязку з викладеним, просили відмовити у задоволенні позову, розглянути справу у його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксування судового процесу технічними засобами у відповідності ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювався. Дослідивши та оцінивши доводи, викладені сторонами у позовній заяві та запереченні проти позову, письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, з рішення Володимирецького районного суду від 29.07.2010 р., технічного паспорту №1036, свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що сторони по справі є власниками квартири [ADDRESS], яка перебуває у їх спільній частковій власності. Таким чином, сторони є власниками 1/5 частини вказаної квартири кожен. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що він фактично користується кімнатою №3-5, в цій кімнаті знаходяться його особисті речі. В той же час, відповідачі закрили доступ до цієї кімнати, перегородили вхідні двері, що перешкоджає вільному доступу до кімнати. Його дітям [PERSON] та [PERSON] було виділено у користування кімнату №3-4 площею 10,9 кв.м. Як вбачається зі ст..358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Оскільки сторони по справі не домовились про порядок використання квартири, яка є їх спільною частковою власністю, даний спір може бути вирішений судом. Враховуючи пояснення [PERSON], надані їм під час попереднього розгляду справи, а також письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] може бути виділено у користування житлову кімнату, позначену на плані квартири під №3-5, площею 11,1 кв.м., оскільки це відповідає фактичному порядку користування квартирою, а також не порушує інтересів інших співвласників квартири, що вони підтвердили у своїх письмових поясненнях та запереченнях. . Що стосується позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про виділення їм у користування кімнати №3-4 площею 10,9 кв.м., то вони вирішені по суті рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 27.10.2009 року, яке набрало законної сили. Посилання відповідачів на рішення Володимирецького районного суду від 18.04.2000 року не приймаються судом до уваги, оскільки вказане рішення скасоване постановою Президії Рівненського обласного суду від 08.11.2000 року, внаслідок чого втратило своє правове значення. В частині вселення позивачів до спірної квартири, судом встановлено наступне. Як вже зазначалось, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/5 частини квартири [ADDRESS] кожний. Як вбачається зі ст.ст.317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачі вправі володіти та користуватись належною їм на праві спільної часткової власності квартирою, незалежно від місця їх реєстрації та фактичного проживання У відповідності до ст.391 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були повязані з позбавленням володіння. Власник також вправі предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для вселення позивачів до належної їм на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS], у зв»язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial