Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 21.10.2010 р. звернулись до суду з названим позовом, в якому вказували, що 12 березня 2008 року померла їх мати -[PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка згідно державного акта з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯЖ №688331, загальною площею 2, 6154 га, яка розташована на території Косівської сільської ради та належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №159 від 07.02.2007 року. За життя померла [PERSON] заповіт не складала. Позивачі фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном, будучи спадкоємцями першої черги після померлої. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але на даний час не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вчасно не був виготовлений державний акт на земельну ділянку на ім'я [PERSON] після прийняття даної земельної ділянки у спадщину, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду та просили суд, встановити факт прийняття спадщини за законом та визнати за ними право власності в рівних частках по 1/2 кожному із них право власності на земельну ділянку розміром 2, 6154 га, яка розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області. В судовому засіданні позивачі, [PERSON], [PERSON], підтримали позовні вимоги. Відповідач, [PERSON], позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення позивачів, відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 12 березня 2008 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,6154 га, яка розташована на території Косівської сільської ради, відповідно до державного акту серії ЯЖ №688331, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №l59 від 07.02.2007 року. Згідно довідки Володарського районного відділу «Центр ДЗК» відповідний державний акт на ім'я [PERSON] виготовлено, але не зареєстровано у зв'язку із смертю останньої (а.с. 13). Відповідно дані підстави унеможливлюють прийняття спадщини після померлої у нотаріуса. Позивачі вважають, що мають право на спадщину, що залишилась після померлої [PERSON], оскільки є дітьми померлої, що підтверджено свідоцтвами про їх народження (а.с. 8,9) та спадкоємцями першої черги за законом. Фактично вони прийняли спадщину, оскільки вступили в управління та користування майном. Відповідно до листа Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області, спадкова справа після померлої 12 березня 2008 року [PERSON], не заводилася (а.с. 20). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, зазначено, що правила книги шостої Цивільного Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачів базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved