Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 19 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Проте спільне життя з відповідачем видалося невдалим, між ними постійно виникають сварки і непорозуміння, фактично сімя розпалася. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться у неї на утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу, до повноліття дитини. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. В попередньому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу, проте не погоджувався з вимогами щодо стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи це тим, що він надає грошову допомогу на сина. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року сторони вступили в шлюб, який зареєстровано Відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції, актовий запис №2191, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб на а. с. 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини на а. с. 6, а також довідкою з місця проживання на а.с. 11. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Встановлено, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, позивачка вважає, що їх сімю зберегти неможливо. На даний час подружжя не підтримує шлюбних стосунків. На примирення вони категорично не згодні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є приватним підприємцем, має добрий стан здоровя та інших утриманців не має, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Згідно ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі розмір аліментів може визначатися, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має регулярний доход, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Крім того, необхідно зазначити, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судом може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. А тому позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, у випадку працевлаштування відповідача. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial