Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-09 00:00:00

07 липня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позички в сумі 21 092 гри. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 04 лютого 2009 року між ним та відповідачем у простій письмовій формі укладений договір позички, підтверджений розпискою, за мовами якого відповідач одержав від позивача у борг 20 000 грн., зі строком повернення до 31 грудня 2009 року. На час звернення із позовом до суду відповідач позики не повернув, у добровільному порядку вирішити це питання відмовляється, на звернення позивача не реагує, відтак позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав за стягненням суми боргу у примусовому порядку на підставі судового рішення. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідача відсотки за час користування коштами по договору позички від 04 лютого 2009 року у розмірі 1 092 грн. Крім того 17 серпня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позички в сумі 6 300 грн. В обгрунтування позову позивач вказує на те. що 18 квітня 2010 року між ним та відповідачем у простій письмовій формі укладений договір позички, підтверджений розпискою, за умовами якого відповідач одержав від позивача у борг 6 300 грн., зі строком повернення до 31 серпня 2010 року. На час звернення із позовом до суду відповідач позики не повернув, у добровільном) порядку вирішити це питання відмовляється, на звернення позивача не реагує, відтак позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав за стягненням суми боргу у примусовому порядку на підставі судового рішення. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача відсотки за час користування відповідачем коштами по договору позички від 18 квітня 2010 року у розмірі 266, 49 грн. Ухвалою суду від 22 лютого 2011 року вказані справи об`єднані в одне провадження. Позивач і його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, просили стягнути з відповідача загалом 27 658, 49 грн. та судові витрати, обставини, викладені у позові, підтвердили. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся завчасно і належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не сповістив, будь-яких заперечень з приводу позову не надав. За згодою позивача суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, присутніх під час судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. 04 лютого 2009 року між сторонами у простій письмовій формі укладений договір позички, який додатково підтверджений розпискою, за умовами якого відповідач одержав від позивача у борг 20 000 грн., зі строком повернення до 31 грудня 2009 року. 18 квітня 2010 року між сторонами у простій письмовій формі укладений договір позички, який додатково підтверджений розпискою, за умовами якого відповідач одержав від позивача у борг 6 300 грн., зі строком повернення до 31 серпня 2010 року. На день розгляду справи позичальник, відповідач по справі, грошові кошти не повернув, чим допустив прострочення, порушивши умови вказаних договорів. Як встановлюють ст.526, ст.525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 4.1 ст.1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В той же час боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір (1 % від ціни позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (120 грн.). В той же час на підставі п.1 ч.2 ст.83 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу вдруге сплачену суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., що пов`язане із об`єднанням цивільних справ.

Outcome: approved