Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 30 липня 2002 року на підстав договору купівлі - продажу він придбав у відповідача - [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно п.9 зазначеного договору [PERSON] зобовязався оплатити всі житлово- комунальні послуги за фактичний термін проживання в цій квартирі. Однак, останній взяті на себе зобовязання не виконав. Заборгованість відповідача за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 424,34 коп.; заборгованість за надані послуги з водо-та теплопостачання - 2340, 55 грн., заборгованість за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню - 57, 34 грн. Тому просить стягнути з [PERSON]М дані суми., понесені судові втрати в розмірі 22 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 95 грн. Крім цього, позивач стверджує, що діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, як полягала в тому, що він протягом шести років просив відповідача оплатити дану суму заборгованості, на що той постійно обіцяв, що оплатить. Спілкування з ним поглиблювали його переживання, через що у нього проявилася роздратованість, нервозність. Все це негативно впливало на його здоровя. Тому просить стягнути в його користь 50 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві та додатково пояснив, що він вчасно оплачує за комунальні послуги, тому заборгованості у нього не виникає. Заборгованість , яка рахуєтьсяя за його квартирою виникла за період проживання у ній попереднього власника - відповідача по справі [PERSON] Тому просить позов задовольнити. Крім цього, заявив клопотання про поновлення строку позовної давності , оскільки останній постійно обіцяв йому, що оплатить заборгованість за спожиті комунальні послуги, тому він сподівався, на це. Крім цього через юридичну необізнаність він не міг вчасно звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив в адресу суду письмову заяву, в якій заявив клопотання про застосування строку позовної давності, поскільки заборгованість по оплаті комунальних послуг , яка є предметом спору утворилася до 30.07.2002 року. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2002 року продавець - [PERSON] продав, а покупець - [PERSON] придбав у власність трьохкімнатну квартиру № 48, по вул.Шевченка. 18 в м.Червонограді Львівської області. Також згідно п.9 зазначеного договору відповідач [PERSON] зобов'язався оплатити всі житлово-комунальні послуги за фактичний термін проживання в цій квартирі. Як ствердив у судовому засіданні [PERSON] заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25 грудня 2007 року з нього в користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» стягнуто 424 гри. 34 коп. заборгованості за надані послуги з Утримання житла та прибудинкової території, яка виникла за період проживання у [INFO]. 18 в м.Червонограді Львівської області відповідача. А також стягнуто судові витрати по справі в розмірі : 51 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Однак, як убачається із оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-3262/07 за позовом КП «Червонограджитлокомунсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості дана заборгованість виникла за період з серпня 2006 року по квітень 2007 року. Відтак, суд приходить до висновку, що в цій частині вимоги позивача є безпідставними. Крім цього, матеріали справи містять довідку КП «Червоноградтеплокомуненерго» від 20.08.2008 року, із якої встановлено, що станом на 20.08.2008 року за квартирою № 48 по вул.Шевченка, 18 в м.Червонограді Львівської області рахується заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 2340,55 грн., яка виникла за період з 01.08.1998 року по 01.08.2002 року. Також у зазначеній довідці зазначено, що заборгованість на той час (20.08.2008 року) не погашена. В сулу вимог ч.І ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, поскільки заборгованість за надані послуги з водо-та теплопостачання в розмірі 2340, 55 грн. позивачем не оплачена, а КП «Червоноградтеплокомуненерго» не ставить таких позовних вимог до останнього, суд приходить до переконання, про відсутність спірних правовідносин між сторонами стосовно цієї суми заборгованості, тому вимоги в цій частині також є безпідставними. Із матеріалів справи, а саме із довідки КП «Черовноградводоканал» від 01.08.2002 року убачається, що заборгованість за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню [PERSON], який проживає [INFO] станом на 01.08.2002 рік становила 57,34 грн. , які ним оплачені. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в цій частині вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. В той же час , позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг лише 16 лютого 2009 року. Згідно ст.71 ЦК України , в редакції 1963 року (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин між сторонами) , ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності ( строк для захисту права особи , право якої порушено) три роки. [PERSON] в судовому засіданні заявив клопотання про поновлення строку позовної давності, оскільки він звертався до відповідача і сподівався , що той оплатить заборгованість за надані комунальні послуги, крім цього через юридичну необізнаність він не міг вчасно звернутися до суду. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наведені вище причини пропущення позовної давності є поважними і даний строк звернення до суду слід поновити. Тому порушене право позивача підлягає захисту. За таких обставин суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 57,34 грн, за оплачені послуги по водопостачанню та водовідведенню. Що стосуються позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то такі не можуть бути задоволеними із наступних підстав. У відповідності до ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ , заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. На думку позивача, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він протягом шести років просив відповідача оплатити дану суму заборгованості, протягом цього часу спілкування з ним поглиблювали його переживання, через що у нього проявилася роздратованість, нервозність. Все це негативно впливало на його здоровя. Як встановлено у судовому засіданні, позивачем не наведено достатніх доказів, обставин в чому саме полягали його моральні страждання і як це вплинуло на його життєві звязки. Тому, при встановлених обставинах, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення 50000 грн. моральної шкоди є безпідставними і в них слід відмовити. Із матеріалів справи, а саме із квитанцій убачається , що позивачем [PERSON] були понесені судові витрати в розмірі 22 грн. та 95 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial