Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до якого просить визнати за ним право власності на спадкове майно: на земельну ділянку (пай № 559) загальним розміром 5,44 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, та належала її чоловіку та батьку сина [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є чоловіком позивача та рідним батьком їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 28.06.2004р. позивач звернулась до Петропавлівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою про розшук [PERSON]. Дії щодо встановлення місця знаходження [PERSON] жодних результатів не дали. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2007р. [PERSON] визнано безвісно відсутнім. В подальшому, рішенням того ж суду від 21.04.2008р. [PERSON] оголошено померлим. 30.04.2008р. видано свідоцтво про смерть [PERSON], якому на праві приватної власності належала земельна ділянка (пай № 559) загальним розміром 5,44 га, що знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Будь-якого заповіту після смерті останнього не залишилось. На сьогоднішній день неповнолітній син [PERSON] є єдиними спадкоємцями на майно померлого батька, але не може розпоряджатися ним на свій розсуд. Для усунення цього непорозуміння позивач і звернувся до суду в інтересах неповнолітнього сина [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 066849 від 18.03.2002 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 5,440 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Зазначені обставини підтверджуються також довідкою відділу Держкомзему у Петропавлівському району Дніпропетровської області від 19.07.2010р. за вих. № 7/10-2164 (а.с. 7). Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2007р. [PERSON] визнано безвісно відсутнім (а.с. 10). Рішенням того ж суду від 21.04.2008р. [PERSON] оголошено померлим (а.с. 11). 25.06.2008р. видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-КИ № 224138 (а.с. 5). Позивач зазначає, що на сьогоднішній день її син, який є єдиним спадкоємцем, не може оформити на себе право власності на земельну ділянку (пай) в звязку з тим, що була не визначена територіальне оформлення спадщини, що і є причиною спору. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно відомостей Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 20.10.2010р. в провадженні Петропавлівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого 20.04.2008р. [PERSON] відсутня (а.с. 22). За інформацією Воловецької державної нотаріальної контори станом на 29.10.2010р. з питань оформлення спадщини після смерті [PERSON], який помер 30.04.2008р., ніхто з його спадкоємцев до Воловецької державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не заведена (а.с. 27). Як встановлено в судовому засіданні та зазначалося вище, неповнолітній [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього майна, що належало на день смерті його батька [PERSON], тобто земельної ділянки (пая № 559), площею 5,44 га, що знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах. З огляду на викладене є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку (пай № 559) загальним розміром 5,44 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю його батьку [PERSON], що помер 30.04.2008 року. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved