Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на Ѕ частину будинку, мотивуючи свої вимоги, тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 21 березня 1987 року, який зареєстрований у Лішнянській сільській Раді Дрогобицького району Львівської області. До шлюбу з нею відповідач перебував у шлюбі з [PERSON], який розірвано 27.08.1984 року , згідно рішення Дрогобицького районного суду, поділивши при цьому спільне майно подружжя. ЇЇ чоловіку згідно рішення суду було виділено автомашину ВАЗ 2102, фундамент під жилий будинок в с. Дережичі Дрогобицького району та будівельні матеріали , зокрема: керемблок 30м. куб., дошки- 4м.куб., 60 листів шиферу. За час спільного проживання з [PERSON], вони припустили до будівництва будинку, однак оскільки фундамент був уже добряче знищеним, їм прийшлось вибити новий фундамент, тобто будувати будинок з нуля. У 1997 році здали будинок в експлуатацію. Так як земельна ділянка була виділена [PERSON], відтак право власності було видано на його ім.»я. Будинок мурований, двох поверховий, під будинком є гараж, до будинку є господарські споруди. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою, її з будинку вигнав, а будинок вважає, лише своїм майном. Добровільно поділити майно відповідач відмовляється, а відтак вона змушена звернутися до суду про поділ майна подружжя та визнання права власності на Ѕ частину будинковолодіння. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та суду пояснила, що за час спільного проживання вона з відповідачем побудувала будинок. Фундамент під будинок дістався йому від першої жінки, але він був дуже знищеним, тому вони змушені були його укріпляти. Будинок вона будувала своїми руками, без допомоги інших людей. Оскільки відповідач ніде не працював вона змушена була їздити час від часу на заробітки, щоб заробити гроші на будівництво хати. Відповідач лише допомагав фізично. А тому вона вважає, що їй належить Ѕ частина будинку в с. Дережичі, оскільки вони будинок будували з нуля. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що не заперечує щодо поділу спільного майна подружжя, однак згідний виділити позивачці лише ј частину будинку , оскільки приступивши до будівництва будинку, цокольне приміщення будинку уже було побудоване, вони разом тільки добудували верхній поверх. Крім того будівельні матеріали, які були використані під час будівництва залишились йому від першого шлюбу. Посилання позивачки на те, що він тільки допомагав фізично будувати будинок, не відповідає дійсності, оскільки він теж працював. Крім того він був змушений продати автомобіль, який теж залишився після першого шлюбу. За кошти отримані від автомобіля він придбав будівельні матеріали для будівництва будинку. А тому вважає, що будинок є його особистою власністю, однак так як позивачка приймала участь у будівництві даного будинку згідний виділити їй лише ј частину житлового будинку. Перевіривши доводи позивачки, відповідача, допитавши свідків, експерта, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову, з таких підстав: Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.07.1997 року виданого Дрогобицької районною державною адміністрацією, вбачається, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Дережичі по вул. Молодіжній, 184 належить [PERSON]. Відповідно до довідки № 941 від 29.07.2005 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] . Відповідно до рішення Дрогобицького районного суду від 27.08.1994 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Спільне майно поділено та [PERSON] виділено автомашину ВАЗ 2102, фундамент під жилий будинок в с. Дережичі Дрогобицького району та будівельні матеріали , зокрема: керемблок 30м. куб., дошки- 4м.куб., 60 листів шиферу. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія І-СГ № 310094 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.03.1987 року. Відповідно до висновку № 145/08 року будівельно-технічної експертизи, вбачається, що вартість фундаменту на дату складання висновку експертизи з урахуванням індексу інфляції становить 13062 грн. Станом на 25.04.2008 року окремі будматеріали, що були виділені [PERSON] від першого шлюбу складатимуть таку вартість: блок стіновий керамічний ( 30 м.куб.) -15544 грн.., без ПДВ 12954 грн., дошки -4м.куб.- 3600 грн., без ПДВ -3000 грн., азбестоцементні хвильові листи -60 шт. -2160грн., без ПДВ -1800 грн. Яким фундамент, його розміри і в якому фізичному стані перебував цей конструктивний елемент будинку станом на 27 серпня 1984 року експерту при проведенні досліджень встановити не надається можливим. Згідно Збірника УПВВ функціональних об»єктів-аналогів для оцінки малоповерхових будинків, будівель та споруд фундамент в житловому будинку станом на 2008 рік становить 6394 грн.( з урахування фізичного зносу). Відновна вартість фундаменту ( без урахування фізичного зносу) становить 8054 грн. Ринкова вартість цокольного порверху з бетонним перекриттям в житловому будинку по вул.. Молодіжній, 184 в с. Дережичі Дрогобицького району Львівської області за станом на 25.04.2008р. складає суму 79504 грн. з ПДВ. Ринкова вартість основної частин ( 1-й поверх) житлового будинку по вул. Молодіжній, 184 в с. Дережичі Дрогобицького району Львівської області за станом на 25.04.2008р, визначена витратним підходом, складає суму 102550 грн. з ПДВ. Ринкова вартість житлового будинку по вул.. Молодіжній, 184 в с.Дережичі Дрогобицького району Львівської області станом яка 25.04.2008 року складає суму 182054 грн. з ПДВ, без ПДВ -151712 грн. З додаткових пояснень експерта в судовому засіданні, вбачається, що будівельні матеріали, які були залишені відповідачу від першого шлюбу могли бути використані під час будівництва, і їх би вистачило на весь будинок. Всередині будинку ремонт відповідає відповідним вимогам. Добавити нічого він не зміг, оскільки зазначив , що на поставлені питання в ухвалі суду про призначення експертизи він повністю відповів. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами відповідача в с. Дережичі Дрогобицького району Львівської області, вбачається, що позивачка разом з відповідачем своїми силами будували будинок, не залучали до роботи інших осіб. Чи були будь-які будівельні матеріали на подвір»ї ім не відомо., Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбними договором. Судом встановлено, що сторони за час спільного проживання побудували будинок в с. Дережичі по вул. Молодіжній, 184 Дрогобицький району. Посилання відповідача на те, що на початок будівельних робіт цокольне приміщення будинку уже було побудоване, своє підтвердження в судовому засіданні знайшло, цього і не заперечила позивачка. Однак остання зазначила, що цокольне приміщення будинку не було повністю закінчено, вони його спільно доробляли про що і зазначили свідки, які були допитані по даній справі. Беручи до уваги вище вказане та враховуючи вимоги ст. 62 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, якщо майно дружини,чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до переконання, що оскільки відповідачу від перщого шлюбу залишився тільки фундамент житлового будинку , що цокольне приміщення сторони будували також разом, відтак як цокольне приміщення будинку так і перший поверх, а саме повністю житловий будинок є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Однак враховуючи, те що після першого шлюбу відповідача йому залишилися будівельні матеріали, які були використані під час будівництва та вартість яких згідно висновку будівельно-технічної експертизи становить 21304 грн., є його особистою власністю. Оскільки сторони ні добровільно, ні шлюбним договором не визначили свої частки у спільній сумісній власності подружжя, суд вважає, визначити їх частки з врахуванням запропонованого розподілу, який зазначено у висновку будівельно-технічної експертизи № 145/08р. , із зазначенням ринкової вартості як будівельних матеріалів, цокольного приміщення та і першого поверху. А саме, оскільки ринкова вартість цокольного приміщення складає 79504 грн., ринкова вартість основної частини ( 1-й поверх ) житлового будинку складає 102550грн., а всього 182054 грн., що є спільною сумісною власністю подружжя, ринкова вартість фундаменту, яка складає 6394 грн. та ринкова вартість будівельних матеріалів складає 21304 грн., всього 27698 грн., що є особистою власністю відповідача, а тому враховуючи вище зазначену вартість як особисто майна відповідача та вартість спільного сумісного майна подружжя розмір часток складатиме : позивачці 40 % , що є 2/5 частини, відповідачу 60%., що 3/5 частини. Судові витрати розподілити між сторонами пропорційно відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved