Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-25 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на 1/10 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] посилаючись на те, що він з 1949 року проживає у домоволодінні за зазначеною вище адресою з бабусею - [PERSON] та матір*ю -[PERSON]. 26.05.1980 року [PERSON] (бабуся позивача), отримала Свідоцтво про право приватної власності на вищезазначену частину. 05.12.1984 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповідала все майно, яке належатиме їй на момент смерті, в тому числі на дану частину домоволодіння, своїй доньці, його матері -[PERSON]. [INFO] року, померла його бабуся [PERSON]. Його мати у встановлений законодавством термін спадщину не оформила, до нотаріальної контори не зверталася. [INFO] року, померла його мати [PERSON]. Він спадщину прийняв до нотаріальної контори не звертався, однак, спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Позивач в судове засідання не з»явився, від представника надійшла заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача позовні вимоги визнав, надавши письмову заяву, в якій також просить справу розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано в 1/10 частині за [PERSON] та в 9/10 частина за [PERSON], що підтверджується комунального підприємства технічної інвентаризації Дергачівської районної ради за №326 від 23.12.2010 року. 5 грудня 1984 року за реєстровим № 289 Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області посвідчено заповіт від імені [PERSON] на все майно на користь своєї дочки -[PERSON]. Даний заповіт не змінений і не скасований, що підтверджено відповідним написом, засвідченим печаткою Вільшанської селищної ради. [INFO] року [PERSON] померла, про що мається копія свідоцтва про смерть. Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. Згідно ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. У відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки проживала з матір»ю, на момент її смерті, що підтверджується довідкою селищної ради Дергачівського району Харківської області за №02-17/619 від 10.12.2010 року. Згідно повідомлення Харківського обласного державного нотаріального архіву від 14.12.2010 року після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто із спадкоємців не зверталися. [INFO] року [PERSON] померла, про що мається свідоцтво про смерть (а.с.9). Згідно ч.1,2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Враховуючи, що [PERSON] заповіт складено не було, то має місце спадкування за законом. У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], їх родинні відносини підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Статтею 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки постійно проживав разом з матір»ю, на момент її смерті в спадковому будинку, що підтверджено довідкою Вільшанської селищної Ради Дергачівського району Харківської області (а.с.13). З листа сьомої державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. За таких обставин, суд вважає, що за позивачем можливо визнати право власності на спадкову 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері.

Outcome: approved