Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.01.1996 року. Спільне життя не склалося у звязку із чим 04.01.2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], 06.01.1997р.н. та [PERSON], 11.10.2005р.н. В період шлюбу сторони нажили майно, серед якого було домоволодіння по вул. Київській, 8 в смт. Антонівки м. Херсона, який на даний час, оформлений на відповідача згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її батька хоча фактично домоволодіння було придбано за спільні кошти подружжя. Відповідач не визнає прав позивача на майно, в звязку із чим останній був вимушений звернутись до суду. На підставі викладеного просить суд визнати недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом в частині включення до складу спадкового майна 50/100 частини домоволодіння по вул. Київській, 8 в смт. Антонівки м. Херсона; визнати за ним право власності на 50/100 частини домоволодіння по вул. Київській, 8 в смт. Антонівки м. Херсона. Судові витрати покласти на відповідача В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову в повному обсязі, при цьому додала, що вона успадкувала майно після свого батька, якому останнє належало на праві власності тому претензії позивача є необґрунтованими. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги не законними та не обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають залишенню без задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, з 05.01.1996 року по 04.01.2010 року. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], 06.01.1997р.н. та [PERSON], 11.10.2005р.н. В період шлюбу сторони нажили майно, яке в силу ст.60 СК України, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого 16.02.2009 року прийняла спадщину, а саме домоволодіння №8, що знаходиться м. Херсоні, сел. Антонівка по вул. Київській, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 07.09.2009 року. Зазначене спадкове майно належало спадкодавцю на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 20.10.2003 року за реєстр. №3304, зареєстрованого в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстр. №2244, в книзі № 14, електронним реєстраційним номером в реєстрі прав власності №3033389. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Не належить до спільної сумісної власності майно набуте за час шлюбу в порядку спадкування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем не було надано суду будь яких достатніх та належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а саме того, що йому фактично належить 50/100 частини домоволодіння по вул. Київській, 8 в смт. Антонівки м. Херсона, натомість як вбачається з матеріалів інвентарної справи [PERSON] особисто придбав спірне майно згідно Договору купівлі продажу від 20.10.2003 року, який на час розгляду справи є дійсним. Покази свідків [PERSON], [PERSON]А, [PERSON] в частині того, що їм відомо про надання коштів позивачем [PERSON] для придбання спірного домоволодіння, суд не приймає до уваги, оскільки вказані свідчення не впливають на вирішення спору по суті. В силу ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем не було надано суду будь яких достатніх та належних доказів в підтвердження недійсності Свідоцтва про право на спадщину за законом, натомість як вбачається з матеріалів справи, воно було видано відповідно до вимог ст.ст.203, 205, 207 ЦК України, а саме його видано у письмовій формі, уповноваженою особою та посвідчено. Враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed