overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 29.04.2001 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя мають доньку - Валерію [INFO]. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2001 року. Від подружнього життя мають доньку - Валерію [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились з 2009 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі !4 частини всіх його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився повністю, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення у відповідності до ст.ст.180-183 СК України. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON] перебувала з відповідачем у шлюбі з 23.09.2006 року, від якого [INFO] в них народилася донька - [PERSON] , яка проживає з матір"ю, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Суд, враховуючи наявні обставини, а також обставини, визначені ст. 182 СК України, вважає можливим визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися на користь позивачки у розмірі 1Л частини його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача у прибуток держави. На підставі ст.ст. 10, 11, 27, ЗО, 31, 212, 213-215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

У вересні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 10 листопада 2010 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання синів, не бере участі у вихованні дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що він згоден сплачувати аліменти, але у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дітей коштів на їх утримання не надає, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати:стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищенаведене, та те, що відповідач є підприємцем та має мінливий нестабільний дохід, суд вважає, що аліменти слід стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. від всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

Позивач предявив у суд даний позов і просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 55432,84 грн, посилаючись на те, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, згідно якого останній отримав кредит на суму 52600 грн. Наданий кредит був забезпечений порукою інших відповідачів, а тому позивач ставить питання про солідарне стягнення заборгованності. У суді позивач зменшив позовні вимоги і просив суд стяягнути з відповідачів 49932,84 грн, мотивуючи такі зміни тим, що в посасудовому порядку банку повернути частина заборгованності. Відповідачі у суді змінений позов визнали повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. У суді встановлено, що 08.06.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № К199, згідно якого останній отримав кредит на суму 52600,00грн, строком до 01.06.2015 року під 17% річних. За умовами договору [PERSON] був зобов*язаний щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки, але в порушення пунктів 2.5.1., 3.3.3 вказного договору допустив прострочення погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованність в сумі 49932,84 грн. Кредит був забезпечений порукою [PERSON] та [PERSON], які у відповідності до пунктів 1.1, 1.3, 2.1 договорів поруки №№ К199/1 та К199/2 від 02.06.2008 року взяли на себе ризики невиконання [PERSON] зобов*язань по кредитному договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 553 цього Кодексу, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Ст. 554 зазначеного Кодексу передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах предявив позов, повністю його обгрунтував і він підлягає до задоволення . При задоволенні зміненого позову суд стягує з відповідачаів солідарно на користь позивача заборгованність по кредиту та понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 499,33 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та повертає позивачу судовий збір в сумі 55,00 грн, як надмірно сплачений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на його користь. Посилався на те, що дитина проживає разом з ним та знаходиться на повному його утриманні. Мати з 2006 року в с. Лебединці не приїздить, дитиною не цікавиться і участі в його виховання та утриманні сина не бере. Син потребує особливого піклування, оскільки він інвалід з народження. Однак позивач не вимагає участі матері в додаткових витратах на догляд дитини та бажає лише, щоб відповідач сплачувала аліменти відповідно до закону. Вважає, що відповідач спроможна сплачувати аліменти на сина [PERSON]. Просив стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Просив позов задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є матір`ю сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.3). Із довідки, виданої виконкомом Лебединецької сільської ради видно, що разом з позивачем проживає син - [PERSON] (а. с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом та просить шлюб розірвати посилаючись на те, що 12 серпня 1989 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають двоє дітей, з яких менший син - [PERSON], [INFO] є неповнолітнім. Спільне життя сторін не склалося, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу просила залиши їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи сторони вступили в зареєстрований шлюб 12 серпня 1989 року (а.с.4). Від шлюбу мають двоє дітей , з яких син - [PERSON], [INFO] є неповнолітнім (а.с.5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіря та повагу один до одного, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сімю не надається можливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 06.04.2010 року померла його мати- Михалішина [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно: земельну ділянку №483 площею 4,5472 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яроповицької сільської ради . Позивач прийняв спадщину після смерті матері, однак не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки в його свідоцтві про народження прізвище матері [PERSON] та з такою ж помилкою записано прізвище матері в Державному акті на земельну ділянку. Просив встановити факти, що [PERSON], яка померла 06.04.2010 року є його матір»ю , що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 151900, виданий 30 грудня 2003 року на ім»я [PERSON], належить [PERSON] та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з зазначених підстав та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що 06.04.2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач є сином померлої так як у його свідоцтві про народження ім»я та по батькові матері співпадають і лише є розбіжність однієї букви в прізвищі. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що це дійсно його мати, що вона мала у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яроповицької сільської ради, тому що здавала її в оренду. Інші особи з таким прізвищем в селі відсутні. Їх покази підтверджуються довідкою Яроповицької сільської ради про те, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. Згідно довідки державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся позивач, а відповідач від прийння спадщини відмовився. Таким чином факти родинних відносин та належності правовстановлюючого документа в судовому засіданні знайшли своє підтвердження. Тому суд вважає, що померлій [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка № 483 площею 4,5472 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яроповицької сільської ради згідно Державного акта серії ЖТ № 151900. Позивач, як спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину, має право на спадкування даної земельної ділянки Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 01.05.2010 року помер її батько - [PERSON], який постійно проживала в [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну ділянку площею 5,3332 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яроповицької сільської ради . Позивачка не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки в її свідоцтві відсутній запис про батька, хоч [PERSON] був її біологічним батьком, вони жили однією сім»єю і вона доглядала батька до смерті і похоронила його. У Державному акті про право власності на земельну ділянку прізвище її батька записано як [PERSON]. Просить встановити факти, що [PERSON], який помер 01.05.2010 року визнавав себе її батьком, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 151860, виданий [PERSON], належить [PERSON]Л та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з зазначених підстав та просила його задовольнити. Відповідач направив заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. Позов визнає. Судом встановлено, що 01.05.2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що покійний [PERSON] дійсно визнавав позивачку своєю дочкою, відносився до неї як батько, проживали однією сім»єю. Даний факт підтверджується у заяві відповідача. Позивачка доглядала та похоронила його як батька. Згідно заяви Яроповицької сільської ради у написанні прізвища спадкодавця в Державному акті була допущена помилка. Згідно довідки державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Таким чином факти визнання батьківства та належності правовстановлюючого документа в судовому засіданні знайшли своє підтвердження. Тому суд вважає, що померлому [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка № 429 площею 5,3332 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яроповицької сільської ради згідно Державного акта серії ЖТ № 151860. Позивачка, як спадкоємець першої черги, має право на спадкування даної земельної ділянки Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що їй належить автомобіль «Фолсваген»Т 4, 2003 року випуску, білого кольору ,кузов № WVIZZZ3H029223, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 12 травня 2007 року вона видала нотаріально посвідчену довіреність на користування автомобілем [PERSON] 23 серпня 2007 року вона відмінила указану довіреність. Незважаючи на це відповідач відмовляється повернути їй автомобіль. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час розгляду справи був повідомлений, заперечень на позов не надав. Суд , у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача проводить заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №10-585 від 11серпня 2006 року належить автомобіль «Фолксваген»Т 4, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно довідки начальника МВ №7 ДАЇ при ГУМВСУ в Харківській області ,автомобіль зареєстрований за [PERSON] (а.с.7). Між [PERSON] та [PERSON] мав місце спір про право власності на вказаний автомобіль. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 31травня 2010 року по справі №2-20\\2010 року [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON], [PERSON]Г, треті особи:- [PERSON]В, Універсальна автомобільна товарна біржа «Харків»про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на автомобіль було відмовлено(а.с.118-121). Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2010 року рішення Ізюмського міськрайонного суду було залишено без змін. (а.с. 114-117). Таким чином судовими інстанціями підтверджено право власності [PERSON] на автомобіль. [PERSON] видавала довіреність на користування автомобілем [PERSON], яку скасувала заявою від 23 серпня 2007 року (а.с.8) 23 .08.2007 року приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] про скасування довіреності був повідомлений [PERSON]В.(а.с. 10) .Згідно ст.248 ч.1 п.2 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. [PERSON], відповідно до ч.3 ст. 248 ЦК України у разі припинення представництва за довіреністю був зобов»язаний негайно повернути довіреність. Таким чином встановлено, що [PERSON] є недобросовісним володільцем і згідно ст. 400 ЦК України, зобов»язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності. Вимоги [PERSON] є законними ,оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що встановлено ст. 391 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.11.2008 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №0/553 на суму 8135,13 грн. з поверненням кредиту щомісячно рівними частинами по 402,00 грн. та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,5 % щомісячно, з кінцевим терміном повернення 01.11.2011 року. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідачка не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті чергових платежів і станом на 22.11.2010 року становить 10127,77 грн., з яких 3884,08 грн. строкова заборгованість по основному боргу, 2598,43 грн. прострочена заборгованість по основному боргу, 152,85 грн. строкова заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 1455,34 грн. заборгованість по відсотках, 2037,07 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки 10127,77 грн. заборгованості по кредитному договору. Судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Доповнила, що відповідачка [PERSON] здійснила часткове погашення заборгованості і така станом на 26.01.2011 року складає 6227,77 грн., з яких 3337,18 грн. строкова заборгованість по основному боргу, 853,52 грн. прострочена заборгованість по основному боргу, 2037,07 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором. Просить провести заочний розгляд справи та задоволити позов. Відповідачка повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши причин, хоча повістка їй була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, а тому,

Outcome: approved