Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~07 квітня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті 16 січня 2009 року матері [PERSON]. При цьому позивачка послалась на поважність причини пропуску строку для подачі заяви до нотаріальної контори, а саме, після смерті матері продовжувала працювати до 16 березня 2009 року, а після звільнення з роботи змушена була судитися з підприємством з приводу заборгованості по заробітній платі, через що не мала змоги приїхати до місця відкриття спадщини. Оскільки визначений законом строк для прийняття спадщини сплив у липні 2009 року, [PERSON] вимушена була звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві (а.с.14), поданій до суду, вказала про те, що вона від позову не відмовляється та підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві. Відповідач Куйбишевська селищна рада та третя особа нотаріальна контора письмово повідомили судові про те, вони не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.28,31). Особи, які повинні брати участь у справі, у попереднє судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.13,27,30), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.14,28,31). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з наведеного, а також положень статей 130 і 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матірю позивача [PERSON] (а.с.11). За [PERSON] і [PERSON] в рівних частках зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку №6, розташованого по вул.Дзержинського в смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області (а.с.9). 16 січня 2009 року [PERSON] померла (а.с.6). В пункті 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування»від 30 травня 2008 року №7 (далі Постанова) Пленуму Верховного Суду України розяснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Матеріали справи не містять відомостей про осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], а тому Куйбишевська селищна рада є належним відповідачем у даній справі. Згідно з ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 02 жовтня 1995 року по 30 січня 2008 року працювала в Управлінні житлово-комунального господарства м.Щолкіне (а.с.15) і після звільнення, починаючи з 11 березня 2009 року, змушена була в судовому порядку вирішувати спір з господарством про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди (а.с.16-26). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини, позивач [PERSON] послалась на незадовільне майнове становище та тривалість судового вирішення її вимог про стягнення заробітної плати, що не дозволило їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінюючи у сукупності докази, дослідженні у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що причини пропущення [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що три місяці є достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved