Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступне. Вона з відповідачем знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 07.08.2008 р. виконкомом Мигівської сільської ради Вижницького району за актовим записом №24. Шлюб у сторін перший. Під час спільного життя у них народилась донька: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Позивач бажає шлюб розірвати, оскільки вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем порушенням свої прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідач кошти на утримання доньки не дає. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати, дитину залишити з нею, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі по 399,50 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги в частині стягнення аліментів зменшила, просить суд стягнути аліменти в розмірі по 250 грн., решту позовних вимог підтримали, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 07.08.2008 р. виконкомом Мигівської сільської ради Вижницького району за актовим записом №24. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Шлюб у сторін перший. . Під час спільного життя у них народилась донька: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Сторони спільно не проживають, вони не ведуть спільне господарство та спільно не вирішують сімейні питання, у них немає спільного сімейного бюджету. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів як позивача, так і відповдача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Крім того відповідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, являючись батьком дітей та маючи обовязок їх утримувати - кошти на утримання дітей не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх дітей підлягає задоволенню. Вирішуючи питання аліменти, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів, що позивач має постійне місце роботи, і крім того відповідач ці вимоги визнав, тобто прибутки відповідача мають мінливий характер, тому суд стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в у вказаному позивачем розмірі. Судові витрати суд покладає на відповідача зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved