Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

21 січня 2011 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 18 січня 2004 року померла [PERSON], яка мешкала в с.Червона Поляна Барвінківського району Харківської області по вул.Молочна,64, яка при житті склала заповіт, в якому все своє майно заповідала їй, [PERSON] При зверненні до Барвінківської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступила в права спадкоємця фактично. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вважаючи, що встановлений термін пропущений з поважних причин, просила визначити їй додатковий строк тривалістю 1 місяць для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка [PERSON], та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, зазначали, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини без поважних причин. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки. Відповідача. Представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи убачається, що 18 січня 2004 року померла [PERSON], яка мешкала в с.Червона Поляна Барвінківського району Харківської області по вул.Молочна,64 (а.с. 12), у зв'язку з чим даний спір вирішується на підставі нині діючого Цивільного Кодексу України З копії заповіту від 17.04.2000 року, посвідченого секретарем Іванівської сільської ради Барвінківського району [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №199, убачається, що [PERSON] заповідала [PERSON] сертифікат на право власності на земельну частку (пай) ( серія ХР №020472 ) (а.с. 51) . У своєму послідуючому заповіті від 31.10.2000 року, посвідченого секретарем Іванівської сільської ради Барвінківського району [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №305, [PERSON] все своє майно заповідала племінниці [PERSON]М.(а.с. 45). Разом з тим, своєю заявою від 25.09.2001 року, зареєстрованої 25.09.01 р. секретарем Іванівської сільської ради Барвінківського району [PERSON] в реєстрі за №8, [PERSON] відмінила свій заповіт від 31.10.2000 року(а.с.44). Відповідно до постанови державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 02 березня 2010 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як остання не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін, та не вступила в права спадкоємця фактично (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. А згідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У позовній заяві позивачка зазначила, що про факт смерті [PERSON] їй було відомо з дня смерті останньої, але вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки про наявність заповіту дізналась тільки в кінці лютого 2010 року від працівника Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, вважала, що за [PERSON] наслідують відповідні особи за законом. При судовому розгляді справи позивачка пояснила, що про наявність заповіту [PERSON] їй стало відомо в кінці січня 2010 року від чоловіка її сестри [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що у січні 2010 року випадково зустрів секретаря Іванівської сільської ради Барвінківського району [PERSON] і та повідомила про наявність заповіту [PERSON], в якому остання заповідала своє майно [PERSON], сестрі його дружини. Свідок [PERSON], мати позивачки, пояснила, що дізналась про наявність заповіту [PERSON] на початку 2010 року від свого зятя [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що у жовтні 2010 року на своєму автомобілі підвозив позивачку до приміщення Іванівської сільської ради Барвінківського району для того, щоб остання отримала копію заповіту на її імя . Свідок [PERSON], секретар Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, пояснила, що у 2008 році , проводячи перевірку не витребуваних земельних ділянок, звернула увагу на те, що після смерті [PERSON] сертифікат останньої на право власності на земельну частку (пай) ніхто із спадкоємців не успадкував. Через декілька днів, побачивши [PERSON], чоловіка сестри позивачки, вона повідомила його про ці обставини. Через незначний час після цього, до неї приїхала позивачка і попросива видати їй на руки заповіт [PERSON] Вона, свідок, відмовила у клопотанні, пояснивши, що може це зробити тільки на запит нотаріуса. Свідок [PERSON] пояснила також, що в кінці лютого 2011 року їй подзвонила [PERSON] і повідомила, що звернулась до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій вказала її як свідка, яка має підтвердити поважність пропущення строку, але вона, [PERSON], фактично відмовила позивачці у цьому проханні. Свідок [PERSON] пояснила, що у 2004 році [PERSON], мати позивачки, говорила їй, що [PERSON] «переписала» свій земельний пай на [PERSON] Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд визнання правдивими, такими. Які відповідають дійсності, так як зазначені свідки не заінтересовані у кінцевому вирішенні справи. Пояснення позивачки, а також свідків свідок [PERSON],[PERSON] в частині того, що про наявність вони дізналась тільки в кінці лютого 2010 року від працівника Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, суд вважає такими , що не відповідають дійсності, так як ці пояснення спростовуються показами свідків [PERSON], та [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка не надала судові відповідних доказів, які б підтверджували наявність обставин поважності пропуску строку для прийняття спадщини, та які б спростували наведені показання свідків [PERSON] та [PERSON] про поінформованість позивачки щодо наявності заповіту на її ім'я, або свідчили про їх неправдивість. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд приходить до висновку про відсутність у позивачки поважних причин для поновлення шестимісячного строку для прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed