overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю. Пояснив, що 11 грудня 2008 року між ним та відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №1935. Спільне проживання між ним та відповідачкою склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь між ними. Вони припинили спільне проживання. Примирення між ними неможливе. Дітей у шлюбі не народилося, спільно придбаного майна немає. Просив шлюб розірвати. Відповідач позов визнала повністю. Пояснила, що причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка позивача, який зраджував їй у подружній вірності. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №083525, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 16 червня 2010 року - 11 грудня 2008 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №1935. Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом було призначено сторонам строк для примирення, який не дав бажаного результату. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин. У обох сторін по справі наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні . Відповідач вже понад 5 років вихованням та утриманням сина не займався, ухиляється від своїх батьківських обов»язків, не спілкується з дитиною, не цікавиться її розвитком, не забезпечує матеріально, нотаріально відмовився від дитини. Враховуючи викладене, прохає суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, пояснив, що вихованням сина не займається, допомоги на його утримання не надає, стосунків з ним ніяких не підтримує так як має другу сім»ю. Представник третьої особи служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], так як дитина фактично позбавлена батьківського піклування, про що був зроблений висновок № 10 від 07.10.2010 року. При цьому пояснила, що відповідач дійсно не займається вихованням сина, матеріально не забезпечує дитину, ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився 11 березня 2004 року. Його батьками є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с.9). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 23 травня 2006 року коли їх шлюб було розірвано рішенням Лубенського міськрайонного суду (а.с.19). Судом також встановлено, що батько хлопчика відповідач [PERSON] більше 5 років вихованням сина не займається, ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, не спілкується з дитиною, не цікавиться його розвитком, не турбується про його здоров»я, не забезпечує матеріально, має заборгованість по сплаті аліментів, нотаріально відмовився від дитини (а.с. 10-17). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір»ю позивачкою по справі [PERSON], яка турбується про нього, матеріально утримує, дбає про всебічний розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене , те що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню сина, не виявляє щодо дитини батьківського піклування, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до КС Лубно про стягнення коштів. У позові вказала, що 21 жовтня 2008 року вона уклала з відповідачем договір внеску (вкладу) на депозитний рахунок № К2110Б. За даним договором нею було внесено на рахунок спілки 15000 грн. строком на 13 місяців . Позивачка стверджує, що строк дії договору закінчився 21 листопада 2009 року, але відповідач належні їй кошти не повертає у зв»язку з чим ставить її у тяжке матеріальне становище. Крім того їй стало відомо, що проти керівництва та посадових осіб КС «Лубно» порушено кримінальну справу. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь 15025 грн., 150 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ, а також 200 грн. за надання юридичної допомоги. В судове засідання позивачка не з»явилась, надавши до суду телеграму з проханням розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, при цьому пояснила, що позивачка згідно договору № К2110Б від 21.10.2008 року внесла 15000 грн. на депозитний рахунок № К2110Б КС «Лубно». В зв»язку із скрутним матеріальним становищем КС «Лубно» повернути ці кошти позивачці не було можливості. Разом з тим, 10 грн. по договору обов»язкового внеску пайового типу та 15 грн. вступного внеску поверненню не підлягають. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що 21 жовтня 2008 року між позивачкою та філією КС „Лубно у м. Кременчуці був укладений договір внеску (вкладу) на депозитний рахунок № К2110Б. Відповідно до умов вказаного договору позивачка внесла на рахунок спілки 15000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № К211008П-04 (а.с.8). Крім того нею були сплачені 15 грн. вступного внеску та 10 грн. обов»язкового пайового внеску. (а.с.6,9). Судом встановлено, що відповідно до п. 2.3 строк дії вищевказаного договору закінчився 21 листопада 2009 року. Відповідно до п. 3.7 договору після закінчення строку дії даного договору, Філія зобов»язується виплатити вкладнику суму його внеску в повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідач дійсно має заборгованість перед позивачкою по виплаті суми депозитного внеску в сумі 15000 грн., а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що 15 грн. вступного внеску та 10 грн. обов»язкового пайового внеску не підлягають поверненню позивачці, оскільки не передбачені умовами договору сторін. Згідно вимог ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

28 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною, посилаючись на те, що 15 лютого 2000 року вона уклала з [PERSON] угоду купівлі-продажу ? частки житлового будинку № 135 по вул. Свердлова сел. Миколаївки (на теперішній час м. Миколаївка) Донецької області. Угоду було зареєстровано у Словянській філії Краматорської товарної біржі «Примус». В той же день вона передала відповідачу гроші, а [PERSON]. передав їй у власність ? частку будинку № 135 по вул. Свердлова сел. Миколаївки (на теперішній час м. Миколаївка) Донецької області, яка належала йому на праві власності згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою,реєстровий № 1-173 від 07.02.2000 року. Крім того, вона зареєструвала договір в КП БТІ м. Словянску. Але нотаріально вони договір не посвідчили. На даний момент вона не може розпорядитися придбаною квартирою, оскільки угода не була посвідчена нотаріально Просила визнати договір купівлі-продажу ? частки будинку дійсним. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника [PERSON], просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], дав пояснення які співпадають з викладеним у позові, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив суд позов [PERSON] задовольнити. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.220 ЦПК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорюється сторонами, що 15 лютого 2000 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON], з другого боку укладено договір купівлі-продажу ? частки будинку № 135 по вул. Свердлова сел. Миколаївки Донецької області, згідно умов якого [PERSON] продав [PERSON] ? частку будинку за 2500 гривен. Вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено у Словянській філії Краматорської універсальної біржі «Примус» 15 лютого 2000 року (а.с. 10) Будинок № 135 по вулиці Свердлова м. Миколаївка Донецької області згідно технічного паспорту належить [PERSON] (а.с. 11-15). Але договір купівлі-продажу було складено, але не посвідчено нотаріусом. Всі сторони договору купівлі-продажу умови угоди виконали. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правомірність володіння вищевказаним нерухомим майном ніким та ніколи не оспорювалось. Позивач питання про визнання права власності на квартиру не ставить. Таким чином, у суду є всі підстави для задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 09 червня 2009 року померла його та відповідачки мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Богданівській, 91 в смт. В. Димерка Броварського району Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: позивач та відповідачка, яка відмовилась від спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане домоволодіння йому відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове домоволодіння. У судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки згідно із записами в погосподарській книзі домоволодіння належало померлій, позивач є спадкоємцем за законом і прийняв спадщину , оскільки у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а відповідачка відмовилась від спадщину, подавши протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори відповідну заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

21 листопада 2009 року в Дяківській сільській раді Бершадського району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб (актовий запис № 9). Дітей не мають. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві та в судовому засіданні стверджує, що із-за різності характерів та поглядів на сімейне життя між нею та відповідачем часто виникали сварки, що призвело до того, що вони не підтримують сімейних відносин, з травня 2010 року проживають окремо, тому на примирення не згодна і просить їх шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою не заперечує. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, з травня 2010 року проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу між нею та відповідачем, а відповідач позов визнав, що свідчить про те, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2009 року забезпечено позов ПАТ КБ «ПриватБанк». Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2010 року задоволено частково позов ПАТ КБ «Приватбанк», стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати ухвалу судді та рішення суду, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що суд при розгляді справи порушив норми процесуального права. Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в повному обсязі виходячи з того, що відповідач не виконав умови укладеного кредитного договору. З таким висновком суду першої інстанції погодитись неможна, оскільки судом неповно зясовано обставини що мають значення для справи. Тому, відповідно до п. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони 14 грудня 2007 року і уклали кредитний договір № 2007-147-н відповідно до якого відповідач отримав гроші готівкою. Відповідно до умов укладеного договору банк має право вимагати з дострокове повернення всієї суми кредиту у випадку порушення боржником зобовязань щодо повернення суми кредиту. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив зобовязання з погашення кредиту, передбаченого умовами укладеного договору. Однак, у відповідність з п. 2.3.3 кредитного договору банк має право змінити умови договору, а саме вимагати дострокове повернення кредиту шляхом направлення повідомлення (а.с. 17). В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про вимоги про дострокове повернення кредиту. Не надані такі докази і в суд апеляційної інстанції. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні апеляційного суду повідомив, що він не був повідомлений про зміну умов договору. За таких обставин, у відповідність до ст. 1054 ЦК України, умов кредитного договору, в задоволені позовних вимог слід відмовити. Підлягає скасуванню і ухвала суду першої інстанції від 14 грудня 2009 року про забезпечення позову, оскільки в позові відмовлено. Тому не має підстав для забезпечення позову і в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

В травні 2010 року до суду звернувся позивач з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 6000 доларів США, що еквівалентно 47580 грн. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що 30 травня 2007 року за домовленістю між сторонами ним було передано відповідачу 6000 доларів США за приватизацію останнім земельної ділянки 5 соток на базі відпочинку «Райський куточок» Стрілецької сільської ради на Арабатській стрільці за адресою: м.Херсон, вул..Берегова,27 на ім.»я [PERSON]. В підтвердження цієї домовленості 17.03.2009 року між сторонами було укладено договір про спільну діяльність, відповідно до якого сторони зобов»язувались шляхом спільних зусиль та майна спільно діяти для досягнення мети - будівництва та оформлення будинку відпочинку на земельній ділянці в с.Стрілкове Генічеського району по вул..Береговій,27-в. З часу отримання грошей відповідач взятих на себе зобов»зань за договором не виконав. 8 травня 2010 року йому була відправлена вимога про повернення коштів, що є фактичним повідомленням про припинення зобов»язання. Однак відповідач в семиденний термін від дня пред»явлення вимоги її не виконав. Тому він бажає відмовитися від договору з одночасним поверненням коштів. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що [PERSON] ведеться певна робота по виконанню договору про спільну діяльність, що була укладена між сторонами 17.03.2009 року. Відповідно до п.10.1. вказаного договору від діє до повного його виконання, тому вимога згідно ст..530 ЦК України про повернення коштів в 7-денний строк до цих правовідносин не застосовується. Питання ж про розірвання договору позивачем не ставиться. Просив у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з підстав, викладених у позові. Судом встановлено, що 30.05.2007 року [PERSON] дана позивачу розписка, згідно якої він отримав 6000 доларів США в рахунок подальшої приватизації п'яти соток земля на базі відпочинку «Райський куточок» Стрілкової селищної ради на Арабатській стрільці за адресою вул..Берегова,27. Вказана розписка не може розглядатися як укладення між сторонами якогось договору, оскільки з неї не вбачається досягнення сторонамияяих-небудь домовленостей. Посилання позивача при ставленні вимоги про стягнення з [PERSON] 6000 доларів США на укладений майже через два роки договір про спільну діяльність, на погляд суду, є необгрунтованим. Питання про визнання договору недійсним або про розірвання договору про спільну діяльність позивачем не ставилось. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою з тих підстав, що між ним та відповідачем сімейні відносини не склалися, з липня 2010 р. проживають окремо та припинили шлюбні відносини. Вважає, що їх сімя фактично розпалась, примирення на його думку є неможливим, а тому просить суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги і шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутності, на позові наполягає та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, находить позов підлягаючий до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.07.2006р. відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 292. Реєстрував позивач шлюб вперше. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Судом встановлено, що через те, що спільне життя у сторін не склалося, сторони проживають окремо один від одного та припинили шлюбні відносини з липня 2010 року, сімя їх фактично розпалася, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона з відповідачем знаходилась у шлюбі з 03.10.2003 року по 27.10.2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 500 грн.. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 03.10.2003 року по 27.10.2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, однак не працює і матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки її заробітної плати не достатньо для належного утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітнього сина та у сторін відсутня домовленість по утриманню дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку.

Outcome: partial