Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

в обгрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що 14 лютого 2008 року між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] відділенням ЗАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, згідно із яким відповідачеві [PERSON] надано кредит у сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США на споживчі цілі. На виконання цього кредитного договору з відповідачем [PERSON] та відповідачами ЗАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір іпотеки будинку від 14.02.2008 р. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Однак, правочин по укладанню та посвідченню договору іпотеки є недійсним, тому що в момент вчинення його сторонами були порушені вимоги ч.б ст. 203 Цивільного Кодексу України, а саме правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їх неповнолітніх дітей. У будинку, відносно якого укладено договір іпотеки, крім позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] були зареєстровані двоє дітей: позивачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На момент укладання првочину позивач [PERSON] був тимчасово знятий з реєстрації, оскільки він навчається у вищому навчальному закладі у м. Києві на денній формі навчання, а донька [PERSON] з вересня 2008 року також була тимчасово знята з реєстрації, оскільки була зарахована студенткою денної форми навчання Подільського державного аграрно-технічного університету, де тимчасово проживає та зареєстрована до 01.07.2013 року у студентському гуртожитку у м Камянці - Подільському. Іншого постійного житла у [PERSON] та [PERSON], крім того, яке передане в іпотеку немає. Згоди позивача [PERSON] Юрієвича на укладення договору іпотеки ніхто не питав ,а позивач [PERSON] взагалі на момент укладання і посвідчення правочину була неповнолітньою і при посвідченні цього договору нотаріус повинен був згідно ст.ст. 71,224 ЦК України витребувати дозвіл органу опіки та піклування, тому що ця угода протирічить інтересам неповнолітньої дитини. Представники ЗАТ КБ «Приватбанк» при укладенні кредитного договору не витребували довідки про всіх членів сімї, які мають право на житло у домі, а приватний нотаріус [PERSON], посвідчуючи правочин, не пересвідчився у дотриманні всіх вимог цивільного законодавства і не звернув уваги, що в паспорті [PERSON], який він пред»являв нотаріусу, є запис про неповнолітну дочку [PERSON]. В зв»язку з наведеним просять визнати правочин по укладенню та посвідченню договору іпотеки від 12.02.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] недійсним. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, просять їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що при укладанні договору іпотеки позивачі зазначали, що в будинку ніхто окрім них більше не зареєстрований і не проживає, тому питання про неповнолітніх дітей не піднімалось, що стверджується заявою позивачки [PERSON], яка давала згоду на передачу спірного будинку в іпотеку, як об»єкта спільної сумісної власності подружжя, в інтересах сім»ї і на умовах вигідних для сім»ї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов не підлягаючим задоволенню, оскільки, як передбачено ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України , норматино- правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом і банком. Згідно ст. 627 ЦК України, а також ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі конрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 р. №168. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] на свій ризик та вибір уклав з [PERSON] відділенням ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, згідно якого отримав кредит в сумі 60000дол. США на споживчі цілі. Для забезпечення укладеного кредитного договору з відповідачем [PERSON] було укладено також договір іпотеки згідно якого Іпотекодавець передав в іпотеку належний йому житловий будинок в с. Волиця , вул.50-років Жовтня, 5, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ № 064520 виданого 10.02.2008р. Волицькою сільською радою згідно рішення №9 від 26.01.2007 року. При посвідченні іпотечного договору приватним нотаріусом [PERSON] було отримано згоду дружини [PERSON]В, позивачки по справі, що не заперечується самою позивачкою та визнається іншими сторонами по справі. В даній згоді [PERSON] зазначає, що будинок і земельна ділянка є спільною сумісною власністю її та [PERSON], про право дітей на вказаний будинок і земельну ділянку подружжя [PERSON] не вказує. Відсутність прав дітей на іпотечний будинок та земельну ділянку підтверджує також довідка сільської ради про склад сім»їФедорчука Ю.М. №110, яка надавалась відповідачем [PERSON] банку при оформленні договору іпотеки. На момент укладання договору іпотеки дочка позивача [PERSON] дійсно була неповнолітньою, однак вона була зареєстрована в житловому будинку дідуся [PERSON], щостверджується випискою з особового рахунку по вул. Жовтневій, 71 в с.Волиця, Красилівськогорайону, де власником двору є [PERSON], тому посилання позивачів на порушення ст. 203 ч.бЦК України є безпідставними. Прописка дітей подружжя [PERSON], які на момент предявленні позову є повнолітніми, в іпотечному будинку після укладення договору іпотеки, значення для дійсності укладеного договору не має. В звязку з наведеним у задоволенні заявлених вимог позивачам необхідно відмовити.

Outcome: dismissed