Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її утримання, в розмірі !4 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка у судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду за згодою позивача справа розглянута за відсутністю відповідача у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони з 10 червня 2008 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина в даний час проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальну допомогу в достатній формі на утримання доньки не надає. Позивачка у звязку з доглядом за малолітньою дитиною не має можливості працювати і вимушена проживати лише на призначену державою соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. 00 коп. Оцінюючи зібрані докази у справі та у відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України суд приходить до висновку, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач як батько неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] зобов'язаний утримувати її, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частиною 1 ст. 79 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.І ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у звязку з чим з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1А частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи від дня подання позову - з 31 серпня 2010 року, до досягнення дитиною трирічного віку. В силу ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. та на користь ГУДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved