overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач покликаеться на те, що 09.08.2010 року померла його мати [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис за № 19 від 09серпня 2010року. За покійною залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою с.Калинівка по вул. Зеленій № 5, Корецького району Рівненської області. Крім позивача інших спадкоємців спадкового майна немае.Після смерті [PERSON],все своє майно заповідала позивачу та його брату- Денисюку [PERSON]. 12.08.2010 року брат написав та подав у нотаріальну контору заяву про відмову від своєї частини спадщини, що значилась у заповіті після смерті матері. Брат помер 16.08.2010 року.. Проте, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини йому було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не оформила права власності на житловий будинок. Тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю по аналогічних підставах. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до Цивільного Кодексу України позивач є спадкоємцем спадкового майна за заповітом. Належність житлового будинку з надвірними будівлями в с.Калинівка Корецького району по вул.Зеленій №5 Рівненської області, [PERSON] стверджується копією технічного паспорту на житловий будинок від 15вересня 2010 року. Із повідомлення Корецької районної державної нотаріальної контори слідує,що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 09.08.2010 року заведена 25серпня 2010 року за заявою [PERSON]- позивача по справі. Крім того в справі є заява від [PERSON] про відмову від спадщини після смерті [PERSON] Яківни.Заповіт згідно спадкового реєстру посвідчений Головницькою сільською радою 16 березня 2006 року за реєстром № 10. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В поданій до суду позовній заяві позивач покликається, на те що з відповідачем, [PERSON], перебуває в шлюбі, який зареєстровано Новоград-Волинським міським відділом РАЦС Житомирської області від 22 червня 2007 року, актовий запис № 179 по даний час. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі їхнього спільного проживання між ними виникали сварки та непорозуміння на різних побутових умовах. На даний час вони мають протилежно різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач позов по аналогічних мотивах підтримала повністю та просить, суд його задовольнити в повному об'ємі. Повідомивши суду, що на протязі тривалого часу проживає окремо. З відповідачем подружніх стосунків не підтримує і наміру їх відновлювати не має. Витрати по сплаті державного мита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, просить покласти на її. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялася заздалегідь та належним чином, повідомлень від його про причину неявки не надходило, а тому суд вважає, що можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Достовірно встановлено в суді, що сторони не підтримують подружніх стосунків на протязі тривалого часу, сторони мають окремі бюджети, що підтверджує той факт, що примирення між ними не можливе. Відновлювати стосунки сторони не мають наміру. Спору з приводу майна та проживання дитини, у сторін не має. Наведені обставини свідчать, що їх дальше спільне проживання та існування сім'ї виключається, а тому доцільно шлюб їх розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 19.12.1987 року у Новокаїрській сільські раді Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 20, посилаючись на те, що шлюбних стосунків сторони не підтримують, разом не проживають з травня 2010 року, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, у якій він просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Від відповідача заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.12.1987 року Новокаїрською сільрадою Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 20. З матеріалів позову вбачається, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають з травня 2010 року, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Таким чином, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110-112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 29 квітня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №09. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин неправильної поведінки відповідачки, яка не дотримувалась відповідальної сімейної поведінки, у звязку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного; разом не проживають; подружні стосунки не підтримують більше 6 місяців; спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини у них немає. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві просив розгляд справи проводити без його участі; позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності; на розірвання шлюбу згодна. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він носить формальний характер, сторони ніяких заходів щодо збереження сімї не вживають, сторони не бажають зберігати сімю. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі, ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі проживала з 1997 року в незареєстрованому, фактичному шлюбі, який на даний час перестав існувати. Від спільного життя народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є малолітнім та перебуває на її утриманні. Батьком в свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному об'ємі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та просить зменшити суму стягуваних аліментів до 300 грн щомісячно, оскільки на даний час не працює та не має змоги надавати матеріальну допомогу в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в незареєстрованому шлюбі з 1997 року. Від спільного життя народився син [PERSON], який на даний час є малолітнім, перебуває на утриманні позивача та батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач у справі. Зазначений факт не заперечується відповідачем. Відповідач по справі не працює, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, хоча зобовязаний це робити відповідно до вимог ст.180 СК України. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Беручи до уваги викладене та те, що будь-яких доказів щодо обставин, які можуть вплинути на розмір стягуваних аліментів стронами не надано, враховуючи матеріальний стан обох батьків, потреби дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій суму в розмірі 400 грн щомісячно. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 25.04.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з необхідністю обгрунтування доводів сторін, представників, сівдків на що може бути витрачений значний проміжок часу та у звязку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось через різні погляди на життя. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с. 11). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області від 11 липня 1998 року (а.с. 6); від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничого району м. Києва 29 січня 1999 року (а.с. 5). У судовому засіданні сторони підтвердили, що проживають окремо з лютого 2011 року, а з вересня 2010 року не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, примирення вважають неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 08 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом в суд. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище «Костомарова» на прізвище позивача «Оржешко». При розгляді справи судом відповідач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем по справі знаходилася у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає, хоча має можливість надавати допомогу, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має, а тому просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач працює у ТОВ Техкомплект, отримує постійний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сімї на утриманні не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на вище вказаний житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 31,7 м. кв., житловою площею 17,5 м. кв. з господарськими будівлями літньою кухнею (літ. Б), погребом (літ. Б1), сараєм (літ. В), вбиральнею (літ. Г), огородженням №1, розташований на земельній ділянці площею 1708 м. кв. по вулиці Залізняка,37 в м. Балта Одеської області, стверджуючи, що він 16.01.2011 року уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 6500 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала йому правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, але, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що у відповідача відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.1990 року, виданого державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр №3044, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 1708 м. кв. по вулиці Залізняка,37 в м. Балта Одеської області, який відповідач продала позивачу, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач виконав всі умови угоди, сплатив за придбаний будинок грошові кошти, є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

01.04.2011 р. позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що з 18.05.1991 р сторони уклали шлюб. Однак 14.12.2007 року між сторно ми шлюбні відносини припинені на підставі рішення Міжгірського райсуду. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, яка навчається у загально освітній середній школі та потребує постійної батьківської уваги і допомоги. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків, на даний період позивачка не має постійного заробітку, у звязку з цим їй важко забезпечувати та матеріально утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в 1/4 частці з усіх його доходів до настання повноліття дитини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги визнання відповідачем повністю позову, і що це визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, то відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає, що позов є обгрунтовно доведеним і підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує неповнолітню дитину, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів має бути таким, який просить позивачка. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

22.03.2010 р. позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові зазначила, що 08.06.2001 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 25.05.2007 р. Від цивільного шлюбу позивачка має дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося,оскільки відповідач нехтував інтересами позиваки, не поважав її як жінку, постійно зраджував їй з коханками. Через чергову зраду з коханкою, позивачка переїхала тимчасово проживати до сестри у Полтавську область. За останні півтори року відповідач жодного разу не зателефонував, грошей на утримання дітей не надавав. Позивачка вважає, що подальше життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також інтересам відповідача та їх дитини. З огляду на те, що відповідач не зобовязується приймати участь у вихованні їх дитини і не надає коштів на її утримання, позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить розірвати їх шлюб з відповідачем, та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей, відносно позовних вимог щодо оголошення відповідача у розшук відмовилася. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, зі слів позивачки останній знаходиться за межами України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали шлюб у 2001 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають вже кілька років, не підтримують жодних стосунків, малолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей,а тому суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, і є всі законні підстави для розірвання такого. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує двох малолітніх дітей, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів має бути таким, який просить позивачка. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial