overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Сторони уклали шлюб 20.07.1991 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, доньки: Роксолана 15.12.1993р.н. та Вікторія 15.07.2006р.н.. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружньої сімї, хоча спочатку жили більш менш нормально. Причиною розпаду їхньої сімї послужило те, що відповідач зловживає спиртними напоями, зовсім не цікавиться сімєю, в них почали виникати сварки і непорозуміння, які призвели до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача. Сімя їхня розпалася та існує формально, переконана, що здорової та міцної сімї у них вже не буде, вони стали чужими людьми. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та послалася на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задовольнити. Миритись не бажає, просить шлюб розірвати. При розірванні шлюбу просить залишити її прізвище Шарак. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивачки відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 20.07.1991р., про, що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 276, місце реєстрації відділ РАЦС м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Заслухавши позивачку, зясувавши, дійсні причини позовної заяви, фактичні взаємини подружжя, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони на протязі тривалого часу конфліктують, сімейним життям не живуть, миритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 112 ч. 2 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі підлягає до задоволення, оскільки, при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка, [PERSON], 06 грудня 2010 року звернулася до Красноармійського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], зазначивши, що вона 30 грудня 1996 року уклала юридичний шлюб з відповідачем у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 470 Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від спільного життя вони з відповідачем мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], яки знаходяться у неї на вихованні, а відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку. Шлюбно-сімейні стосунки припинили підтримувати більше року тому, а з січня 2010 року вони зовсім стали мешкати окремо. Причиною розпаду родини стало те, що вони втратили повагу одне до одного, в звязку з чим виникли непорозуміння при рішенні сімейних проблем. Вона не бажає продовжувати з відповідачем сумісне життя. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, тому вона просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. . Спільного господарства вони не ведуть, спору про поділ спільного майна на час розірвання шлюбу між ними немає. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої на своєму позові вона наполягає, просить його задовольнити у повному обсязі і розглядати справу в її відсутність ( а.с. 10). Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову і просить с праву розглядати в його відсутність, що підтверджується його заявою на а.с. 11. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позивачка має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 19.09.2003 року. Відданого шлюбу в них народилася донька [PERSON]. [INFO]. яка наданий час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає, хоча зобов'язаний цю допомогу надавати. Самій утримувати дитину їй важко. В зв'язку з цим. вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задовольнити. Відповідач тричі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив не просив про відкладення розгляду справи. З розписки поштового повідомлення вбачається, що [PERSON] завчасно був повідомлений, про розгляд справи, який відбудеться 20.12.2010р. о 16 год.00 хв. . За згодою позивачки відповідно до ст. 224 Ц1ІК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про народження дитини видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], і є сторонами по справі. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Утримання дітей, це законодавчий обов'язок батьків, а не пуста декларація. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки неповнолітні діти, через свій вік. стан фізичного розвитку, навчання в школі чи у вузі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості працювати. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом З урахуванням матеріального становища відповідача, який працює, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати на утримання неповнолітньої доньки, до досягнення нею повноліття, аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітків, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В жовтні 2010 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно кредитного договору від 27.06.2008 року №202Б - 80 [PERSON] одержала у банку кредит в сумі 5000,00 грн. до 24.06.2011 року зі сплатою 24% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2010р. складає 5395 грн. 86 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №202Б - 80 від 27.06.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконала, в звязку з чим, станом на 01.10.2010р. за нею виникла заборгованість в сумі 5395 грн. 86 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 4347 грн. 61 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 283, 94 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій 764, 31 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідач не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати: 53 грн. 96 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В жовтні 2010 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно кредитного договору від 27.06.2007 року №400011701 [PERSON] одержала у банку кредит в сумі 6972,03 грн. до 28.06.2010 року зі сплатою 6% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконав. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 06.10.2010р. складає 1856 грн. 53 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №400011701 від 27.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6972,03 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконав, в звязку з чим, станом на 06.10.2010 р. за ним виникла заборгованість в сумі 1856 грн. 53 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 1856 грн. 53 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідач не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати: 51 грн. 00 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В жовтні 2010 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно кредитного договору від 31.01.2008 року №400038627 [PERSON] одержав у банку кредит в сумі 10394,90 грн. до 01.02.2011 року зі сплатою 6% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 06.10.2010р. складає 10229 грн. 01 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №400038627 від 31.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10229 грн. 01 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконує, в звязку з чим, станом на 06.10.2010 р. за ним виникла заборгованість в сумі 10229 грн. 01 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 6268, 99 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 236, 54 грн., заборгованості по сплаті комісій за РО 3723, 48 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідач не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати: 102 грн. 29 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.03.2005 року відділом РАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 22, обґрунтовуючи вимоги тим, що в психологічному плані вони несумісні, втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим. В даний час збереження шлюбу суперечить її інтересам. Від шлюбу є неповнолітній син - Станіслав, [INFO], який проживає з нею. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.03.2005 року відділом РАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 22. Від шлюбу є неповнолітній син - Станіслав, [INFO], який проживає з позивачкою. В даний час сторони подружніх відносин не підтримують. Спору про майно подружжя немає. Позивач [PERSON] (до шлюбу Латиніна) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище «Бабєєва», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

19 листопада 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просила стягнути з останнього на її користь утримання на дочку [PERSON]»ю, [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подачі позову і до повноліття дитини, та на своє утримання - в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дочкою трирічного віку, а саме до 12 травня 2012 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 03 серпня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу 12 травня 2009 року народилась дочка [PERSON]»я. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Дочка [PERSON]»я проживає з нею та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та має можливість надавати таку допомогу. Крім того, вона також має потребу у матеріальній допомозі, оскільки не працює, здійснюючи догляд за дитиною. Відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дочку у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку визнав. Що стосується утримання дружини, то в цій частині [PERSON] позов визнав частково та погоджується сплачувати позивачці до досягнення донькою трирічного віку щомісячно по 100 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 12 травня 2009 народилась дочка [PERSON]»я Олегівна. Дочка [PERSON]»я проживає з матір"ю та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини підтверджуються копією паспорта позивачки, свідоцтвом про народження дочки та сторонами не оспорюються. В судовому засіданні позивач визнав позов в частині стягнення на користь позивачки аліментів на дочку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст.ст.84 ч.ч.2, 4; 80 ч.1 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] також слід стягнути аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/10 частини із всіх видів його заробітку щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який має постійне місце роботи та спроможний надавати таку допомогу у розмірі, визначеному судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] в серпні 2010р. звернувсь з позовом до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку успадкування посилаючись на те, що 04.03.2008р. померла його матір [PERSON], яка заповіла йому своє майно. До спадкового майна відноситься земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,61 га по вул.Гагаріна,8 в с.Старий Остропіль Старокостянтинівського району, на яку видано державний акт на право приватної власності ХМ №030767. Він звернувсь до нотконтори з заявою про оформлення спадщини, а також вступив в управління спадковим майном, однак оформити спадщину не може, так як вищевказаний акт втрачено, а йому дублікат - не видають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити з вищенаведених підстав. Представник відповідача звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає, просить справу слухати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивач, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні 04.03.2008р. померла матір позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть 1-БВ №086635 від 05.03.2008р.), яка заповіла йому своє майно (заповіт, посвідчений 22.06.2000р. держнотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори). До спадкового майна відноситься земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,61 га по вул.Гагаріна,8 в с.Старий Остропіль Старокостянтинівського району, на яку видано державний акт на право приватної власності ХМ №030767 на ім»я [PERSON] (довідка Старокостянтинівського райвідділу держкомітету по земельних ресурсах №23-16/516 від 16.08.2010р.). Відповідно до положень п.5.1., п.5.2 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р., зареєстрованого в МЮ України 04.06.1999р. за №354/3647: п.5.1 при втраті (псуванні) державного акта на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат; п.5.2. для отримання дубліката власник утраченого (зіпсованого) державного акта на право власності на земельну ділянку письмово звертається до відповідного органу, яким було видано зазначений державний акт. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки державний акт втрачений, а видати дублікат, вищевказаного державного акту, не можливо, так як з відповідною заявою, повинен звернутись лише власник земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved