overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 10219 гривень 28 коп. В судове засідання представник позивача не зявився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала і пояснила, що вона не могла належним чином виконувати умови договору через важке матеріальне становище . Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявся , про дні слухання справи повідомлявся своєчасно, судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи в повному обємі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір від 14 серпня 2008 року на суму 7000 грн. зі сплатою 24 відсотків річних, що підтверджується копією договору. Пунктом 1.3 Договору кредит надається позичальнику до 12 серпня 2011 року. З додатку № 1 до кредитного договору вбачається, що позичальник був ознайомлений з графіком погашення заборгованості по кредитному договору. З пунктів 1.1, 2.1. Договору поруки від 14 серпня 2008 року вбачається, що [PERSON] солідарно відповідає перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору , та погасити протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення позивача заборгованість по кредитному договору . а саме : погасити основну суму кредиту, суму процентів, суми штрафів, пені. Комісій, збитків, та інших витрат згідно кредитним договором. Станом на 04 січня 2011 року заборгованість за кредитним договором становить 10219 гривень 28 коп., що підтверджується поданим розрахунком . Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Разом з тим з відповідачів в рівних частинах підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в виді сплаченої суми судового збору в сумі 102 грн. 19 коп. та витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну розміру аліментів та визначення його у твердій грошовій сумі. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що за виконавчим листом №2-345, виданим Городищенським районним судом 24.05.2000 року, з нього було стягнено, на користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 31.03.2000 року, до повнолітня дитини. Крім того, за судовим наказом № 2-н-15 від 09.02.2011 року, виданим Городищенським районним судом, з позивача стягнено, на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. На даний час, матеріальний стан позивача значно погіршився. Він не має постійної роботи. З огляду на вище вказане, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить, враховуючи його скрутне матеріальне становище та високий, в сукупності, рівень стягуваних з нього аліментів, змінити розмір присуджених до стягнення аліментів, визначивши його у твердій грошовій сумі - 200 грн. 00 коп. на кожного з дітей, щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 10.04.2000 року, [PERSON] зобов'язаний до сплати на користь [PERSON], аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Крім того, відповідно до судового наказу судді Городищенського районного суду від 09.02.2011 року, [PERSON], зобов'язаний до сплати, на користь [PERSON], аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 09.02.2011 року. Позивач ніде не працює з 07.11.2008 року по даний час, підтвердженням чому є довідка виконкому Мліївської сільської ради № 215 від 09.03.2011 року. Зазначені обставини вказують на погіршення матеріального стану позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може буди згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Оскільки, позивач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне, у відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, задовольнити позовні вимоги і у частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на те, що вона народилася 27.11.1958 року у смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, у подружжя - [PERSON] та [PERSON]. При видачі свідоцтва про народження заявниці, у графі «батько», помилково, було записано «Карпенко Віктор Миколайович», замість правильного «Карпенко Віталій Миколайович», а по-батькові заявниці, вказано «Вікторівна», замість правильного «Віталіївна». Вказані помилки, були допущенні і у інших документах: паспорті заявниці, трудовій книжці колгоспника батька. На даний час, [PERSON] бажає усунути вказані неточності, у звязку з чим, звернулась до суду із вказаною заявою, яку просить задовольнити, встановивши факт, що [PERSON], [INFO], є її батьком. У судовому засіданні, [PERSON] підтримала свої вимоги, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - [PERSON], не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заслухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили той факт, що заявниця [PERSON] та [PERSON] є рідними батьком і дочкою, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає до задоволення. Заява підтверджується копіями: свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, свідоцтва про розірвання шлюбу, трудової книжки. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В лютому 2011 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про зобовязання стягнути з відповідача кошти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 24 вересня 2009 року у розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи тим, що відповідач кошти на утримання дитини не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про слухання справи без його участі. Позов визнав. Згоден сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню із слідуючих підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що відповідач дійсно є батьком малолітнього [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття (а.с.4). Згідно довідки з місця проживання, дитина проживає та знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.3). Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що розмір аліментів може бути визначеним в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судові витрати в розмірі -51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, по якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю позивачем та знаходяться на її утриманні, проте відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання та розвиток дітей. Сторони в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що є підтвердження у матеріалах справи, надали заяви про розгляд справи без їх участі позивач позовні вимоги підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, /а.с. 2,3/. Неповнолітні діти повністю перебувають на утриманні матері позивача. Відповідач аліменти не сплачує та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилом, встановленим ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами та покладає їх на відповідача. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст. 80, 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В лютому 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Вказав, що з 01 листопада 2010 року сімя розпалась, з причин відсутності взаємоповаги та почуттів одне до одного. З відповідачем проживають окремо. Тому примирення з відповідачем не можливе і шлюб повинен бути розірваним. Позивач в судове засідання не зявився. Надав заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню із слідуючих підстав: Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2006 року, про що свідчить актовий запис № 157 Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин суд дійшов висновку про те, що подальше спільне проживання та збереження сімї стало неможливим, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] посилаючись на те, що 14/12/2010 року вона розірвала шлюб з відповідачем по справі. Від сумісного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що донька знаходиться повністю на її утриманні, батько не займається вихованням дитини, не надає їй матеріальної допомоги, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №027038 (а.с.3) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки від 28.01.2011 р., виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Одеської області (а.с.4), вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, як передбачено ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 03 лютого 2011 року - дати звернення позивачки до суду. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позову, суд вважає, що останній має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про оспорювання батьківства. З позову виходить, що 10 серпня 1996 року позивач уклав шлюб з відповідачем. В шлюбі народились діти [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Влітку 2010 року позивач дізнався від відповідача про те , шо діти [PERSON] та [PERSON] не є його біологічними дітьми та що біологічним батьком дітей є [PERSON] . В 2004 році при народженні дочки [PERSON] , відповідач говорила ,що дитина народжена не від позивача, але він вважав, що вона так сказала ,щоб роздратувати його і до 2010 року вважав [PERSON] та [PERSON] своїми дітьми . В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив , що достовірно дізнався про те ,що [PERSON] та [PERSON] не його діти в 2010 році. [PERSON] раніше казала ,що це не його діти, але він не придавав цьому значення і вважав їх своїми дітьми. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі і не заперечувала проти задоволення позову . Представник третьої особи вважав ,що позов не підлягає задоволенню , так як позивач знав при народженні дітей , що він не є біологічним батьком дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 121 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно висновку експерта №487 відділення судово-медичної генетичної ідентифікації молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, : біологічне батьківство [PERSON] у відношенні [PERSON] та [PERSON] , матірю яких є [PERSON] , повністю виключається. Даних про те ,що [PERSON] достовірно знав ,що [PERSON] та [PERSON] не його біологічні діти на момент реєстрації дітей в судовому засіданні не встановлено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на той факт, що дійсно [PERSON] , не може бути батьком [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON], який зареєстрований 21.07.1990 року у м. Кагарлик р/в ЗАГС Київської області, актовий запис № 73, неповнолітніх дітей: сина - Дениса, [INFO] та дочку - Анну, [INFO] залишити проживати з нею, вона після розірвання шлюбу залишається на прізвищі [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем вона проживала в зареєстрованому шлюбу з 21 липня 1990 року. Шлюб уклали у відділі РАЦС Кагарлицького РУЮ, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей : Дениса, [INFO] та Анну, [INFO], батьками яких являємося вони та проживають з відповідачем, що стверджується копією свідоцтва про народження дітей. Шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені з 2004 року, причиною цьому послужило те, що між нею та відповідачем виникали постійні сварки, непорозуміння, він вживав спиртні напої, на грунті чого влаштовував сварки та бійки, проявляв подружню невірність. В результаті цього вони припинили шлюбні стосунки і не підтримують їх з 2004 року. Відповідач має іншу сім'ю, вона миритися і жити з ним не бажає, а тому вважає, що їхня сім'я давно розпалася і шлюб між ними необхідно розірвати. Спільно нажитого майна, яке б підлягало поділу у них немає . Відповідач позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне заявлений позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований 21.07.1990 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 73. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені з 2004 року. Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей : Дениса, [INFO] та Анну, [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань їхнім дітям. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє вимоги позивача та розриває шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. Суд стягує з відповідача державне мито в дохід держави. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів на сина,[PERSON], 12.12. [INFO], посилаючись на те,що відповідач є батьком дитини та повинен сина утримувати, але в добровільному порядку цього не робить. Вони з відповідачем знаходяться зареєстрованому шлюбі, але разом не проживають. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має достатній заробіток, щоб утримувати сина. Позивачка просить стягувати з відповідача на утримання дитини 1\~000 гривень. Інші стягнення з відповідача не проводяться. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила,що відповідач не утримує сина. Про те,що справа розглядається в суді відповідач знає, так як показував їй конверт. Відповідач до суду не зявився. Заяв та клопотань не надіслав. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити. З матеріалів справи(свідоцтво про народження [PERSON],12.12. 2005 р.н.) слідує, що [PERSON] Олександрович- батько; мати-Ботик [PERSON]. З копії свідоцтва про шлюб слідує,що [PERSON] та [PERSON] 16.07. 2005 року в Солом»янському РАГС м.Києва уклали шлюб,тобто,дитина народжена у шлюбі. З довідки Іванківської селищної ради №803 від 27.01. 2011року слідує,що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON].. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу батьки можуть між собою домовитися про спосіб утримання дитини. Так як батьки: позивачка та відповідач,- не домовилися між собою про спосіб утримання дитини [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, то відповідач повинен сплачувати на утримання сина аліменти. Аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу, або твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів не має сталого заробітку, має мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, та при наявності інших обставин, з нього стягуються аліменти в твердій грошовій сумі. З матеріалів справи не ясно чи відповідач працює,так як довідки про свої доходи він не надав, а тому аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі. З відповідача стягнути судовий збір в сумі 120 грн.(1% від річної суми аліментів) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі наведеного, ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved