overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Управління праці і соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про стягнення недоотриманих сум грошової допомоги. Позивач зазначав, що являється інвалідом війни ІІ-групи. Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 05 травня мають надаватися разові грошові виплати в розмірах встановлених законом. У відповідності п.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає щорічно до 05 травня інвалідам війни ІІ-групи виплату одноразової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається на момент виплати. Станом на травень 2008 року мінімальна пенсія за віком складає 544 грн. 00 коп. До 05.05.2008 року Управлінням праці та соціального захисту населення Броварської міської ради позивачу [PERSON] було виплачено 400 грн. 20.06.2008 року позивач звертався до Управління праці і соціального захисту населення Броварської міської ради з проханням виплатити недоотриману грошову допомогу за 2008 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Згідно листа №3952 від 11.07.2008 року Управління праці і соціального захисту населення Броварської міської ради значиться, що при здійсненні виплати щорічної разової допомоги до 05 травня ветеранам війни, вони керувались діючим чинним законодавством, а тому позивач [PERSON] отримав зазначену допомогу в повному обсязі. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати дії Управління праці і соціального захисту населення Броварської міської ради неправомірними та стягнути з Управління праці і соціального захисту населення недоплачені суми одноразової грошової допомоги в розмірі 3952, 00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд про задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та пояснила що, Судом встановлено, що позивач по справі є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить вкладка №150987 видана 05.06.1998 року На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

13.10.10 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.11.2004 року у Львівському міському відділі РАЦС, актовий запис 2997. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.11.2004 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народилась дочка: [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки вони з травня 2010 року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Подальше збереження сімї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, покликаючись на обставини та факти, що вказані в позові та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та просив розірвати шлюб. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони, тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружні відносини. Сторони в судовому засіданні підтвердили про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Згідно ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що останній являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] [INFO], мешканки [INFO] гуртожиток 2, кім.311, Чернівецької області. Відповідач утриманням та вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 450 гривень щомісячно до його повноліття та на її утримання по 200 гривень до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка в судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі по 450 гривень щомісячно до його повноліття, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач змінені позовні вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]М є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 084643 від 02.11.2008 року. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. На даний час малолітній [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], а тому в силу зазначеної вище норми закону відповідач має надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, офіційно не працює, \~хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дітям. \~ Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. В заяві вона зіслалася на те, що 18.08.1992 року у неї народилася донька [PERSON], яка з дитинства проживає разом з нею і страждає на тяжке психічне захворювання, в звязку з чим знаходиться на обліку у психіатра. Донька неодноразово лікувався в різних психіатричних закладах, однак стан її здоровя з часом погіршувався і 18.08.2010 р. доньку було визнано інвалідом І групи. Внаслідок хронічного психічного розладу її донька не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у звязку з цим може бути визнана недієздатною. Це необхідно їй для призначення опікуном над її донькою. Просить визнати її доньку [PERSON]М недієздатною та призначити її опікуном над донькою. Справу розглянуто відповідно ч.2 до ст.158 ЦПК України у відсутності заявниці, представника зацікавленої особи органу опіки та піклування Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, які надіслали до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності. Заявниця просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Згідно акту № 157 від 08.11.2010 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи випливає, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом в формі грубої розумової відсталості, внаслідок дитячого церебрального паралича. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном над її донькою [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON] в розмірі 500 гри. щомісяця, та матері по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 200 грн. щомісяця посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судовому засіданні позивач змінила заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, просила стягувати в розмірі 200 грн. щомісяця, оскільки лише таку суму погодився сплачувати відповідач. Стосовно стягнення аліментів на її утриманння як матері дитини відмовилась. Відповідач в суді позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісяця визнав, пояснив, що згоден сплачувати аліменти в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільної дитини сина [PERSON], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з 02 вересня 2010 року і до досягнення ним повноліття. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Рішенням Сторожинецького районного суду від 18.05.2007 року з відповідача [PERSON]Д стягуються щомісячно аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] [INFO] щомісячно по 180 грн та [PERSON] [INFO] щомісячно по 144 грн. до досягнення ними повноліття, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів посилаючись на те, що визначена раніше судом сума не є достатньою для утримання дітей, та згідно закону відповідач повинен належно утримувати своїх дітей, поскільки відповідач офіційно не працює його прибуток є не контрольований, тому позивач просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] та [PERSON] щомісячно аліменти в сумі 470,50 грн. на кожного, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, та просила стягнути з відповідача аліменти кожного сина по 300 грн щомісячно, до досягнення ними повноліття посилаючись на вище вказані обставини. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, згідний на виплату аліментів на утримання двох дітей щомісячно по 300 грн. на кожного до досягнення ними повноліття. Суд знаходить, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач їх визнав. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

12.10.2010 року позивач звернувся до суду просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21.09.1996 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, виникають суперечки та сварки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 вересня 1996 року, актовий запис №1484, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, з березня 2009 року сторони проживають окремо. Справа №2-7769/10 За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1994 року. Від спільного проживання мають двоє дітей : дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, родина розпалась. Відповідач не дотримується моральних засад існування родини, грубо себе поводить, влаштовує сварки, з травня 2010 року не бере участі у вихованні дітей. На даний час припинили ведення спільного господарства, спір про майно відсутній. Вважає, що шлюб існує формально і примирення не можливе. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 20 % всіх видів доходу відповідача на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, загалом 40 % всіх видів доходу (заробітку) відповідача на місяць, оскільки відповідач по справі в добровільному порядку участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною особою, отримує пенсію і в змозі сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу і стягнення аліментів, однак просить не стягувати з відповідача витрати з надання правової допомоги . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 червня 1994 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб існує формально, сторони на примирення не погоджуються, збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам дружини та неповнолітніх дітей, сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання, спір про майно відсутній, а тому, за таких підстав, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей слід залишити на вихованні матері. Крім того, на утриманні позивачки знаходяться неповнолітні діти. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобовязаний це робити. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що відповідно до паспорта та інших документів, вона народилася 05 грудня 1955 року, а в трудовій книжці колгоспника за № 39 помилково записано, що вона народилася 1958 року. На даний час вона оформляється на пенсію по досягненню віку. Працівники Управління пенсійного фонду України у Піщанському районі виявили розбіжності в роках народження в паспорті та трудовій книжці колгоспника № 39 і ці розбіжності ускладнюють її оформлення на пенсію. У звязку з тим, що виправлення у трудовій книжці зробити не має можливості, оскільки колгосп імені Фрунзе с. Болган Піщанського району Вінницької області не існує і звязку з цим не має печатки колгоспу і тому вона змушена звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, так як встановлення даного факту необхідно їй для оформлення на пенсію. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги і просить суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи управління пенсійного фонду України у Піщанському районі, в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Оскільки, визнання поданої заяви зацікавленою особою не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 05 грудня 1955 року. В трудовій книжці колгоспника за № 39 на [PERSON] помилково записано, що вона народилася 1958 року. При оформлені заявниці на пенсію по досягненню віку працівниками Управління пенсійного фонду України у Піщанському районі було виявлено розбіжності в роках народження в паспорті та трудовій книжці колгоспника № 39 [PERSON], і ці розбіжності ускладнюють її оформлення на пенсію. Виправлення у трудовій книжці зробити не має можливості, оскільки колгосп імені Фрунзе с. Болган Піщанського району Вінницької області не існує і звязку з цим не має печатки колгоспу. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення на пенсію. Вищезазначене стверджується показами заявниці, матеріалами справи, а саме : паспортом (а.с.4), свідоцтвом про народження (а.с.6), трудовою книжкою колгоспника № 39 видану на [PERSON]І.(а.с.7-8). Досліджені докази дають суду підстави задовольнити подану заяву в повному обсязі. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача і просить суд постановити рішення відповідно до якого стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки Вікторії [INFO] в розмірі 500,00грн. щомісячно, до досягнення донькок повноліття, мотивуючи тим, що донька знаходиться на її утриманні. Відповідач не виховуй доньку, жодної допомоги на її утримання не надає, хоча працює, а тому вона змушена звернутись із даним позовом до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, та просить суд позов задоволити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явивя, про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надіслав. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача, розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивачку, проаналізувавши усі зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 ч.З СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони 21.05.2005 р. уклали шлюб. За час спільного проживання у них народилась донька Вікторія, [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач жодної допомоги дружині та коштів на утримання доньки не надає. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Шахвердієв Алісахіб Мобіл огли звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України з 21.06.1986 року на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України", тобто на 13.1 1.1991 року . Свої вимоги мотивує тим, шо він колишній громадянин СРСР постійно проживає на території України з 21.06.1986 року. Після приїзду в Україну він проживав у свого товариша - [PERSON], що мешкав спочатку м. Бровари Київської області, а на даний час проживає в [INFO] для подальшого постійного проживання у Київській області. Після приїзду на Україну він вирішив залишитися проживатипостійно, проте наприкінці 1990 р. змушений був їхати до Азербайджану через сімейні обставини де пробув до кінця вересня 1991р. по догляду за батьками. Під час перебування заявника в Азербайджані відбувся розпад СРСР. Наданий час він проживає в Бориспільському районі в с. Старе, вул.. Куйбишева, 98 та не може вирішити питання про встановлення його громадянства, тому змушений звернуться з даною заявою до суду. Просив встановити факт його проживання на території України з 21.06.1986 р.. В своїй заяві до суду заявник підтримав свої заявлені вимоги та просив слухати справу без його участі. Представник СГІРФО Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області проти заяви не заперечувала, справу просить слухати у її відсутність. Суд, досиливши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до вимог ст. 273 ЦІ1К України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні заявник по справі проживає на території У країни з 21.06.1986 року по теперішній час. Дана обставина підтверджується матеріалами цивільної справи в їх сукупності. Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для отримання громадянства. При таких обставинах суд приходить до висновку що Шахвердієв Алісахіб Мобіл огли постійно проживав з 21.06.1986 р. на території, яка стала територією України, в зв'язку з чим може звернутися до повноважного органу з заявою щодо набуття громадянства України за територіальним походженням. На підставі наведеного,

Outcome: approved