Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

12.11.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі- продажу дійсним, по якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № Н/98-00295 від 8.08.1998 року, оформлений на Регіональній універсальній біржі «Александр-Н», за яким позивач купив у відповідачів квартиру № 9 у будинку № 5, корпус «В» по пр.-ту [PERSON] у м. Одесі (колишня назва пр.-т [PERSON]). Позивач, звертаючись у суд з позовом вказує, що він на біржі уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири із відповідачами, але при укладанні договору біржа ввела покупця - позивача в оману тим, що вказала в договорі, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Позивач просить суд задовольнити його позов у повному обсязі, а також пояснив, що у теперішній час відповідачі по справі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. їх дійсне місце знаходження не відоме. Позивач позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідачі про час, дату та місце судового розгляду справи сповіщались належним чином за останнім відомим місцем проживання, але до суду не з*явились. Третя особа - біржа про час, дату та місце судового засідання сповіщалась належним чином, однак до суду її представник не з*явився. Суд, вислухавши доводи, думку та пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 8.08.1998 року позивач на біржі уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з відповідачами, по якому відповідачі продали позивачу вказану квартиру, а він сплатив їм повну вартість квартири до підписання договору купівлі-продажу. Відповідачі передали позивачу зазначену квартиру, вивезли усі свої речі з неї, позивач зареєстрував договір купівлі-продажу у КП „ОМБТІ і РОН". При укладанні договору біржа ввела позивача в оману, вказавши, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі продажу потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б однієї зі сторін договору є громадянин. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі- продажу й виконали умови договору. Одночасно, судом приймаються до уваги й положення ЦК України у редакції 2003 року, що діє на момент ухвалення рішення по справі, а саме ст. 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним та ст. 321 ЦК України, згідно до якої право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При таких обставинах суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу квартири підлягає визнати дійсним. На підставі викладеного й

Outcome: approved