Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

06.12.2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Вознесенського району про визнання права власності в порядку спадкування, в якому вказала, що 18.09.1992 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS], а саме: дві кімнати загальною площею 43,8 кв.м., в т.ч. жилою 26 кв.м., коридор загального користування, коридор площею 4,4 кв.м., кухня площею 13,4 кв.м., 1/5 частина підвалу В-1, 1/7 частина сараю Д-1, 1/7 частина вбиральні У-1, що в цілому складає 3/20 жилого домоволодіння №33 по вул.Пушкінській в м.Вознесенську (двір загального користування). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік та батько позивачки [PERSON] шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, але не оформив перехід права власності у встановленому законом порядку. 18.01.2009 року [PERSON] помер. Єдиною спадкоємицею після його смерті за законом є позивач, оскільки вона постійно проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Але при зверненні до державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру на імя спадкодавця. Посилаючись на те, що на сьогоднішній день отримати правовстановлюючий документ не можливо так як власник помер, позивач змушена реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті батька в судовому порядку, просила визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Вознесенського району в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в які просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.1992 року померла [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть ІІ-ФП №349979, видане 24.09.1992 року). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS], а саме: дві кімнати загальною площею 43,8 кв.м., в т.ч. жилою 26 кв.м., коридор загального користування, коридор площею 4,4 кв.м., кухня площею 13,4 кв.м., 1/5 частина підвалу В-1, 1/7 частина сараю Д-1, 1/7 частина вбиральні У-1, що в цілому складає 3/20 жилого домоволодіння №33 по вул.Пушкінській в м.Вознесенську (двір загального користування), які належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.10.1991 року державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2232, що також підтверджується технічним паспортом на кв.№3 в будинку №33 по вул.Пушкінській в м.Вознесенську, виданим на імя [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її чоловік [PERSON] (шлюбні відносини підтверджуються свідоцтвом про одруження І-ФП №048215, виданим 09.04.1996 року), він проживав разом зі спадкодавцем, після її смерті продовжував проживати у квартирі, користуватися нею, сплачувати комунальні послуги. Відповідно до ст.529 ЦК України, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], але не оформив перехід права власності. 18.01.2009 року [PERSON] помер (згідно свідоцтва про смерть І-ФП №095458, виданого 22.01.2009 року). Єдиною спадкоємицею після його смерті є дочка [PERSON] (родинний звязок підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] ІV-УР №1787978, виданим 20.02.1963 року). Інших спадкоємців немає, що підтверджується відповідями Першої [PERSON] державної нотаріальної контори №1373/01-14 від 22.12.2010 року, Другої [PERSON] державної нотаріальної контори №1348/01-14 від 22.12.2010 року. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved