Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Люботинська центральна міська лікарня », 3-я особа [PERSON] про визнання дій адміністрації незаконними, про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи, поновлення на роботі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що після навчання в Вовчанському медичному училищі, 03.02.1992 року був прийнятий на роботу до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги імені професора [PERSON] на посаду виїзного фельдшера 2 підстанції станції швидкої та невідкладної медичної допомоги . З 01.02.1995 року перейшов працювати виїзним фельдшером на 4 підстанцію СШНМД, де працював до 03.12.2009року. 03.12.2009 року був звільнений переводом до Люботинської центральної міської лікарні згідно наказу №899-К від 03.12.2009року. Таким чином, до переводу в місто Люботин, понад 17 років працював виїзним фельдшером СШНМД міста Харкова. За весь цей час сумлінно виконував свої посадові обов'язки, не допускав порушень трудової дисципліни, жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності. З 04.12.2009 року почав працювати фельдшером відділення швидкої медичної допомоги Люботинської центральної міської лікарні згідно наказу №222-К від 03.04.2009року. З самого початку своєї роботи в лікарні він став зіткатися з фактами порушень адміністрацією Люботинської центральної міської лікарні Трудового Законодавства України. З цього приводу він неодноразово, спочатку усно, потім в письмовій формі звертався до головного лікаря. Але замість того, щоб приймати певні дії відносно порушень, адміністрація лікарні почала переслідувати його. Переслідування містили різноманітні форми: від змін у графіках чергувань, незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, до створення несприйнятливих умов, в яких виконання посадових обов'язків стало неможливим, і незаконного звільнення. Так, у грудні 2009 року він виконував свої обов'язки, надаючи допомогу хворим на інфекційні захворювання. Робітникам швидкої допомоги, які працювали в таких самих умовах в м. Харкові, було виплачено премії із коштів, виділених Кабінетом Міністрів України, згідно розпорядження КМ від 11 листопада 2009року №1329-р та №1568-р від 23.12.2009року. Жодний з робітників відділення швидкої допомоги Люботинської ЦМЛ премій не отримав, хоча кошти для лікарні виділялись. 28.01.2010 року з приводу невиплат грошових компенсацій та премій за роботу з інфекційними хворими в період епідемії грипу він письмово звернувся до Начальника Головного управління охорони здоров'я Харківської області [PERSON]. Після цього адміністрація Люботинської ЦМЛ почала переслідувати його. На початку лютого 2010 року, коли адміністрації Люботинської ЦМЛ стало відомо про його лист, він був запрошений до головного лікаря. В кабінеті головного лікаря, в присутності повного складу адміністрації Люботинської ЦМЛ, головним лікарем було заявлено, що його дії відносно звернення розцінюються як неналежні. Також йому було повідомлено, що методи вирішення питань у такий спосіб є неприйнятні для лікарні. Вислухавши думку головного лікаря, він повідомив, що вважає свої дії цілком законними і правильними. З 2006 року він перебуває членом Солідарной профспілки робітників швидкої та невідкладної медичної допомоги (ТТІНМД). На той час адміністрації Люботинської ЦМЛ було відомо, що він є членом Солідарних профспілок робітників ШНМД - з грудня 2009 року лікарня перераховувала профвзноси на р/рахунок вищевказаної профорганізації. Але на зібрання не були запрошені представники Солідарної профспілки. У нього двоє дітей - підлітків 12 і 5 років. У грудні і січні він працював за графіком, який був сприйнятливий і для нього, і для його дружини, так як дозволяв їм піклуватися про дітей. Його дружина теж працівник швидкої допомоги в місті Харків, тому він подавав графік з урахуванням її чергувань. Його графік на лютий був також виставлений з урахуванням графіку роботи його дружини, завірений і підписаний головним лікарем. 02 лютого 2010 року йому зателефонувала старший фельдшер відділення і повідомила, що графік змінено. Дійсно, без будь-якого узгодження з ним, з профспілкою, головним лікарем Люботинської ЦМЛ було змінено вже завірений графік на лютий. При цьому, графік було виставлено таким чином, що він втратив змогу повноцінно піклуватись про дітей. З цього приводу він був вимушений письмово звернутися до головного лікаря Люботинської ЦМЛ . Одночасно він став піднімати питання про інші порушення Трудового Законодавства України. Так за грудень місяць він не отримав розрахункового листа, а в січні розрахунковий лист йому було видано, але він не був оформлений належним чином. 04.02.2010 року він звернувся з цього приводу до головного лікаря Люботинської ЦМЛ, письмово повідомив йому про порушення. Він запропонував надалі видавати розрахункові листи згідно норм Трудового законодавства України . 11.02.2010 року він отримав відповідь, в якій головний лікар повідомляв його про те, що не існує законодавство, згідно якого повинні оформлятися розрахункові листи. Це при тому, що в своєму зверненні від 04.02.2010 року він вказував, що розрахункові листи повинні оформлятися згідно ст.110 КЗпП України . Ніяких дій, щодо усунення порушень адміністрацією прийнято не було. До самого його незаконного звільнення він не отримав жодного належним чином оформленого розрахункового листа. Зважаючи на те, що після прийняття головним лікарем заходів щодо змін у його графіку чергувань, він продовжував підіймати питання порушень з боку адміністрації, адміністрацією Люботинської ЦМЛ було вирішено притягнути його до дисциплінарної відповідальності. 13.02.2010 року він був запрошений разом з усіма медичними працівниками відділення швидкої допомоги до головної медсестри Люботинської ЦМЛ [PERSON], яка повідомила присутніх, що в Люботинській ЦМЛ була проведена перевірка роботи відділень на предмет зберігання та списання лікарських засобів. З її слів, в відділенні швидкої допомоги були зафіксовані порушення. З цього приводу вона запропонувала йому надати письмові пояснення. Він попросив надати йому для ознайомлення матеріали перевірок та акт, бо не розумів у чому річ. На це отримав відмову. Він повідомив, що зараз на чергуванні, свої письмові пояснення надасть наступного чергування, 17.02.2010 року. Про це було складено акт. 17.02.2010 року через секретаря головного лікаря ним були подані пояснення . В той же день його повідомили, що йому, разом з усіма працівниками відділення швидкої медичної допомоги, було винесено догану згідно наказу №80 від 16.02.2010 року „Про недоліки в роботі щодо використання та зберігання лікарських засобів в Люботинській ЦМЛ". Він був ознайомлений з наказом під розпис. Копію наказу на руки не отримав. На його прохання видати копію наказу, отримав відмову. Догану винесено 16.02.2010 року. Тобто, при винесенні догани, адміністрацією лікарні навіть не були розглянуті його пояснення. Він вважає догану незаконною. 27.02.2010 року до Московського районного суду міста Харкова ним була подана позовна заява про визнання наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності незаконним . 22.02.2010 року Солідарними профспілками працівників ШНМД йому було надано статус повноважного представника Солідарної профспілки працівників ШНМД в Люботинській ЦМЛ. Про це головного лікаря Люботинської ЦМЛ було офіційно повідомлено. 22.02.2010 року ним було зареєстроване нове звернення щодо порушення Трудового Законодавства адміністрацією лікарні. До моменту його незаконного звільнення ніяких заходів адміністрацією Люботинської ЦМЛ щодо виправлення порушень, про які йшла мова у його зверненні не було прийнято. Натомість, адміністрація Люботинської ЦМЛ вирішила налаштувати проти нього весь трудовий колектив відділення. З самого моменту існування лікарні, її.працівники мають 24 годинний режим роботи. Невід'ємною складовою трудового договору для всіх робітників відділення, був 24 годинний режим роботи. Головному лікарю було відомо, що він мешкає в іншому місті, що при зміні режиму роботи, він не зможе виконувати свої обов'язки і буде змушений звільнитись. 26.02.2010 року наказом по лікарні для відділення швидкої допомоги з березня 2010 року змінено режим праці з 24 годинного на 12 годинний. Надаючи пояснення щодо свого рішення, головний лікар повідомила, що це було зроблено через його звернення. В той же день він письмово звернувся до головного лікаря Люботинської ЦМЛ як повноважний представник Солідарних профспілок працівників СНМП. Він повідомив, що вважає дії головного лікаря незаконними і наголосив, що зміна режиму роботи є суттєвою зміною умов праці, про які працівники повинні інформуватись заздалегідь. Також він попросив надати для ознайомлення наказ , в чому отримав відмову . Головний лікар пояснила, що це є внутрішній документ лікарні і він не має права з ним знайомитись. 03.03.2010 року його було ознайомлено з іншим наказом №100 від 27.02.2010 року «О внесении изменений в график работы отделения скорой медицинской помощи". У видачі на руки копії наказу йому було відмовлено. Згідно до вищевказаного наказу, режим роботи всього відділення швидкої змоги Люботинської ЦМЛ з травня 2010 року змінюється з 24 на 12 годинний. Крім того, в наказі було зазначено, що зміна режиму відбувається за згодою профспілок. На час виходу наказу №100 від 27.02.2010 року „О внесении изменений в график работы отделения скорой медицинской помощи" адміністрації лікарні було відомо, що частина робітників відділення швидкої допомоги є членами Солідарної профспілки працівників ШНМД, що він має статус повноважного представника Солідарної профспілки працівників ШНМД в Люботинської ЦМЛ. Не зважаючи на це, ні до нього, ні до голови профкому Солідарної профспілки працівників ШНМД за дозволом на зміну режиму роботи відділення швидкої допомоги головний лікар Люботинської ЦМЛ не звертався. Він вважає цей наказ незаконним. Він порушує його Конституційне право на труд. 01.03.2010 року до Московського районного суду міста Харкова ним була подана позовна заява про відновлення порушених прав. Вважає, що зміна істотних умов праці - переведення всіх працівників відділення на 12 годинний режим роботи - відбулась з єдиної причини звести рахунки з ним. В Люботинській ЦМЛ функціонує дві бригади СМП. На виклики бригада ШМД повинна виїжджати на спеціально обладнаному автомобілі. З кінця лютого 2010 року замість обладнаного санітарного автомобіля адміністрація лікарні стала випускати на чергування легковий, не обладнаний для цих цілей, з самими сидячими місцями. По черзі бригади вимушені були виїжджати на обслуговування викликів на легковому автомобілі. Дуже часто, коли санітарний автомобіль залучався до перевезення хворого , для обслуговування викликів залишався легковий. В легковому авто неможливо транспортувати хворих в тяжкому стані, неможливо виконувати маніпуляції, проводити реанімаційні заходи. 15.03.2010 року він змушений був знову звернутись з цього приводу до головного лікаря Люботинської ЦМЛ профспілковим зверненням №10/03 . До цього часу відповідь на профспілковий запит він не отримав. Після цього, зважаючи, що всі попередні спроби адміністрації Люботинської ЦМЛ змусили його припинити профспілкову діяльність не надали результату, 04.04.2010 року його було звільнено наказом від 03.04.2010 року № 133 . Він не порушує трудову дисципліну, тому причин для його звільнення у адміністрації лікарні не було. Виходячи з цього, головним лікарем звинувачено його в, начебто, неналежному виконанні своїх обов'язків. 08.03.2010 року ним був обслужений виклик до неповнолітнього [PERSON], який знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Виклик був вуличний. Ним юнака було доставлено до Люботинської ЦМЛ, черговими лікарями якої було рекомендовано його лікування і нагляд в Обласній клінічній лікарні міста Харкова. Але мати [PERSON]О категорично відмовилась від госпіталізації сина в стаціонар. Після того, як він взяв з неї підпис про те, що вона відмовляється від госпіталізації, про наслідки попереджена, претензій до швидкої не має, він доставив [PERSON] додому під її нагляд. Головним лікарем Люботинської ЦМЛ [PERSON] цей випадок було вирішено використати для його звільнення. Враховуючи те, що ні від [PERSON], ні від його мати скарг на його дії не надходило, [PERSON] з власної ініціативи було відкрито службове розслідування з приводу, начебто, порушень з його сторони. Були зібрані пояснення всіх працівників Люботинської центральної міської лікарні - учасників випадку, включаючи водіїв. Була визначена комісія для проведення службового розслідування і він був запрошений на неї. 29.03.201 Ороку о 13-00 він прибув на засідання комісії до Люботинської ЦМЛ. Разом із ним прибули спостерігачами уповноважені Обласною радою Солідарних профспілок правові інспектори. В їхні функції входило спостереження за тим, щоб в продовж засідання комісії не були порушені його права. Але головним лікарем Люботинської ЦМЛ [PERSON] спостерігачі не були допущені на комісію і засідання відбулося без його участі. 03.04.2010 року його під підпис ознайомили з висновками комісії. У видачі на руки копії йому було відмовлено. Того ж дня його під підпис ознайомили з наказом №133 від 03 квітня 2010 року про його звільнення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що наказ від 03.04.2010 року № 133 є незаконним, винесеним безпідставно з надуманих обставин. Вважає звільнення позивача незаконним. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, просить відмовити. Вказує на те, що накази відносно позивача є законними. Пояснив, що у відношенні [PERSON] порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину передбаченого ч.І ст.139 КК України. Крім того відповідно, до ч.2 ст.246 КЗпП України первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки. В порушення даної норми закону профспілка, представником якої нібито є [PERSON] не надала жодних документів адміністрації КП «Люботинська центральна міська лікарня» в доведення того, що [PERSON] дійсно є представником цієї профспілки. [PERSON] того, профспілкою до цього часу не надано документів, що вона зареєстрована належним чином та дійсно має статут профспілкової організації. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, просить відмовити. Вказує на те, що накази відносно позивача є законним. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] повідомила, що працює головною медичною сестрою в КП «Люботинська центральна міська лікарня». Наказом від 16.02.2010 року №80 її було попереджено про недопущення в подальшій роботі неналежного виконання покладених на неї завдань, а у разі неналежного виконання нею функціональних обовязків до неї будуть вжиті заходи адміністративного впливу. Даний наказ виник після того як з 08.02.2010 року по 10.02.2010 року було проведено перевірку відділень Люботинської ЦМЛ на предмет виконання фельдшерами та медичними сестрами наказу №747 від 02.06.1987 року «Інструкція з обліку медикаментів, перевязувальних засобів та виробів медичного призначення а ЛПЗ», наказу №584 від 16.11.2003 року «Про затвердження правил зберігання та проведення контролю якості різних груп лікарських засобів та виробів медичного призначення у відділеннях КП «Люботинська центральна міська лікарня». Під час перевірки були встановлені суттєві порушення. Наказ вважає законним. [PERSON] повідомила, що працює старшим фельдшером швидкої медичної допомоги в КП «Люботинська центральна міська лікарня». Наказом від 16.02.2010 року №80 її було попереджено про недопущення в подальшій роботі неналежного виконання покладених на неї завдань, а у разі неналежного виконання нею функціональних обовязків до неї будуть вжиті заходи адміністративного впливу. Даний наказ виник після того як з 08.02.2010 року по 10.02.2010 року було проведено перевірку відділень Люботинської ЦМЛ на предмет виконання фельдшерами та медичними сестрами наказу №747 від 02.06.1987 року «Інструкція з обліку медикаментів, перевязувальних засобів та виробів медичного призначення а ЛПЗ», наказу №584 від 16.11.2003 року «Про затвердження правил зберігання та проведення контролю якості різних груп лікарських засобів та виробів медичного призначення у відділеннях КП «Люботинська центральна міська лікарня». Під час перевірки були встановлені суттєві порушення. Наказ вважає законним. [PERSON] повідомила, що працює фельдшером швидкої медичної допомоги в КП «Люботинська центральна міська лікарня». Наказом від 16.02.2010 року №80 їй було оголошено догану за неналежне виконання нею функціональних обовязків. Даний наказ виник після того як з 08.02.2010 року по 10.02.2010 року було проведено перевірку відділень Люботинської ЦМЛ на предмет виконання фельдшерами та медичними сестрами наказу №747 від 02.06.1987 року «Інструкція з обліку медикаментів, перевязувальних засобів та виробів медичного призначення а ЛПЗ», наказу №584 від 16.11.2003 року «Про затвердження правил зберігання та проведення контролю якості різних груп лікарських засобів та виробів медичного призначення у відділеннях КП «Люботинська центральна міська лікарня». Під час перевірки були встановлені суттєві порушення. Наказ вважає законним. [PERSON] повідомила, що працює медичною сестрою в КП «Люботинська центральна міська лікарня». Наказом від 16.02.2010 року № 80 їй було оголошено догану за неналежне виконання нею функціональних обовязків. Даний наказ виник після того як з 08.02.2010 року по 10.02.2010 року було проведено перевірку відділень Люботинської ЦМЛ на предмет виконання фельдшерами та медичними сестрами наказу №747 від 02.06.1987 року «Інструкція з обліку медикаментів, перевязувальних засобів та виробів медичного призначення а ЛПЗ», наказу №584 від 16.11.2003 року «Про затвердження правил зберігання та проведення контролю якості різних груп лікарських засобів та виробів медичного призначення у відділеннях КП «Люботинська центральна міська лікарня». Під час перевірки були встановлені суттєві порушення. Наказ вважає законним. [PERSON] пояснив, що працює завідуючим хірургічним відділення, 08.03.2010 року вночі фельдшер [PERSON] доставив хворого в непритомному стані в хірургічне відділення Люботинської ЦМЛ, він його оглянув та лікар анестезіолог. Хворому встановлено діагноз : алкогольне отруєння, кома. Стан хворого встановлено як важкий, він був направлений до токсикологічної реанімації обласної клінічної лікарні м. Харкова. Він видав фельдшеру [PERSON] супровідний лист, який він повинен був передати черговому лікарю токсикологічної лікарні [PERSON] пояснив, що працює водієм лікарні [PERSON] пояснила, що працює диспетчером швидкої допомоги 08.03.2010 року 11 хвилин на першу годину ночі отримала виклик з приводу виявлення хлопця в непритомному стані на вул. Шевченка м. Люботина. По даному виклику була направлена бригада швидкої медичної допомоги №2. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Судом встановлено, що згідно наказу №222-к від 04.12.2009 року [PERSON] з 04.12.2009 року прийнято на постійну роботу фельдшером вищої категорії до відділенні швидкої медичної допомоги у порядку переведення з Харківської міської клінічної лікарні швидкої і невідкладної допомоги ім.. професора [PERSON]. 08.02.2010 року по 10.02.2010 року проведено перевірку відділень Люботинської ЦМЛ на предмет виконання фельдшерами та медичними сестрами наказу №747 від 02.06.1987 року «Інструкція з обліку медикаментів, перевязувальних засобів та виробів медичного призначення а ЛПЗ», наказу №584 від 16.11.2003 року «Про затвердження правил зберігання та проведення контролю якості різних груп лікарських засобів та виробів медичного призначення у відділеннях КП «Люботинська центральна міська лікарня». Під час перевірки було встановлено, що фельдшера та медичні сестри відділення швидкої медичної допомоги неналежно виконують вимоги даних наказів, а саме: записи в журналах списання медикаментів по бригадам не відповідають фактичним залишкам, лишки медикаментів знаходилися в картонних коробках під ліжками та в шафі фельдшера [PERSON], медикаменти зберігаються без заводської тари, ампули були зі стертими назвами, серіями та терміном придатності, журнали ведуться недбайливо: відсутні підписи відповідального за списання медикаментів, лікарського засобу списувалося більше ніж є лишку у журналі. На підставі результатів перевірки головним лікарем КП «Люботинська центральна міська лікарня» було видано Наказ від 16.02.2010 року № 80 «Про недоліки в роботі щодо використання та зберігання лікарських засобів в Люботинській ЦМЛ». Згідно даного наказу за неналежне виконання функціональних обовязків оголошено догану фельдшеру [PERSON], фельдшеру [PERSON], фельдшеру [PERSON], фельдшеру [PERSON], фельдшеру [PERSON], медичній сестрі [PERSON], медичній сестрі [PERSON], медичній сестрі [PERSON], медичній сестрі [PERSON], попереджено головну медичну сестру [PERSON] та старшого фельдшера швидкої медичної допомоги [PERSON] Згідно Наказу №118 від 24.03.2010 року «Про службове розслідування неналежного надання невідкладної медичної допомоги неповнолітньому хворому [PERSON] А.С. фельдшером відділення швидкої допомоги [PERSON]Є.», головним лікарем КП «Люботинська центральна міська лікарня» було наказано комісійно провести службове розслідування факту неналежного надання невідкладної медичної допомоги неповнолітньому [PERSON] фельдшером відділення швидкої допомоги [PERSON] Згідно довідки та протоколу засідання комісії по результатам службового розслідування факту неналежного надання невідкладної медичної допомоги неповнолітньому хворому [PERSON] фельдшером відділення швидкої допомоги [PERSON], комісія прийшла до висновків, що фельдшер [PERSON] не виконав призначення старшого чергового лікаря [PERSON] та вимог МОЗ №24 від 17.01.2005 року «Стандарти надання медичної допомоги при невідкладних станах» - не доставив хворого в токсикологічну реанімацію, залишив тяжкого хворого без медичного нагляду та лікування. Про факт виявлення на вулиці неповнолітнього в стані тяжкого алкогольного отруєння не повідомив в органи внутрішніх справ. [PERSON] проігнорував розпорядження адміністрації, в тому числі письмове. Комісією рекомендовано головному лікарю [PERSON] розглянути питання про дисциплінарну відповідальність фельдшера відділення ПІД [PERSON] за вищевикладені порушення. Враховуючи те, що в діях фельдшера [PERSON], який не надав адекватну медичну допомогу неповнолітній особі, яка завідомо знаходиться в небезпечному для життя стані при можливості та прямому обовязку надати таку допомогу (доставити хворого в токсикологічну реанімацію, згідно призначення чергових лікарів), вбачаються признаки, передбачені кримінальним законодавством, комісія рекомендує матеріали даного службового розслідування направити до прокуратури для розгляду питання по суті. Згідно копії листа на імя головного лікаря Люботинської центральної міської лікарні [PERSON] від трудового колективу відділення швидкої медичної допомоги ЛЦМБ зазначено, що трудовий колектив просить головного лікаря прийняти заходи у відношенні фельдшера [PERSON], його присутність у колективі вносить нервозність в роботу медичного персоналу, своїми необгрунтованими листами, скаргами, настроями в колективі з приводу неправильно організованої роботи адміністрацією ЛЦМЛ, просять прийняти заходи та забезпечити нормальну роботу відділення ШМП. Згідно наказу №133 від 03.04.2010 року наказано за систематичне невиконання без поважних причин функціональних обовязків покладених на [PERSON]Є, трудовим договором, звільнити з 04.04.2010 року на підставі п.З ст.40 КЗпП без згоди профспілкового комітету на підставі п.1 ст.43 КЗпП фельдшера швидкої медичної допомоги [PERSON], наказано заступнику головного лікаря по медичній частині [PERSON] підготувати матеріали службового розслідування факту неналежного надання невідкладної медичної допомоги неповнолітньому [PERSON], який знаходився в небезпечному для життя стані, фельдшером відділення швидкої медичної допомоги для надання до прокуратури для розгляду питання по суті. Згідно листа від 08.04.2010 року №434 адміністрація Люботинської ЦМЛ направила до Харківського міжрайонного прокурора матеріали службового розслідування у відношенні [PERSON] Згідно листа Харківської міжрайонної прокуратури від 26.04.2010 року №50/565- 10 повідомлено, що за наслідками перевірки прокуратурою порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст..139 ч.І КК України за фактом ненадання без поважних причин невідкладної медичної допомоги неповнолітньому [PERSON] медичними працівниками Люботинської міської лікарні. Згідно постанови від 28 жовтня 2010 року у відношенні [PERSON] порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.139 КК України. Даною постановою встановлено, що 08.03.2010 року 11 хвилин на першу годину ночі диспетчером медичної допомоги зареєстровано виклик з приводу виявлення хлопця в непритомному стані на вул. Шевченка м. Люботина. По даному виклику була направлена бригада швидкої медичної допомоги №2, хворого доставили в хірургічне відділення Люботинської ЦМЛ, де його оглянув черговий лікар та лікар анестезіолог. Хворому встановлено діагноз : алкогольне отруєння, кома. Стан хворого встановлено як важкий, він був направлений до токсикологічної реанімації обласної клінічної лікарні Харкова. Але в порушення ст..ст.37,78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя », наказу Міністерства охорони здоровя України №24 від 17.01.2005 року « Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «Медицина невідкладних станів» хворий в непритомному стані був відвезений за місцем проживання (м. Люботин, вул.. Димитрова,51), де його фельдшер Люботинської центральної міської лікарні [PERSON] залишив без невідкладної медичної допомоги в стані загрози для життя. Перевіркою було встановлено особу хворого, ним виявився неповнолітній [PERSON], [INFO]. П.З ст.40 КЗпП України передбачено розірвання договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків , покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1,2-5,7 ст. 40 цього кодексу , може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації , членом якої є працівник. У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом. Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації , згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган. В Комунальному підприємстві «Люботинська центральна міська лікарня » відсутня профспілкова організація. Згідно ст.. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. На підставі вищевикладеного суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні Суд, оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, у їхній сукупності, вважає, що звільнення [PERSON] із займаної посади було проведено адміністрацією обґрунтовано, відповідно до вимог закону п.3 ст. 40, 43-1 КЗпП Україна.

Outcome: dismissed