Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно в порядку спадкування, мотивуючи свій позов тим, що 15.10.1996 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться у с. Городище по вул. Щорса, 10, Менського району Чернігівської області та інше майно. Позивачка являється спадкоємицею за заповітом. Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, вона звернулася до Менської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину, їй було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, якими згідно чинного законодавства є нотаріально посвідчений договір забудови та витяг з реєстру прав власності. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Городищенської сільської ради Менського району в судове засідання не зявився, надав до суду листа, в якому просить розглянути справу без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Враховуючи, що цивільні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (в ред.2003 р.), тобто спадщина відкрилася до 01.01.2004 року, тому спадкові відносини необхідно регулювати Цивільним кодексом України (в ред.1963 р.). Відповідно до ст. 534 ЦК України, при спадкуванні за заповітом спадкодавець може залишити заповіт на все своє майно чи його частину одному чи декільком спадкоємцям, як таким що входять, так і таким, що не входять до кола спадкоємців за законом. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла 15 жовтня 1996 року у с. Городище, Менського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 30). Згідно довідки виконавчого комітету Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області №812 від 03.11.2010 року [PERSON] з 15 липня 1948 року до 15 жовтня 1996 року проживала за адресою [INFO] і виписана у звязку зі смертю (а.с. 17). Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. На аркушах справи 9-13 міститься технічний паспорт з генеральним планом та характеристикою будинку і господарських будівель і споруд по вул. Щорса, 10, с. Городище складений Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Загальна вартість спорудженої будівлі з надвірними прибудовами становить 51061 грн. Будівництво будівлі має 100 % готовності, не отримало статусу житлового будинку, оскільки право власності на спірний будинок не зареєстроване, а будинок, який знаходиться на земельній ділянці в експлуатацію не зданий. Ця обставина підтверджується довідкою Державного комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 28.10.2010 року(а.с. 8). Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області від 14 листопада 1998 року слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 6). Позивачка відповідно до вимог п.2 ч. 2 ст. 549 звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно супровідної державного нотаріуса (а.с. 14) у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями нотаріусом відмовлено, із-за відсутності правовстановлювального документа та витягу з Реєстру прав власності, оскільки будівництво житлового будинку було завершено в 1961 році (а.с. 13) і після його завершення ніхто належним чином не оформив документації на зазначене майно. Згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Правовстановлюючий документ на спірний будинок, як того вимагало діюче на час її смерті цивільне законодавство, зокрема, ст.ст. 12, 13 Закону України „Про власність від 7 лютого 1991 року, №697-ХІІ, що був чинний на час відкриття спадщини, спадкодавець [PERSON] не отримала. Тобто, права власності на домоволодіння спадкодавець [PERSON] на час відкриття спадщини не набула. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки до моменту смерті [PERSON] здійснювала будівництво обєкту згідно із законом, проте не являлася власником будівлі, до складу спадщини перейшли її права та обовязки забудовника. Ця позиція узгоджується з пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах про спадкування за №7 від 30.05.2008 року, а відтак, за позивачкою [PERSON] необхідно визнати права та обовязки забудовника житлового будинку по вул. Щорса, 10 в с. Городище, Менського району Чернігівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] За положеннями ст. 331 Цивільного кодексу, який регулює спірні правовідносини під час розгляду даної справи, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд ( житловий будинок А-1, ганок а-1, сарай Б-1, сарай б- 1, сарай В-1, погріб Г-1, хвіртка ворота №1) розташованих в с. Городище по вул. Щорса, 10, Менського району Чернігівської області, як спадкове майно за заповітом, що відкрилось після смерті матері [PERSON], померлої 15.10.1996 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved