Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Калинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, так як 26 березня 2006 року померла мати позивачки [PERSON]. Останнім місцем проживання [PERSON] і місцем відкриття спадщини є с. Новакове Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 82 від 04.03.2010 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яке складається із: -житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (А-житлова, Б-сарай, В -літня кухня, Г-погріб, № 1 -2 огорожа), розташованого в селі Новакове по вул. Садовій під№24; -земельної ділянки, розташованої в селі Новакове по вул. Садовій під № 24 Іванівського району Одеської області, загальною площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель(присадибна ділянка), належної померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ОД№ 016684. Все своє майно [PERSON] заповідала [PERSON], що підтверджується заповітом. Спадщину позивачка прийняла, оскільки своєчасно звернулася до Іванівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і на частину спадкового майна яке складалося із земельної ділянки та права на майновий пай, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок та присадибну ділянку і з'ясувалось, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на нерухоме майно вона не можу, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності померлої на житловий будинок і в державному акті на право приватної власності на землю відсутній кадастровий номер, без якого нотаріус не може отримати витяг з бази даних автоматизованої системи ведення ДЗК і на підставі цього відмовляється видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на присадибну ділянку. В звязку зі смертю [PERSON], правовстановлюючий документ на житловий будинок на її ім'я не може бути виданий, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті і тому позивачка вимушена була звернутися з даною позовною заявою до суду. Позивачка на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача позов визнав в повному обсязі, та просили справу розглядати без їх участі, про що свідчить письмова заява. Судом встановлено, що 26 березня 2006 року померла мати позивачки [PERSON]. Останнім місцем проживання [PERSON] і місцем відкриття спадщини є с. Новакове Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 82 від 04.03.2010 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яке складається із: -житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (А-житлова,Б-сарай,В -літня кухня, Г-погріб, № 1 -2 огорожа), розташованого в селі Новакове по вул. Садовій під№24; -земельної ділянки, розташованої в селі Новакове по вул. Садовій під № 24 Іванівського району Одеської області, загальною площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель(присадибна ділянка), належної померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД№ 016684. Все своє майно [PERSON] заповідала [PERSON], що підтверджується заповітом. Спадщину позивачка прийняла, оскільки своєчасно звернулася до Іванівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і на частину спадкового майна яке складалося із земельної ділянки та права на майновий пай, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивачка звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок та присадибну ділянку і з'ясувалось, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на нерухоме майно вона не можу, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності померлої на житловий будинок і в державному акті на право приватної власності на землю відсутній кадастровий номер, без якого нотаріус не може отримати витяг з бази даних автоматизованої системи ведення ДЗК і на підставі цього відмовляється видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на присадибну ділянку. В зв'язку зі смертю [PERSON], правовстановлюючий документ на житловий будинок на її ім'я не може бути виданий, оскільки згідно ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті Судом досліджено документи, які свідчать про те, що померла [PERSON] володіла житловим будинком та земельною ділянкою на праві приватної власності підтверджується довідкою-характеристикою від 02 липня 2010 №71, актом встановлення в натурі меж земельної ділянки від 07 червня 2000 року, та додатком до акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 07 червня 2000 року, державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 016684, від 03 жовтня 2000 року, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 9-9-04/1051 від 02.06.2010 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву [PERSON] до Калинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved