Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач, Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 2\~798, 90 грн., витрат повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 51 грн., та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн., посилаючись на те, що у звязку з виплатою страхового відшкодування за пошкоджений застрахований транспортний засіб, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» отримали право регресу до особи, яка є відповідальною за завдання збитку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні, зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, згідно приписам ч. 3 ст. 209, ст. 218 ЦПК України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо та у їх сукупності з урахуванням закону, прийшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 28.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерною страховою компанією „ОРАНТА, в особі Деснянського відділення м. Києва (Страховик) та Закритого акціонерного товариства „Фармацевтична фірма „Дарниця (Страхувальник) оформлено Договір добровільного страхування транспортних засобів № 318-789 (далі по тексу Договір страхування) та Додаток № 1 до нього. Термін дії Договору страхування з 03.12.2007 року до 02.02.2009 року. Страхова сума (дійсна вартість ) дорівнює 70\~900 грн. (п.5 Додатку 1.2.). Безумовна франшиза за ризиком ДТП 0,5 % (354,50 грн.). (п.5 Додатку № 1). Довірена особа страхувальника [PERSON]. Відповідно Договору страхування та Додатку № 1 (п. 5) обєктом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, повязані з володінням, користування та розпорядженням застрахованим транспортним засобом Chevrolet AVEO, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Страховим випадком за Договором страхування вважаються події, які виникають внаслідок настання страхових ризиків, яким, серед інших, є дорожньо-транспортна пригода (п. 5 Додатку №1). 03.06.2008 року о 20:20 годині в м. Одесі по вул. Заболотного, 39, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Chevrolet AVEO, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія довіреної особи страхувальника [PERSON] та транспортного засобу Chevrolet AVEO, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено застрахований транспортний засіб. 22.07.2008 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси по адміністративній справі № 3-24207/08, [PERSON], визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди від 03.06.2008 року та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. 04.06.2008 року страхувальник завернувся до ВАТ НАСК „ОРАНТА з заявою про страхову виплату, яка зареєстрована за номером № 8/1224. 04.06.2008 року з участю страхувальника та спеціаліста страхової компанії ВАТ НАСК „ОРАНТА був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол огляду з фотододатками. В наслідок пошкодження застрахованого транспортного засобу, його власнику завдано матеріальної шкоди у розмірі 3\~153,40 (три тисячі сто пятдесят три грн. 40 коп.), що підтверджується калькуляцією та дослідженням № 7612_АА8189ЕР-17.06/2 від 17.06.2008 року. При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. При здійсненні розрахунку також використовувалися ціни на запасні частини та матеріали на території України, визначені для відповідної моделі транспортного засобу за даними довідкової літератури, зокрема, довідника «Бюлетень автотоварознавця», трудомісткості робіт відповідно довідника «Трудомісткості робіт по технічному обслуговуванню та ремонту автомобілів», а також вимоги до порядку та технології ремонту, встановлені заводом-виробником даної марки/моделі транспортного засобу. Всі ці відомості містяться в компютерній програмі для складання ремонтних калькуляцій «Audatex» (Німеччина), яка враховує всі нормативи заводу-виробника, використовується НАСК «ОРАНТА» на підставі сертифікату № 10300 та рекомендована Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України, згідно додатку № 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. За результатами розгляду страхового випадку складено розрахунок страхового відшкодування, який підлягає виплаті страхувальнику, розмір якого складає 2\~798,90 (дві тисячі сімсот дев'яносто вісім грн. 90 коп.).Страхова компанія ВАТ НАСК „ОРАНТА виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування, що підтверджує платіжне доручення № 19688 від 17.11.2008 року. Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. Згідно зі ст. 1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України. За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Приписами ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також, положеннями\~ст. 993 цього Кодексу встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved