Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

КП «НВК «Іскра» було подано позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] навчався у Запорізькому національному технічному університеті на замовлення і за рахунок КП «НВК «Іскра» та мав відпрацювати на підприємстві не менше п'яти років. Після закінчення у червні 2006 року ЗНТУ [PERSON] був направлений у розпорядження КП «НВК «Іскра». Відповідач був прийнятий на роботу, згідно наказу № 943 від 17.08.2006 р. на посаду інженера з налагодження та випробування без категорії. На підставі поданої заяви від 22.05.2007 року [PERSON] звільнився за власним бажанням до закінчення п'ятирічного терміну, чим порушив свої зобов'язання, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 14 644 грн. 90 коп., які складають витрати позивача на оплату навчання відповідача. 13.06.2007 року між КП «НВК «Іскра» та [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію боргу № 3/329-юр. Відповідно до п. 2.1 цього Договору відповідач повинен сплатити суму боргу у строк до 01.07.2013 року. Щомісячний платіж, згідно п. 1.2 Договору складає 203 грн. 40 коп. В період з 13.06.2007 року по 01.01.2010 року відповідач повинен був сплатити 6 102 грн., проте сплатив лише 3 454 грн. 80 коп. Таким чином, станом на 01.01.2010 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 647 грн. 20 коп. Згідно п. 3.1 Договору за порушення строків відшкодування боргу відповідач сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми невнесеного платежу за кожен день прострочення, що складає 2 045 грн. 65 коп. З огляду на викладені вище обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2 647 грн. 20 коп., суму пені у розмірі 2 045 грн. 65 коп. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України. Відповідач з позовними вимогами не погодився, надав зустрічний позов в обґрунтування якого зазначив, що 21 серпня 2006 року відповідно до наказу № 943к від 17.08.2006 року його було прийнято на роботу в 12 відділ на посаду інженера з наладки та випробувань до КП «НВК «Іскра». В зв'язку з невиконанням умов колективного договору (п. 5.1.12) та законодавства про працю стосовно вчасної оплати праці (ст. 115 КЗпП України), 22 травня 2007 року він був змушений написати заяву про звільнення на вищевказаних підставах, тобто згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) не погодився звільнити [PERSON] Відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що відпрацювавши 14 днів з дня подання заяви про звільнення, а саме 06 червня 2007 року він на роботу вже не виходив. Відповідно до ст. 47 та ст. 116 КЗпП України власник не видав [PERSON] 05 червня 2007 року, тобто в останній робочий день, належно оформлену трудову книжку та не провів з ним повний розрахунок в цей же день, що також підтверджується випискою по картковому рахунку. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) пояснив, що на його прохання видати належно оформлену трудову книжку та диплом про вищу освіту отримував відмови. [PERSON] зазначив, що отримав вищевказані документи лише після того, як підписав з КП «НВК «Іскра» договір без номеру та дати про реструктуризацію боргу. А так, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що договір про реструктуризацію боргу, який був укладений із відповідачем є недійсним, оскільки останній для підписання та виконання [PERSON] цього договору застосовував психічне насильство, як до нього, так і до членів його сім'ї, зокрема, залякування, погрози залишення без житла та засобів до існування. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що внаслідок протиправного психічного тиску із боку працівників позивача (відповідача за зустрічним позовом) він занедужав, що підтверджено документально. Зазначає, що оскільки, згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу, договір про реструктуризацію боргу № 3/239-юр від 13.06.2007 року, укладений між КП «НВК «Іскра» в особі Пресняка І.С. та [PERSON] є недійсним та підлягає скасуванню. Додатково відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що договір про реструктуризацію боргу від 13.06.2007 року № 3/239-юр, укладений між КП «НВК «Іскра» в особі Пресняка І.С. та [PERSON] є недійсним з підстав навмисного, обманного завищення суми, вказаної п. 1.1. Так, згідно з п. 1.2. додатку від 29.08.2002 року до договору № 8.090603/007/179д від 06.08.2002 року у разі звільнення з підприємства до закінчення терміну обумовленого цим договором (до 31.07.2011 року) за власним бажанням чи за порушення виробничої дисципліни, студент зобов'язаний повернути підприємству кошти сплачені ним в рахунок часткової компенсації за підготовку спеціаліста, з урахуванням індексації. Відповідно до п. 3.1 договору № 8.090603/007/179д від 06.08.2002 року вартість навчання за цим договором складає 1 400 грн. Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 19.04.2002 року до договору № 8.090603/007/179д від 06.08.2002 року розмір оплати за всі наступні семестри склав 1438 грн. 10 коп. З урахуванням вищевикладеного зазначає, що обов'язок сплати коштів за перший рік навчання був відсутній взагалі. А так, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що його було змушено вчинити правочин не лише під впливом насильства, а й обману. З огляду на вище перелічені обставини відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить визнати договір від 13.06.2007 року № 3/329-юр, укладений між КП «НВК «Іскра» в особі Пресняка І.С. та [PERSON] недійсним, застосувати до позивача (відповідача за зустрічним позовом) наслідки, передбачені ч. 2 ст. 231 ЦК України, а саме: зобов'язати повернути позивачеві кошти в розмірі 3 454 грн. 80 коп. сплачені за договором № 2/329-юр від 13.06.2007 року. Стягнути з позивача (відповідача за зустрічним позовом) на користь відповідача (позивача за зустрічним позовом) судові витрати. Вимоги зустрічного позову ґрунтуються на приписах ст. ст. 203, 215, 230, 231 ЦК України. У ході судового розгляду справи відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) надано доповнення до зустрічної позовної заяви, у якому зазначено, що він звільнився за власним бажанням на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України, внаслідок того, що КП «НВК «Іскра» не виконувало законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) не погодився звільняти [PERSON] із посиланням на те, що останній повинен розрахуватись з підприємством відповідно до договору про навчання, про що зроблено відповідний запис на заяві про звільнення. Відпрацювавши 14 днів з дня подання заяви про звільнення, а саме з 06 червня 2007 року він вже не виходив на роботу. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що 05.06.2007 року в останній робочий день він не отримав належно оформлену трудову книжку та позивач (відповідач за зустрічним позовом) не провів з ним повний розрахунок. А так, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) своїми неправомірними діями, які були завдані несвоєчасною виплатою заробітної плати при звільненні, завдав йому моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Суд не приймає до розгляду вищевказане доповнення до зустрічної позовної заяви внаслідок наступних обставин. Як вбачається зі змісту зустрічного позову, його предметом є визнання недійсним договору про реструктуризацію боргу № 3/239-юр від 13.06.2007 року, зобов'язання повернути позивачеві кошти в розмірі 3 454 грн. 80 коп., сплачені за договором № 3/239-юр від 13.06.2007 року. Предметом доповнень до зустрічного позову, які надані відповідачем (позивачем за зустрічним позовом), є стягнення моральної шкоди, яка спричинена підприємством [PERSON] внаслідок несвоєчасної виплати належних звільненому робітнику сум, тобто є фактично трудовим спором та не може досліджуватися в рамках цієї цивільної справи. У ході судового розгляду справи представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) зустрічний позов не визнав, надав письмові заперечення у яких зазначив, що задля створення механізму відшкодування КП «НВК «Іскра» понесених на навчання [PERSON] витрат (компенсація яких передбачена у договорах № 179/Д та Додаток № 8.090603/007/) 13.06.2007 року між сторонами по справі був укладений договір № 3/239-юр про реструктуризацію боргу, яким встановлено наступне: [PERSON] зобов'язався сплатити суму боргу у строк до 01.07.2013 року шляхом здійснення щомісячного платежу у розмірі 203 грн. 40 коп. (п. п. 1.1, 2.1.). При цьому оспорюваний правочин не створює зобов'язання погашення боргу, а лише закріплює механізм такого відшкодування. Зобов'язання виплатити кошти, сплачені КП «НВК «Іскра» за навчання [PERSON], закріплено вищезазначеними договорами і виникло з моменту звільнення останнього. Таким чином посилання позивача за зустрічним позовом на те, що договір про реструктуризацію боргу був укладений ним 14.07.2007 року, а не 13.07.2007 року, без номеру та дати і тим більше, що він був укладений під тиском і не є його вільним волевиявленням, є такими, що не відповідають дійсності і покликані лише ввести суд в оману. Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) окремо зазначив, що посилання [PERSON] на відсутність у нього зобов'язання по сплаті коштів за перший рік навчання у сумі 1 400 грн. є необґрунтованим, оскільки відповідач (позивач за зустрічним позовом) хибно та на свою користь трактує зміст п. 1.2. додатку № 8.090603/007/ до договору № 179/Д від 29.08.2002 року: «у разі звільнення з підприємства до закінчення обумовленого терміну за власним бажанням чи за порушення виробничої дисципліни, - повернути підприємству кошти, сплачені ним в рахунок часткової компенсації за підготовку спеціаліста». Заборгованість перед КП «НВК «Іскра» повинна бути сплачена [PERSON] у повному обсязі, що випливає з суті укладених договорів, зокрема, договору № 3/239-юр від 13.06.2007 року про реструктуризацію боргу. Більш того, на протязі 2007-2010 років, хоча й з грубим порушенням графіку погашення, [PERSON] здійснював проплати в рахунок погашення заборгованості на умовах, визначених договором № 3/239-юр від 13.06.2007 року про реструктуризацію боргу, тобто своїми діями, спрямованими на розрахунок з КП «НВК «Іскра», [PERSON] погодився зі своїм зобов'язанням по сплаті заборгованості. Представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) у судовому засіданні 25.01.2011 року уточнив позовні вимоги, зазначивши, що сума заборгованості [PERSON] збільшилася, станом на 01.01.2011 року складає 4 682 грн., крім того збільшилася сума пені, що станом на 01.01.2011 року складає 4 308 грн. 68 коп., у зв'язку з чим просить суд стягнути зі [PERSON] заборгованість у розмірі 4 682 грн., пеню у розмірі 4 308 грн. 68 коп. та судові витрати, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач (позивач за зустрічним позовом), представник відповідача, уточнені позовні вимоги не визнали, просять суд у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі, зустрічний позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 06 серпня 2001 року Запорізьким державним технічним університетом (Виконавець), в особі ректора Белікова С.Б., що діяв на підставі статуту університету, з одного боку, та Запорізьким казенним електромашинобудівним заводом «Іскра» (Замовник-Підприємство) в особі директора Пресняка І.С., що діяв на підставі статуту підприємства, з іншого боку, і [PERSON], який діяв за згодою свого батька [PERSON] (Замовник-Студент),

Outcome: approved