Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

В червні 2010 року ПАТ «Банк фінанси та кредит», яке є правонаступником ВАТ «Фінанси та кредит», звернулося із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки, посилаючись на те, що 29.01.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №03/08-17, за яким останній отримав кредит в сумі 25 300 грн. із сплатою 23 відсотків річних, із кінцевим строком сплати кредиту 26.01.2010 року. В забезпечення виконання цього договору позивачем 29.01.2008 року прийнято поручительство [PERSON] за договором поруки №01/03/08-17, [PERSON] за договором поруки №02/03/08-17, та укладено договір застави автомобіля від 29.01.2008 року №03/03/08-17 із [PERSON] Станом на 23.03.2010 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 49 092,23 грн., яку відповідачі в добровільному порядку відмовляють сплатити. В судовому засіданні представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути справу без його участі, не заперечив проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, із згоди представника позивачу суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» та [PERSON] був укладений кредитний договір №03/08-17, за яким останній отримав кредит в сумі 25 300 грн., із сплатою 23 відсотків річних, , із кінцевим строком сплати кредиту 26.01.2010 року про що було зазначено в п.2.1 та п.3.2 Договору. В забезпечення належного виконання цього зобов'язання позивачем прийнято поручительство від [PERSON] та [PERSON], про що 29 січня 2008 року укладено договори поруки №01/03/08-17 та №02/03/08-17 за умовами яких (п.2.1. п.2,2) в разі невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору,, поручителі несуть разом з ним солідарну відповідальність за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків, в тому числі сплату неустойки та відшкодування збитків. Також 29 січня 2008 року був укладений договір застави автомобіля між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] №03/08-17. Станом на 23 березня 2010 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 49 092,23 грн., з яких 13 713,25 грн., прострочена заборгованість за тілом кредиту, 1 464,66 грн. заборгованість по простроченим відсоткам та пеня в сумі 33 914,32 грн. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, договорами поруки, договором застави та розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. У випадку прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує пеню з розрахунку 1 відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення, що передбачено п.6.1 Договору. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір пені становить 33 914,32 гри., про те суд не погоджується із таким розміром, так відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, так сума простроченої заборгованості становить 15 177,91 грн., а розмір пені 33 914,32 грн., що значно перевищує розмір збитків, а тому суд вважає за необхідне зменшити суму неустойки (пені) до 4 000 грн. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 статті 549 цього ж Кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Про те, в силу ст.589 ЦК стягнення заборгованості за кредитом з майнового поручителя [PERSON] не передбачено договором застави, ні Законом України «Про заставу», оскільки відповідно до ст.20 цього Закону, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. П.9 Договору застави, передбачено, що звернення на заставлене майно здійснюється на розсуд Заставодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Заставодержателем самостійно позасудовим способом, відповідно до чинного законодавства та цього Договору. А оскільки в позовній заяві, вимога про звернення стягнення на предмет застави відсутня, заявлено тільки про вимогу стягнення заборгованості з [PERSON] як позичальника, [PERSON], [PERSON], які є поручителями та майнового поручителя [PERSON], тому в частині позовних вимог предявлених до [PERSON] слід відмовити. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», яке відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування ним і штрафні санкції. Таким чином, з відповідачів [PERSON] [PERSON] як солідарних боржників на користь банку підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору, яка виникла станом на 23 березня 2010 року становить : 19 177,91 грн. заборгованості за кредитним договором. Судові витрати становлять 311,77 грн. (191,77 грн. + 120 грн.) і розподіляються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial