Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те. що у вересні 2009 року між ТОВ «ТЕХНОМОДУЛЬ» та [PERSON], який зателефонував до товариства та запропонував співробітництво, в усній формі було укладено угоду щодо поставки позивачем на ім'я відповідача товару -підшипників та оплатою з боку відповідача вказаного товару протягом п'яти днів з моменту його отримання. Після узгодження сторонами асортименту товару та цін на товар, ТОВ «Техномодуль» 29.09.2009 року та 01.10.2009 року здало для доставки у м. Миколаїв перевізнику ТОВ «ДЕЛІВЕРІ» дві партії підшипників, згідно із заявками на прийом товару до перевезення та квитанціями про прийняття вантажу, на загальну суму 7661,98 грн. і 43558,43 грн. Разом з товаром також направлялись Договір №2809001 від 28.09.2009 року, рахунки - фактури від 29.09.2009 року, від 01.10.2009 року, накладні від 29.09.2009 року, від 01.10.2009 року, податкові накладні від 29.09.2009 року та від 01.10.2009 року, в яких отримувачем та платником товару вказаний відповідач. Згідно з актами на отримання вантажу від ТОВ «ДЕЛІВЕРІ» від 01.10.2009 року та 08.10.2009 року. [PERSON], паспортні дані якого: АК 850322 від 23.02.2000 року, виданий інгулецьким РВ КГМУ УМВС України у Дніпропетровській області, отримав вантажі за квитанціями Х1-188670, XI-189178. Таким чином позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем. Згідно рахунків - фактур № 0110021 від 01.10.2009 року та № 2909014 від 29.09.2009 року строк сплати за ними становить п'ять банківських днів. Однак до теперішнього часу [PERSON] оплати за отриманий товар не здійснив, супровідні документи із своїм підписом на адресу ТОВ «ТЕХНОМОДУЛЬ», не повернув, у зв'язку з чим відповідно до умов договору у відповідача перед позивачем виник борг, що становить 51 220,41 грн.. Також були нараховані 3% річних від простроченої суми в розмірі 972,51 грн. та інфляційні витрати в розмірі 3687,87 гри.. Просили стягнути з відповідача вказані суми коштів та понесені судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Зазначила, що оскільки перша поставка товару була здійснена 01.10.2009 року, обов'язок оплатити товар у покупця виник через 5 банківських днів, що вказано у рахунку-фактурі № 290914, тобто 09. і 0.2009 року. Друга поставка була здійснена 08.10.2009 року, обов'язок оплатити товар у покупця виник - 16.10.2009 року, відповідно до рахунку-фактури № 0110021. Просила стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 51220,41 грн., 3% річних в розмірі 972,51 грн.. інфляційні витрати в розмірі 3687,87 грн. та судові витрати по справі. При цьому представник позивача пояснила, що на підставі усної домовленості з відповідачем було укладено угоду щодо поставки підшипників. Через віддаленість місцезнаходження постачальника та покупця, Харків -Кривий Ріг, товар передавався через перевізника ТОВ «ДЕЛІВЕРІ». Разом з товаром відповідачу було направлено копії договору від 28.09.2009р., накладні, рахунки-фактури, які відповідач повинен був підписати після отримання товару та повернути позивачу. Однак [PERSON] не повернув вказані документи, тому в копії договору поставки відсутній його підпис. Факт отримання відповідачем поставленого товару підтверджується актами отримання багажу від перевізника - ТОВ «ДЕЛІВЕРІ», яким була встановлена особа - отримувач товару. Вважає, договір поставки товару укладеним. В подальшому в судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, збільшила розмір вимог та просила задовольнити їх. Стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 51220,41 грн., 3% річних, що становить 2180,58 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 6367,92 грн.. Також представник позивача надала клопотання про розгляд справи в подальшому за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 14.02.2011р. і 11.03.2011 року, не явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Про поважність причин неявки в суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи не направляв. За таких обставин суд вважав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі ст. 224-226 ЦПК України. В судове засідання на 01.04.2011 року зявився відповідач, паспорт суду не надав. Для встановлення особи- останньому було запропоновано надати в наступне судове засідання паспорт. Відповідач отримав повістку про необхідність явки в судове засідання на 13.05.2011 року, про що свідчить його розписка. Однак в судове засідання на вказану дату відповідач не явився. Також не явився в судове засідання на 06.06.2011 року, заяв та клопотань про причини неявки в суд не направив. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 вересня 2009 року між ТОВ «Техномодуль», яке знаходиться в м.Харкові та фізичною особою [PERSON], укладено договір №2809001 про поставку товару шляхом усної домовленості (а.с.64). 29.09.2009 року та 01.10.2009 року ТОВ «Техномодуль» здало для доставки у м.Миколаїв перевізнику ТОВ «ДЕЛІВЕРІ» дві партії підшипників до перевезення, згідно із заявками на прийом товару, що надійшли від [PERSON] (а.с.72) та квитанціями про прийняття вантажу X1 -188670 та X1 -189178 відповідно, з кількістю місць, відповідно - 25 та 7, вагою, відповідно 780 кг та 152 кг. Отримувачем вантажу зазначений [PERSON] (а.с.73,74). Разом із партіями товару відповідачу були направлені: рахунок-фактура №2909014 від 29.09.2009р. на оплату за вантаж на загальну суму 43558,43 грн., рахунок-фактура №0110021 від 01.10.2009р. на оплату за вантаж на загальну суму 7661,98 грн.. Строк оплати за вказаними рахунками-фактурами встановлений - 5 банківських днів. (а.с.75,76). Також відповідачу були направлено для підпису Договір №2809001 від 28.09.2009 року, накладні та податкові накладні від 29.09.2009 року, від 01.10.2009 року (а.с.65,66, 87,88), в яких зазначено, що покупцем та отримувачем товару є [PERSON]. Із копії актів про отримання вантажу від ТОВ «Деливері» від 01.10.2009 року та 08.10.2009р. вбачається, що [PERSON] отримав вантаж по квитанціям X1-188670 і X1-189178 (а.с.70,71). Після отримання вантажу відповідач не здійснив оплату за нього та не повернув ТОВ «Техномодуль» підписаний договір від 28.09.2009р. та накладні. Згідно відомостей прийому видачі вантажів від 29.09.2009 року та 01.10.2009 року встановлено, що вантаж з кількістю місць 25 і 7 отримав [PERSON] (а.с, 108-109). Сума основного боргу [PERSON] перед позивачем складає 51220,41 грн.. Позивачем здійснений розрахунок 3% річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання зобовязань відповідачем. Сума 3% річних становить 2180,58 грн., сума інфляційних витрат - 6367,92 гри. (а.с.114-116). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: м.Кривий Ріг. вул.Мануїльського. 28 кв.24 (а.с. 132). Вказаним обставинам відповідають правовідносини, що виникають із зобовязань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 10.01.2005 N 19-45-1590 та абзацу першого пті. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Правочии вважається таким,- що вчинений у письмовій формі, якщо він відповідає вимогам статті 207 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Якщо правочин не відповідає вимогам статті 207 ЦК України, то його не можна вважати вчиненим у письмовій формі. Разом з тим за загальним правилом частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом, але рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. В разі недодержання сторонами письмової форми правочину, для з'ясування факту його вчинення та змісту слід застосовувати за аналогією частину другу статті 205 ЦК України. Поведінка сторін, що засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, може доводитись письмовими та іншими доказами, крім свідчень свідків. Отже, зазначене вище дає підстави вважати, що поведінка відповідача щодо прийняття товару засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків, що свідчить про наявність факту укладання правочину на поставку товару та тягне за собою наслідок його оплати. Відповідач не спростував факт отримання ним товару та належних доказів суду не надав. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Встановлено, що відповідач отримав товар - підшипники від перевізника ТОВ «Делівері» в м.Миколаєві, про що свідчить його підписи в актах отримання вантажу. Особа відповідача була встановлена за даними паспорта АК №850322 виданого 23.02.2000 року Інгулецьким РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області. [PERSON] свої обовязки щодо оплати вказаного вантажу та підпису документів не виконав. Таким чином сума основного боргу відповідача перед ТОВ «Техномодуль» складає 51220,41 грн. Частина 1 ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до вказаної норми позивачем проведено розрахунок 3% річних від простроченої суми боргу за період з 09.10.2009 року по 11.03.2011 року, що склало 2180,58 грн. та розрахунок суми інфляційних витрат в розмірі 6367,92 грн.. Таким чином, в судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем [PERSON] договірних зобовязань. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості, 3% річних та інфляційних витрат слід задовольнити в повному обсязі. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 558 грн. 81 коп. і 38,88 гри. (а.с.48,113) та 120 гривень витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи (а.с.47). На підставі 205,207, 526, 530, 611, 625 ч.2, 692 ЦК України та

Outcome: approved