Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

ПАТ «[PERSON] [PERSON]» звернувся до суду з позовом до Прокуратури Полтавської області про звільнення майна з під арешту. У позові вказано, що 19.03.2007 року ПАТ «[PERSON] [PERSON]» уклав кредитний договір з [PERSON] за яким банк передав позичальнику 177500 грн. з строком погашення до 19.03.2014 року. З метою забезпечення вимог кредитора , умов кредитного договору між банком та [PERSON] 30.03.2007року укладено договір застави за умовами якого боржник передав банку належний йому автомобіль Suzuki G/V 2.7 L AT 2007 року випуску, кузов №JS3TD94X74202099 , ДНЗ ВІ 7001АК після чого банком здійснено обтяження даного транспортного засобу і зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №4748603 від 03.04.2007 року. Своїх зобов»язань щодо сплати сум наданого кредиту [PERSON] не виконує в зв»язку з чим в нього виникала заборгованість перед банком , яку він у добровільному порядку не погашає, на неодноразові звернення банка погасити заборгованість не реагує. У відповідності з п.3.2.2. Договору застави у зв»язку із порушенням Боржником умов Кредитного договору у банка виникло право задовольнити свої вимоги по погашенню кредитної заборгованості до настання строку погашення боргу за рахунок заставленого майна , а саме заставленого автомобіля. Згідно постанови слідчого Прокуратури Полтавської області від 06.10.2009 року в ході проведення досудового слідства по кримінальній справі порушеній за фактом зловживання посадових осіб КС «Лубно» на майно боржника [PERSON] накладено арешт у тому числі і на заставлений автомобіль Suzuki G/V 2.7 L AT, незважаючи на те що здійснено обтяження цього транспортного засобу. При зверненні до відповідача з заявою про зняття накладеного арешту на цей автомобіль останній не реагує. Позивач вважає, що слідчий орган не мав права накладати на заставлений автомобіль, оскільки будь яке його відчуження і будь яке обмеження прав заставодержателя, в тому числі конфіскація майна є недопустимим з огляду на норми цивільного законодавства, законодавства про заставу та про реєстрацію обтяжень майна. Накладання арешту на транспортний засіб призвело до позбавлення прав банка , як заставодержателя здійснити звернення стягнення предмета застави з метою відновлення своїх прав передбачених кредитним договором, який не виконується боржником [PERSON] Позивач прохає суд звільнити з під арешту накладений слідчим СВ Прокуратури Полтавської області з автомобіля Suzuki G/V 2.7 L AT 2007 року випуску, ДНЗ ВІ 7001АК , зареєстрований на ім.»я [PERSON] У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, уточнивши їх, а саме прохаючи суд зняти арешт накладений слідчим СВ Прокуратури Полтавської області з автомобіля Suzuki G/V 2.7 L AT 2007 року випуску, ДНЗ ВІ 7001АК , зареєстрований у ВРЕР м. Лубни Полтавської області на ім.»я [PERSON] так як цей транспортний засіб на час накладання арешту перебував у заставі , банком здійснено обтяження даного транспортного засобу і зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, слідчий прокуратури не перевіряв ці обставини при винесені постанови про накладання арешту, не запитував дозволу у на це у банка. Накладання арешту без згоди банка на автомобіль позбавило права банк , як заставодержателя здійснити звернення стягнення предмета застави з метою відновлення своїх прав передбачених кредитним договором, який не виконується боржником . Представник відповідача позов не визнав, мотивуючи тим, що банк безпідставно звернувся з цими позовними вимогами так як має право стягнути з боржника суму боргу за кредитним договором , цей спір не повинен розглядатися у цивільному судочинстві, спір виник між двома юридичними особами. Про обставини винесення слідчим постанови про накладання арешту на заставлений автомобіль, не реагування прокуратури на звернення банку щодо зняття арешту з автомобіля суду пояснити нічого не може. Третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не з»явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини , докази справи , заслухавши учасників судового засідання суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 19.03.2007 року ПАТ «[PERSON] [PERSON]» уклав кредитний договір з [PERSON] за яким банк передав позичальнику 177500 грн. з строком погашення до 19.03.2014 року, що підтверджується копією договору. З метою забезпечення вимог кредитора , умов кредитного договору між банком та [PERSON] 30.03.2007року укладено договір застави за умовами якого боржник передав банку належний йому автомобіль Suzuki G/V 2.7 L AT 2007 року випуску, кузов №JS3TD94X74202099 , ДНЗ ВІ 7001АК після чого банком здійснено обтяження даного транспортного засобу і зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №4748603 від 03.04.2007 року, підтверджується копією договору. Своїх зобов»язань щодо погашення отриманого кредиту [PERSON] не виконує в зв»язку з чим в нього виникала заборгованість перед банком , яку він у добровільному порядку не погашає, на неодноразові звернення банка погасити заборгованість [PERSON] не реагує, що підтверджується письмовими нагадуваннями, розрахунками банку. Станом на 26.04.2011 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором з штрафними санкціями складає 26369грн.74 коп. Умови кредитного договору, договору застави не змінювалися, є чинними, строк цих договорів не закінчився. За п.2.3 Договору застави заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадках , якщо кредит, що забезпечений заставою не буде погашений у встановлені кредитним договором строки. У відповідності з п.3.2.2. Договору застави вказано, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги по погашенню заборгованості до настання строку погашення боргу по кредитному договору від 27.03.2007 року за рахунок заставленого майна. Банк в зв»язку з не виконанням своїх зобов»язань [PERSON] має намір звернути стягнення на заставлений автомобіль Suzuki G/V 2.7 L AT , однак цього здійснити не може так як на підставі постанови слідчого Прокуратури Полтавської області від 06.10.2009 року в ході проведення досудового слідства по кримінальній справі порушеній за фактом зловживання посадових осіб КС «Лубно» на майно боржника [PERSON] накладено арешт у тому числі і на заставлений автомобіль Suzuki G/V 2.7 L AT, незважаючи на те що банком здійснено обтяження цього транспортного засобу і зареєстровано 03.04.2007 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №4748603, банк своєї згоди на арешт автомобіля не давав. Як встановлено судом обтяження з цього транспортного засобу не знято по теперішній час. Представник відповідача не зміг у судому засіданні пояснити чому на заставлений транспортний засіб накладений слідчим арешт, чому він не знятий по теперішній час, чи перевірялися дані щодо наявності обтяжень на автомобіль на час винесення постанови , чому слідчий не повідомив банк про накладання арешту на заставлений автомобіль. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, що має намір здійснити банк. Згідно Розділу 3 Договору застави заставодавець зобов»язується забезпечити цілісність заставленого майна , несе відповідальність за його збереження . У відповідності з п.4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами , встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Отже банк на законних підставах звернувся до суду з цим позовом для захисту своїх прав, як заставодержателя, вимоги позивача щодо способу захисту своїх прав відповідають нормам ст. 16 ЦК України. Ствердження представника відповідача про те що банк має право на стягнення суми боргу з боржника і це є підставою для відмови у даному позові суд оцінює критично виходячи з того, що банк на власний розсуд обирає спосіб захисту порушених своїх прав у відповідності з нормами ЗУ «Про заставу», нормами ЦК України. Враховуючи вищенаведене, що накладання арешту на заставлене майно позбавило банк права на його звернення, наявність обтяжень на заставлений автомобіль, інтереси банку, як заставодержателя, відсутність згоди банку на накладання арешту на автомобіль, наявність заборгованості [PERSON] перед банком за кредитним договором суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Судові витрати банк взяв на себе.

Outcome: approved