Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №1 від 20 січня 2009 року, згідно якого продавець (відповідач) зобов’язується передати у власність покупця (позивача) «товар», а покупець прийняти та оплатити товар на умовах чинного договору. Відповідно до п.п.1.2,2.1,2.2 договору відповідач прийняв зобов’язання щодо передання в її власність товару –яйця гусячого племінного інкубаційного (породи Італійка і крупна Сіра) в кількості 21500 шт., ціною 6 грн. за штуку, загальною вартістю 129000 грн. з урахуванням ПДВ. Згідно із п.3.3 договору відвантаження товару здійснюється у відповідності до графіка відвантаження. Графіком відвантаження гусячого інкубаційного яйця, підписаного сторонами, передбачено, що в період з 23.03.2009 року по 29.06.2009 року відповідач мав передати вищезазначений товар позивачеві. Пунктом 4.1 договору встановлено, що протягом 1-го банківського дня з моменту підписання договору покупець сплачує передплату в розмірі 50% вартості товару, а остаточний розрахунок проводиться після отримання товару. 20 січня 2009 року відповідно до умов договору нею сплачено передплату в розмірі 66000 грн., що підтверджується виданою відповідачем квитанцією до прибуткового касового ордеру №1. Відповідно додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу №1 від 20.01.2009 року сторони домовились про передання в її власність товару –яйця качиного племінного в кількості 41 000 шт., ціною 3,50 грн. за штуку, загальною вартістю 272500 грн., з урахування ПДВ. Графіком відвантаження качиного інкубаційного яйця, підписаного сторонами, передбачено, що відповідач в період з 23.03.2009 року по 06.07.2009 року мав передати вищезазначений товар позивачеві. Згідно п.4 додаткової угоди №1 встановлено наступний порядок розрахунку за вищеназваний товар –до 23.01.2009 року сплачується передплата в розмірі 50% вартості товару, остаточний розрахунок здійснюється до 01 травня 2009 року. На виконання умов додаткової угоди нею 22.01.2009 року сплачено відповідачеві 5000 грн., 23.01.2009 року сплачено 90000 грн., що підтверджується відповідно виданими квитанціями до прибуткових касових ордерів №№2,3,4. Таким чином, відповідно до умов договору в січні 2009 року нею сплачено передплати за товар в розмірі 161000 грн. Відповідачем до 18 травня 2009 року не було виконано договірних зобов’язань і з останнім було досягнуто домовленості про повернення всієї суми передплати. Власним гарантійним листом №10 від 18 травня 2009 року відповідач повідомив її про проведення повного взаєморозрахунку (повернення грошових коштів) в строк до 28 травня 2009 року. До теперішнього часу отримані відповідачем в якості передплати за договором грошові кошти в розмірі 161000 грн. їй не повернуто. За період з 07 липня 2010 року по 20 вересня 2010 року розмір 3% річних від простроченої відповідачем суми складає 5835,70 грн. В зв’язку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь попередню оплату за договором в розмірі 161000 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 5835 грн. В попередньому судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просив задовольнити останню. В судове засіданні представник позивачки не з’явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог та не заперечуючи проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідачі в судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та поданої представником позивача заяви, судом було ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши викладені в позовній заяви доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.01.2009 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №1, згідно якого продавець (відповідач) зобов’язався передати у власність покупця (позивачки) товар, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах чинного договору (а.с.8-10). Відповідно до п.п.1.2,2.1,2.2 договору відповідач прийняв зобов’язання щодо передачі у власність позивачці товару –яйця гусячого племінного інкубаційного (породи Італійка і крупна Сіра) в кількості 21500 шт., ціною 6 грн. за штуку, загальною вартістю 129000 грн. з урахуванням ПДВ. Згідно із п.3.3 договору відвантаження товару здійснюється у відповідності до графіка відвантаження. Графіком відвантаження гусячого інкубаційного яйця, підписаного сторонами, передбачено, що в період з 23.03.2009 року по 29.06.2009 року відповідач мав передати вищезазначений товар позивачеві (ас.10). Пунктом 4.1 договору встановлено, що передплата в розмірі 50% повинна бути проведена покупцем продавцю протягом 1-го банківського дня з моменту підписання договору та 50% при отриманні товару. Відповідно додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу №1 від 20.01.2009 року сторонами було визначено про передачу позивачці товару –яйця качиного племінного в кількості 41000 шт., ціною 3,50 грн. за штуку, загальною вартістю 272500 грн., з урахування ПДВ (а.с.11). Графіком відвантаження качиного інкубаційного яйця, підписаного сторонами, передбачено, що відповідач в період з 23.03.2009 року по 06.07.2009 року мав передати вищезазначений товар позивачеві (а.с.12). Згідно п.4 додаткової угоди №1 встановлено наступний порядок розрахунку за вищеназваний товар – до 23.01.2009 року сплачується передплата в розмірі 50% вартості товару, остаточний розрахунок здійснюється до 01 травня 2009 року. 20 січня 2009 року відповідно до умов договору позивачкою було сплачено передплату в розмірі 66000 грн., на виконання умов додаткової угоди позивачкою 22.01.2009 року сплачено відповідачеві 5000 грн., а 23.01.2009 року - 90000 грн., що підтверджується виданими відповідачем квитанціями до прибуткового касового ордеру №1 від 20.01.2009 року, №2 від 22.01.2009 року та №№3,4 від 23.01.2009 року (а.с.13). Таким чином, відповідно до умов договору в січні 2009 року позивачкою було сплачено відповідачу передплати за товар в розмірі 161000 грн. Свої обов’язки за договором відповідачем виконано не було, в зв’язку з чим сторонами було досягнуто згоди про повернення суми передплати в розмірі 161000 грн. до 28.05.2009 року, що підтверджується гарантійним листом відповідача від 18.05.2009 року (а.с.14). Разом з тим, як зазначає позивачка, до теперішнього часу отримані відповідачем в якості передплати за договором грошові кошти в розмірі 161000 грн. їй не повернуто. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст.530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст.538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст.536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплачувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що відповідачем свої зобовязання за договором купівлі-продажу виконані не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, у відповідності до ст.11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, і з відповідача на користь позивачки у відповідності до ст.ст.625,629,655, 693 ЦК України слід стягнути попередню оплату за договором купівлі-продажу №1 від 20.01.2009 року в розмірі 161000 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 5835 грн. (16100 грн. / 100% / 365 днів х 3% х 441 дні прострочення (з 07.07.2009 року по 20.09.2010 року) = 5835 грн. 70 коп.), а всього 166835 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути сплачені при подачі позовної заяви судові витрати, а саме: судовий збір в сум 1668 грн. 35 коп., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 1788 грн. 35 коп. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved