Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

В серпні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просила визнати за нею права власності на 1\\2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Позивач посилався на те, що 10 жовтня 1990 року вона придбала за договором купівлі- продажу у агрофірми [ADDRESS] , який належав продавцю на підставі реєстраційного посвідчення Миколаївського бюро технічної інвентаризації від 10.07.1990 року. Крім того, рішенням Виконкому Миколаївської міської Ради від 28.06.1991 року № 273 «Про відвід земельних ділянок для індивідуального будівництва, закріплення територій за домоволодіннями, надання земельних ділянок в тимчасове користування» адреса житлового будинку вказана за [ADDRESS] . За тією же адресою оформлений правовстановлюючий документ на другу половину спільного житлового будинку, який належить [PERSON] . Оскільки в договорі купівлі-продажу частини житлового будинку, який був посвідчений старшим державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної конторі [PERSON] 10 жовтня 1990 року, зроблена помилка в номері житлового будинку, а саме: вказано - 38, замість: 38-40, в даний час позивач не може розпорядитися своєю власністю, а тому змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на 1\\2 частину житлового будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив слухати справу без його участі та проти задоволення позовних не заперечував. Третя особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила слухати справу у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 10 жовтня 1990 року позивачка придбала за договором купівлі-продажу у агрофірми [ADDRESS] , який, який посвідчений старшим державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної конторі Гусаренко І.М. 10 жовтня 1990 року. За тією же адресою оформлений правовстановлюючий документ на другу половину спільного житлового будинку, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою за № 1-1333 від 07 травня 1992 року. Рішенням Виконкому Миколаївської міської Ради від 28.06.1991 року № 273 «Про відвід земельних ділянок для індивідуального будівництва, закріплення територій за домоволодіннями, надання земельних ділянок в тимчасове користування» адреса житлового будинку вказана за [ADDRESS] . Оскільки в договорі купівлі-продажу частини житлового будинку, який був посвідчений старшим державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної конторі [PERSON] 10 жовтня 1990 року, зроблена помилка в номері житлового будинку, а саме: вказано - 38, замість: 38-40, в даний час позивач не може не може розпорядитися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що в договорі купівлі-продажу частини житлового будинку, який був посвідчений старшим державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної конторі [PERSON] 10 жовтня 1990 року, зроблена помилка в номері житлового будинку, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на Уг частину житлового будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved