Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, зазначивши, що 05.01.2009 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді жилого будинку та земельної ділянки по вул.Піонер Майдан, №21 в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вказане нерухоме майно спадкодавець заповіла позивачу. Однак, правовстановлюючий документ на домоволодіння знаходиться у відповідача [PERSON], що унеможливлює належне оформлення спадкових прав позивача через державну нотаріальну контору. Вважав [PERSON] єдиним спадкоємцем жилого будинку та земельної ділянки по вул.Піонер Майдан, №21 в м. Підгородне і просив визнати на домоволодіння право власності. Відповідач та представник третьої особи до суду не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла 05.01.2009 року (свідоцтво про смерть серії I-КИ №254528, видане 09.01.2009 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровської ради Дніпропетровської області). Так, згідно заповіту від 04.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 6278, [PERSON] заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.ст.1233-1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин; має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. На момент смерті [PERSON] була власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,213 га по вул.Піонер Майдан, №21 у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (підтверджується довідкою КП Новомосковське міське БТІвід 27.01.2011 року та Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ДП(ДН) №038427 від 02.03.1999 року). Позивач у встановлений шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.ст.1268-1270 ЦК України. Особи, які б згідно ст.1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині відсутні, що вбачається з матеріалів спадкової справи. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. В свою чергу [PERSON] теж звернувся до нотаріальної контори, але із заявою про відмову від спадщини, але правовстановлюючі документи на житловий будинок №21 по вул. Піонер Майдан в м. Підгородне знаходиться у нього і надати ці документи до нотаріальної контори він відмовляється. Згідно з п.п.212,216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Спадкоємець не має правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння, а тому не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Дана обставина унеможливлює оформлення спадкових прав позивача через державну нотаріальну контору. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі договору дарування від 01.12.1970 року, посвідченого виконкомом Підгородненської селищної ради за реєстровим №516 та зареєстрований в Новомосковському БТІ 23.11.1995 року за реєстровим № 1791-14 (2/5 частки), а також на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.12.1995 року, виданого Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-5925 та зареєстровано в Новомосковському БТІ 25.11.1996 року за реєстровим №1791-14 (3/5 частки), жилий будинок №21 по вул. Піонер Майдан у м. Підгородне зареєстрований на ім`я [PERSON]. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене нерухоме майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, а його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved