Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

У листопаді 2010 року Приватне акціонерне товариство ПРОСТО-страхування (далі ПрАТ) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 05 жовтня 2006 року ПрАТ і [PERSON] уклали договір страхування № АТК 0111190 майнових інтересів власника автомобіля [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER]. 13 червня 2007 року у м. Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем Фольксваген, реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) у результаті якої був пошкоджений автомобіль [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Згідно із постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2007 року зазначена ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль страхувальника. Відповідно до акту товарознавчого дослідження № 1808 від 23 жовтня 2007 року вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], становить 18856 грн. 15 коп., а згідно із документами по ремонту 18369 грн. 83 коп. 24 жовтня 2007 року співробітниками ПрАТ було складено розрахунок страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику № 5456, згідно з яким страхове відшкодування складає 18369 грн. 83 коп. Зазначена вище подія визнана страховим випадком, про що 25 жовтня 2007 року було складено страховий акт № 8908/АТ. Відповідно до видаткового касового ордеру № 7804 від 01 листопада 2007 року ПрАТ виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18369 грн. 83 коп. Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Таким чином, згідно із ст. 1191 ЦК України після виплати страхового відшкодування ПрАТ має право вимоги до [PERSON] у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Просило стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ майнову шкоду в розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 18369 грн. 83 коп. та судові витрати в розмірі 303 грн. 70 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 05 жовтня 2006 року ПрАТ і [PERSON] уклали договір добровільного страхування транспортних засобів № 0111190 серії АТК, відповідно до якого від пошкоджень було застраховано автомобіль марки Порше Каєн, реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору з 06 жовтня 2006 року по 05 жовтня 2007 року. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2007 року у справі № 18307 встановлено, що 13 червня 2007 року о 11 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем Фольксваген, реєстраційний номер [NUMBER], на вулиці М.Раскової у м. Києві не витримав безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді судом визнано [PERSON], який порушив п. п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, останній свою вину у вчиненні цього правопорушення в суді визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із акту товарознавчого дослідження № 1808 від 23 жовтня 2007 року, складеного ТОВ Респект, видно, що вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП складає 18856 грн. 15 коп. Згідно із рахунком від 17 липня 2007 року, виданим ТОВ Вінер Автомотів, вартість ремонту зазначеного автомобіля становить 18369 грн. 83 коп. На підставі розрахунку страхового відшкодування № 5456 від 24 жовтня 2007 року та страхового акту № 8908/АТ ПрАТ виплатило 01 листопада 2007 року страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18369 грн. 83 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером № 7804. У ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 28 липня 2008 року ПрАТ направляло [PERSON] регресну вимогу на вказану вище сумувиплаченого страхового відшкодування, проте дана вимога відповідачем залишена без задоволення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ є обґрунтованим, тому на його користь з [PERSON] як особи, винної у заподіянні шкоди, стягненню підлягає виплачене страхове відшкодування в розмірі 18369 грн. 83 коп. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви до суду ПрАТ сплатило судовий збір у сумі 183 грн. 70 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 303 грн. 70 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 27 Закону України Про страхування, ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved