Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

У січні 2011 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в особі [PERSON] міської ради, про визнання права власності на самовільно зведені споруди. В обґрунтування вимог посилається на те, що домоволодіння № 5/73 по проїзду Звенигородському місті Маріуполі належить їй на праві приватної власності. В процесі експлуатації даного домоволодіння, позивачем, за відсутності дозволу органів місцевого самоврядування та затвердженого проекту, було самовільно зведено гараж літ. З-1, сарай літ. К-1, сарай літ. Л-1, убиральню літ. Ж-1, погреб И/п. З метою приведення правовстановлюючих документів у належний стан просить визнати за собою право власності на зазначені самовільно зведені обєкти нерухомості. Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської Ради [PERSON], яка діє за довіреністю, у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого [PERSON] БТІ від 29.09.1972 року, домоволодіння № 5/73 по проїзду Звенигородському в місті Маріуполі на праві приватної власності належить [PERSON], реєстраційний № 25894. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку ДН № 063772, виданим [PERSON] міським управлінням земельних ресурсів від 01.04.2004 року, реєстровий № 205, земельна ділянка № 5/73 по проїзду Звенигородському в місті Маріуполі на праві власності належить [PERSON]. З довідки [PERSON] БТІ № 381 від 01.12.2010 року, вбачається, що на земельній ділянці № 5/73 по проїзду Звенигородському в місті Маріуполі встановлено наявність самовільно зведених споруд: гаражу літ. З-1, сараю літ. К-1, сараю літ. Л-1, убиральні літ. Ж-1, погребу И/п. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З висновку будівельно-технічної експертизи № 108 від 13.12.2010 року вбачається, що конструкції самовільно зведених: гаражу літ. З-1, сараю літ. К-1, сараю літ. Л-1, убиральні літ. Ж-1, погребу И/п, що розташовані на земельній ділянці № 5/73 по проїзду Звенигородському в місті Маріуполі, не суперечать вимогам державних будівельних норм за виключенням п. 3.25* ч. 3 ДБН 360-92** (відстань до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції убиральні літ. Ж-1, сараю літ. К-1 та сараю літ. Л-1 менш ніж 1,0 м). Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як вбачається з заяви, посвідченої КСН „Дружба від 04.12.2010 р., між [PERSON], з одного боку, та власником домоволодіння № 71 по вулиці Звенигородській в місті Маріуполі [PERSON], з іншого, узгоджено розміщення убиральні літ. Ж-1, сараю літ. К-1 та сараю літ. Л-1, що розташований на земельній ділянці № 5/73 по проїзду Звенигородському в місті Маріуполі, і остання заперечень не має. Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на самовільно зведені споруди по суті позову, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved