Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що 30 березня 2006 року було укладено договір кредиту №420/187-САФ03.16-2 про надання у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 147 800, 00 грн., зі сплатою 16% річних, строком кредитування до 29.03.2012 року. Позивач також зазначив, що відповідачем не виконуються умови Договору кредиту - щодо погашення кредиту визначеними частинами та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту, яка становить 147 896 грн. 10 коп., а також покласти на відповідача і судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, разом з тим надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подання суду доказів. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалив за розглянути справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено Параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору . Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 березня 2006 року між АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк та відповідачем [PERSON] було укладено , договір кредиту №420/187-САФ03.16-2, відповідно до якого Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 147 800, 00 грн., зі сплатою 16% річних, строком кредитування до 29.03.2012 року. Судом також встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, при цьому взаємні зобов`язання сторін були визначені положеннями укладеного між ними договору кредиту №420/187-САФ03.16-2 від 30 березня 2006 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей же строк ( термін). Як вбачається з матеріалів справи, позивач зобов`язання за договором виконав належним чином, а саме: перерахував кошти в розмірі 147 800,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «Гармонія» № [NUMBER] в АКБ «Трансбанк» м. Київ, МФО 300089 в оплату за придбання автомобіля марки FІАТ [PERSON] , легковий універсал - В, 2006 року випуску, д/н [NUMBER] , що підтверджується меморіальним ордером №3 від 30.03.2006 року, в той час як відповідач [PERSON] зобов`язання щодо сплати кредиту та відсотків за кредитом виконує не належним чином, у зв`язку з чим станом на 16 жовтня 2006 року загальна заборгованість за договором кредиту №420/187-САФ03.16-2 від 30 березня 2006 року складає 147 896 грн. 10 коп., в тому числі: 139 588 грн. 88 коп. - заборгованість по поверненню кредиту; 6744 грн. 06 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 1478, 00 грн. - штраф відповідно до п.4.2 Договору кредиту, у зв`язку з порушенням позичальником вимог Договору кредиту; 85 грн. 16 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, згідно п.4.1 вказаного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розтроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Крім того, відповідно до п.4.4 Договору кредиту передбачає, що у разі непогашення простроченого траншу кредиту та/або процентів, протягом терміну, зазначеного у Договорі, заборгованість по Кредиту та процентам за фактичний час використання, штрафні санкції підлягають погашенню, при цьому термін використання кредитом вважатиметься достроково припиненим. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим, виникла прострочена заборгованість по відсоткам, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, доведеними, такими, що грунтуються на вимогах закону, положеннях, укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, та такими, щолідлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.526, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. З, 4,10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved