Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що ВАТ підприємства „Металіст на праві колективної власності належало 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. Відповідно до договору позики укладеного між приватними підприємцями [PERSON] та [PERSON] 09 грудня 2003 року ВАТ підприємство Металіствиступило поручителем , і заставним майном за вказаним договором було визначено 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсон від 17 березня 2004 року за [PERSON] було визнано право власності на вказане заставне майно . На підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 2004 року зазначене майно [PERSON]М подарував [PERSON], а вона в свою чергу 06 липня 2006 року продала його [PERSON] Відповідно до рішення Господарського суду Херсонської області від 07 грудня 2005 року договори застави та поруки від 09 грудня 2003 року визнано не дійсними і так як зазначені договори не створювали ніяких юридичних наслідків , майно яке позивачу належить поверненню його власнику . Крім того ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсон від 17 березня 2004 року скасовано , а справа закрита провадженням. Просив суд визнати не дійсними договір дарування спірного майна від 30 квітня 2004 року укладений між [PERSON] та [PERSON], договір купівлі-продажу 2/3 складу літ. А від 06 липня 2006 року укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнати за ВАТ підприємством „Металіст право власності 2/3частин складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. Ухвалою суду від 16 квітня 2010 року судом було обєднано в спільне провадження заяву ФО Підприємця [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 травня 2007 року . [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 травня 2007 року посилаючись на ту обставину, що оскільки підстава для звернення [PERSON] до постійно діючого третейського суду при товаріній біржі Аграрна біржавизнана рішеннм суду від 30 липня 2007 року недійсною , вважав що рішення тритейського суду від 29 травня 2007 року повинно бути визнано судом не законним та скасовано , оскільки за вказаним рішенням за [PERSON] визнано право власності на 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. Крім того вказане рішення було постановлено третейським судом по за межами їх компетенції . Просив суд скасувати рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі Аграрна біржавід 29 травня 2007 року по справі №16/2007. Представники позивача в судовому засіданні , за дорученнями [PERSON] , [PERSON] просили суд задовольнити позов посилаючись на обставини викладені в позовній заяві , не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] за обставин зазначених ним. Відповідач [PERSON] та третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних позовних вимог [PERSON] до судового засідання не зявились про день та час розгляду справи не були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зьявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином , відповідно до п.5 ст. 76 ЦПК України . Представники відповідача [PERSON] , за довіреністю [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ВАТ підприємства Металіст так і в задоволенні заяви [PERSON] за не обґрунтованістю. [PERSON] до судового засідання не зьявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином , відповідно до п.5 ст. 76 ЦПК України . Представник [PERSON] - за довіренністю [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог ВАТ підприємства Металістпро визнання угод дарування та купівлі-продажу не дійсними та визнання права власності на кран , та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання права власності за ВАТ підприємства Металістна 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. оскільки на теперішній час фактичним власником спірного майна є [PERSON] Відповідач [PERSON] до судового засідання не зьявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином . Представник відповідача [PERSON] - за довіренністю [PERSON] судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ВАТ підприємства Металісті в задоволенні заяви [PERSON] за не обґрунтованістю. Треті особи що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зьявились про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином , відповідно до п.5 ст. 76 ЦПК України. Представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] за довіренністю [PERSON] до судового засідання не зьявилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] за довіренністю [PERSON] в судовому засіданні не заперчувала проти задоволення позовних вимог ВАТ підприємства Металістоскільки на підставі угоди укладеної між ВАТ підприємства Металістта [PERSON] від 23.10.2007 року він правомірно набув права власності на 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км., якими пізніше , за договором купівлі-продажу від 25 грудня 2007 розпорядився на користь [PERSON] Вислухавши представників сторін та представників третіх осіб що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що : - цілісний майновий комплекс до якого входить 2/3 частин складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. належав на праві колективної власності ВАТ підприємству „Металіст". Та як було встановлено Господарським судом Херсонської області, в ході розгляду справи за позовом ВАТ підприємства „Металіст" до Приватних підприємців [PERSON] та [PERSON] про визнання договору не дійсним, знаходилось в податковій заставі у зв'язку з заборгованістю із сплати податків з червня 2004 року; - рішенням Господарського суду Херсонської області від 07 грудня 2005 року, яке набрало чинності, договори застави та поруки від 09 грудня 2003 року укладені між приватними підприємцями [PERSON] та [PERSON] де ВАТ підприємство „Металіст" виступило поручителем , і заставним майном за вказаним договором було визначено 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 , визнано недійсними; - ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 березня 2004 року за позовом [PERSON] до [PERSON]С, ВАТ підприємство „Металіст" про стягнення боргу за договором займу та визнання права власності на заставне майно скасовано , а справа провадженням закрита; - згідно до договору купівлі продажу від 23 жовтня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] ВАТ підприємство „Металіст" продав, а [PERSON] придбав 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км.; - відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаїва судом було затверджено мирову угоду відповідно до якої право власності на 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. визнано за [PERSON] і вказана ухвала зареєстрована Херсонським ДБТІ 30 листопада 2009 року. Згідно вимог ст.202 ЦК України правочином є дія особи ,спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків і його зміст , у відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України , не може суперечити Цивільному Кодексу України та іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Підставою для недійсності правочину , на підставі ч.1 ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог , які встановлені в ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України. Так як встановлено судом , на час укладення угоди дарування між [PERSON] та [PERSON], а саме 30 квітня 2004 року , [PERSON] не мав законних підстав розпоряджатись спірним майном, тому що згідно ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетом та державними цільовими фондами" податкова застава, в якій знаходилось на час угоди спірне майно , виникає в силу закону і надання майна, що перебуває у податковій заставі, у наступну заставу або його використання для забезпечення дійсної чи майбутньої вимоги третіх осіб не дозволяється. Крім того , згідно ч. З ст. 334 ЦК України , право власності на майно за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню , може виникати з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору , дійсним. Але рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 березня 2004 року , відповідно до якого за [PERSON] було визнано право власності на спірне майно , ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року скасовано і провадження по справі закрито. У зв'язку з чим та на підставі вимог ч.1 ст. 215 ЦК України суд вважає, що вказані обставини є підставами для визнання недійсним оспорюванного правочину. Також при вирішенні питання про визнання не дійсним правочину укладеного між [PERSON] та [PERSON] 06 липня 2006 року про купівлю-продаж спірного майна, суд вважає що зазначений правочин також суперечить актам цивільного законодавства. Так 07 грудня 2005 року рішенням Господарського суду Херсонської області договори застави та поруки від 09 грудня 2003 року укладені між приватними підприємцями [PERSON] та [PERSON] де ВАТ підприємство „Металіст" виступило поручителем , і заставним майном за вказаним договором було визначено спірне майно , визнано не дійсними. Зазначене рішення було залишено без змін , відповідно до ухвали Запорізького апеляційного Господарського суду від 17 березня 2006 року . Вказані обставини були відомі [PERSON], так як вона була притягнута до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача і вона, відповідно до ухвали Запорізького апеляційного Господарського суду від 17 березня 2006 року , оспорювала рішення Господарського суду Херсонської області від 07 грудня 2005 року . Однак будучи повідомленою про відсутність законних підстав у [PERSON] розпоряджатись спірним майном , незаконно уклала договір купівлі -продажу від 06 липня 2006 року з [PERSON] на продаж 2/3 частини складу літ. "А". Крім того згідно вимог ч.2 ст.236 ЦК України , якщо за недійсним правочином , в даному випадку договором дарування від 30 квітня 2004 року, права та обов'язки передбачались лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. У зв'язку з чим , та на підставі вимог ч.1 ст.215 та ч.1 ст. 203 ЦК України , суд вважає необхідним визнати правочин купівлі-продажу укладений 06 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Положенням ч.3 ст. 215 ЦК України визначено що недійсність правочину прямо не встановлена законом , але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах , встановлених законом , такий правочин може бути визнаний судом не дійсним , це відповідно до п.10 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимистосується коли зацікавлена особа , якою в даному випадку є ВАТ підприємство „Металіст" домагається відновлення порушеного договором її права , не вимагаючи повернення їй переданого на виконання цього договору майна , а лише вимагає повернення сторони до первісного стану, за оспорюваними правочинами шляхом встановлення того що , ВАТ підприємство „Металіст" не втрачав з моменту укладання оспорюваних правочинів , тобто з 30 квітня 2004 року , а саме часу укладання договору дарування між [PERSON] та [PERSON] 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. та мостового крану КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. та на момент укладання договору купівлі-продажу укладеного 06 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] на продаж 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. , по момент укладення ним договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року з [PERSON] не лише права користування , а і права володіння та розпорядження , що є відповідно до положень ст. 317 ЦК України складовими права власності. Судом встановлено що, на той час , спірне майно не вибувало з користування позивача , а на теперішній час, право власності на нього перейшло до третьої особи , відповідно до договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року вчиненого в наслідок волевиявлення ВАТ підприємства Металісті направленого на його відчуження , і вказаний правочин та послідуючі , які було вчинено , ніким не оспорюються . Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і самостійно визначає спосіб захисту порушеного права , з урахуванням правовідносин які склались , а відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Пунктом 4 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено спосіб захисту цивільних прав та інтересів , а саме відновлення становища , яке існувало до порушення , тобто цей спосіб повязаний із застосуванням певних заходів , спрямованих на відновлення порушеного субєктивного права особи у тому стані , в якому воно існувало до його порушення , як в даному випадку , шляхом визнання права власності і тому суд вважає що на теперішній час , належним способом захисту речового права ВАТ підприємства Металістбуде визнання за позивачем існування фактичного права власності на 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. в період з 30 квітня 2004 року по 23 жовтня 2007 року , та шляхом визнання права власності на мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 який розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. У звязку з чим позовні вимоги ВАТ підприємства „Металіст в частині визнання за ним права власності на спірне майно підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання в частині заяви [PERSON] про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 травня 2007 року , суд вважає що вказана заява обгрунтована і підлягає задоволенню , оскільки підвідомчість справ третейським судам була визначена ст.6 Закону України Про третейські суди, в редакції яка була чинна на час прийняття оскаржуванного рішення , та в якій зазначалось що, вони можуть розглядати будь які справи , що виникають із цивільних та господарських правовідносин . Винятком з цього правила є , зокрема п.7 - інші справи , які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції, у зв*язку з чим рішення від 29 травня 2007 року прийняте постійно діючим третейським судом при товаріній біржі Аграрна біржаяким було визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. укладеного 01 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнано право власності на вказане майно за [PERSON] було постановленно з порушенням правил підвідомчісті, що є підставою для його скасування в порядку визначенному ч.1 ст. 51 Закону України Про третейські суди. Не визнання відповідачем [PERSON] , та його представниками позову в частині того що позивач ВАТ підприємство „Металіст не є стороною по оспорюваних правочинах і на теперішній час його права ніким не порушуються , так як право власності зареєстровано за [PERSON] , а також те що рішенням прийняттим постійно діючим третейським судом при товаріній біржі Аграрна біржа право [PERSON] також не порушуються та не оспорюється , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать обставинам встановленим по справі. Відповідно до вимог ч.6 ст.154 ЦПК України суд вважає можливим скасувати вжиті судом заходи по забезпеченню позовних вимог ухвалою суд від 21 вересня 2010 року стосовно заборони відчуженню 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. які належать [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судові витрати в розмірі по 868.5 гр. з кожного.

Outcome: partial