overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він проживає у [INFO]. У вказаній квартирі зареєстрований його донька - [PERSON], яка з серпня 1993 року за вказаної адресою не проживає, особистих її речей не має, комунальні послуги не сплачує, виїхала на постійне місце проживання до іншої держави. Посилаючись на те, що [PERSON] у вказаній квартирі не проживає понад семи років без поважних причин, просив визнати її такою, що втратила право користування квартирою № 56 по вул. Космонавтів, 54 в м. Миколаєві. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка - [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 13.08.1993 року за реєстровим № 2-2542. Згідно довідки від 02.11.2010 року за номером 6478 виданої ЖКП ММР «Південь» у вказані квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач з серпня 1993 року у вказаний квартирі не проживає, особистих його речей не має, комунальні послуги не сплачує, нове місце проживання його не відоме, перешкод у користуванні приміщенням ніхто не чинив, про що свідчать складені акти. Ці обставини у судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] Відповідно до правил ст.ст. 71,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Згідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право користування цим житлом у разі відсутності членів його сім'ї без поважних причин понад один рік. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає понад семи років без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

27.09.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів вказавши, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 16.06.2010 р., подружні відносини припинились. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачкою, відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1\~000 грн. Однак на теперішній час, оскільки утримання двох дітей, які постійно хворіють, вимагає більших коштів, на вимогу позивачки надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі відповідач відмовляється. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2\~500 грн. щомісячно, до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка та її адвокат заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначав, що він надавав допомогу на утримання дітей в розмірі 1 000 грн. щомісячно, а також що на даний час він не працює, оскільки має хронічні захворювання та не може працювати, утримує двох батьків похилого віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. А також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, проте підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання кожної дитини, починаючи з 27.09.2010 р. та до їх повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дітей, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно надавав допомогу на утримання дітей в розмірі 1\~000 грн. щомісячно, на теперішній час, в звязку з тяжким станом здоровя та хронічними захворюваннями, він ніде не працює, надає матеріальну допомогу хворим батькам похилого віку. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184 Сімейний кодекс України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вона зазначала, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2001 року, який зареєстрований Ленінським районним відділом РАГС м. Миколаєва та від цього шлюбу мають малолітню доньку Аліну, [INFO], яка проживає з нею. Просить розірвати шлюб посилаючись на те, що з відповідачем по справі, після народження дитини, припинила сімейні стосунки з січня 2006 року по причині різних поглядів на життя, не схожості характерів та життєвих інтересів, що призводило до частих конфліктів між ними. Відповідач зловживав її довірою, не підтримував сімю матеріально, а тому це призвело до втрати почуття любові один до одного. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є не можливим, що суперечить її інтересам. Дитина залишиться проживати з нею і між чоловіком та нею досягнуто угоди про виховання та утримання дитини. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, на примирення не згодна. Відповідач позов визнав в повному обсязі, на примирення з позивачем не згодний і зазначив, що має іншу сімю і у них народиться дитина. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2001 року, який був зареєстрований Ленінським районним відділом РАГС м. Миколаєва, актовий запис № 809. Від даного шлюбу мають малолітню доньку Аліну [INFO]. З пояснень сторін вони не проживають однією сімю з січня 2005 року і не бажають їх поновляти по причині різних поглядів на життя, не схожості характерів та життєвих інтересів, що призводило до частих скандалів, а тому це призвело до втрати почуття любові один до одного. Крім того відповідач проживає з іншою жінкою, яка вагітна та жде народження дитини. У відповідності до норм ст. ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що в інтересах сторін шлюб між ними підлягає припиненню, шляхом розірвання . Прізвище позивача залишити після шлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу Свої вимоги мотивуючи тим, що він та його дружина втратили один до одного почуття любові та поваги, що привело до розпаду сім"ї. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач надав до канцелярії суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд вислухавши дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони знаходяться у шлюбі з 23 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався з березня 2009 року, сімя існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в звязку з чим шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1189. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . За твердженнями позивача сторони мають різні погляди на життя, не розуміють один одного, тому у них часто виникають непорозуміння та сварки. На даний час сім`я фактично розпалася, наміру зберігати шлюб не мають. Тому вона просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивач в попередньому засіданні позов підтримав. Відповідачка в попередньому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, про що подала суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін та матеріалів справи, в судовому засіданні встановлено, що в силу різниці характерів та поглядів на життя, спільне життя є неможливим. Спільного домашнього господарства сторони не ведуть, сімейно- шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, дитині краще проживати в спокійній обстановці з одним із батьків, ніж страждати від їх постійних сварок, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Декрету КМ "Про державне мито". Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. Якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 18754,74 грн., посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов’язань за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №41/106К від 24.07.2006 р. Представник позивача в судове засідання не з’явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; довідка про заборгованість; копія договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №41/106К від 24.07.2006 р.; копія додаткової угоди від 31.05.2007 р.; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідачки; платіжне доручення на оплату судового збору. У судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2006 р. між сторонами був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №41/106К. 31 травня 2007 р. була укладена додаткова угода до договору №41/106К, згідно якої відповідачу надався кредит (овердрафт) з встановленням ліміту у розмірі 5000 грн. на строк дії платіжної картки, але не більш одного року, зі сплатою 30% річних від суми фактично використаного кредитного ліміту (овердрафту). Станом на 22.12.2011 р. відповідачкою зобов’язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 18754,74 грн., яка складається з основного боргу –3854,59 грн., відсотків за користування кредитом –3536,83 грн., пені –11363,32 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 188,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду 17.05.2010 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 14438,45 грн., посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] згідно з договором №18-32С/ПК від 12.03.2008 року отримала кредит від відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк»в особі Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк»на суму 10000,00 зі сплатою 30% річних, строком користування до 11.03.2011 року. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного договору, позивач вимагає виконання боргових зобов»язань у повному обсязі, тобто сплати суми отриманого кредиту та інші виплати, передбачені цим договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, не повідомила про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно з договором №18-32С/ПК від 12.03.2008 року отримала кредит від відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк»в особі Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк»на суму 10000,00 зі сплатою 30% річних, строком користування до 11.03.2011 року. Свої зобов»язання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 19.04.2010 року сума заборгованості за кредитом складає 14438,45 грн.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

8 грудня 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 листопада 2006 року, актовий запис № 4, Бровахівською сільською радою Корсунь Шевченківського району Черкаської області. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Свій позов позивачка мотивує тим, що їх сімя розпалася в травні 2008 року по вині відповідача, який залишив сім»ю та проживає в іншій місцевості, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін неможливе. В судове засідання позивачка з»явилася, позов підтримала повністю та надала суду пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням № 186 від 26.01.2011 року. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Суд, вислухавши позивачку, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити заявлений позов і шлюб між сторонами розірвати, ухваливши заочне рішення. У суді з достовірністю встановлено, що сімя сторін розпалася, спільне господарство сторонами не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, та миритися не бажають. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Спору про поділ майна та місце проживання дитини сторони на момент розгляду даної справи не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вказує, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1997 року. Мають неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. До розгляду справи по суті позивачка надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги. Відповідач до суду не з*явився, заперечень проти позову не надав, повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи без його присутності за наявних у справі доказів, застосувавши вимоги ст.ст.224, 225 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (а.с.2-4). Діти проживають з матірю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Письменської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.(а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183, 191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними 18 річного віку, починаючи з 01 лютого 2011 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати: 51грн. судовий збір та 120грн. оплату за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON]про виключення запису про його як батька дитини-Дворніченко [PERSON]»ї Андріївни:[INFO],з актового запису.В підтвердження своїх вимог пояснив,що 09 листопада 2007 року він офіційно розірвав шлюб з відповідачкою,хоча до цього майже три роки з нею не проживав,і ніяких стосунків не підтримував,не знав,що відповідачка записала його батьком доньки [PERSON]»ї,і він не являється біологічним батьком [PERSON] В судовому засіданні відповідачка [PERSON]позовні вимоги визнала,пояснила суду,що з позивачем не проживає з 2005 року,хоча шлюб вони офіційно розірвали в 2007 році,і після розірвання шлюбу з [PERSON]вона залишила його прізвище,що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу актовий запис №93 від 09 листопада 2007 року. На час народження доньки вона з відповідачем ніяких стосунків не підтримувала,проживала з іншим чоловіком,від якого народила доньку [PERSON]»ю,тому просить суд задовольнити позов позивача. В судовому засіданні свідок [PERSON]суду пояснив,що після розлучення відповідачки з позивачем,він став проживати в громадському шлюбі з [PERSON].22.10.2007 року в них народилась донька [PERSON]»я,і він є її біологічним батьком. Свідки [PERSON]та [PERSON]пояснили суду,що до народження доньки [PERSON]»ї,[PERSON]Є.з відповідачкою не проживав більше двох років,і не може бути її біологічним батьком. Вислухавши пояснення сторін,свідків,дослідивши письмі докази у справі суд вважає,що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні,що сторони хоча і перебували в офіційному шлюбі до 09.11.2007 року,але проживали окремо з 2005 року. Відповідачка проживала з іншим чоловіком,від якого народила доньку [PERSON]»ю.У зв»язку з тим,що вона перебувала на призвіщі позивача,тому вона і записала його батьком дитини. У відповідності до ст.136 СК України,що у разі відсутності кровного споріднення між особою яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. На підставі викладеного,та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що відповідач тривалий час не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, просить суд стягнути з відповідача належні їй кошти. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, відповідач з позовом погодився,не сплату аліментів пояснює відсутністю роботи,згоден сплачувати аліменти але в меншій сумі. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні,сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2005 року.Від даного шлюбу мають сина-Кремінь [PERSON],[INFO],що стверджується свідоцтвом про його народження. Дитина проживає з позивачкою,яка витрачає свої кошти на його утримання, а відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги. У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно. На підставі викладено,

Outcome: approved