Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

В січні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „Кредобанк про захист прав споживача, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 28 лютого 2008 року укладено Кредитний договір № 079 про надання кредиту на придбання автомобіля в розмірі 147 968 грн., при умові сплати 13.2% річних. 9 червня 2008 р. було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 079 відповідно до якого за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 16,2 % річних. Свої зобовязання перед банком позивач виконувала належним чином, своєчасно здійснюючи сплату кредиту. Проте в грудні 2010 року листом від 6 грудня 2010 року відповідач повідомив позивача про збільшення розміру відсоткової ставки в односторонньому порядку з 16,2 % до 18,2 % починаючи з 1 квітня 2010 року на підставі укладених між ними зазначених Договорів. Позивач вважає незаконними збільшення розміру відсоткової ставки та вважає, що на його правовідносини з банком розповсюджується положення ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому просить визнати незаконним збільшення розміру щомісячної відсоткової ставки відповідачем з 01 квітня 2010 року за кредитним договором від 28.02.2008 року №079, додатковим договором від 09.06.2008 року № І та договором застави від 28.02.2008 року ВКІ № 158327, заборонити відповідачу збільшувати розмір щомісячної відсоткової ставки з 10 січня 2009 року за кредитним договором, зобовязати відповідача зменшити відсоткову ставку за кредитним договором до 16.2% річних та визнати недійсним п.5.3 кредитного договору від 28.02.2088 року № 079. В подальшому при розгляді справи позивач збільшив позовні вимоги та просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок платежів з 01.04.2010 року за кредитним договором з розрахунку відсоткової ставки 16,2 річних. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просить задовольнити за наявними матеріалами у справі. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що відповідно до пункту 5.3. зазначеного Кредитного договору у разі невиконання та/або неналежного виконання Позичальником підпункту 9.2.2.цього Договору, процентна ставка по кредиту, яка діє на момент такого невиконання, збільшується на 2% річних, та вважається діючою процентною ставкою по кредиту до повного виконання Позичальником умов підпункту 9.2.2. цього Договору. У зв'язку із невиконанням позивачем вказаних умов Договору, до [PERSON] М були застосовані штрафні санкції у вигляді підняття процентної ставки на 2% річних до 18,2 % річних. При цьому стверджує, що це не є підняттям процентної ставки за кредитним договором, а застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором і про таке застосування Банк не зобовязаний повідомляти Позичальника. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ „Кредобанк укладено кредитний договір № 079 про надання кредиту на придбання автомобіля в розмірі 147 968 грн. при умові сплати 13,2% річних та договір застави ВКІ № 158327 від 28 лютого 2008 року ( а.с.5- 6, 8-9). Відповідно до Додаткового договору від 9 червня 2008 року № 1 до кредитного договору № 079 від 28 лютого 2008 року до п.3.2 внесені зміни, відповідно до яких процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 16,2 % річних (а.с.7). Відповідно до підпункту 9.2.2. Кредитного договору від 28 лютого 2008 р. № 079 Позичальник зобовязаний здійснювати страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу придбаного за отримані по цьому Договору кредитні кошти та самого транспортного засобу (повне Автокаско) від всіх ризиків фізичного пошкодження чи загибелі на користь Банку у визначеного Сторонами Страховика протягом всього терміну дії цього Кредитного договору. Пунктом 5.3 названого Договору встановлено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання Позичальником підпункту 9.2.2. цього Договору, процентна ставка по кредиту, яка діє на момент такого невиконання, збільшується на 2% річних, та вважається діючою процентною ставкою по кредиту до повного виконання Позичальником умов підпункту 9.2.2. цього Договору. Листом від 6 грудня 2010 року № 04-5886/10 за підписом заступника директора КФ ВАТ „Кредобанк було повідомлено позивача про збільшення в односторонньому порядку з 1 квітня 2010 р. розміру процентної ставки з 16,2 % річних до 18,2 % річних на підставі укладених між [PERSON] та ВАТ «Кредобанк» кредитного договору від 28 лютого 2008 р. № 079, додаткового договору від 9 червня 2008 р. № 1 та договору застави від 28 лютого 2008 р. ВКІ № 158327 ( ах. 10). Відповідно до ч.1 етапі 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 р. № 168. Відповідно до статті 1056-1 Цивільного кодексу України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною четвертої статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів встановлено, що у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Судом встановлено, що позивачем не було виконано зобовязання щодо страхування автомобіля, оскільки автомобіль був пошкоджений, а визначена відповідачем страхова компанія «Добробут» відмовлялася проводити страхування автомобіля з пошкодженнями. Позивачка неодноразово в усній формі повідомляла відповідача про причини невиконання п.9.2.2. кредитного договору, а відповідач погоджувався про відтермінування строку страхування автомобіля позивачкою. Позивачка належним чином проводить погашення кредиту, сплачує відсотки, відповідно до умов кредитного договору що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.36-41). Однак відповідач ПАТ «Кредобанк» в односторонньому порядку з 01 квітня 2010 року збільшив відсоткову ставку за користуванням кредиту, повідомивши позивача лише листом від 06 грудня 2010 року про те, що відсоткова ставка по кредитному договору збільшена з 1 квітня 2010 року на 2% за порушення п.6.1, 9.2.2 кредитного договору та п.4.1.5., 4.1.7 Договору застави в частині зобовязань щодо щорічного страхування автомобіля., тобто не протягом семи днів з моменту її зміни, а більш ніж через 8 місяців. Ствердження представника відповідача проте, що це не є підняттям відсоткової ставки, а застосування до позивача штрафних санкцій за невиконання умов Кредитного договору, суд оцінює критично, оскільки самим Кредитним договором не передбачено таких штрафних санкцій та суперечить вимогам ст.1056-1 ЦК України, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором». Положення цього Закону застосовуються до усіх кредитних договорів, які були укладені або продовжують діяти після набрання чинності цим Законом. Таким чином, суд вважає, що збільшення розміру щомісячної відсоткової ставки відповідачем ГІЛТ «Кредобанк» з 01 квітня 2010 року за кредитним договором є незаконним та приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання незаконним збільшення розміру щомісячної відсоткової ставки ПАТ «Кредобанк» з 01 квітня 2010 року за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 079, додатковим договором від 09 червня 2008 року №1 та договором застави від 28 лютого 2008 року ВКІ №158327. Оскільки судом визнано незаконним збільшення розміру щомісячної відсоткової ставки по кредитному договору в односторонньому порядку, що відповідачем нараховано позивачу відсоткову ставку у значно вищому розмірі, чим розміри встановлені кредитним договором, суд зважає що позовні вимоги про зобовязання ПАТ «Кредобанк» зменшити відсоткову ставку за кредитним договором до рівня встановленого договором, тобто до 16, 2% річних та позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок платежів за кредитом з 01 квітня 2010 року з розрахунку відсоткової ставки 16, 2% річних підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивачки [PERSON] про заборону відповідачу збільшувати розмір щомісячної відсоткової ставки за кредитним договором та визнання недійсним пункту 5.3 кредитного договору, то вони не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial