Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта»(далі - ВАТ НАСК «Оранта»), в якій просив стягнути з відповідачів матеріальні збитки, завдані йому дорожньо-транспортною пригодою, які складаються із витрат на лікування в сумі 507,35 грн., витрат спричинених пошкодженням автомобіля в сумі 15027,00 грн., витрат на проведення незалежної оцінки автомобіля в сумі 600,00 грн., а всього на загальну суму 16134,35 грн. Крім того, просить стягти з відповідачів 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково матеріальні збитки на лікування в сумі 152,35 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн. Пояснив, що збитки заподіяні пошкодженням автомобіля повинна виплачувати страхова компанія, а витрати за проведення незалежної оцінки автомобіля не визнав повністю, оскільки вважає, що проведення такої оцінки було недоцільним, так як на час проведення такої оцінки [PERSON], страховою компанією вже було проведено дослідження автомобіля. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта»[PERSON], який діє за довіреністю № 08-03-28/387-10 від 08 вересня 2010 року позовні вимоги позивача визнав частково: матеріальні збитки за пошкодження автомобіля на суму 12508,86 грн., збитки заподіяні здоровю в сумі 355 грн., моральну шкоду в сумі 2550 грн. Позов в частині відшкодування витрат за проведення незалежної оцінки автомобіля не визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з таких підстав. 09 червня 2010 року, близько 13 години 25 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], перед початком руху з правого узбіччя від приміщення магазину «Автозапчастини»по вул. Жовтневій, 166 сел. Котельва Полтавської області, розпочавши виконувати маневр розвороту порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 «Правил дорожнього руху», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався позаду в попутному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів. При цьому, водій ВАЗ 21063 державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, переломів ребер, крововиливів та саден шкіри грудної клітини, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 1796 від 31 серпня 2010 року кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя, а також був пошкоджений його автомобіль. Вироком Котелевського районного суду від 17 лютого 2011 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілим по даній справі був визнаний [PERSON], якому злочинними діями [PERSON] спричинені моральні та матеріальні збитки. Цим же вироком цивільний позов [PERSON] був залишений без розгляду з розясненням йому права предявити його в порядку цивільного судочинства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] та [PERSON] є застрахованими особами відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується полісами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 35-39). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Згідно страхового поліса № ВС/6117240 від 24.10.10.2009 року з дією до 23.10.2010 року, між ВАТ НАСК «Оранта»та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу легкового автомобіля [NUMBER] (а.с. 39). Відповідно до п. 22.1, п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 9.2, п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 35500 гривень на одного потерпілого. Обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач та представник ВАТ НАСК «Оранта»у судовому засідання дійшли згоди про відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавстом і яка відповідно до дослідження № 24701СК-23.06/2 від 23.06.2010 року, проведеного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», становить 12508,86 грн., яку слід стягти з ВАТ НАСК «Оранта». Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1796 від 31 серпня 2010 року [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, переломів ребер, крововиливів та саден шкіри грудної клітини, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя. В звязку з даною травмою [PERSON]РО. перебував на стаціонарному лікуванні з 09.06.2010 року по 21.07.2010 року. Згідно з висновком лікаря експерта відділу страхової медицини ТОВ «Гарант-АСІСТАНС»від 05.05.2011 року сума збитку, що підлягає відшкодуванню за лікування позивача становить 331,20 грн. Однак представник ВАТ НАСК «Оранта»в судовому засіданні не заперечував проти відшкодування позивачу суми витраченої на лікування, що становить 23,80 грн., що була не врахована лікарем експертом, в звязку з неякісною копію товарного чека наданого на дослідження позивачем. Тому сума, яка підлягає стягненню з ТОВ НАСК «Оранта»на користь [PERSON] у рахунок відшкодування шкоди пов`язаної з його лікуванням становить 355 грн. Решту затрачених коштів на лікування в сумі 152,35 грн. слід стягти з відповідача [PERSON], який визнав позов в цій частині. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Заявлену позивачем вимогу про відшкодування витрат в сумі 600,00 грн. за проведення незалежної оцінки автомобіля, яка була ним проведена самостійно в ТОВ «Полтаваексперт»14 липня 2010 року відповідачі не визнали, пояснивши це тим, що необхідності в проведенні такої оцінки у [PERSON] не було, оскільки на момент її проведення, страхова компанія мала дослідження від 23.06.2010 року проведене ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», висновки якого співпадають з висновком незалежної експертизи. Таким чином, в задоволенні позову в цій частині [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»потерпілому вдшкодовується моральна шкода, передбачена п. 1,2 частини другої ст. 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі, відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування визначеною судом, та сумою яка має бути відшкодованою страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Задовольняючи позовні вимоги позивача, щодо відшкодування моральної шкоди частково, суд виходить із засад визначених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи, що позивач поніс моральні страждання повязані з тим, що він зазнав фізичного болю та страждань, у звязку з ушкодженням його здоровя, а також те, що він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в Котелевський ЦРЛ, а не з своїми рідними вдома, а також, що він був позбавлений можливості використовувати свій автомобіль за призначенням, та був вимушений займатися відновленням пошкодженого автомобіля. З врахуванням моральних страждань позивача, суд вважає що позов про відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково на суму 7550 грн. При цьому з врахуванням положень п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»з ВАТ НАСК «Оранта»на користь [PERSON] слід стягти суму, що є не більшою ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону, що становить 2550 грн., різницю між сумою відшкодування визначеною судом та сумою яка має бути відшкодованою страховиком, в розмірі 5000 слід стягти з [PERSON] По цивільній справі маються судові витрати, які сплатив позивач [PERSON], а саме: судовий збір в розмірі 08,50 грн., та на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивачу присудити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial