Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, посилаючись на наступні обставини, що в 2000 році він познайомився з [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), яка на той час перебувала у шлюбі з відповідачем. З моменту знайомства їх відносини були приятельськими. Однак за спливом часу відносини між ним та [PERSON] переросли у близькі, наближені до сімейних. У червні 2002 року він припинив спілкування з [PERSON] за причини сварки. 31 грудня 2004 року він на святкуванні свята зустрів [PERSON], яка проінформувала його про розірвання шлюбу та проживання з дітьми. Він вирішив здійснити візит, відтоді він поновив відносини та з січня 2005 року вони проживають однією сімєю. Під час ремонту ним віднайдено вирок суду відносно відповідача, якого засуджено у 1994 році. Виявлені обставини змусили його дізнатись у [PERSON] про біологічного батька молодшої дитини [PERSON], [INFO], та з відповіді дізнався, що саме він являється біологічним батьком дитини, народженої у 2003 році. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обємі, просить суд визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису. Відповідач допитаний в порядку виконання окремо процесуальної дії, в ході якої позв визнав, не заперечував проти його задоволення. 3-тя особа у судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у встановленому порядку, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюб І-КИ № 252737 від 24.09.2003 року. [PERSON] та [PERSON] внаслідок збігу життєвих обставин мали близькі стосунки протягом 2000 2002 років, що не оспорено та не ставиться під сумнів. 12 січня 2003 року [PERSON] народила дитину [PERSON], батьком якої записаний відповідач, оскільки на момент народження відповідач та 3-тя особа перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] та [PERSON] поновили взаємовідносини з 01 січня 2005 року. В період спільного проживання позивач дізнався, що являється біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Частиною 2 ст. 128 Сімейного кодексу України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та відсутності заперечень відповідача щодо викладених обставин та вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved