Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка та треті особи [PERSON] і [PERSON] є її рідними сестрами, а третя особа [PERSON] донька їх померлого брата [PERSON], який помер 06 лютого 2008 року в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Їх матір [PERSON] померла 21 листопада 1989 року в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, після смерті матері відкрилася спадщина за законом, яку своєчасно прийняли тільки двоє із шести спадкоємців першої черги: їх батько [PERSON] та вона, оскільки фактично вступили в управління спадковим майном, розпорядилися речами спадкодавця. Інші спадкоємці, на її думку, спадщину не прийняли. На час відкриття спадщини їх матері належало право на 1/3 частину житлового будинку та господарських споруд по вул. Перемоги, 32 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Вказане нерухоме майно було побудовано їх батьками і перебувало у власності всіх членів колишнього колгоспного двору. До березня 1973 року їх господарство відносилось до категорії колгоспного двору і перебувало у власності 7 членів. 16 березня 1973 року колгосп ім. Калініна був реорганізований у радгосп, відповідно була і змінена категорія двору із колгоспного на двір робітників. Виходячи із рівності часток, кожному належало право на 1/7 частину вказаного майна. З часом з господарства вийшли її сестри та брат і в господарстві залишилися проживати тільки троє осіб: батьки та вона, тому у кожного з них було право на 1/3 частку майна. Після смерті матері їй та батьку стало належати по ? частці. 21 лютого 2006 року їх батько помер в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області і після смерті батька їй стало відомо, що батько залишив заповіт на користь відповідачки, яка 04 серпня 2008 року отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом на господарство по вул. Перемоги, 32 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Проте вважає, що відповідачка успадкувала тільки ту частку, яка належала батьку, за виключенням її обовязкової частки, на яку вона має право як інвалід відповідально до вимог ст. 1241 ЦК України. Розмір обовязкової частки становить 1/20, та враховуючи, що її частка на час смерті батька становила ?, то на даний час їй належить право на 11/20 часток (1/2 + 1/20 = 11/20). Просить суд визнати за нею право власності на 11/20 вказаного нерухомого майна та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] і її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Просили суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] і її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, в своїх поясненнях посилалися на відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Треті особи [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте подали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити, а справу розглянути у їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, в своїх поясненнях посилалася на ті ж обставини, що і відповідачка. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що господарство по вул. Перемоги, 32 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області до березня 1973 року належало до категорії колгоспних дворів і в господарстві проживало 7 членів двору: [PERSON]С, [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями погосподарських книг (а.с.20-27). Згідно довідки ВАТ «Птахофабрика «Зоря» колгосп ім.. Калініна був реорганізований в радгосп ім. Калініна 16 березня 1973 року, тому після вказаної дати категорія господарства була змінена з колгоспного двору на двір робітників. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-МИ № 077280 матір сторін [PERSON] померла 21 листопада 1989 року в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою Глибоцької державної нотаріальної контори № 450/02-14/с/с297/2006р. від 01 вересня 2010 року підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 21 листопада 1989 року в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області не заводилася. Таким чином після її смерті відкрилася спадщина за законом, яку своєчасно прийняли всі шестеро спадкоємців першої черги: батько сторін [PERSON], сторони, треті особи і [PERSON], який помер 06 лютого 2008 року в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, оскільки всі вони фактично вступили в управління спадковим майном, розпорядилися речами спадкодавця, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та третьої особи [PERSON], допитаної у якості свідка. Згідно ч.1 ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності Відповідно до вимог ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його з складу двору без утворення нового двору… Розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На час відкриття спадщини матері сторін належало право на 1/7 частину житлового будинку та господарських споруд по вул. Перемоги, 32 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Тому після прийняття спадщини кожному із спадкоємців почало належати право на 1/6 частину (1/7 + 1/42 = 1/6). Суд відхиляє доводи позивачки, що на час смерті матері, останній належало право на 1/3 частину, оскільки в судовому засіданні належними і допустимими доказами не підтверджено, що треті особи і [PERSON], вийшовши з господарства отримали свої частки і більш того спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та третьої особи [PERSON], допитаної у якості свідка. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-МИ № 050496, батько сторін [PERSON] 21 лютого 2006 року помер в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Згідно заповіту від 08 липня 2005 року посвідченого секретарем Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та зареєстрованого за № 33 [PERSON] все своє майно на день смерті заповів відповідачці [PERSON] Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2008 року спадкоємцем за заповітом нерухомого майна по вул. Перемоги,32 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області після смерті [PERSON] є відповідачка [PERSON] Довідкою МСЕК № 009624 від 02 лютого 1995 року та відповіддю на запит суду від 11 січня 2011 року № 6/24 підтверджується, що [PERSON] є інвалідом з дитинства третьої групи. Згідно ч. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Враховуючи вищевикладене обовязкова частка у позивачки [PERSON] становить 1/60 (1/6 : 5 спадкоємців: 2 = 1/60). Суд відхиляє доводи відповідачки про те, що так, як позивачка працювала протягом 1988-2008 років, а тому не має права на обовязкову частку, оскільки відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» до непрацездатних відносяться у тому числі і інваліди ІІІ групи. За таких обставин частка позивачки [PERSON] становитиме 11/60 (1/6 +1/60 = 11/60) тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме в цій частині. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial