overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій вказала що 25.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції був зареєстрований її шлюб з відповідачем. 04.01.2006 року у них народилася донька [PERSON], яка проживає із нею та перебуває на її утри\-манні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Позивач просить суд стяг\-нути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги змінила і просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень, задоволити змінені позовні вимоги в повному обємі, стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно починаючи з 27 серпня 2010 року на утримання дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що він згоден та буде сплачувати аліменти, він має змогу сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Суд, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO], де батьком зазначений [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, позивача і відповідача, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити в повному обємі, аліменти з громадянина [PERSON] слід стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень, щомісячно починаючи з 27 серпня 2010 року і до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

ЗАТ «Український мобільний зв'язок» звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги мобільного звязку. В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 04 листопада 2008 року між товариством та відповідачем було укладено договір №4486077 про надання послуг мобільного звязку, згідно якого відповідач був зобовязаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Внаслідок несплати рахунків [PERSON] надання послуг йому було призупинено. Відповідачу надсилалася претензія, однак і після цього заборгованість сплаченою не була і сума заборгованості складає 5492,97грн. Під час судового розгляду справи представник позивача [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві довірителя. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання повідомлення. Суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності у заочному провадженні на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 2.4.2, п. 3.2 договору №4486077 від 04.11.2008 року про надання послуг мобільного звязку, укладеного між ЗАТ «Український мобільний зв'язок» та [PERSON], відповідач був зобовязаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Згідно п. 2.1.2.1 договору та п. 8.4 «Правил користування мережами стільникового звязку ЗАТ «Український мобільний зв'язок», які є невідємною частиною договору, передбачено тимчасове призупинення надання послуг у разі, якщо абонент не оплачує представлені йому рахунки. П. 8.5 правил регламентовано у випадку тимчасового припинення надання послуг абонентові, в тому числі і внаслідок несплати рахунків, нарахування плати за утримання номера в мережі звязку; а згідно п. 9.2. правил, договір припиняється за ініціативою ЗАТ «УМЗ» у випадку, якщо телефон абонента був тимчасово відключений у звязку з наявністю заборгованості і протягом місяця після направлення йому про це повідомлення заборгованість не була сплачена. Аналізуючи наведене, позивач на підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України використав право на захист свого цивільного права у суді, оскільки кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в користь позивача у судовому порядку заборговану суму коштів у розмірі 5492,97 гривні, а також державне мито в розмірі 55грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення померлим колишнього чоловіка [PERSON] Подана заява обґрунтована метою отримання для неповнолітньої дитини пільг на призначення пенсії при продовженні навчання до 23-х річного віку, пільг на безоплатну освіту та житло. Крім того, за посиланням заявниці, оголошення [PERSON] померлим є безумовним відповідно до положень ст.46 ЦК України. В судовому засіданні заявниця наполягала на своїх вимогах з підстав, викладених в заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] мати та брат [PERSON] заперечили щодо задоволення вимог заявниці та прийняття рішення про оголошення [PERSON] померлим з огляду на ту обставину, що наявність такого рішення стане підставою для припинення розшуку [PERSON], з чим вони втратять останню надію стосовно встановлення місця його перебування, а особисто для заявниці та її неповнолітньої доньки згадане рішення не потягне ніяких правових наслідків. Представник УПФУ в м. Комсомольську, пояснивши, що рішення суду про оголошення особи померлою не вплине на розмір отримуваної [PERSON] пенсії, і по суті не надасть членам його родини будь-яких соціальних пільг, залишила вирішення справи на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши представлені по справі докази, встановив наступне: Рішенням Комсомольського міського суду від 27 червня 2006 року гр. [PERSON], [INFO] був визнаний безвісно відсутнім відповідно до положень ст..43 ЦК України. Рішення суду було прийняте за заявою колишньої дружини [PERSON] з метою отримання для неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] державної пенсії по втраті годувальника. За повідомленням Комсомольського МВ УМВС, 29.01.2009 року за заявою матері [PERSON] [PERSON] була заведена ОРС категорії «Розшук» №1/09. На даний час місцезнаходження [PERSON] не відоме. Заявниця просить оголосити [PERSON] померлим з огляду на положення ст. 46 ЦК України, оскільки у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років, що за її посиланням є безумовною підставою для задоволення її вимог. Відповідно до положень п.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно із ч.4 ст. 46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Як вбачається із змісту ст.247 ЦПК України оголошення особи померлою залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, спричиняти для заявника будь-які правові наслідки, тобто юридичний інтерес особи, яка звертається із згаданою заявою має бути безумовним, що не представлене [PERSON] ні в поданій заяві, ні в судовому засіданні. Отже, приймаючи до уваги специфіку розгляду справ окремого провадження, враховуючи також ту обставину, що заявницею не надано доказів на підтвердження наявності безумовного правового сенсу отримання неповнолітньою дитиною соціальних пільг на безоплатну освіту, житло та підвищення соціальної пенсії в разі оголошення її батька померлим, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісяця, до повноліття дитини. У своєму позові позивачка вказала, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 20.02.2004 року. Від даного шлюбу мають сина, який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, так як відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 20.02.2004 р. сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. 17.12.2009 р. у них народився син [PERSON], батьком якого в Свідоцтві про його народження записаний відповідач [PERSON]. В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як являється працездатним. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши матеріальне становище сторін по справі, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про усунення перешкод в побаченні з дитиною. В судовому засіданні позивач підтримав та уточнив позовні вимоги та просив зобовязати відповідачку усунути перешкоди щодо побачень з його сином у будь який зручний для нього час згідно рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.12.2007року, вказавши, що [PERSON], [INFO] є його єдиним сином. Після розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] для нього був встановлений час та місце зустрічі з сином в с. Кінецьпіль, пер. Кодимський, 33 Первомайського району Миколаївської області. Весь час відповідачка чинить йому перешкоди в побачені з дитиною, ставить йому різні умови, і ось вже більше півроку, як він не має можливості на побачення з сином. Позивач вважає, що відповідачка є особою, яка порушує його право на спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні для нормального розвитку дитини. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала і заперечувала проти їх задоволення, вказуючи на те, що [PERSON] не зможе правильно піклуватися про сина, так як дитина хворіє та потребує постійного додержання режиму та дієти. Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки позивач, як батько дитини має право на особисте спілкування з дитиною та приймати участь в його вихованні і відповідно до ст. ст. 157,159 СК України, є підстави для визначення позивачу часу у часті для спілкування і виховання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 24 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Зорянській сільській раді Саратського району, Одеської області, актовий запис № 63. [PERSON] спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя. На даний час вони разом не проживають, вважаючи, що сім'я фактично розпалася, вона втратила почуття любові до відповідача, на примирення не погодилася, позивачка просила суд позов задовольнити. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, покласти на відповідача. Справа слухалася неодноразово. У дане судове засідання позивачка не з*явилася, позов підтримала, просила задовольнити; на примирення не погодилася, вважаючи його неможливим; витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, просила покласти на відповідача; прізвище після розірвання шлюбу залишити «Чіклікчі», про що свідчить її заява. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, також у судове засідання не з*явився. не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224- 225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них ... З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 060122 видно, що сторони дійсно одружені (а.с. 7). Однак, як встановлено в суді, сім'я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не підтримують подружні відносини, позивачка втратила почуття любові і поваги до відповідача; на примирення не погодилася, вважаючи його неможливим. У судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Суд вважає, що в розпаді сім'ї винні обидві сторони тому, але з урахуванням того, що з позивачкою проживає неповнолітня дитина, витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, суд вважає необхідним покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідач не надає фінансову допомогу на утримання неповнолітньої дитини, вона одна утримує матеріально та фінансово дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано у встановленому порядку, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу 1-КИ № 130590 від 04 листопада 2009 року Жовтневим відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб та здійснено актовий запис № 444 від 04.11.2009 року. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Як встановлено у судовому засіданні неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст.ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 08 лютого 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивачка вказує, що вони припинили шлюбні відносини чотири роки назад у звязку з подружньою невірністю відповідача. У теперішній час у нього склалася інша сімя, є діти. З цих підстав позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе, а тому цей шлюб носить формальний характер. Майнового спору між ними не має. Позивачка [PERSON] судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити; при цьому позивачка вказала, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Панасюк». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав позов, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям Панасюк фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 15 лютого 2010 року помер його дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем по закону після його смерті є його батько - син померлого [PERSON], який помер у травні 2009 року, тобто на момент відкриття спадщини його не було в живих. В установлений законом строк він не звернувся в нотаріальну контору, так як знаходився на роботі в Автономній Республіці Крим. Вважає, що пропустив строк з поважних причин, тому просить надати йому додатковий строк в три місяці на прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судовому засіданні не заперечували проти надання позивачеві додаткового строку на прийняття спадщини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що в лютому 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями по закону після смерті спадкодавця є його діти, в тому числі син [PERSON], але на момент відкриття спадщини його не має в живих, тому відповідно до ст.. 1266 ЦК України онуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові. Позивач є онуком спадкодавця. Викладені обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON], даними свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON] Із пояснень сторін в суді було встановлено, що позивач з травня по вересень 2010 року знаходився на заробітках в Автономній Республіці Крим, що завадило йому в шестимісячний строк, як передбачено ст.. 1270 ЦК України своєчасно звернутися в нотаріальну контору з заявою для прийняття спадщини, що свідчить про поважність причини пропуску строку. Визнання позову відповідачами не протирічить закону і не порушує права третіх осіб. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтуванні свого позову позивачка вказала, що 03.01.2006 року помер її син [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.04.1998 року виданого Комісією по приватизації житла при ЖКВ АТ «Чугуївська паливна апаратура» на підставі розпорядження від 21.04.1998 року № 106. Позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач проти позову не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні за наявними доказами. Встановлено, що 03.01.2006 року помер син позивачки [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.1998 року виданого Комісією по приватизації житла при ЖКВ АТ «Чугуївська паливна апаратура» на підставі розпорядження від 21.04.1998 року № 106. Спадкове майно позивачка прийняла фактично проживаючи постійно в квартирі [ADDRESS]. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, проти них не заперечує і відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову позивачка вказала, що на підставі договору дарування від 14.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округа за реєстром № 2076 їй належить житловий будинок № 15 по вул. 1 Травня в м. Чугуєві Харківської області. В 2007 році за вищенаведеною адресою вона без належно оформленої документації збудувала прибудову «А1» розміром 2,22м х 6,0м, гараж «Б» розміром 4,20 х 10,75м та сарай «Б1» розміром 4,20 х 4,77 м. Позивачка позов підтримала, представники відповідачів проти позову не заперечує. Сторони просять розглядати справу у їх відсутності. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні за наявними доказами. Матеріалами справами встановлено, що на підставі договору дарування від 14.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округа за реєстром № 2076 позивачці належить житловий будинок № 15 по вул. 1 Травня в м. Чугуєві Харківської області. В 2007 році за вищенаведеною адресою [PERSON] без належно оформленої документації збудувала прибудову «А1» розміром 2,22м х 6,0м, гараж «Б» розміром 4,20 х 10,75м та сарай «Б1» розміром 4,20 х 4,77 м. Згідно висновку КП «Архітектурне бюро» м. Чугуєва самовільне будівництво прибудови «А1» розміром 2,22м х 6,0м, гаража «Б» розміром 4,20 х 10,75м та сараю «Б1» розміром 4,20 х 4,77 м. по вул. 1 Травня, 15 в м. Чугуєві Харківської області не порушує права власників сусідніх ділянок та відповідає ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». На підставі наведеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved