Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

26.05.2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] і [PERSON], третя особа [PERSON], уточнивши її 02.07.2010 року, в якій просить визнати за ним право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16.06.2000 року, на 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Лісній, 43 в с. Високопілля Валківського району Харківської області, посилаючись на те, що прийняв спадщину разом з відповідачами, фактично вступивши в управління і володіння житловим будинком, виконавши вимоги ст.549 ЦК УРСР. В ході підготовки справи до розгляду 19.08.2010 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права спільної часткової власності в порядку спадкування за законом, в якій позивач, посилаючись на вказані вище обставини, просить за ним також визнати право власності на 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Лісній, 43 в с. Високопілля Валківського району Харківської області після смерті матері [PERSON], яка померла 16.06.2000 року. 01.09.2010 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права спільної часткової власності в порядку спадкування за законом з аналогічними позовними вимогами. 17.09.2010 року в попередньому судовому засіданні за клопотання відповідачів [PERSON] і [PERSON] їх позови обєднані з первісним позовом [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 12 червня 2000 року померла їхня мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складалася з частини жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходяться на вулиці Лісній № 43 в с. Високопілля Валківського району Харківської області. Оскільки будинок належав на праві сумісної власності їхнім батькам, спадковим майном була 1/2 частина зазначеного будинку. Батько усно заявив їм, що від спадщини відмовляється. Вони прийняли спадщину і поїхали проживати кожен за своїм постійним місцем проживання. Батько ж залишився проживати у будинку. Пізніше їх батько одружився з [PERSON], а 22 січня 2010 року склав заповіт, яким заповів все майно, яке йому належить, в тому числі будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Високопілля на вул. Лісна, 43, своїй дружині [PERSON], яка залучена до участі у справі третьою особою, оскільки батько помер 18 лютого 2010 року. В позовних заявах позивачі вважають, що після смерті матері вони спадщину прийняли, а батько від спадщини відмовився на їх користь. Тому поставили питання про визнання за кожним із них права власності на 1/6 частину будинку. До судового засідання позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] 23.09.2010 року, 08.10.2010 року і 19.10.2010 року відповідно уточнили свої позовні вимоги, посилаючись на відсутність відомостей про осіб, які зверталися з заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] За їх клопотанням до участі у справі залучені Високопільська сільська рада Валківського району Харківської області та Валківська державна нотаріальна контора Харківської області в якості третіх осіб, а належним відповідачем визнана [PERSON]. В судовому засіданні позивачі та їх представники позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Пояснили, що вказаний житловий будинок був побудований батьками за час шлюбу, але свідоцтво про право власності було оформлено на імя батька. Вони також приймали участь у будівництві та подальших ремонтах. Потім завели свої сімї та переїхали на інше місце проживання. 12.06.2000 року після смерті матері [PERSON] кожний із них взяв побутові речі, що належали матері, та продовжували доглядати за будинком і земельною ділянкою, займалися ремонтом, допомагали батькові сплачувати необхідні кошти на утримання будинку. Батько тоді повідомив, що від прийняття спадщини після смерті матері він відмовляється на користь дітей позивачів у справі, приймати спадщину не буде, а оскільки вони одна сімя, то оформляти документально немає потреби, так як все майно залишиться позивачам. На прохання позивачів батько став проживати з відповідачем [PERSON], з якою в подальшому зареєстрував шлюб. Після його смерті 18.02.2010 року позивачі дізналися, що батько склав заповіт на все належне йому майно на імя [PERSON] Вважають, що після смерті матері вони фактично прийняли спадщину, тому просили визнати за кожним із них право власності на 1/6 частину вказаного вище житлового будинку в порядку спадкування за законом. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що позивачі являються дітьми померлої [PERSON], тому мають право на спадкування після її смерті, але просила задовольнити їхні позовні вимоги з урахуванням складеного їхнім батьком заповіту на її імя. Треті особи направили до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, не мають жодних заперечень щодо вирішення питання в судовому порядку. При цьому виконком Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області (лист № 02-21/346 від 08.12.2010 року) зазначив, що позов визнає. Заслухавши пояснення сторін у справі, допитавши свідків та дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 10 лютого 1950 року перебували в зареєстрованому шлюбі (фотокопія свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 180874, повторно видане 15.04.2003 року відділом РАГС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 16). Позивачі є їхніми рідними дітьми (фотокопія свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЯК № 087910, видане 20 травня 1955 року Високопільським відділом РАЦС Коломацького району Харківської області, актовий запис № 17, фотокопія свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЯР № 846951, видане 05 травня 1959 року Високопільським відділом РАЦС Коломацького району Харківської області, актовий запис № 31, фотокопія свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЯЦ № 484169, видане 01 лютого 1951 року Високопільським відділом РАЦС Коломацького району Харківської області, актовий запис № 12, якій відповідно до фотокопії свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 278735, виданого 02 червня 1972 року відділом РАЦС м.Люботин Харківської області, актовий запис № 124, присвоєно прізвище [PERSON]). Із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та технічного паспорту на житловий будинок, що виготовлені КП «Валківське бюро технічної інвентаризації», слідує, що власником житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться на вулиці Лісній № 43 в с. Високопілля Валківського району Харківської області, являється [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16 серпня 1990 року, виданого виконкомом Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України в редакції 1969 року подружжя має рівні права по володінню, використанню і розпорядженню майном, набутим за час шлюбу, тому суд визнає, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями належав батькам позивачів на праві сумісної власності подружжя. [PERSON] померла 12 червня 2000 року, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 241126, виданого 15 червня 2000 року Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 35. [PERSON] помер 18 лютого 2010 року, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 268121, повторно виданого 23 квітня 2010 року відділом РАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 5. Після смерті [PERSON] і [PERSON] залишилася спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться на вулиці Лісній № 43 в с. Високопілля Валківського району Харківської області. За інформацією Валківської державної нотаріальної контори Харківської області № 1655/ 01-14 від 13.11.2010 року після померлої 12.06.2000 року [PERSON] заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину з урахуванням положень ст.549 ЦК УРСР 1963 року може бути видане спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто, таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. В спадковій справі № 99/2010 року, відкритій після померлого 18.02.2010 року [PERSON] є довідка виконкому Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області № 162/02-24 від 12.04.2010 року, адже постійним місцем його проживання був вказаний спірний будинок, тому факт прийняття ним спадщини після померлої [PERSON] є очевидним. Заяв про відмову від спадщини від імені [PERSON] до 6-ти місяців з дня смерті дружини [PERSON] до нотаріальної контори. Власником спірного будинку був померлий [PERSON], який за життя склав на це майно заповіт, посвідчений 22.01.2010 року виконкомом Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області за реєстровим № 31 на імя дружини [PERSON], на підставі заяви якої відкрита спадкова справа № 99 за 2010 рік. В литі Високопільська сільська рада Валківського району Харківської області № 02-21/52 від 15.02.2011 року повідомляє, що [PERSON] була зареєстрована в [INFO] із своїм чоловіком [PERSON] по день смерті 12 червня 2000 року. Із фотокопії заповіту від 22.01.2010 року, засвідченого секретарем виконкому Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області за № 31, видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, в тому числі належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться на вулиці Лісній № 43 в с. Високопілля Валківського району Харківської області, заповідає своїй дружині [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] пояснили, що дійсно після смерті матері позивачі періодично навідувалися до батька, вели спільне господарство, допомагали йому ремонтувати будинок, сплачувати витрати на його утримання. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення вимог позивачів, оскільки докази свідчать, після смерті [PERSON] в 2000 році спадкоємцями першої черги були позивачі і їхній батько [PERSON] Батько спадщину прийняв, тому що постійно проживав у будинку, доглядав за ним. Будинок оформлений на його імя. Письмових доказів про його відмову від спадщини після смерті дружини суду не надано. За таких обставин суд вважає, що кожен з позивачів може одержати у спадщину тільки по 1/8 частині будинку. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем [PERSON], тому що відповідно до ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачі не надали суду доказів про своє право на більшу частку у спадщині. Суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовів позивачів і про визнання права власності на спадщину, яку одержує [PERSON] за заповітом, застосовуючи норми цивільного Кодексу Української РСР до правовідносин, що виникли у 2000 році, і норми ЦК України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року до правовідносин, які виникли у 2010 році.

Outcome: partial