Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після укладення шлюбу між ними постійно виникають сварки, оскільки кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В зв'язку з цим вони вирішили припинити шлюбні відносини. Позивач, вважаючи що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 565; поновити її дівоче прізвище та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, уникає отримувати повістки, які повернулися із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України, сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому суд вважає, що повістка є доставленою відповідачу, який про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого 21 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 565. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами фактично розпались подружні відносини, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння. Таким чином шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на причини розірвання шлюбу, вказані позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам останньої та інтересам неповнолітньої дитини, на поведінку та виховання якої така сімейна атмосфера впливає вкрай негативно. Докази, які б заперечували дані обставини, відповідачем не надані. Заходи, вжиті судом щодо примирення сторін та збереження шлюбу, позитивного результату не принесли. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї за бажанням відповідача буде нічим іншим, як примушуванням позивача до збереження шлюбних відносин. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 21 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 565. Прізвище позивача "Гоц" підлягає зміні на дошлюбне "Янко" за її вимогою. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі на користь позивача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved