Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

позивач ВАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь банку 105223 гривні 4 копійок, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 30726, 74 гривень; прострочена заборгованість по відсотках 5173,32 гривні, пеня за порушення строку сплати щомісячного платежу в розмірі 65933, 89 гривні; комісія 3389, 54 гривень. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 30.09.2005 року, між відповідачем [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір, за яким банк надав кредит в розмір 7159,00 доларів США, терміном до 30.07.2011 року під 10,00% річних. Відповідно до умов договору, повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється шляхом сплати 157,57 доларів США до 05 числа поточного місяця. Позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі виконав взяті на себе грошові зобов'язання. Станом на 30.08.2010 року, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 105223,49 гривень, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 30726, 74 гривень; прострочена заборгованість по відсотках 5173,32 гривні, пеня за порушення строку сплати щомісячного платежу в розмірі 65933, 89 гривні; нарахована комісія 3389, 54 гривень. Крім того, 30.09.2005 року, між відповідачем [PERSON] та банком було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.2. якого, поручитель та боржник відповідають перед кредитором у повному обсязі як солідарні божники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань, щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, штрафних санкцій, передбачених кредитним договором, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3 договору. 13.08.2010 року, банк направив позичальнику та поручителю вимогу про дострокове погашення заборгованості за договором кредиту. Вимога до цього часу виконана не була. Враховуючи викладене, просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь банку 105223 гривні 4 копійок, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 30726, 74 гривень; прострочена заборгованість по відсотках 5173,32 гривні, пеня за порушення строку сплати щомісячного платежу в розмірі 65933, 89 гривні; комісія 3389, 54 гривень та судові витрати. [PERSON], в свою чергу, звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить розірвати договір поруки від 30.09.2005 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» в особі директора філії ВАТ КБ «Надра» [PERSON] та нею у звязку з припиненням його, в результаті переведення боргу за кредитним договором № 08/2005/840к від 30.0.2005 року, на іншу особу [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що згідно рішення Городищенського районного суду від 26.12.2008 року (яке набрало законної сили) у цивільній справі за позовом [PERSON] до неї про розподіл майна, на [PERSON] було покладено погашення кредиту відповідно до договору кредиту за № 08/2005/840к840 від 30.09.2005 року, тобто борг за вказаним договором кредиту був повністю переведений на [PERSON] Оскільки, у вказаному рішенні Городищенського районного суду від 26.12.2008 року, про продовження її обов'язків як поручителя, не зазначено, тому просить суд розірвати договір поруки від 30.09.2005 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» в особі директора філії ВАТ КБ «Надра» [PERSON] та нею, у звязку з припиненням його, в результаті переведення боргу за кредитним договором № 08/2005/840к від 30.0.2005 року, на іншу особу [PERSON] В судовому засіданні, представник позивача по першому позову - ВАТ КБ «Надра», який є представником відповідача по зустрічному позову, позов ВАТ КБ «Надра» підтримав в повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник, як перший позов - ВАТ КБ «Надра», так і зустрічний позов [PERSON], не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала телеграму, в якій просить слухати справу у її відсутність, позов ВАТ КБ «Надра» не визнала. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов ВАТ КБ «Надра» до відповідачів [PERSON], та [PERSON] про стягнення боргу, недостатньо обґрунтований, а тому підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та що не заперечується сторонами, 30.09.2005 року, між відповідачем [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір, за яким банк надав [PERSON] кредит в сумі 7159,00 доларів США, терміном до 30.07.2011 року під 10,00% річних. Відповідно до умов договору, повернення кредиту та сплата відсотків мали здійснюватися шляхом сплати 157,57 доларів США до 05 числа поточного місяця. Позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі виконав взяті на себе грошові зобов'язання. В забезпечення виконання взятого на себе позичальником [PERSON] зобовязання, 30.09.2005 року, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого, остання поручилась перед кредитором за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору від 30.09.2005 року, в тому числі: повернути до 30.07.2011 року кредит в сумі 7159 доларів США та інші платежі, передбачені договором. Згідно приєднаного до позову розрахунку, станом на 30.08.2010 року, загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором складає 105223,49 гривень, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 30726,74 гривень; заборгованість по відсотках 5173,32 гривні, пеня за порушення строку сплати щомісячного платежу в розмірі 65933, 89 гривні; нарахована комісія 3389, 54 гривень. При цьому, станом на 30.08.2010 року, тобто, на час звернення до суду з позовом, прострочена заборгованість по основній сумі кредиту становить 2152,28 долара США, прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом становить 624,31 долара США, прострочена заборгованість по комісії становить 408,12 долара США. Виходячи з приписів ст. 526 та ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що стягненню підлягає сума простроченої заборгованості, яка склалася на час звернення позивача до суду з позовом, тобто, - сума станом на 30.08.2010 року, а не вся сума коштів за укладеним кредитним договором, строк дії якого закінчується лише 30.07.2011 року. При цьому, на думку суду, вимоги ст.1050 ЦК України (п. 4.2.4 кредитного договору) про право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики, не можуть бути застосовані, оскільки, стягнення всієї суми боргу достроково може мати місце лише в разі, коли сторона, що ставить питання про дострокове повернення всієї суми боргу, заявить вимоги про розірвання договору, що передбачено ч. 2 ст. 651 ЦК України, а банк таких вимог не заявляв. Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України, (п. 1.2. укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] договору поруки), у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Таким чином, вирішуючи спір відповідно до положень ст.11 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ВАТ КБ «Надра» підлягає стягненню сума простроченої заборгованості, яка склалася на час звернення позивача до суду з позовом, тобто, - сума станом на 30.08.2010 року, яка згідно доданого до позову розрахунку становить: прострочена заборгованість по основній сумі кредиту - 2152,28 долара США, прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 624,31 долара США, прострочена заборгованість по комісії - 408,12 долара США, що в гривневому еквіваленті, з використанням курсу долара США по НБУ станом на 30.08.2010 року в розмірі 7,89, застосованого позивачем при розрахунках заборгованості відповідача, відповідно буде складати: прострочена заборгованість по основній сумі кредиту - 2152,28 долара США х 7,89 = 16981, 49 гривні; прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 624,31 долара США х 7,89 = 4925,80 гривні; прострочена заборгованість по комісії - 408,12 долара США х 7,89 = 3220 гривень, а всього 25127, 29 гривні. Щодо пені за порушення строку сплати щомісячного платежу, яка згідно розрахунку позивача склала 65933, 89 гривні, то суд вважає, що заявлена сума до стягнення значно перевищує заборговану відповідачем [PERSON] основну суму кредиту та відсотків, яка складає 25127,29 гривні, а тому тут слід застосувати правило ч.3 ст.551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків із врахуванням такої, на думку суду, істотної обставини, як тривала тяжка хвороба відповідача, внаслідок якої він не мав змоги працювати, отримувати кошти та своєчасно виконувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором. А тому, сума пені за порушення строку сплати щомісячного платежу, яка згідно розрахунку позивача склала 65933, 89 гривні, має бути зменшена в чотири рази, та становити 16483,47 гривні, що майже відповідає сумі простроченої заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 16981, 49 гривні. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, складає 41610 гривень 76 копійок. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] до ВАТ комерційний банк «Надра», третя особа [PERSON], про розірвання договору поруки, то вона до задоволення не підлягає. У ст. 559 ЦК України наданий вичерпний перелік підстав, при настанні яких порука може бути припинена. Однією з таких підстав, на яку позивач [PERSON] посилається в своєму зустрічному позові, є переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручався за нового боржника. Однак, в підтвердження своїх вимог, [PERSON], належних доказів про те, що таке переведення боргу відбулося, а саме: письмової згоди кредитора на переведення боргу на іншу особу, як того вимагає ст. 520 ЦК України, нового договору поруки, вчиненого в письмовій формі відповідно до вимог ст.ст. 521, 513 ЦК України, суду, не надала, а тому зустрічна позовна заява задоволена бути не може. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ВАТ КБ «Надра» судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed