Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-17 00:00:00

ВАТ «Полтавський ГЗК» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням кімнатою № 328 в гуртожитку по вул. Портовій, 1 в м. Комсомольську Полтавської області. Зазначені вимоги, підтримані представником позивача в судовому засіданні обґрунтовуються посиланням на те, що відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні без поважних причин понад встановлені Законом строки, з огляду на що мають бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідачі позов не визнали, посилаючись на відсутність іншого жилого приміщення, та неможливість проживання у спірному жилому приміщенні разом із малолітньою дитиною через незадовільні санітарні умови в приміщенні гуртожитку. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 20.10.2003 року відповідачу [PERSON] на підставі ордеру № 3678, виданому за спільним рішенням адміністрації та профкома ВАТ ПГЗК була виділена жила площа в гуртожитку кімната № 328 в буд. по вул. Портовій, 1 в м. Комсомольську. Зазначену кімнату було надано відповідачу в звязку із роботою на ВАТ «Полтавський ГЗК». (а.с. 12). В подальшому [PERSON] прописав до зазначеної кімнати свою матір [PERSON] Згідно довідки від 20.12.2010 р. гуртожиток № 1 по вул.. Портовій в м. Комсомольську включений до Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу ВАТ «Полтавський ГЗК» від 27.12.1994 р. та знаходиться на його балансі. (а.с. 7). 19.02.2007 року згідно Наказу про припинення трудового договору № 83, [PERSON] звільнився з комбінату за власним бажанням. (а.с. 11). Як вбачається з наданої довідки, на час розгляду справи судом у спірному житловому приміщенні значаться зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). На момент розгляду справи, житловий будинок, де значиться зареєстрованим відповідач, перебуває у власності ВАТ «Полтавський ГЗК», і використовується власником для тимчасового проживання сімей, які перебувають з відповідачем в трудових правовідносинах. Разом з тим, приймаючи до уваги, що спірні відносини не врегульовані Законом, суд відповідно до положень ч. 7 ст. 11 ЦПК України застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини в даному випадку аналогію закону і погоджується з позицією представника позивача щодо можливості застосування до спірних відносин положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, які регулюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Як вбачається із змісту наданих актів, датованих 16.02.2009 р., 08.10.2010 р. відповідачі не проживають в кімнаті № 328 по вул. Портовій, 1 понад встановлені Законом строки. В даній кімнаті більше року проживає квартирант [PERSON] (а.с. 14). Згадана обставина була підтверджена в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] заступником начальника цеху ЦЄООС ВАТ «Полтавський ГЗК». Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт не проживання відповідачів у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Відповідно до розяснень, що містяться в постанові ПВСУ № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Посилання відповідачів стосовно того, що санітарні умови в гуртожитку унеможливлюють проживання у спірному житлі малолітньої дитини є оціночним критерієм, і за відсутності належних доказів для підтвердження заперечень відповідачів, в силу ст. 58 ЦПК України можуть бути визнані поважною причиною відсутності відповідачів у спірному приміщенні понад встановлені Законом строки. Судом встановлено, і не заперечується самими відповідачами, що в спірному жилому приміщенні вони не проживають більше двох років. З моменту залишення спірної квартири, протягом такого тривалого строку, в будь-який спосіб не вирішили питання з власником житлового фонду щодо збереження за ними права на житло, що є переконливим свідченням прояву їх абсолютної байдужості до спірної квартири, і дає суду підставу дійти остаточного висновку про відсутність у відповідачів поважної причини для не проживання в спірному приміщенні та формального збереження житла за собою, що відповідно до положень ст.72 ЖК України є підставою для задоволення вимог позивача в повному обсязі. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved