Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 3000 грн.,процентів в розмірі 1000 грн. та судових витрат. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що 20 жовтня 2008 року вона позичила [PERSON] гроші в сумі 3000 грн. строком на один місяць. При цьому гроші відповідачеві передавала через [PERSON] і будь-яких письмових доказів на підтвердження договору позики не вимагала. В обумовлений термін [PERSON] гроші не повернув і лише в жовтні 2009 року написав розписку про те, що зобовязується повернути борг з відсотками в загальній сумі 4000 грн. до 20 травня 2010 року. Однак до даного часу борг не повернутий, тому просить задоволити позов повністю та стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідач [PERSON] позову не визнав і пояснив, що дійсно 20 жовтня 2008 року домовився з позивачкою про позику грошей для свого брата [PERSON] В цей же день [PERSON] дала йому кошти в сумі 3000 грн., які він передав брату. Останній зобовязувався протягом місяця кошти повернути. Однак в обумовлений строк він зобовязання не виконав і в жовтні 2009 року власноручно написав розписку про повернення боргу з відсотками в загальній сумі 4000 грн. до 20 травня 2010 року. До даного часу брат боргу не повернув. Вважає,що кошти повинні бути стягнуті з [PERSON] Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про що свідчить відповідна поштова розписка, однак в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, із пояснень позивачки, відповідача [PERSON] судом встановлено, що 20 жовтня 2008 року [PERSON] позичила [PERSON] 3000 грн. строком на один місяць. При цьому договір позики в письмовій формі не укладався і позивачці було відомо, що вона позичає гроші для [PERSON] і передає їх через [PERSON] На підтвердження договору позики грошей в розмірі 3000 грн. 20 жовтня 2009 року [PERSON] написав розписку про те, що бере у борг в [PERSON] 3000 грн., які зобовязується повернути з відсотками в загальній сумі 4000 грн. до 20 травня 2010 року. Таким чином суд вважає, що договір позики грошей відповідно до ст.1046,1047 ЦК України відбувся саме між [PERSON] та [PERSON], який є позичальником і повинен нести відповідальність за невиконання зобовязання. Тому вимоги позивачки до відповідача [PERSON] є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Із пояснень позивачки, відповідача [PERSON] вбачається, що [PERSON] до даного часу боргу за договором позики не повернув. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інакше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Враховуючи, що [PERSON] зобовязувався повернути борг з відсотками в загальному розмірі 4000 грн. до 20 травня 2010 року, є достатні правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки вказаної суми. Вимоги позивачки про стягнення витрат за надання правової допомоги в розмірі 300 грн. задоволенню не підлягають, оскільки правової допомоги в судовому засіданні позивачці не надавалось і відсутні докази надання такої допомоги під час підготовки позовної заяви адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, а саме свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, відповідної угоди чи інших документів. Вимоги позивачки про стягнення судових витрат в розмірі 171 грн. підлягають задоволенню відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved