overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Об»єднання співвласників житлового будинку «Бальзамін» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1832 грн. 04 коп. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Пояснив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно особового рахунку № 346003 за відповідачем рахується заборгованість за житлово-комунальні послуги та теплопостачання станом на 01.07.2010 року в сумі 1832 грн. 04 коп. Покликаючись на те, що на день розгляду справи відповідач вказаний борг не погасив, просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на погашення заборгованості 1832 грн. 04 коп. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був оповіщений в установленому порядку. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №3 в житловому будинку №23 по вул.Відінська в м.Рівне. В порушення умов п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, [PERSON] протягом тривалого часу оплату житла та наданих позивачем послуг по утриманню будинку та прибудинкової території не проводить, в звязку з чим за ним згідно особового рахунку №346003 рахується заборгованість в сумі 1832 грн. 04 коп. Вказаний борг розрахований за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Однак на день розгляду спору в добровільному порядку відповідач наявної заборгованості не погасив, тому підстави для стягнення з нього заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 66-68 ЖК України, ст.ст.11, 526 ЦК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01. 2006 р. № 45,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16Л 2.2006 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - Євгенія, [INFO]. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 16.12.2006 року, мають сина - Євгенія, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником будинку № 159 по вул. Севастопольській у м. Миколаєві. У вказаному будинку зареєстрований його батько - [PERSON], який з 23 лютого 2003 року за вказаної адресою не проживає, особистих речей його не має, комунальні послуги не сплачує, місце проживання його не відоме. Посилаючись на те, що [PERSON] у вказаному домоволодінні не проживає понад 7 років без поважних причин, просив визнати його таким, що втратив право користування жилим будинком № 159 по вул. Севастопольській в м. Миколаєві. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків - [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Будинок по вул. Севастопольській, 159 в м. Миколаєві належить [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєві від 05.07.2004 року. Відповідач з лютого 2003 року у вказаному будинку не проживає, особистих його речей не має, комунальні послуги не сплачує, нове місце проживання його не відоме, перешкод у користуванні приміщенням ніхто не чинив, про що свідчать складені акти. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до правил ст.ст. 71,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Згідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право користування цим житлом у разі відсутності членів його сімї без поважних причин понад 1 рік. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у будинку по вул. Севастопольській, 159 в м. Миколаєві не проживає понад 7 років без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05.11.1983 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 05.11.1983 року. Подружні стосунки між ними припинились з січня 2010 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст. 112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те. що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, суду пояснила, що після реєстрації розірвання шлюбу бажає щоб їй присвоїли прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав . Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 20.08.2004 року, від якого мають син [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені з 2007 року, за цей час позивач фактично проживає з іншою сімєю. Оскільки сімя розпалась, примирення неможливе, позивач просив про задоволення позову. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що позивачем не вказано дійсних причин, з яких припинені шлюбні відносини, а також тому, що сумісно нажите майно між сторонами не розділено. Суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.03.1984 року, від якого мають двох повнолітніх дітей. З 2007 року подрз'жні стосунки не підтримуються, сімя розпалась, [PERSON] фактично створив іншу сім*ю. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась поновлення її неможливе, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, судовий збір за реєстрацію розірванні шлюбу підлягає стягненню з позивача. Заперечення відповідачки проти розірвання шлюбу не заслуговують на увагу, оскільки, не повязано з можливістю подальшого спільного проживання і збереження шлюбу, та не суперечить інтересам подружжя. Окрім того, в силу ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно де ЩС України. Після розірвання шлюбу відповідачці присвоїти прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 03.09.2010 року позов задоволено. В силу п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 04.11.2010 року на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про винесення додаткового рішення, оскільки в рішенні суду не зазначено прізвище відповідачки після реєстрації розірвання шлюбу. В заяві позивач пояснила, що після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі «Гумінська Ніна Анатоліївна». Враховуючи викладене, вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За такого, в рішенні суду від 03.09.2010 року зслід вказати, що після реєстрації розірвання шлюбу позивачці слід присвоїти прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернулась, з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини. Позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини. Позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 04.11.2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з матір'ю та знаходиться на її забезпеченні. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батько повинен утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи вимоги ст. 182-184 СК України, суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 51,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у Обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

19 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 08 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис № 354. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. З вересня 2010 року сторони однією сімєю не проживають. Відповідач матеріальну допомогу родині не надає, у зв'язку з чим позивачка вирішила звернутися до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував, погодився платити аліменти у вказаному у позові розмірі на утримання сина [PERSON]. Суд, вислухавши сторони та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

13.07.2010 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про призначення його піклувальником його матері [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.08.2009 р. [PERSON] визнано частково недієздатною. Оскільки [PERSON] має такий ступінь психічних розладів, що значно впливає на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, вона потребує призначення піклувальника. Посилаючись на вищевикладене, заявник просив суд призначити його піклувальником [PERSON], [INFO] В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20.08.2009 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення, відповідно до якого [PERSON], [INFO], визнано частково недієздатною. Рішення набрало законної сили. Проте піклувальника призначено не було. Відповідно до Подання Органу опіки і піклування Миколаївської міської ради від 27.05.2010 р. виконком міської ради пропонує як кандидатуру для призначення піклувальником [PERSON] її сина - [PERSON] (Свідоцтво про народження від 17.02.1981 р.). Відповідно до ст. 59 ЦК піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою уразі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки і піклування. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 59, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

У червні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 25.10.2001 р. він придбав у відповідачки квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу житла на Товарній Біржі «Сангай». На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки лдоговір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не пред'являє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовляється. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнив. Просив визнати договір купівлі-продажу дійсним, в іншій частині позовні вимоги не підтримав. Відповідачка, представник третьої особи в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 12.10.2001 р., зареєстрованого ММБТІ за № 18512 від 22.10.2001 р. 25.10.2001 р. на Товарній Біржі «Сангай» був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони. Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору купівлі-продажу дотримані, проте від нотаріального посвідчення договору відповідачка відмовляється. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

22.09.2010 року [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] Вказали на те, що 27/50 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами за адресою пров. Затишному, 31 у м. Миколаєвіналежить на праві власності їх матері - [PERSON], яка померла 26.05.1992 року. Після смерті матері спадщину прийняли позивачі, які проживали разом з нею, тому просили визнати за ними, в рівних частках, право власності на нерухоме майно в порядку спадкування. 18.10.2010 року [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], просив визнати за ним право власності на частку у нерухомому майні, в порядку спадкування. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] уточнили заявлені вимоги. Усі просили визнати за кожним із них право власності на 1\\3 частину спадкового майна, а саме - на 1\\3 від 27/50 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом, після смерті матері. Вислухавши пояснення сторін, представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі рішень Ленінського райсуду м. Миколаєва від 10.04.1978 року (№ 2- 646) та від 14.02.1979 року (№ 2-304) [PERSON] належить 27/50 частин житлового будинку № 31 по провулку Затишному у м. Миколаєві , що складається: у житловому будинку Літ.-А : із житлової кімнати Літ. 2-5 і житлової кімнати Літ.2-6, загальною площею 23 кв.м, та коридора Літ.2-2, площею 5,7 кв.м., усього площею 28,7 кв.м.; також 1\\2 частина прибудови Літ.а, ганок, гараж Літ.Б, сарай Літ.В, 5\\6 частин замощення 1, огорожа № 1, № 2, №4; частина огорожі № 3. [PERSON], [PERSON], [PERSON] - діти [PERSON]. [PERSON] померла 26.05.1992 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна - 27/50 частин житлового будинку, з відповідними господарськими будівлями та спорудами, за адресою - провулок Затишний,31 у м. Миколаєві. Спадщину прийняли усі її діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на час відкриття спадщини є єдиними спадкоємцями першої черги (ст.529 ЦК України ред.1963 p.), оскільки фактично вступили в управління майном, постійно проживали у спадковому будинку, тобто вчинили дії, щосвідчать про прийняття спадщини, у відповідності до вимог ст..ст. 548, 549 ЦК України (у ред. 1963). Відповідно до Постанови нотаріуса, отримання Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями неможливо через відсутність правовстановлюючих документів. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже права [PERSON], [PERSON], [PERSON] порушені та підлягають захисту. З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги сторін підлягають задоволенню з урахуванням їх уточнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

04.10.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2009 р., однак на теперішній час вони проживають окремо. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] На теперішній час позивачка не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу, позивачка просила суд стягнути з нього аліменти на її утримання з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 04.10.2010 р. та до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вважав, що він не повинен сплачувати аліменти на утримання дружини. Просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2009 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка ніде не працює, доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. На підставі ч. 2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір на користь держави, у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 84,182 СК України та

Outcome: partial