Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. 04.12.2009 року водій [PERSON], керуючи автомобілем [PERSON], державний номер [NUMBER] рухаючись по вул. Гелевея в м.Коростишів, скоїв наїзд на велосипедиста - [PERSON], який рухався в напрямку «Льонозаводу». Під час ДТП він отримав тілесні ушкодження, які призвели до його смерті у реанімаційному відділенні Коростишівської ЦРЛ . [PERSON] з місця пригоди зник завідома залишивши без допомоги особу, яка перебувала в небезпечному для життя стані. 25.03.2010 р. щодо [PERSON] винесена постанова про закриття відносно нього кримінальної справи за фактом ДТП, оскільки не мав технічної можливості запобігти наїзду на [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] помер, оскільки йому були спричинені тілесні ушкодження, які призвели до смерті. Вироком Коростишівського райсуду від 24.06.2010 року [PERSON] був засуджений за ст.135 КК України до двох років обмеження волі з випробуванням. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.09.2010 року вирок Коростишівського райсуду залишено без змін. У даний час позивачем споруджено пам'ятник померлому і витрати становлять 11774 грн., що підтверджується відповідними довідками. Крім майнової шкоди позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 20000 грн. В ході судового розгляду справи позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача витрачені ним кошти на покупку гроба, хреста, вінків на суму 870.00 грн. та витрачені ним кошти на поминальний обід в сумі 4392,00 грн. Всього матеріальна шкода становить 17036.00 грн., яку просить стягнути з відповідача. Звернувся до суду про стягнення вказаних коштів зараз, а не під час розгляду кримінальної справи, оскільки відповідач мав намір відшкодувати завдану йому матеріальну та моральну шкоду добровільно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник проти позову заперечили, пояснивши, що 04.12.2009 р. під час ДТП він не мав технічної можливості запобігти наїзду на велосипедиста у момент виникнення небезпеки руху, на що вказує постанова про закриття кримінальної справи за ст.286 КК України від 25.03.2010 року. Повідомив суду, що частково відшкодував завдану шкоду надавши родичам позивача 3200 грн на ліки, 600 долларів США на поминальний обід та 3000 грн. на погребіння. На даний час не має можливості відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в такому обсязі, як про це просить позивач. Визнає позов частково - 11774 грн. матеріальної шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов»язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам»ятника, ці витрати. Судом встановлено, що 04.12.2009 р. водій [PERSON], керуючи автомобілем [PERSON] Коннект, державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Гелевея у м. Коростишів, скоїв наїзд на велосипедиста - [PERSON], який рухався у напрямку «Льонозаводу». Під час ДТП він отримав тілесні ушкодження, які призвели до смерті. 25.03.2010 р. щодо [PERSON] винесена постанова про закриття кримінальної справи за фактом ДТП, оскільки він не мав технічної можливості запобігти наїзду на [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] помер, оскільки йому були спричинені тілесні ушкодження, які призвели до смерті. Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК Україїни, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненим злочином. Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи відповідач відшкодував завдану шкоду надавши позивачу 3200 грн на ліки. 600 долларів США на поминальний обід та 3000 грн. на погребіння. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник проти позову заперечили, пояснивши, що 04.12.2009 р. під час ДТП він не мав технічної можливості запобігти наїзду на велосипедиста у момент виникнення небезпеки руху, на що вказує постанова про закриття кримінальної справи за ст.286 КК України від 25.03.2010 року. Повідомив суду, що частково відшкодував завдану шкоду надавши родичам позивача 3200 грн на ліки, 600 долларів США на поминальний обід та 3000 грн. на погребіння. На даний час не має можливості відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в такому обсязі, як про це просить позивач. Визнає позов частково - 11774 грн. матеріальної шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов»язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам»ятника, ці витрати. Судом встановлено, що 04.12.2009 р. водій [PERSON], керуючи автомобілем [PERSON] Коннект, державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Гелевея у м. Коростишів, скоїв наїзд на велосипедиста - [PERSON], який рухався у напрямку «Льонозаводу». Під час ДТП він отримав тілесні ушкодження, які призвели до смерті. 25.03.2010 р. щодо [PERSON] винесена постанова про закриття кримінальної справи за фактом ДТП, оскільки він не мав технічної можливості запобігти наїзду на [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] помер, оскільки йому були спричинені тілесні ушкодження, які призвели до смерті. Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК Україїни, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненим злочином. Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи відповідач відшкодував завдану шкоду надавши позивачу 3200 грн на ліки, 600 долларів США на поминальний обід та 3000 грн. на погребіння. Враховуючи матеріальний стан відповідача, те що він на даний час не працює (довідка Стрижівської сільради №641 від 22.11.2010 р.), дохід його дружини за 5 місяців складає 12610 грн, що підтверджується довідкою Коростишівської МДПІ №2689/10/17 від 22.11.2010 р., має на утриманні трьох дітей, одна з яких навчається в Київському технікумі готельного господарства за контрактом (довідка №758 від 19.11.10, договір №714 від 03.09.2010 року), суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Також належить відшкодувати моральну шкоду, завдану [PERSON], яка виразилася у душевних стражданнях в зв'язку зі смертю батька, однак зазначений позивачем розмір шкоди є достатнім чином необгрунтованим належними засобами доказування та не відповідає на думку суду глибині перенесених ним страждань, а також в зв»язку з частковим відшкодуванням шкоди відповідачем та його матеріальним становищем, в зв'язку з чим, суд вважає необхідним і достатнім розміром відшкодування стягнення на його користь 5 000 грн. у відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на ІТЗ розгляду справи та судовий збір.

Outcome: partial