overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, в звязку з навчанням після досягнення 18 років. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач є його батьком. Він навчається у Вищому училищі фізичної культури міста Миколаєва 1 рівня акредитації, форма власності комунальна, 11 клас денного відділення. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, але має таку можливість. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позовні вимоги. В судове засіданні позивач не зявився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина щомісячно, але в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, так як є інвалідом ІІІ групи, ніде не працює, має іншу сімю, де виховує неповнолітню дитину. Суд,заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. Відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України обовязки батьків утримати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчання виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних факторів, як певний вік (від 18 до 23 років), продовження ними навчання, потреба у звязку з тим, у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоровя платника аліментів, наявність у нього інших непрацездатних членів сімї та інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON], навчається у Вищому училищі фізичної культури міста Миколаєва 1 рівня акредитації, форма власності комунальна 11 клас денного відділення, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Викладене підтверджується довідкою учбового закладу від 04.03.2011 року. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про наявність передбачених ст.. 199 СК України підстав для покладення на [PERSON]М, обовязку щодо утримання сина на час навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 750 грн., а також дохід в вигляді орендної плати за користування від земельної ділянки в розмірі 3102,50 грн. в рік, має на утриманні неповнолітню дитину. З урахуванням цих обставин, суд вважає, що заслуговують на увагу доводи відповідача про можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 25.03.2011 р. звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи тим, що 21.11.2008 р. помер його батько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,86 га, що розташована в межах території Краснопільської сільської Ради Березанського району. Для отримання спадщини за законом йому необхідно встановити, що він є сином [PERSON], оскільки в свідоцтві про його народження батько записаний як [PERSON], а свідоцтво про смерть батька виписано на [PERSON] і внести виправлення в документи неможливо. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги заявника визнав. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що батьком заявника був [PERSON], якого в селі називали Оверком. Свідоцтвом про народження, виданим на імя [PERSON] (а.с.5) підтверджено, що він народився 04.04.1944 р. і його батьком зазначено [PERSON]. На імя [PERSON] [PERSON] РВ УМВС України в Миколаївській області 29.07.2002р. видано паспорт серії КМ № 122029 (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 21.11.2008р. а.с.6). З довідки виконкому Краснопільської сільської ради Березанського району Миколапївської області від 14.05.2011 р.(а.с.7) вбачається, що [PERSON], дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO] з 1991 року по день смерті 21.07.2008р. За цією адресою на день смерті спадкодавця разом з ним постійно проживали та були зареєстровані з 1991 року по теперішній час особи без родинних стосунків: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин між заявником та [PERSON] в судовому засіданні знайшов своє підтвердження і встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, т.я. надає право на оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, відділу держкомзему Кіцманського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно \~мотивуючи свої вимоги тим, що 12 лютого 2010 року в с. Гаврилівці Кіцманського району померла його тітка [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими \~спорудами, що розташований в с. \~Гаврилівці, по вул. Садовій, 1 Кіцманського району та земельного паю розміром 1, 98 га, що перебував в колективній власності колгоспу «Прогрес». Єдиним спадкоємцем майна по заповіту \~являється \~позивач. В управління спадковим майном, позивач всупив своєчасно, а саме похоронив тітку та розпорядився \~речами після її смерті. Однак, хоче оформити на себе право власності на це спадкове майно, а тому просив задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі позов визнали повністю та не заперечують проти його задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1261, 1268, 1299 \~ЦК України та \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом в інтересах головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Рівненській області до про стягнення шкоди в розмірі 290,70 грн. Вказав, що 18.06.2010 року відповідач на березі водойми, що біля смт. Клесів Сарненського району Рівненської області був затримані під час лову риби із застосуванням заборонених знарядь лову сіткою, чим порушив ст.ст.17,27,63 Закону України «Про тваринний світ», п.3,15 «Правил любительського і спортивного рибальства», внаслідок чого були завдані збитки на суму 290,70 гривень. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно довідки Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства, відповідно до постанови КМУ від 19 січня 1998 року №32, внаслідок незаконного лову риби була завдана відповідачами шкода державним водним ресурсам в розмірі 290,70 гривень. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приходить до висновку що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України розмір завданої шкоди необхідно солідарно стягнути з відповідачів на користь головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Рівненській області. На підставі викладеного, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Прокурор Святошинського району м.Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Київського міського територіального центру соціального обслуговування до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що Контрольно-ревізійним управлінням в м.Києві проведено ревізію фінансово-господарської діяльності територіального центру соціального обслуговування за період з 1.10.2007р. по 1.07.2009р. В ході ревізії встановлено, що автотранспорт Центру в умовах, які потребують частих зупинок, не працював, але при цьому при списанні пального безпідставно застосовується коефіцієнт підвищення норм палива на 10% відсотків. За вищезазначений період необґрунтовано Центром було списано пального на загальну суму 69316грн.73коп. Постановою КРУ в м.Києві від 16.09.2009р. [PERSON], який займав посаду начальника відділу транспортного обслуговування інвалідів з порушенням опорно-рухового апарату визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП, а саме у веденні бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь Київського міського територіального центру соціального обслуговування (перейменований на підставі розпорядження Виконавчого органу Київської міської Ради від 30.06.2010р. №491) завдану шкоду в розмірі 69316грн.73коп. (шістдесят девять тисяч триста шістнадцять грн.)73коп. Представник Київського міського територіального центру соціального обслуговування позов підтримав. Відповідач належним чином повідомлений про день слухання справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту рішення відкласти до 12.04.2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

У лютому 2011 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах з 19.03.1988 року по 03.06.2010 року. За час шлюбу ними придбано квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано на її чоловіка. Вважає, що вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за спільні кошти під час шлюбу. При зверненні до відповідача з пропозицією поділити майно, про що укласти договір, отримала відмову, а тому просить поділити спільне сумісне майно та визнати за нею право на 1/2 частину квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила його задоволення. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.03.1988 року (а/з № 310 від 19.03.1988 року) по 03.06.2010 року (а/з № 213 від 03.06.2010 року). За час шлюбу сторонами по справі придбано квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 07.08.1998 року, право власності на яку, згідно довідки з КП ММБТІ зареєстровано за [PERSON]Д.(відповідачем). Згідно ст. 16 Закону України "Про власність", ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина й чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідачем у судовому засіданні не було оспорено часток подружжя. У відповідності до ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином суд вважає, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за спільні кошти під час шлюбу. В судовому засіданні не встановлено порушення прав та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, просить визнати право власності на спадкове майно після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 20.09.2009 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно, зокрема на жилий будинок розташований по вул. Попіля, 57 с. Нехворощ. Спадщину позивачка прийняла шляхом постійного проживання в даному будинку разом із спадкодавцем. На йас смерті [PERSON] в будинку були зареєстровані та проживали лише позивачка та спадкодавець, як чоловік та дружина. Отже, половина будинку за діючим законодавством належить позивачці. На даний час позивачка не може оформити на себе право власності, у звязку з тим, що будинок не було зареєстровано в БТІ. Спору щодо спадщин між сторонами не має, так як позивачка є єдиним спадкоємцем, після смерті [PERSON] Представник позивачки в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився направивши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Справу просить розгляди без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 20.09.2009 року помер - [PERSON], який постійно проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Нехворощанської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, Актовий запис №21 від 22 вересня 2009 року (а.с.5). Позивачка є дружиною спадкодавця, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане 16.01.1957 року (а.с.4). Правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що підтверджується довідкою виданою Бердичівським МБТІ (а.с.6). також у відповідності з довідкою виданою виконком Нехворощанської сільської ради жилий будинок, що розташований по вул. Попіля, 57 с. Нехворощ Андрушівського району Житомирської області згідно запису погосподарської книги № 1, особовий рахунок №42, сторінка 83 за 2006 - 2010 року рахувався за [PERSON], який помер 20 вересня 2009 року, а також на день його смерті разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина - [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивачка в позовній заяві та уточнюючи свої позовні вимоги в заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу ) на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які знаходяться на її утриманні. Добровільно відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу. В судове засідання сторони не з»явилися ,надали суду заяви в яких кожний окремо просять справу розглянути без їх участі ,позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог.Дані підстави дають можливість суду розглянути справу у відсутності сторін. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі матеріали справи ,суд вважає,що при таких обставинах позов підлягає задоволенню,так як викладені в позовній заяві вимоги знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами, а саме : відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] [INFO], [PERSON] 04.12. [INFO] та [PERSON] 01.09.2008 року їхніми батьками є сторони по справі ( а.с.4-6 ). Довідкою Бригінцівської сільради підтверджується, іцо неповнолітні перебувають на утримання позивачки ( а.с.З ). В СТ.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визнається право кожної дитини на одинаковий рівень життя,необхідний для фізичного,розумового,духовного,морального і соціального розвитку.Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя,необхідних для розвитку дитини. Виходячи з цих підстав позов [PERSON] грунтується на вимогах СТ.180 , 182,183 СК України ,згідно з якими батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об»ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

До Апостолівського районного суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності [PERSON] однієї цілої частини житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами. В обґрунтування заявлених вимог пояснила, що \~24 травня 2010 року помер її чоловік [PERSON] (свідоцтво про смерть І-КИ № 351439, видане 26.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою : 53805, Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Українка, вул. Східна, буд. 2, яке належало померлому на праві власності (Свідоцтво № 7343 від 03.04.1990 року). Заявниця звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , де їй було відмовлено в звязку з тим, що у правовстановлюючому документі-рішенні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.1990 року по справі № 2-91/1990 року, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і розподілу майна не зазначена частина зазначеного житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, яка виділена спадкодавцю [PERSON]. Згідно розписки [PERSON] від 10.08.1990 року, [PERSON] виплатив їй кошти в сумі 5336 (пять тисяч триста тридцять шість) рублів СРСР, як вартість майна, що передбачено в зазначеному рішенні суду. Заявниця вважає , що одна ціла частина будинку належить [PERSON], та просить встановити цей факт. Від [PERSON] надійшла заява про слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Від заінтересованої особи - [PERSON] до суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, заперечень проти заяви не має. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності надані по справі докази , в тому числі копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8), копію листа державного нотаріуса від 07.12.2010 року (а.с.16), копії Свидетельства на право личной собственности на жилой домвід 03.04.1990 року (а.с.9), копію рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.1990 року (а.с.10), копію розписки [PERSON] від 10.08.1990 року (а.с. 15), копію свідоцтва про одруження І-КИ № 038119 (а.с.7), та на підставі ст. ст. 234, 256 ЦПК України вважає , що заява підлягає задоволенню. Під час судового розгляду справи було встановлено , що [PERSON] повністю сплатив [PERSON] вартість її частини будинку згідно рішення, та спорів з цього приводу не виникало . Таким чином , є правові підстави для встановлення факту, який просить заявниця .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

22.03.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на гараж № 8 в авто гаражному кооперативі по вул, Енгельса в м. Первомайську, в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 30.05.2010 р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкове майно складається з: гаража в автогаражному кооперативі «Еліпс»; трикімнатної квартири [ADDRESS]; автомобіля [NUMBER]. 21.12.2010 р. позивачка оформила право на спадщину на вказане майно. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж № 8 в АГК «Еліпс», оскільки спадкодавець не оформив своєчасно правовстановчі документи на цей гараж. Тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи - [PERSON] кооперативу «Еліпс» - в судовому засіданні підтвердив викладене позивачкою та не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 30.05.2010 р. помер [PERSON] (ас. 12), про що свідчить свідоцтво про смерть. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (ас. 8, 9), [PERSON] отримала спадщину, яка складається з: трикімнатної квартири [ADDRESS]; та автомобіля марки «ГАЗ 3110 5», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно довідки Перво майсь ко то МЕТІ (ас. 6), гараж X» 8, розташований в м, Первомайську в авто гаражному кооперативі «Еліпс», числиться за [PERSON] на підставі довідки авто гаражного кооперативу «Еліпс» від 08 серпня 1992 р,, № 8. Згідно рішення виконавчого комітету Первоманської міської ради № 20 від 22.01.1991 р. (ас. 16-18), [PERSON] було включено до списку членів автогражаного кооперативу «Еліпс». Викладене свідчить, що позивачка прийняла частину спадщини після смерті [PERSON], але іншу частину оформити не може, в звязку з тим, що при житті Кольц В,В. не отримав правовстановчі документи в установленому законом порядку, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст. 1268 ЦК України, п. 208 Розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв всю спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Враховуючи складність справи, пов'язану із її обсягом, необхідністю аналізу досліджених зів та мотивації прийнятого рішення, на підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.218, 256-268, 536, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: dismissed