overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» - 56586,87 гриивень заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Свої позовні вимоги до відповідача представник позивача обґрунтовує тим, 04 квітня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договор. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 46000,00 гривень з кінцевим терміном повернення 03 квітня 2009 року. В порушення норм закону відповідач в зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але подала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, про що свідчить поштове відправлення, яке приєднано до матеріалів справи. Згідно статті 158, 197 ЦПК України розгляд справи в суді провадиться без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. - При даних обставинах суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору..., а в силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Далі. Згідно ст. ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель несе відповідальність за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути як одна особа так і декілька. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У судовому засіданні дійсно встановлено, що 04 квітня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договор. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 46000,00 гривень за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 квітня 2009 року, що підтверджується копією договору на а.с.4,. Кредит відповідачем погашався в неповному обсязі, що підтверджено копією розрахунку заборгованості на а .с. 5. Судові витрати по справі підлягають також стягненню з відповідача на підставі вимог статей 79, 81, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 21 квітня 1990 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом ЗАГС Кролевецького райвиконкому Сумської області, актовий запис №49. Шлюб у обох перший. Її дошлюбне прізвище Ковальова. Від шлюбу мають двох дітей, одна з яких неповнолітня: донька [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Через це у них виникають сварки. Фактично з 2006 року вони припинили шлюбні відносини і поновлювати їх не збираються. За таких обставин, вона вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, сімя розпалася, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на його думку збереження сімї можливо, але якщо позивачка наполягає на розірванні шлюбу, він з цим згоден. Судом встановлено, що 21 квітня 1990 року сторони уклали шлюб, про що відділом ЗАГС Кролевецького райвиконкому Сумської області в книзі реєстрації актів про одруження 21 квітня 1990 року був зроблений актовий запис №49, дошлюбне прізвище позивачки Ковальова (а.с. 4). У сторін шлюб перший. Під час шлюбу 26 лютого 1994 року у них народилася донька [PERSON] (а.с.5). Сімейне життя подружжя не склалося. В сімї тривають систематичні конфлікти, які призвели до виникнення неприязливих стосунків між подружжям, що привело до неможливого спільного проживання та вирішення спільних питань сімейного життя. З 2006 року вони фактично припинили шлюбні відносини і поновлювати їх не збираються, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, інтересам їх неповнолітньої дитини. За таких обставин є підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спору щодо проживання дитини і поділу спільного майна у сторін немає. Таким чином, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 21червня 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в с. Лужани по вул. В.Івасюка, № 10, Кіцманського району Чернівецької області. Вказує на те, що вона являється спадкоємицею за законом після смерті чоловіка. Окрім неї спадкоємцями за законом являються відповідачі по справі, які не претендують на спадкове майно. Посилається на те, що вона своєчасно вступила в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину, так як у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася з заявою про її прийняття, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить шлюб з [PERSON] розірвати. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона знаходиться у шлюбі з 19 вересня 2003 року. Шлюб у них перший. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітній син мешкає разом з нею та після розірвання шлюбу також буде жити і виховуватись нею. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу надає у добровільному порядку. Між сторонами спору стосовно розподілу спільного майна немає. Сімейних стосунків вони не підтримують та проживають окремо з 2007 року. На протязі всього спільного проживання між ними виникали сварки та скандали при вирішенні самих різних побутових питань. За час спільного проживання вони переконались, що у них різні погляди на сімейне життя, що свідчить про різність їхніх характерів. За минулий час між сторонами спроби для поновлення сімейних стосунків не було. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Просить позов задовольнити. Відповідач пред'явлений позов визнав та також просив його задовольнити. Пояснив, що їхня сім'я розпалась остаточно. За минулий час між ними спроб для поновлення сімейних стосунків не було. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторонами сімейні стосунки припинені з 2007 року. За минулий час між ними спроб для поновлення сімейних стосунків не було. Сторони вважають, що їхня сімя розпалась остаточно. Просять суд їхній шлюб розірвати. При таких обставинах суд оцінюючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб з [PERSON] розірвати. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог вказав, що з відповідачкою по справі він знаходиться у шлюбі з 05 липня 2003 року. Шлюб у них повторний. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Між сторонами спору стосовно розподілу спільного майна немає. Сімейних стосунків вони не підтримують та мешкають окремо з 2004 року через те, що відповідачка порушила подружню вірність і фактично утворила нову сім'ю. За час спільного проживання вони переконались, що у них різні погляди на сімейне життя, що свідчить про різність їхніх характерів. За минулий час між сторонами спроб для поновлення сімейних стосунків не було. На теперішній час він знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою і має намір узаконити їхні відносити. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про поважність причини своєї неявки в судове засідання не повідомила. Тому відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки. Суд. вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторонами сімейні стосунки припинені з травня 2004 року. За минулий час між ними спроб для поновлення сімейних стосунків не було. Позивач вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Просить суд їхній шлюб розірвати. При таких обставинах суд оцінюючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

23 листопада 2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалене рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТДВ «Страхова Компанія «НАСТА» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Рішенням суду вимоги [PERSON] були залишені без задоволення. 29 листопада 2010 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на рішення суду, яка з матеріалами цивільної справи 08.12.2010 року була направлена до апеляційного суду Миколаївської області. Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2010 року цивільна справа була повернута до суду для виконання вимог ст. ст. 219, 220 ЦПК України, оскільки ухвалюючи вказане рішення, місцевий суд у вступній та резолютивній частині рішення суду не вирішив питання про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3\~168 грн. 02 коп., що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Допитана в суді позивачка свої вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 3\~168 грн. 02 коп. підтримала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що 01 липня 2008 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири № 109 в будинку № 22 на кварталі Дружби народів у місті Лисичанську, що належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Лисичанською міською радою. Вважає, що пропустила строк з поважних причин, оскільки державним нотаріусом їй було роз'яснено про право на звернення із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців після смерті батька. Але після звернення у вказаний строк їй було відмовлено у видачі свідоцтва, бо вона пропустила строк подачі заяви. У судовому засіданні позивачка підтримала пред'явлений позов, просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Судом встановлено, що 01 липня 2008 року помер [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири № 109 в будинку № 22 на кварталі Дружби народів у місті Лисичанську, що належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Лисичанською міською радою. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачем пропущений строк з поважних причин, остання є спадкоємицею першої черги після померлого батька, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, і від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на повному утриманні позивачки. Оскільки відповідач [PERSON] ніякої допомоги на дитину не надає то [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. В своїх позовних вимогах позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки щомісячно по 500 грн., до досягнення нею повноліття. Позивачка змінила свої позовні вимоги, зменшивши суму аліментів до 400 грн. та просить суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково і погодився з тим, що він повинен допомагати позивачці в утримуванні сина. Але просить суд зменшити розмір аліментів до 300 грн. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом утримання дитини є сплата аліментів, тобто грошових коштів. В даному випадку сторони мають неповнолітню дитину і оскільки вона проживає разом з матір'ю, відповідач зобов'язаний платити аліменти на їх користь. За ст..183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися на аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач не заперечує проти сплати аліментів на дитину, то суд вивчивши матеріали справи встановив, що [PERSON] за своїм матеріальним станом спроможний надавати кошти на дитину, та за станом здоров'я почуває себе задовільно, може працювати та отримувати заробітну плату і утримувати дитину. Суд визнає необхідним встановити розмір аліментів на дитину у розмірі 400 грн., при цьому суд враховує, що позивачка погодилася на дану суму аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

заявитель звернувся з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 08.11.1998 року помер його батько [PERSON], у звязку з чим йому була призначена пенсія по втраті годувальника, яка сплачувалась до його повноліття тобто до 07.09.2007 року. 06.01.1998 року він отримав травму і з цієї дати став інвалідом дитинства, отримує пенсію з жовтня 2010 року як інвалід дитинства. При оформленні пенсії по втраті годувальника виявилось, що його прізвище в паспорті вказане «Третяк», у свідоцтві про народження та смерть батька, прізвище батька вказане як «Третьяк». Встановлення факту родинних відносин потрібне для оформлення пенсії по втраті годувальника. У судовому засіданні заявитель підтримав заяву, просив її задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обстави, викладені у позовній заяві, на підтвердження яких надав суду відповідні докази. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, по час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд досліджує надані докази: копія паспорту заявителя, копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про смерть, висновок ВКК № 2626. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що заявитель її рідний син. Його батько, а її чоловік [PERSON] загинув до проведення обміну паспортів, тому його прізвище в паспорті та свідоцтві про смерть залишились як «Третьяк». Коли діти отримували паспорти їх прізвище було переведено на українську мову як «Третяк». Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що заявитель її племінник. [PERSON] є його рідним батьком. При отриманні заявителем паспорту з російської мови на українську його прізвище вказане як «Третяк». Документи на померлого були оформлені ще російською мовою. Суд, заслухавши пояснення заявителя, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08.11.1998 року помер [PERSON]( а.с.7). У свідоцтві про народження заявника його прізвище російською мовою вказане як «Третьяк», батьками вказані «[PERSON] та [PERSON]» ( а.с.5). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили у судовому засіданні, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Помилка при написанні прізвищ виникла при перекладі з російською на українську мову. Таким чином суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин заявителю необхідно для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] вказуючи, що в трудовій книжці її по батькові записано не вірно, внаслідок чого вона не може звернутись в управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі з питанням призначення пенсії, звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В попередньому судовому засіданні заявниця просить заяву задовольнити і встановити факт, що трудова книжка [NUMBER] від 1 серпня 1971 року, в якій помилково вказано її по батькові, а саме [PERSON], замість правильно згідно паспорта [PERSON], належить їй, оскільки це необхідно для звернення в управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі з питанням призначення пенсії. У попереднє судове засідання представник заінтересованої особи -управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним заяви викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Свідок [PERSON] в попередньому судовому засіданні пояснила, що працювала майстром консервного цеху на Підгаєцькому консервному заводі. Під її керівництвом, варщиком консервного цеху працювала заявниця. їй достовірно відомо, що по батькові заявниці [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що разом із заявницею працювали в одній зміні на Підгаєцькому консервному заводі. їй відомо, що по батькові заявниці - [PERSON]. Суд, заслухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, виходячи із наступних підстав. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особ прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в паспорті заявниці, вірно записано її пс батькові - [PERSON], а в трудовій книжці [NUMBER] від 1 серпня 1971 року її по батькові помилково вказано [PERSON]. 7 листопада 1981 року [PERSON] одружилась із [PERSON], в зв'язку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 07.11.1981 року. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що заява [PERSON] підставна, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що вона придбала у відповідача земельну ділянку, загальною площею 0,6000 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул.Шмідта, 48-Ш. Позивачка стверджувала, що відповідач надав їй розписку, в якій зобов'язався посвідчити вказаний договір купівлі-продажу у нотаріальному порядку, однак від цього ухиляється. Позивачка просила визнати вказаний договір дійсним та визнати за нею право власності на вказаний будинок. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечувала. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,6000 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул.Шмідта, 48-Ш, кадастровий номер земельної ділянки - 5110800000:05:005:0044. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, і відбулося часткове виконання договору. Відповідач [PERSON] надав розписку, в якій зобов'язався оформити договір купівлі продажу будинку в нотаріальному поядку (а.с.12), однак він ухиляється від оформлення договору купівлі-продажу у нотаріальному порядку. Висновки суду щодо .знаходження вказаного будинку у власності відповідача підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.13-15), висновком відділа держкомзему (а.с.17), витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру (а.с.18) та договорів купівлі-продажу часток земельної ділянки (а.с.19,.20,21). Третя особа [PERSON] є дружиною відповідача і проти укладеного договору купівлі-продажу не заперечувала. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved