overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

23.05.2011 позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина аліменти. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.06.2010 року. Від спільного проживання мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою, всі обов'язки щодо утримання та виховання сина позивачка несе самостійно. Відповідач працює викладачем в Ржищівському гуманітарному коледжі, має постійний дохід, позивачка вважає, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повному обсязі. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні переднього судового засідання. Відповідно до ч.4. ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 09.06.10 року розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ОК №066105. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, серії І-БК № 276274 встановлено, що позивачка та відповідач мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із пояснень позивачки вбачається, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, даний факт також не заперечує і сам відповіач. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд, відповідно до ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Суд вважає, що згідно зі ст. 183 СК України, розмір аліментів на утримання дитини може бути визначений в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) відповідача. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, поскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

18 травня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що вона мати [PERSON], [INFO]. 10.10.2005 року її син поїхав з дому до м. Запоріжжя і більше додому не повертався. Відомостей про місце перебування сина до неї не надходили. Тому вона звернулася до Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області з заявою про зникнення сина [PERSON] та оголошення його в розшук. До теперішнього часу її син знаходиться в розшуку Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області, як безвісно зниклий. [PERSON] зареєстрований у сестри [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фінансова, 135, яка не має можливості його виписати. Відповідно до ст.43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявниці необхідне для того щоб сестра [PERSON] могла виписати його де він зареєстрований в [INFO]. Тому вона просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] безвісно відсутнім, з часу винесення рішення. В судовому засіданні заявник на вимогах заяви наполягає. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. [PERSON] є сином [PERSON], згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 252517. Згідно довідки Оріхівського РВ ГУМВС України в теперішній час [PERSON] знаходиться в розшуку Оріхівського РВ ГУМВС України, як безвісно зниклий, ОРС №60210527 від 30.11.2005 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] безвісно відсутнім. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 08.06.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 вересня 2005 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 99. Її дошлюбне прізвище Снитко. В шлюбі дітей вони не мають. Спільного майна не мають, проживають в гуртожитку, яке надає підприємство АТВТ «Жуляни», де вона працює з 2004 року. Відповідно до ордеру № 34/05 від 7 квітня 2005 року, який надається при вселенні в кімнату, вказано: жиле приміщення надається на період роботи в АТВТ «Жуляни». Одруження з відповідачем виявилося невдалим. З 2007 року відповідач постійно виявляв до неї неповагу, вчиняв сварки, почав вживати оковиту. З вини відповідача сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим. Так, як відповідач відмовився добровільно з'явитися до Києво-Святошинського РАЦСу, то вона має право звернутися до суду. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав заявлений позов та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 17 вересня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивач та відповідач їхня сім'я розпалась, з 2007 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем з 19.05.1990 року по 22.01.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [INFO] та [INFO]. Діти проживають з нею. 20.11.2001 року Апостолівським районним судом було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. В звязку з тим, що на утримання дітей потрібні значні кошти вона звернулася до суду про збільшення розміру аліментів, 22.01.2010 року Апостолівський районний суд її позов задовольнив і стягнув з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. 26.20.2010 року Апостолівським районним судом винесено рішення на користь відповідача про зменшення розміру аліментів. На той час відповідач сплачував аліменти на двох дітей. Після досягнення дочкою повноліття відповідач аліменти на її утримання не сплачує. Відповідач працює і має змогу сплачувати аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітнього сина. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 19.05.1990 року по 22.01.2010 року сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Апостолівського районного суду від 26 жовтня 2010 року відповідачу зменшено розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з ј частини на 1/6 з усіх видів заробітку (доходу). Донька [PERSON] досягла повноліття, на її утримання відповідач аліменти не сплачує. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що позивач працює, аліменти на повнолітню доньку не сплачує, тому має змогу сплачувати аліменти на [PERSON] у більшому розмірі. Тому, вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів на утримання сина підлягають задоволенню. На підставі ст. 192 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеними позовними вимогами, посилаючись, що 07.09.2010 року помер [PERSON], який залишив заповіт, в якому спадкоємцями на земельну частку (пай) та на майновий пай зазначив [PERSON] та [PERSON]. Крім того, після померлого відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 0.1747 га, та 0.2500 га, розташовані в с. Ромашки Рокитнянського району Київської області по вул. Набережній, 41а, яке він нікому не заповідав, і спадкоємцем за законом є його рідний брат [PERSON]. Однак позивачі пропустили шестимісячний строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не орієнтуються в Цивільному законодавстві України і не знали про те, що необхідно до шести місяців подати заяву про прийняття спадщини. Рокитнянська районна державна нотаріальна контора відмовила позивачам у прийнятті заяви в звязку з пропущенням такого строку. Просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до трьох місяців. Позивачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість подали заяву, якою позов підтримали, просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не не зявився, натомість подав заяву якою позов визнав, та просив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав Судом встановлено, що 07.09.2010 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), майнового паю, які він заповідав [PERSON], [PERSON]. Крім того в масу спадкового майна входять земельні ділянки площею 0.1747 га, і 0.2500 га, розташовані в с. Ромашки Рокитнянського району Київської області по вул. Набережній, 41а, які спадкодавець нікому не заповідав, спадкоємцем за законом після смерті померлого є його рідний брат [PERSON]. Спадкоємець в особі [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про те що звертатися до суду із заявою про поновлення строку для прийняття спадщини не буде, матеріальних претензій не має. Позивачі пропустили встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Строк пропустили з поважної причини, оскільки не орієнтуються в Цивільному законодавстві. За викладеного суд приходить до висновку, що позивачі пропустили вказаний строк звернення до нотаріуса з із заявою про прийняття спадщини з поважної причини і що не викликає у суду жодного сумніву. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 10 лютого 2004 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Після смерті матері позивач працював в Росії , тому пропустив строк звернення до нотаріальної контори, у звязку з чим змушений звернутися до суду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 10 лютого 2004 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 278169. На момент смерті позивач з матірю не проживав. [PERSON] після смерті матері є спадкоємцем першої черги, як дитина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача І-ЖС № 173669 від 31.05.2011 р. (свідоцтво про народження повторне) Позивач не подав у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, оскільки працював на території Російської Федерації, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені представником позивача є поважними, оскільки він перебував за межами країни та вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, згідно ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008року Про практику у справах про спадкування, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 236\\3 укладеному з [PERSON] 15.04.2008 року, а також посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобовязання, просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 27.09.2010 року по кредиту 2\~321,74 грн., заборгованість по відсоткам 648,41 грн., плату за пропуск платежів 465,45 грн., а всього 3 435 грн. 60 коп. 24.07.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки відповідно до якого [PERSON] зобовязався відповідати по зобовязанням [PERSON], тому позивач просить стягнути заборгованість в солідарному порядку з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився причини неявки суду не відомі, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 15.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 236\\3 по умовах якого відповідач отримав кредит зі строком погашення кредиту до 14.04.2011 року, зі сплатою відсотків та комісії за розрахункове обслуговування, та 15.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки відповідно до якого [PERSON] зобовязався відповідати по зобовязанням [PERSON] Відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашають кредит та відсотки по ньому. Станом на 27.09.2010 року відповідно до наданого розрахунку відповідачі мають заборгованість по кредиту 2\~321,74 грн., заборгованість по відсоткам 648,41 грн., плату за пропуск платежів 465,45 грн., а всього 3 435 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Також підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. та судовий збір в сумі 51,00 грн. З викладених підстав суд вважає позов обґрунтованим, а тому задовольняє його. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17269 грн. 66 коп. заборгованості по кредитному договору укладеному з відповідачем 15.02.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та надала копію квитанції про сплату заборгованості по кредитному договору від 15.02.2008 р. та просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 15.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, по умовах якого відповідач отримав кредит з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.11.2010 р., відповідно до наданого розрахунку, відповідач має 7857,36 грн. заборгованості по простроченому кредиту, 8062,69 грн. заборгованість по процентам, 51,05 грн. 500,00 грн. штраф ( фіксована частина), 798,56 грн. штраф (процентна складова), а всього 17269 грн.66 коп. заборгованості по умовам кредитного договору , яка підлягає стягненню з відповідача. Однак відповідно до квитанції № 12 від 07.04.2011 р. відповідач здійснив платіж на картку 4149625323328904 в розмірі 17651,57 грн. тобто, сплатив заборгованості в повному обсязі. Оскільки відповідач не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк», вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання сина, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання та навчання. Син навчається на вечірньому факультеті, стипендію не отримує. Крім того, дитина має хронічне захворювання, що потребує додаткових витрат. В судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини Відповідач в судове засідання зявився, однак має заперечення проти позовних вимог, визнає, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Просить суд врахувати ту обставину, що в його сім'ї виховуються теж діти, які потребують коштів. Вважає, що він не має можливості надавати таку допомогу сину в примусовому порядку за рішенням суду, однак, коли син буде до нього приїжджати, спілкуватись із ним, він буде надавати сину добровільно допомогу на його навчання.. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку, а відповідач від такого обовязку ухиляється. Суд приймає до уваги матеріальне становище в сімї відповідача, той факт, що у нього на утриманні є троє неповнолітніх дітей від другого шлюбу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 грудня 1999 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в виконкомі Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 262. Вказане підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданий 18.12.1999 року Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. В казане підтверджується Свідоцтвом про народження, виданий 09.09.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Шлюб розриває з тієї причини, що вона з відповідачем не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникли суперечки та сварки. Таким чином вона та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На сьогоднішній день їхній син проживає разом з нею. Одночасно з подачею заяви про розлучення, було подано заяву про поділ майна. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав заявлений позов та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 18 грудня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивач та відповідач їхня сім'я розпалась, останніх три роки вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Відповідач має фактично іншу жінку. Позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved