Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-12 00:00:00

В обґрунтування позову позивачка вказує, що рішенням Рубіжанського міського суду від 25 травня 2010 року Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжне Луганської області було зобовязано здійснити нарахування та виплату її чоловіку, [PERSON], підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням здійснених виплат, починаючі з 01.01.2009 року. Рішення набрало законної сили 04.06.2010 року. Її чоловік помер 26 листопада 2010 року. Позивачка вважає, що відповідач заборгував її чоловіку соціальну виплату за період з 1 січня 2009 року по 26 листопада 2010 року у сумі 2744 грн. 25 коп., тому вона просить на підставі ст. 1227 ЦК України стягнути з відповідача на її користь цю суму соціальної виплати, яка належала за життя спадкодавцю її чоловіку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, просив справу розглядати без його участі, по суті позовних вимог заперечень проти позову не надав. Суд, заслухавши позивачку, вдослідивши й оцінивши надані письмові докази по справі в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду від 25 травня 2010 року Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжне Луганської області було зобовязано здійснити нарахування та виплату її чоловіку, [PERSON], підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням здійснених виплат, починаючі з 01.01.2009 року. Рішення набрало законної сили 04.06.2010 року. Чоловік позивачки помер 26 листопада 2010 року. Рішення для виконання їм не отримувалося та виконавчий лист не був виданий. Позивачка є членом сімї та спадкоємицею померлого. Зазначені обставини не є спірними та вони підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 31 ЦПК України кожна із сторін має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони. Згідно з ч.1 ст. 1219 Цивільного Кодексу України не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд вважає, що право на належність підвищення до пенсії померлого [PERSON] в зазначеному позивачкою розмірі не доведені позивачкою. Сума соціальної допомоги не була нарахована її чоловіку за життя. За таких обставин не можна стверджувати, що суми підвищення до пенсії в розмірі, зазначеному в позові, належали спадкодавцеві. Тому суд вважає, що у позивачки не виникло право на отримання сум підвищення до пенсії в розмірі, зазначеному в позові. Відповідно, її позовні вимоги не підлягають задоволенню. При подачі позовної заяви позивачкою було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у більшому розмірі, тому на підставі ст. 83 ЦПК України ці витрати підлягають поверненню у розмірі зайво внесеної суми. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed