Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПОП Ланпро розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 12.01.2004 року між нею та ПОП Ланукладено договір оренди земельної ділянки площею 9,27 га для сільськогосподарського використання, терміном на 10 років. Відповідно до п. 9 вказаного договору орендна плата за рік складає 1694,92 грн., до якої згідно з п.10 договору повинен нараховуватися індекс інфляції Втім одержавши примірник вказаного договору лише наприкінці 2010 року вона побачила в ньому виправлення в даті його укладення, які свідчать про підписання цього договору лише 12.01.2007 року. Таким чином вважає, що позивач обманним шляхом продовжив строк дії вказаного договору, внісши у нього дату укладення пізніше ніж тоді, коли було фактичне його укладання та зазначивши у договорі термін його дії 10 років, а не 5 років як домовлялися вони з відповідачем заздалегідь. Крім цього, вважаючи, що відповідач в порушення зазначених вимог договору в продовж користування земельною ділянкою в 2004 -2009 роках не своєчасно та не в повному обсязі проводив з нею оплату орендної плати, зокрема з 2009 року орендна плата складала вже 3% від вартості земельної ділянки, а не 2% по якому сплачував відповідач, позивач просила суд припинити дію даного договору, шляхом його розірвання. В судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позові, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що в дійсності вказаний договір сторони уклали в 2007 році, виправлення яке міститься у даті його укладання з 2004р. на 2007 рік механічні, оскільки бланк договору з зазначенням 2004 року був скопійований за допомогою ксерокопіювальної техніки і в цей бланк у 2007 році сторони вносили всі відомості щодо яких мали заздалегідь узгоджені домовленості щодо всіх істотних умов договору, в тому числі і до строку оренди на 10 років. Зазначив, що справно виплачував позивачу орендну плату в продовж користування земельною ділянкою у 2007-2009 роках, орендну плату у 2009 році сплачував у розмірі 3% від вартості земельної ділянки з 2009 року, про що надав суду відповідну довідку та видаткові касові ордери. З цих підстав просив у задоволені позовних вимог позивача відмовити. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №108072, виданого 21.02.2002 року радою Новобузькою районною державною адміністрацією Миколаївської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3858, позивачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,27 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобузької міської ради. В силу вимог ст. 1 Закону України Про оренду земліоренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно договору оренди земельної ділянки від 12.01.2007 року, зареєстрованого 22.02.2007 року Миколаївською регіональною філією Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру, між [PERSON] та ПОП Лан, укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, строком на 10 років. В судовому засіданні достеменно встановлено, що зазначена угода була укладена саме 12.01.2007 року. Факт внесення виправлень щодо року його укладання був перевірений Новобузьким РВ УМВС, в ході якої встановлено, що 2004 року було розроблено типовий договір оренди землі, який в подальшому розмножувався за допомогою ксерокопіювальної техніки. Крім цього зазначений правочин зареєстровано ДП Центр Державного земельного кадастру22.02.2007 року, інші угоди оренди землі в 2004-2005 роках сторони, як це вбачається з довідки відділу Держкомзему в Новобузькому районі від 24.02.2011 року за вих. № 261/н3-3, не укладали. Як свідчить акт приймання-передачі земельної ділянки від 12.01.2007 року, посвідчений підписом орендодавця [PERSON] та представника орендаря [PERSON], земельна ділянка за договором оренди від 12.01.2007 року була передана в користування ПОП. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка являлася членом комісії з приймання передачі земельної ділянки за спірним договором оренди землі, земельна дійсно передавалася в користування ПОП Ланлише 2007 року. Відповідно до п. 9 вказаного договору відповідач зобовязався сплачувати позивачу орендну плату, яка за один рік складає 1694,92 грн., що становить 2 % вартості вказаної земельної ділянки. В силу вимог п. 10 вказаного договору обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції і згідно п.11 договору вноситься в термін до 01 грудня поточного року. Згідно з п. 39 згаданого договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Як свідчить позивач, відповідач не належним чином виконує умови укладеного з нею договору оренди землі, оскільки протягом 2004-2009 років сплачував їй орендну плату без врахування положень п. 10 та змін щодо розміру плати за оренду землі, яка з 2009 року повинна становити 3% вартості землі, тобто, в меншому розмірі Згідно ст. 24 Закону України Про оренду землі, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 32 Закону України Про оренду землі, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 и 25 цього Закону та умовами договору. Разом з цим, в судове засідання представником відповідача було надано довідку з даними нарахування та виплати позивачу [PERSON] орендної плати, а також видаткові касові ордери, які свідчать про одержання позивачкою коштів в рахунок орендної плати, при дослідженні зазначених документів вбачається, що обчислення орендної плати за користування земельною ділянкою позивача за 2007-2009 роки проводилося з урахуванням індексації, а з 2009 року з запровадженням плати за оренду землі у розмірі 3 відсотків вартості земельної ділянки, що відповідає вимогам ст.1 Указу Президента України Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)від 02.02.2002 року за № 92 із змінами та доповненнями з Указом Президента України від 19.08.2008 року за № 725. Так, за користування землею у 2007 році відповідач сплатив позивачу 2000 грн. про що свідчить видатковий касовий ордер № 155 від 20.12.2007 року, у 2008 році 2000 грн. (видатковий касовий ордер серії 12АААГ № 296227 від 16.02.2008 року), у 2009 році 2800 грн. (видатковий касовий ордер № 217 від 10.06.2009 року, згідно з довідки наданої ПОП Лану 2010 році в рахунок плати орендної плати позивачка одержала 1000 кг пшениці та 2500 кг ячменю, що в грошовому еквіваленті в сумі складає 3400 грн., залишок невикористаних коштів орендодавцем [PERSON] з орендної плати складає 141,72 грн. Як показали в судовому засіданні свідки головний бухгалтер ПОП Лан[PERSON] та касир вказаного підприємства [PERSON] зазначені кошти позивачка [PERSON] одержувала особисто. Позивач при судовому розгляді справи не заперечувала проти одержання вказаних від відповідача в рахунок оплати орендної плати. В силу вимог ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Втім, позивачем [PERSON] при судовому розгляді справи не наведено жодних переконливих доказів на підтвердження обставин викладених нею в позові у звязку з чим, порушення відповідачем умов договору оренди землі в частині сплати орендної плати на які посилається позивач як на підставу розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.01.2007 року, а також на перебування вказаних сторін в орендних правовідносинах з 2004 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому суд вважає позовні вимоги позивача щодо дострокового припинення дії договору оренди землі, шляхом його розірвання необґрунтованими, а з цим такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати понесенні позивачем у зв'язку з розглядом справи у розмірі 54 грн. (17 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) підлягають зарахуванню на його рахунок.

Outcome: dismissed