Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

В квітні 2010 року прокурор Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0600 га за адресою: м. Миколаїв, вул. Спартака, 16, привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан. Стягнути з відповідача 7572,90 грн. шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: м. Миколаїв, вул. Спартака, 16. 28 квітня 2011 року прокурор та представник Миколаївської міської ради в судовому засідання зменшила позовні вимоги та просила лише стягнути з відповідача 7572,90 грн. шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття спірної земельної ділянки. В обґрунтування позову представник позивача в судовому засіданні вказувала, що прокуратурою Корабельного району м. Миколаєва з залученням фахівців управління Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства при використанні [PERSON] земельної ділянки за адресою: м. Миколаїв, вул. Спартака, 16. В ході проведення перевірки встановлено, що [PERSON] незаконно (самовільно) зайняла земельну ділянку земель житлової та громадської забудови, встановивши фундамент на огорожу за вказаною вище адресою, тобто порушила встановлений державою порядок набуття прав на земельну ділянку. Фахівцями управління Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Миколаївській області згідно [PERSON] визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву виконано розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття [PERSON] спірної земельної ділянки, яка становить 7572,90 грн. Прокурор в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, вказуючи на те, що спірна земельна ділянка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯЛ № 938839 від 04.10.2010 року, а тому вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільним зайняттям спірної земельної ділянки є безпідставними. Крім того, відповідач вказувала, що листом Адміністрації Корабельного району виконкому Миколаївської міської ради № Б-807 від 16.09.2009 р. їй був наданий дозвіл на встановлення огорожі на спірній земельній ділянці. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» вказує, що під самовільним зайняттям земельної ділянки слід розуміти будь-які дії. які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Згідно статті 126 Земельного кодексу України, документом, що посвідчує право на земельну ділянку, є державний акт або договір оренди. Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Судом встановлено, що відповідач станом на 31 березня 2010 року самовільно зайняла земельну ділянку № 16 по вул. Спартака в м. Миколаєві, що об'єктивно підтверджується актом обстеження № 1 від 31.03.2010 р. (а.с. 6) та постановою про накладення адміністративного стягнення № 3 від 31.03.2010 р. (а.с. 7). До того ж, факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки підтвердив допитаний в якості свідка [PERSON] Посилання відповідача про те, що вона є власником спірної земельної ділянки, а тому не повинна сплачувати збитки за самовільне зайняття зазначеної ділянки, суд сприймає критично, оскільки факт самовільного зайняття спірної земельної ділянки шляхом будівництва фундаменту під огорожу з 31.03.2010 року і до отримання державного акту на право приватної власності було визнано відповідачем та підтверджується матеріалами справи. Суд також врахував, що відповідачем не було оскаржено припису щодо усунення порушення земельного законодавства (самовільне зайняття земельної ділянки) та постанови про адміністративне правопорушення. Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем причинена шкода, яка була розрахована на підставі [PERSON] визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963. Розмір шкоди становить 7572,90 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати на ІТЗ та судовий збір на користь держави.

Outcome: approved