Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

У серпні 2010 року до Приморського районного суду м. Одеси позивач звернувся з позовом до Кредитної спілки „Перше кредитне товариство»про дострокове розірвання депозитного договору та стягнення грошових коштів (вкладу), а саме: 106 250 грн. сума депозитного внеску (вкладу), посилаючись на те, що 04 лютого 2010 року між ним та кредитною спілкою був укладений договір №ЗП-1/0155/10/218 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого позивач вніс 106 250 ( сто шість тисяч двісті пятдесят) гривень терміном на 09 місяців з 04 лютого 2010 року по 04 листопада 2010 року з нарахуванням та виплатою вкладнику процентів, нарахованих на внесок, в розмірі 23% річних від загальної суми, внесеної вкладником. Позивач подав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не надав. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача згідно з положеннями ч.4 ст. 169 ЦПК України та в порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 лютого 2010 року між позивачем та кредитною спілкою укладено договір № ЗП-1/0155/10/218 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого позивач вніс 106 250 (сто шість тисяч двісті пятдесят) гривень терміном на 09 місяців з 04 лютого 2010 року по 04 листопада 2010 року з нарахуванням та виплатою вкладнику процентів, нарахованих на внесок, в розмірі 23% річних від загальної суми внесеної вкладником (а.с. 7). Загальна сума заборгованості за договором склала 106 250 грн. сума внеску (вкладу) та відсотки, на сплаті яких позивач не наполягає. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки»внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на внески доходи (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до укладеного з членами кредитної спілки договорами. В пункті 1.1 Договору зазначено, що член КС вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності. (а.с.7). 17.06.2010 року позивач звертався з письмовою заявою до КС „Перше кредитне товариство, в якій просив достроково розірвати кредитний договір № ЗП-1/0155/10/218 від 04 лютого 2010 року та повернути належні йому кошти у розмірі 106 250 грн., у звязку із сімейними обставинами на підставі п.п. 2.3, 6.3 Договору №ДЗ-1/0050/09/480 від 04 лютого 2010р. (а.с.9). На день розгляду справи по суті строк дії договору закінчився, проте відповідач заборгованість не погасив. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з положеннями Закону України „Про кредитні спілки кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Згідно з п. 2 ст. 23 Закону України „Про кредитні спілки кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, в порядку передбаченому статутом кредитної спілки або не пізніше строку передбаченого відповідним укладеними з членом кредитної спілки договором. Крім того, наданими позивачем підтверджуючими документами доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та державного мита у розмірі 1 006 грн. 25 коп. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На час розгляду цивільної справи по суті термін дії Договору № ЗП-1/0155/10/218 від 04 лютого 2010 року завершився, тому суд в частині позову стосовно дострокового розірвання вказаної угоди вважає за доцільне відмовити. Також, в ході судового засідання виявлено невідповідність суми сплаченого державного мита позивачем необхідній, згідно з вимогами чинного законодавства. Так, за даним позовом сплаті підлягає держмито в розмірі 1062 грн. 50 коп., проте відповідно до наданої позивачем квитанції, фактично сплачено 1006 грн. 25 коп. (а.с. 1). Таким чином, недоплачені кошти державного мита в розмірі 56 грн. 25 коп. на користь держави підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial