overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що з жовтня 2008 року перебуває в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. За час сумісного проживання 08.03.2009 року у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, ухиляється від її утримання і ніякої матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, в письмовій заяві на адресу суду просила позов розглянути у її відсутність та задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві на адресу суду просив позов про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до досягнення сином повноліття розглянути у його відсутність та задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2008 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач не хворіє, на диспансерному обліку не перебуває, не є інвалідом. Суд вважає, що оскільки відповідач є батьком дитини, він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною повноліття, але від свого обов'язку ухиляється, тобто позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, в розмірі Ч частини всіх видів заробітку (доходу), не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення, що і враховано судом при винесенні рішення. Відповідно до ч.І ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто стягнення аліментів з відповідача слід проводити з 25.10.2010 року - дати звернення позивачки до суду з зазначеним позовом. Згідно зі ст.81, ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва, посилаючись на те, що за власні кошти самочинно збудував склад, розташований по вул.Морозова, 13-Б у м.Харкові. Вважаючи, що обєкт самочинного будівництва відповідає діючим санітарно-технічним, будівельним нормам, не порушує права інших осіб, позивач просив визнати за ним право власності на склад літ. АИ-1, площею 2321,9 кв.м та зобов»язати КП «[PERSON] міськБТІ» зареєструвати за ним право власності на вказаний об»єкт нерухомості. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з»явився, надав суду письмові заперечення проти позову, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що влітку 2010 року позивач за власні кошти самочинно побудував склад, розташований по вул.Морозова, 13-Б у м.Харкові, площею 2321,9 кв.м. (а.с.5-6). Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України нерухоме майно є обєктом самочинного будівництва, якщо воно збудоване без належного дозволу. Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

04.06.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в розмірі ? частки від доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка зменшила суму позовних вимог і просила стягнути з відповідача 1/6 заробітку відповідача. В судовому засіданні позивачка пояснила, що осені 1993 року проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. З відповідачем мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач грошову допомогу на тримання дитини не надає і добровільно відмовляється її надавати. Він працездатний. Просить стягнути з відповідача на її користь, на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 заробітку, щомісячно але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст, 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей . Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітків доходу) відповідача, щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

25 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2009 року відділом РАЦС Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою має сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Тривалий час не підтримують сімейні стосунки, через постійні сварки сумісне життя є неможливим. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю та висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2009 року відділом РАЦС Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений запис за № 73, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї сталі постійні сварки, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Зазначені факти визнаються обома сторонам та підтверджуються дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

25 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 1983 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не має. Тривалий час не підтримують сімейні стосунки, через постійні непорозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 1983 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 191, від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться з 2003 року. Причинами розпаду сімї стали різні погляди на життя, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Зазначені обставини підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладену між ним та відповідачкою, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 2300 кв.м. по вул.. Козацькій № 3 в с. Лісничівка Балтського району Одеської області. Свої вимоги позивач мотивує тим* що він у листопаді місяці 2010 року уклав з відповідачкою угоду купівлі-продажу вище вказаного будинку і сплатив відповідачці гроші у сумі 5000 грн., про що була складена відповідна розписка, а відповідачка передала йому правовстановчі документи, технічну документацію на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями. Але, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що відповідачка не зявляється до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі-продажу. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. Позивач в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, н задовольнивши її у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований І підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідачці на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності / САВ № 151382/ 25.10.2010/ видане Лісничівською сільською радою на підставі рішення виконкому Лісничівської сільської ради від 27.09.2010 р. № 22, належав житловий будинок з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 2300 м.кв., розташований по вул.. Козацька № 3 в с. Лісничівка Балтського району, Одеської області, який вона продала позивачу* що угода купівлі-продажу будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що подружні відносини з відповідачкою не склалися,між ними часто виникають сварки,дружина веде аморальний спосіб життя,добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС не бажає,спільне проживання з відповідачкою не можливе,тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав,відповідачка з позовом згідна,пояснила суду,що не має наміру проживати з позивачем, т.к.проживає з іншим чоловіком. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні,сторони уклали шлюб 22.02.2008 року,що стверджується свідоцтвом про шлюб І-ТП №041701,актовий запис №1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Облітківської сільської Ради Житомирської області. Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, ніхто з них не прагне нормалізувати сімейні відносини, разом не проживають більше року, в органах РАЦС відповідачка шлюб розірвати не бажає. Оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, тому суд розриває даний шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і подальше збереження сім'ї є неможливим. Ухвалою суду від 19 жовтня 2010 року сторонам надавався строк для примирення. В судовому засіданні позивач підтримує заявлені вимоги та просить їх задоволити, суду пояснила, що між ними примирення не відбулося, а тому просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнає та не заперечує, щодо його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 07 травня 1999 року виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис № 4 / а. с. 5/. За період спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], 28 серпня 2002 року , син [PERSON], 04 березня 2004 року ( а.с. 6), які проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. с. Мазурівка Причиною розпаду сім'ї є розбіжність поглядів на життя. Сімейне життя не склалося і сімейні стосунки фактично припинилися, на прохання припинити такий спосіб життя відповідач ніяких позитивних зрушень не проявляє, ніхто із сторін не приймає мір для збереження сім'ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Заявники, [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, в заяві вказавши, що вони є дочками [PERSON], яка померла 07.08.2010 року . Вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері і на даний час мають намір прийняти спадщину. Проте як виявились при зверненні до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на даний час ними втрачені свідоцтва про народження. Крім того при огляді усіх правовстановлюючих документів , виявилось що в ряді з них неправильно записано прізвище матері, а саме «Шпаківська» замість вірного «Шпаковська» . Аналогічна помилка була допущена і при реєстрації свідоцтва про смерть матері. За таких обставин заявники змушені звернутись до суду із вказаною заявою для встановлення факту родинних відносин, а зокрема просять суд встановити, що вони є дочками [PERSON], яка померла 07.08.2010 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити, на обґрунтування навела обставини вказані в поданій нею заяві. Заявник [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилась, проте повідомила суд що заявлені вимоги підтримує просить проводити розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої Сокальської державної нотаріальної контори в судове засідання також не зявився, проте надав суду заяву, що проти заявлених вимог не заперечує, просить проводити розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення заявника дослідивши всі докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до Глави 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, а про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши письмові докази по справі, зіставивши вищезазначені факти, у суду не виникає \~сумніву що [PERSON] є матір'ю [PERSON], 15.06.1947р.н. та [PERSON] 18.11.1952р.н. . Встановлення вказаного факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] має юридичне значення для заявників, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини. \~ В іншому порядку встановити факт родинних відносин для заявників неможливо, а тому \~заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку пай що залишилась в якості спадкового майна після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно сертифікату виданого Києво-Святошинською районною державноюадміністрацією на [PERSON]померлій належитьналежить право власності на земельну частку (пай), а саме: на земельну ділянку розміром 0,0537 га , яка розташована на території Бобрицької сільської ради державний акт померлому на зазначену земельну ділянку не видавався. Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини , проте оформити немає можливості оскільки відсутній державний акт на спірну землю.. Позивач в суді позов підтримав . Відповідачі належним чином повідомлені про день , час та місце розгляду справи . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи позивач є спадкоємцем після мами [PERSON]етрівни, померлої 19 липня 2006 року . Позивач вчасно відповідно до вимог чинного законодавства звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До спадкового майна, що залишилось від спадкодавця відноситься земельна частка (пай), розміром 0,0537 га , яка розташована на території Бобрицької сільської ради , згідно сертифікату виданого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією, державний акт померлій на зазначену земельну - ділянку не видавався. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки право власності спадкодавця було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку пай, у відповідності до ст. 1218 Цивільного кодексу України, воно відноситься до складу спадкового майна. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа засвідчує його право власності. Оскільки державний акт на спірну земельну ділянку не видавався - тому суд не може визнати за позивачами право власності на спірну земельну ділянку, а лише право на земельну частку пай , згідно сертифікату. На підставі ст.ст. 392, 1218 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом де [PERSON] та, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.!8), просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі */* частини з усіх но:суко:ї:: щомісячно, на утримання їхньої повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчдь; :іїЩїбус матеріальної допомоги до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов під тримала у повному обсязі Відповідач [PERSON] позов визнав. Третя особа [PERSON] підтримала позов. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] мають повнолітню дит :чу [PERSON], [INFO] (а о А). [PERSON] є студенткою 2 курсу Одеського національного політехнічного університете і д денно .іу відділенні (а.с.З) та потребує матеріальної допомоги. Стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача залог ,д-.ні. У відповідності зі ст.199 СК України якщо повнолітн до ка ір я по потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утркмува л їх до доез пенни два. ія1 ы ярі.як ро„ за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності зі ст.132 СК України при визначенн розміру аліментів суд враховує матеріа ьне становище й стан здоровя дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, нс^зацсддягн х і в.. дружини. Враховуючи, ще матеріальне становище та стан здоровя дитини і платника аліментів чадоГщС с- вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти з розмірі частики ; у і . йоге дохо

Outcome: approved