Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, уточнивши позовні вимоги від 11.05.2011 року (а.с.38-41), зазначивши про те, що з серпня 2006 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою без реєстрації шлюбу по вересень 2010 року, тобто повних чотири роки. Спільних дітей не мають. Проживали у будинку відповідачки за адресою смт Високопілля вул.Маяковського, 45. За час спільного проживання побудували біля будинку огорожу, загальною вартістю 4500 грн., сарай вартістю 4960 грн., скважину для води, вартістю 3000 грн., а також придбали у спільну власність за спільні кошти нижче вказане майно: 3 тони пшениці, вартістю 4500 грн., 1 тону ячменю, вартістю 1500 грн., 500 кг кукурудзи, вартістю 500 грн., пральну машину «Донбас-4»вартістю 800 грн., шифер 20 листів по 20 грн., на суму 400 грн., 5 тон шлаку, вартістю 500 грн., 5 тон піску , вартістю 500 грн., 400 штук пиляного каменю, вартістю по 4 грн. кожний, на суму 1600 грн., автопричіп до легкового автомобіля(саморобний), вартістю 800 грн., 2 металевих швелера завдовжки 3 м, вартістю 3 м кожний, на суму 600 грн., трубу 1, 5 м довжиною діаметром 200 мм, вартістю 500 грн., бідон алюмінієвий, ємкістю 40 л, вартістю 200 грн., виростили кабана вартістю 2200 грн., виростили кабана вартістю 2000 грн., виростили свиноматку вагою 200 кг, вартістю 2200 грн,. виростили бичка 7-8 місяців, вагою 200 кг., вартістю 2000 грн., виростили теличку віком 7-8 місяців, вагою 100 кг, вартістю 1000 грн., виростили 4 штук поросят, вагою по 50 кг кожний, вартістю по 300 грн. кожний, на загальну суму 1200 грн., всього на загальну суму 33260 грн. Оцінка майна вказана без погодження з відповідачкою, але з урахуванням зносу. Посилаючись на ст.ст. 74, 60, 71 СК України, просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя все майно перераховане у позовній заяві та поділити майно, виділивши йому: автопричіп до легкового автомобіля(саморобний), вартістю 800 грн., пральну машинку «Донбас-4»вартістю 800 грн., 2 металевих швелера завдовжки 3 м, вартістю 3 м кожний, на суму 600 грн., трубу 1, 5 м довжиною діаметром 200 мм, вартістю 500 грн., бідон алюмінієвий, ємкістю 40 л, вартістю 200 грн., 1,5 тони пшениці, вартістю 2250 грн., 0,5 тони ячменю, вартістю 750 грн., 250 кг кукурудзи, вартістю 250 грн., кабана вартістю 2200 грн., кабана вартістю 2000 грн., свиноматку вагою 200 кг, вартістю 2200 грн, бичка 7-8 місяців, вагою 200 кг., вартістю 2000 грн., теличку віком 7-8 місяців, вагою 100 кг, вартістю 1000 грн., 4 штук поросят, вагою по 50 кг кожний, вартістю по 300 грн. кожний, на загальну суму 1200 грн., а всього із перерахованого майна на загальну суму 16750 грн. Відповідачці виділити: огорожу навколо житлового будинку, вартістю 4500 грн., сарай вартістю 4960 грн., скважину для води, вартістю 3000 грн., 1,5 тони пшениці вартістю 2250 грн., 0,5 тони ячменю вартістю 750 грн., 250 кг кукурудзи, на суму 250 грн., шифер 20 листів по 20 грн., на суму 400 грн., 5 тон шлаку, вартістю 500 грн., 5 тон піску , вартістю 500 грн., 400 штук пиляного каменю, вартістю по 4 грн. кожний, на суму 1600 грн., а всього із перерахованого майна на загальну суму 18710 грн. та стягнути судові витрати. Крім того, до суду подано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, позивач за зустрічним позовом зазначила про те, що у її власності є житловий будинок за адресою смт Високопілля вул.Маяковського буд.45 Херсонської області. З весни 2007 року у звязку із періодичними виїздами до м.Київ у неї по найму за оплату працював [PERSON] 26.11.2010 року, будучи в стані алкогольного спяніння, [PERSON] погрожуючи їй, забрав із її домоволодіння, проти її волі, її власні матеріальні цінності, а саме: ДКУ вартістю 845 грн., болгарку вартістю 365 грн., сварку вартістю 1585 грн., телевізор «LG»вартістю 960 грн., кабана 180 кг вартістю 2160 грн., залишивши розписку. Просить суд витребувати у [PERSON] належні їй матеріальні цінності, якими останній заволодів проти її волі, а саме: ДКУ вартістю 845 грн., болгарку вартістю 365 грн., сварку вартістю 1585 грн., телевізор «LG»вартістю 960 грн., кабана 180 кг вартістю 2160 грн. та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON] первісний позов підтримали та просять суд задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що позивач та відповідач проживали без реєстрації шлюбу та придбали майно за період сумісного проживання, яке підлягає поділу між ними. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали та просять у їх задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що [PERSON] проживав, як найманий працівник, тому ніякого сумісного майна з [PERSON] не має. В судовому засіданні позивач за зутрічним позовом [PERSON], та її представник , адвокат [PERSON] позов підтримали та просять суд задовольнити та витребувати із незаконного володіння відповідача за зустрічним позовом матеріальні цінності, які [PERSON] забрав у неї помимо її волі про що особисто надав розписку та передати зазначене у розписці майно позивачці. В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON], зустрічний позов не визнали та просять суд відмотити у зустрічному позові, оскільки вважають, що майно набуто у сумісну власність за період сумісного проживання та підлягає поділу. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є батьками позивача за первісним позовом показали про те, що їх син [PERSON] проживав сумісно з [PERSON], відповідачем за первісним позовом, та вони допомагали їм матеріально, але підтвердити документально про надання такої допомоги не мають можливості за відсутності відповідних документів. А також в судовому засіданні свідок [PERSON], який перебуває у дружніх стосунках з [PERSON], позивачем за первісним позовом, показав про те, що йому відомо про відносини [PERSON] та [PERSON], які проживали сумісно, оскільки бував на запрошення [PERSON] за місцем їх проживання. Про придбання майна нічого пояснити не може. За таких обставин, суд критично відноситься до показань свідків, оскільки останні фактично надали свідчення, що не відносяться до предмету спору та іншими доказами в їх сукупності по даній цивільній справі про спільно набуте сторонами майно не підтверджені. Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~із копії розписки від 26.11.2010 року (а.с.14) зясовано, що [PERSON] забрав:ДКУ, Болгарку, сварку, 1 порося вагою 180 кг, материн телевізор марки «LG», зазначено нерозбірливий підпис та розшифровка прізвища [PERSON] -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із копії гарантійного талону на телевізор «LG»(а.с.15) зясовано, що дата придбання телевізора зазначена 26.09.2006 року у субкта підприємницької діяльності [PERSON]. Продавець [PERSON], покупець [PERSON] із підписами продавця та покупця, а також печатками СПД [PERSON] -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із копіх довідки Високопільського госпрозрахункового ринку від16.05.2011 року (а.с.34) зясовано, що вартість кабана вагою 180 кг по ціні 12 грн. за один кг живої ваги, складає 2160 грн. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із копії довіренності від 26.01.2010 року (а.с.22) зясовано, що [PERSON], що діє від імені [PERSON], уповноважує [PERSON] та [PERSON] розпоряджатися автомобілем ВАЗ 2105 1984 року випуску, державний номерний знак 69571ХО з правом тимчасового виїзду за кордон. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із копії договору купівлі продажу від 24.10.2010 року (а.с.27) зяосвано, що [PERSON] є власником житлового будинку та господарських приміщень та споруд в тому числі огорожі за адресою будинок №45 вул.Маяковського смт Високопілля Херсонської області. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.74 СК України, 1. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. 2. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Як передбачено статтею 70 СК України, в разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] належними та переконливими доказами не довів про те, що перебував із відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, а також не доведено про спільне проживання без реєстрації шлюбу в одній сіміз жінкою та ведення спільного домашнього господарства. Крім того, не довів перед судом належними та переконливими доказами наявність придбання особисто за власні кошти, чи спільні кошти майна, джерело його придбання, найменування, кількість та вартість, на яке посилається у позовній заяві, тому аналізуючи надані до суду докази у їх сукупності, з урахуванням суті заявлених позовних вимог за первісним позовом, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог за первісним позовом. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні за зустрічним позовом, відповідач [PERSON], особисто надав розписку про те, що забрав 26.11.2010 року майно у [PERSON] при цьому, із наданого доказу, майно знаходилося у власності та домоволодінні позивача за зустрічним позовом [PERSON]. А також як встановлено в судовому засіданні житловий будинок [PERSON] фактично нотаріально оформила відповідно до вимог чинного законодавства 24.10.2010 року та набула права власності. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Тому за таких обставин, суд вважає зустрічний позов задовольнити та витребувати із незаконного володіння відповідача за зутрічним позовом забране останнім, згідно розписки від 26.11.2010 року, майно яке повернути позивачу за зустрічним позовом. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає судові витрати понесені позивачем за зустрічним позовом слід стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача [PERSON], а саме в сумі 58 грн. 85 коп. судовий збір та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст. 60, ч. 3 ст. 61, ст. ст.65 ,74 СК України, п.п. 22, 23, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. 387 ЦК України,

Outcome: approved