Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про поділ спільної сумісної власності подружжя. Позивач позивні вимоги мотивує тим, що вона разом з відповідачем [PERSON] з 10.03.1990 року проживали в шлюбі. У них є двоє дітей син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO]. У вересні 2003 року вона разом з відповідачем за спільні кошти купили автомобіль марки Пежо-Боксер, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що власником автомобіля являється [PERSON] Рішенням Трускавецького міського суду від 21.12.2007 року, було частково задоволено позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно. 13.04.2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Трускавецького МУЮ був складений акт опису й арешту майна серії АА №926024, згідно якого у гр. [PERSON], третя особа по справі, було вилучено даний автомобіль і переданий [PERSON] на зберігання, у звязку з утворенням у [PERSON] заборгованості по аліментах перед позивачем. 07.05.2010 року [PERSON] з позовної заяви дізналася, що [PERSON] 16.09.2008 року придбав у [PERSON] автомобіль марки Пежо-Боксер, 1999 року випуску і між ними відбувся договір купівлі-продажу даного транспортного засобу. З даної позовної заяви вбачалось, що через брак коштів та часу [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди, що переоформлення автомобіля відбудеться шляхом надання [PERSON] генеральної довіреності на право керування та розпорядження транспортним засобом. Позивач вважає, що ніякого договору купівлі-продажу даного автомобіля між [PERSON] та [PERSON]В укладено не було, і так як даний автомобіль був придбаний за час шлюбу то просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості вказаного автомобіля в сумі 28600 грн. 50 коп. Третя особа [PERSON], заявив самостійні вимоги на предмет спору та подав до суду позовну заяву, в які просить постановити рішення суду, яким визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся та визнати за ним право власності на автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Позовні вимоги мотивує тим, що він придбав у [PERSON] автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Так, як склалися обставини, що [PERSON] не мав часу на проведення зняття з обліку даного автомобіля в м. Дрогобичі а у [PERSON] на той час не було коштів для реєстрації та переоформлення автомобіля на [PERSON], то сторони дійшли згоди що переоформлення автомобіля відбудеться шляхом надання [PERSON] генеральної довіреності на автомобіль. 16 вересня 2008 року [PERSON] надав [PERSON] генеральну довіреність на право керування та розпорядження транспортним засобом марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] терміном на три роки, яка була завірена приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] зазначив що він [PERSON] заплатив гроші в сумі 7000 доларів США за даний автомобіль. З даного часу [PERSON] одноосібно володіє автомобілем марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 13.04.2010 року [PERSON] керуючи даним автомобілем був зупинений працівником ДАІ на його вимогу, який пояснив, що він має проїхати з ним у ВДВС Трускавецького МУЮ. Коли [PERSON] приїхав до ВДВС Трускавецького МУЮ то державний виконавець Федурко Р.В. вилучила в нього даний автомобіль та актом опису й арешту майна серії АА №926024 від 13.04.2010 року, описала й наклала арешт на автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] передавши його на зберігання [PERSON], мотивуючи що у [PERSON] утворилась заборгованість по аліментах, які він зобовязаний сплачувати на підставі виконавчого листа №2-421, виданого 18.02.2008 року Трускавецьким міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]Т аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно. У звязку з вищенаведеним [PERSON] просить постановити рішення суду, яким визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся та визнати за ним право власності на автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], та зобовязати [PERSON] повернути йому автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просить залишити за нею автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], а в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON]В в судовому засіданні проти первинного позову заперечив, просить у його задоволенні відмовити, а позов [PERSON] задоволити. В судовому засіданні пояснив, що він 2002 році разом з сестрою отримав спадщину від померлого батька. Дана спадщина складалась з житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок, що знаходиться за адресою м. Трускавець вул. Данилишиних, 43. В 2003 році [PERSON] разом з своєю сестрою [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, який зареєстрований приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] який зареєстровано в реєстрі за № 1529, продали житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок, що знаходиться за адресою м. Трускавець вул. Данилишиних, 43. За отримані кошти від продажу своєї частини спадщини він купив автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], який 2008 року продав [PERSON] за 7000 долар США, оформивши 16 вересня 2008 року на [PERSON] генеральну довіреність на право керування та розпорядження транспортним засобом марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] терміном на три роки, яка була завірена приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] Даний автомобіль належить [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити, а його позов задоволити. Пояснив, що він придбав у [PERSON] автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Так, як склалися обставини, що [PERSON] не мав часу на проведення зняття з обліку даного автомобіля в м. Дрогобичі, а у нього на той час не було коштів для реєстрації та переоформлення автомобіля на себе, то вони дійшли згоди, що переоформлення автомобіля відбудеться шляхом надання йому генеральної довіреності на автомобіль. 16 вересня 2008 року [PERSON] надав йому генеральну довіреність на право керування та розпорядження транспортним засобом марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] терміном на три роки, яка була завірена приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] зазначив що він [PERSON] заплатив гроші в сумі 7000 доларів США за даний автомобіль. З даного часу він одноосібно володіє автомобілем марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 13.04.2010 року він керуючи даним автомобілем був зупинений працівником ДАІ на його вимогу, який пояснив, що він має проїхати з ним у ВДВС Трускавецького МУЮ. Коли він приїхав до ВДВС Трускавецького МУЮ то державний виконавець Федурко Р.В. вилучила в нього даний автомобіль та актом опису й арешту майна серії АА №926024 від 13.04.2010 року, описала й наклала арешт на автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] передавши його на зберігання [PERSON], мотивуючи що у [PERSON] утворилась заборгованість по аліментах, які він зобовязаний сплачувати на підставі виконавчого листа №2-421, виданого 18.02.2008 року Трускавецьким міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]Т аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові [PERSON] слід відмовити, а позов [PERSON] слід задоволити частково виходячи із наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого в реєстрі за №231, [PERSON] та його сестра [PERSON] отримали по ? частині спадщини від покійного батька, яка складалась з житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок, що знаходиться за адресою м. Трускавець вул. Данилишиних, 43. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою зареєстрованого в реєстрі за №1529 та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] разом з своєю сестрою продали свої частини спадщини [PERSON] за 218400 грн. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, даний транспортний засіб зареєстрований на імя [PERSON] 16.09.2003 року Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України майно дружини, чоловіка набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Згідно копії довіреності від 16.09.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за №2517, [PERSON] уповноважив даною довіреністю [PERSON] користуватися та розпоряджатися на свій розсуд автомобілем марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] ствердив, що між ним і [PERSON] виконано істотні умови договору купівлі-продажу: а саме він як продавець передав майно у власність [PERSON] тобто покупця автомобіль марки PEUGEOT Boxer, 1999 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], а покупець [PERSON] сплатив йому [PERSON]В кошти в сумі 7000 доларів США. Однак не маючи на той час можливості, вони не перереєстрували даний транспортний засіб, а покупець його прийняв згідно довіреності, маючи не увазі договір купівлв-продажу. Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, а позов [PERSON] слід задоволити частково.

Outcome: dismissed