Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить збільшити до 500 грн. розмір аліментів, визначений за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2010 року, які стягуються з нього на її утримання в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 15.10.2010 р. та до досягнення донькою Дариною, [INFO], трирічного віку, тобто до 15 серпня 2013 року. При цьому позивачка в судовому засіданні пояснила, що згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2010 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на її утримання, в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 15.10.2010 р. та до досягнення донькою Дариною, [INFO], трирічного віку, тобто до 15 серпня 2013 року. Однак, після винесення судом рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан відповідача змінився на краще, його середньомісячна заробітна плата становить 3604,78 грн., закінчилась виплата по кредиту. Тому вважає, що відповідач взмозі виплачувати більшу суму аліментів на її утримання, в розмірі 500 грн. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, на які позивачка посилається в обґрунтування своїх вимог, просить задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. При цьому відповідач в судовому засіданні пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 500 грн. Так як на даний час він хоча й працює, але його тарифна ставка дорівнює 9,49 грн. за годину роботи і середньомісячна заробітна плата складає 1587,68 грн. До того ж, він сплачує позивачці аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку. Посилаючись на викладене, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Поскільки в судовому засіданні судом встановлено, що згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2010 року, з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання позивачки, в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 15.10.2010 р. та до досягнення донькою Дариною, [INFO], трирічного віку, тобто до 15 серпня 2013 року, що підтверджується поясненнями сторін, копією рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2010 року (а.с. 11). Також, судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, що підтверджується поясненнями сторін. В судовому засіданні також встановлено, що на час розгляду справи тарифна ставка відповідача дорівнює 9,49 грн. за годину роботи і його середньомісячна тарифна ставка складає 1587,68 грн., що підтверджується поясненнями відповідача, наданою ним довідкою з місця роботи (а.с. 17). Із доданих позивачкою до позову довідок про доходи відповідача вбачається, що вони стосуються періоду з січня 2010 року по березень 2011 року (а.с. 9,10). Інших доказів, які б стверджували покращення на даний час матеріального стану відповідача порівняно із часом прийняття судом рішення про стягнення аліментів на утримання позивачки, позивачкою та її представником суду не надано, хоча за ст. 60 ЦПК України, це є їх обовязком. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачкою не доведено зміну матеріального стану відповідача в бік покращення, а тому в силу ст. 192 СК України, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Наведене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed