Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповыдачки і просить суд: розірвати договір купівлі-продажу морозильної камери АРДО, вартістю 2 913,26 гривень; стягнути з відповідачки на її користь 3 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй як споживачу неякісного товару; стягнути витрати за надання правової допомоги у розмірі 900 гривень; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги вона в заяві та в судовому засіданні обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2007 року в магазині «НД-ТЕХ» у приватного підприємця [PERSON] придбала морозильну камеру АРДО. Для придбання цієї камери вона оформила кредит у «Приватбанку» на загальну суму 3 268,26 гривень. Морозильна камера була доставлена безкоштовно на її адресу і була підключена 14 жовтня 2007 року. Однак при підключенні було встановлено, що камера неякісна, має суттєві недоліки, а саме: при підключенні морозильної камери до електричної мережі загоряється і горить постійно червона лампа несправності; морозильна камера стукотить, створює дуже великий гучний шум, який несумісний з нормальною експлуатацією виробу; на корпусі морозильної камери присутні тріщини та подряпини. Вона 15 жовтня 2007 року сповістила про зазначені недоліки приватного підприємця [PERSON]. Однак та повідомила, що камеру необхідно ретельно виставити, відсунути від джерел тепла та занадто не загружати. Коли вона виконала ці рекомендації, то ситуація не змінилася. Відповідачем була проведена технічна експертиза морозильної камери в сервісному центрі «Меридіан». Центром складено акт технічного стану від 25 лютого 2008 року з висновком про те, що при експлуатації морозильної камери виникають періодичні шуми, але вони не впливають на експлуатаційні характеристики і знаходяться в межах норм. Наполягає на розірванні договору купівлі-продажу морозильної камери та поверненні сплачених коштів. Крім того їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона сплатила кошти за товар, яким не користується, оформила кредит, який потрібно повертати та економити, щоб погашати кредит, не мала змоги влітку зберігати в належному вигляді продукти харчування, нервували з чоловіком з приводу відсутності морозильної камери, була змушена звертатися за наданням їй юридичної допомоги до адвоката, стан здоровя її значно погіршився. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, а своєю заявою просила суд розглянути справу за її відсутності, але за участю її представників, а також застосовувати до позову [PERSON] строк позовної давності. Представники відповідачки в судовому засіданні та відповідачка в своїх письмових запереченнях проти задоволення позову заперечували і зазначали, що позовні вимоги про стягнення 6 813,26 грн. на відшкодування моральної шкоди та вартості витрат на отримання юридичної допомоги по справі не визнають з наступних підстав: вимоги про стягнення вартості морозильної камери позивачкою суду не заявлені; товар неналежної якості позивачці не продавався; рівень шуму відповідає встановленим стандартам, що підтверджується технічним актом сервісного центру «Меридіан» від 25.02.2008 року, протоколом проведення досліджень № 2414 від 18.12.2008 року Дніпропетровською обласною санітарно-епідемічною станцією, висновком судово-технічної експертизи, проведеної Дніпропетровським НІІ судових експертиз за ухвалою суду. Моральна шкода не підлягає стягненню. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 708 ЦК України, яка встановлює права покупця у разі продажу товару неналежної якості, не передбачає права на відшкодування моральної шкоди. Ст. 711 ЦК України та п. 5 ст. 4 закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли шкода заподіяна продукцією, небезпечною для життя і здоров,я людини. Посилання позивачки на ст. 22 закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу задоволення її вимог про відшкодування моральної шкоди є помилковим, оскільки зазначена норма встановлює судовий порядок розгляду справ про захист прав споживачів, передбачаючи серед іншого можливість одночасного вирішення судом питання про відшкодування моральної шкоди при задоволенні вимог споживача про захист його прав, а не встановлює підстави для задоволення такої вимоги.Не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення витрат на правову допомогу. Надана квитанція від грудня 2008 року свідчить про надання позивачці адвокатської допомоги на участь в апеляційному суді. Справа, що розглядається, до апеляційного суду не направлялась і будь-які питання в апеляційному порядку до її вирішення по суті також не розглядались. Також не має відношення до цієї справи і квитанція № 30 від 06.03.2009 року, згідно якої оплачені юридичні послуги за ведення цивільної справи в суді. Позивачка звернулась до суду через 9 місяців після сплати вказаних послуг, жодний адвокат участі у слуханні цієї справи з боку позивачки не приймає. Таким чином вказані витрати не мають відношення до витрат по цій справі. Не підлягають задоволенню і вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажу, оскільки строк його дії минув. Камера продана позивачці 06.10.2007 року. Згідно гарантійного талону на морозильну камеру встановлений гарантійний строк один рік. Таким чином строк дії договору купівлі-продажу минув 06.10.2008 року. Позивачкою пропущений строк позовної давності, що застосовується до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару. Згідно ст. 681 ЦК України він встановлений в 1 рік, а якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право предявити вимогу у зв'язку із недоліками проданого товару протягом цього строку (ст. 680 ЦК України). Згідно гарантійного талону на морозильну камеру встановлений гарантійний строк один рік. Морозильна камера продана позивачці 06.10.2007 року. Таким чином строк позовної давності минув 06.10.2008 року. Із позовом позивачка звернулась до суду 22.12.2009 року. Таким чином на дату звернення до суду строк позовної давності минув. Клопотання про відновлення строку відсутнє. Також гарантійний строк відновленню не підлягає. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник залученого до участі у справі в якості 3 особи «Представництва «АРДО» Спулка акційна», допитаний Печерським райсудом м.Києва, надав письмові заперечення проти позовну, в яких зазначено, що «Представництва «АРДО» Спулка акційна» не являється виробником товару і не виконує жодних функцій щодо представництва комерційних інтересів виробника продукції торгової марки «АРДО». В позовній заяві не надані підтвердження наявності в морозильній камері істотних недоліків. На підставі чого можна вимагати розірвання договору пуківлі-продажу. Згідно ст.8 п.13 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги. Встановлені ч.1 цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). Не заперечує проти розгляду справи у відсутність представника «Представництва «АРДО» Спулка акційна». Суд, вислухавши пояснення позивачки, представників відповідачки та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] повинно бути відмовлено з наступних підстав. В силу ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару, - а у разі істотного порушення вимог щодо якості товару(виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких повязане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи зявилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару. Відповідно до ст. 8 Закону України „По захист прав споживачів у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі ж виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно статті 21 цього Закону, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець навязує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] 06 жовтня 2007 року в магазині «НД-Тех» у приватного підприємця [PERSON] придбала морозильну камеру, чого не заперечує відповідачка та її представники та що підтверджується копією квитанції про сплату коштів за вказаний товар та гарантійним талоном . Придбаний позивачкою товар - морозильна камера, є товаром належної якості, що в судовому засіданні підтверджується наступними доказами: - актом технічного стану від 25.02.2008 року (а.с.10,34), згідно з яким короткочасні шуми не впливають на експлуатацію камери; протоколом Дніпропетровської обласної СЕС №2414 від 18.12.2008 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, згідно з яким рівень шуму не перевищує величину, що регламентується ДСН-3.3.6.037-99 СТ СЕВ 4672-84 «Прибори електричні побутові» (а.с. 35); висновком призначеної за клопотанням позивачки судової технічної експертизи побутової техніки від 30.12.2010 року (а.с. 68-75), згідно з яким морозильна камера «АРДО» на момент проведення експертного дослідження не мала дефектів виробничого характеру, а лише має пошкодження невиробничого характеру, які утворилися при транспортуванні камери, та які на працездатність та функціональність камери не впливають. Таким чином в судовому засіданні позивачка не надала суду доказів тому, що придбана нею у відповідачки морозильна камера має істотні недоліки якості товару. Тому суд вважає, що у задоволенні вимог позивачки стосовно розірвання договору купівлі-продажу повинно бути відновлено. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що в силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, але в судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечує, а доказів про те, що відповідач здійснив якісь неправомірні дії чи бездіяльність по відношенню до позивачки, а також підтверджень її моральних страждань [PERSON] суду не надала. Тому згідно зі ст. 1167 ЦК України підстав для відповідальності за моральну шкоду суд не вбачає, а стало бути в задоволенні позову в цій частині також має бути відмовлено.

Outcome: dismissed