Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Андрушівською державною нотаріальною конторою 09.04.2010 року відповідачу [PERSON]. Свою вимогу вони обгрунтовували тим, що відповідач успадкувала будинок №10 по пров. Лісовому в с. Івниці їхнього діда [PERSON], який помер 11.12.2007 року, по заповіту їхнього батька, який, фактично проживаючи у цьому будинку, на думку позивачів, в спадщину не вступив, право власності на нерухомість не оформив, а тому не міг передати його в спадщину по заповіту. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з вищезазначених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважаючи, що будь-яких порушень при оформленні спадщини після смерті [PERSON] допущено не було. Від третьої особи державного нотаріуса надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність, зазначивши, що нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатись до участі у таких справах. Перевіривши обставини справи суд встановив, що 11 грудня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме житловий будинок № 10 по пров. Лісовому в с.Івниці. Його син [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька шляхом подачі у встановлений законом строк до Андрушівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 39- 45). [PERSON] помер 24.05.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Своє майно він заповів [PERSON]. Заповіт посвідчено 09.06.2008 року приватним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за № 373 (а.с. 69). Із копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] видно, що спадщину після нього прийняла [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок № 10 по пров. Лісовому в с.Івниці, Андрушівського району (а.с. 47, 67-81). Згідно ст. 1223 ч.2 ЦК України спадкування за законом настає в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини . Таким чином, позивачі, будучи спадкоємцями свого батька за законом як син і дочка не мають права на його спадкове майно. Після смерті діда вони не мали права на спадщину, оскільки на той час був живий син спадкодавця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. До складу спадщини входив жилий будинок № 10 по пров. Лісовому в с.Івниця, який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с. 76). Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), то до складу спадщини після смерті [PERSON] входили також майнові права на житловий будинок № 10 по пров. Лісовому в с.Івниці, який він успадкував після смерті його батька. Та обставина, що батько позивачів не отримав свідоцтва про право на спадщину, не повинна означати, що спадкове майно йому не належало, так як згідно вимог ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed