Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

позивач мотивує свої вимоги тим, ш,о сторони 18.06.2008 року уклали кредитний договір, відповідно до якого позивач надав першому відповідачу кредит у сумі 45000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком до 17.06.2018 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених графіками погашення кредиту та відсотків. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, сторони 18.06.2008 року уклали і іпотечний договір, згідно якого відповідачі надали в заставу двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно п.п. 1, 11-12 іпотечного договору, у випадку порушення іпотекодавцем основного зобовязання, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми задовольнити в повному обсязі свою вимогу. Оскільки зобовязання по кредитному договору не виконуються, позивач просить ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості. В судовому засіданні відповідачі позов не визнали, оскільки, на їх думку, вони навіть переплатили установі банку за користування кредитом в рамках вищевказаного договору. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного : як було встановлено під час розгляду справи, сторони 18.06.2008 року уклали кредитний договір, відповідно до якого позивач надав першому відповідачу кредит у сумі 45000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком до 17.06.2018 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених графіками погашення кредиту та відсотків ( а.с. 12-16 ). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, сторони 18.06.2008 року уклали і іпотечний договір, згідно якого відповідачі надали в заставу двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 17-23). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України, наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. ст. 525-526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Станом на 16.03.10 р. заборгованість першого відповідача за кредитом складає 42638 доларів 78 центів США та 3 342 гривні 63 копійки - пені, що підтверджується наданим суду розрахунком (а.с. 8). Доказів погашення боргу відповідачі суду не надали. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язанні забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Позивач надіслав відповідачам повідомлення про невиконання основного зобов'язання у відповідності до ст. 35 Закону України « Про іпотеку «. Згідно зі ст. 217ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити поряд( його виконання, вжити заходів для забезпечення виконання, про що зазначає у рішенні. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON], як субєкта, що безпосередньо порушив кредитне зобовязання, належить стягнути на користь позивача 120 гривень в рахунок відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення та 1700 гривень в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved