overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме просив визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що з 15.12.1999 року між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, а тому вважає спірну квартиру, що придбана 10.10.2001 року особистою приватною власністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист порушеного права у визначені законом строки позовної давності, а за такого вони поновленню не підлягають. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.05.1977 р. по 25.10.2001 р. 10.10.2001 р. [PERSON] (у шлюбі - [PERSON]) О.М. придбала за договором купівлі-продажу № 1-918 квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.01.2001 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу судом встановлено, що сторони з 15.12.1999 року фактично припинили подружні відносини і разом не проживали. З викладеного, а також пояснень відповідачки суд вважає встановленими ті обставини, що починаючи з указаної дати сторони спільне господарство не вели та спільного бюджету не мали. Останнє підтверджується також поясненнями самого позивача в тій частині, що до 2009 року йому взагалі не було відомо про придбання відповідачкою спірної квартири. Відповідно до ч.2 ст.28 КпШС суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. За такого, суд вважає придбану відповідачкою квартиру її особистою приватною власністю, і, таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позову. Не спростовують висновків суду у справі посилання позивача на факт реєстрації відповідачки разом з ним у квартирі [ADDRESS] до 21 травня 2002 року, оскільки таке не спростовує встановленого судом окремого проживання подружжя та припинення будь-яких шлюбних стосунків у цей час. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені позивачем при предявленні позову і присудженню з відповідачки не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився викликався належним чином про що свідчать повідомлення про вручення. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідача за наявними матеріалами у справі. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, що є в справі, суд встановив наступні обставини та-відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 03.07.2009 року від якого мають неповнолітню доньку Наталію, [INFO], яка проживає з позивачкою за місцем її реєстрації, стабільної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Від врегулювання порядку сплати аліментів відмовляється. Відповідач працездатний, доказів утримання інших осіб до суду не надав. Відповідно до ст. 181 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач посилається на те, що його дружиною являється [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 22 червня 2009 року. Після смерті дружини стало питання про оформлення спадщини. На день її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,3206 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті дружини позивач прийняв шляхом спільного проживання в спадковому будинку. 02 листопада 2010 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну Ділянку йому було відмовлено, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлено після смерті спадкодавці. Тривалий час його дружина користувалася земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства розміром 1,3206 га, яка розташована на території Страхоліської сільської ради. Ще за життя вона звернулася до Страхоліської сільської ради з проханням приватизувати вищевказану земельну ділянку. Рішення сільської ради було прийняте і вона здала всі необхідні документи для виготовлення державного акту, але вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з невідомих причин був виготовлений тільки після смерті гр. [PERSON], тому йому було відмовлено в оформленні його спадкових прав. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач. Відповідач по справі ( син спадкодавці) [PERSON] спадщини не приймав і на спадкове майно не претендує. Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказану земельну ділянку, крім позивача, не мається. Тому позивач звернувся до суду і просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню позов підтримав. Відповідач позов визнав і пояснив, що не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на земельну ділянку. Представник третьої особи у судове засідання не з,явився, написавши заяву про те, що не заперечують проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача, відповідача, ознайомившись із заявою третьої особи-Управління земельних ресурсів, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Суд, вивчивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову, як обґрунтованою доказами. В даному випадку позивав є спадкоємцем після смерті дружини на право на земельну ділянку. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про власність», громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 22 червня 2009 року. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується довідкою Страхоліської сільської ради за № 541. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач посилається а те. що його матірю була [PERSON], яка проживала в с.Рудня -Тальська Іванківського району Київської області і померла 29 листопада 2009 року. На праві особистої приватної власності вона мала спадкове майно: домоволодіння, розташоване в с.Рудня -Тальська Іванківського району Київської області грошові вклади в місцевому відділенні Ощадбанку України; три власних земельних ділянки та одна земельна ділянка, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] Позивач після смерті матері прийняв спадщину шляхом подачі заяви в Іванківському районну державну нотаріальну контору. Частину спадкового майна у вигляді права власності на домоволодіння та грошів вклади позивач успадкував через державну нотаріальну контору. Ніяких інших, спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивача, не мається. Вказане спадкове майно складається з права власності на земельні ділянки - перша ділянка, розміром 0, 2500 га, вартістю 17.719 грн., розташована в с.Рудня-Тальська по вул. Жовтнева,56 Іванківського району, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд; друга ділянка розміром 0, 1284 га, вартістю 411 грн., розташована в с.Рудня-Тальська Іванківського району, призначена для ведення особистого селянського господарства; третя ділянка розміром 0, 5938 га, вартістю 1.900 грн., розташована в с.Рудня-Тальська Іванківського району, призначена для ведення особистого селянського господарства; четверта ділянка розміром 0, 3,5520 га, вартістю 16.914 грн., розташована в с.Рудня-Тальська Іванківського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ці чотири земельні ділянки належати [PERSON] відповідно на підставі «Державних актів на право власності на земельну ділянку»; всі ці «Державні акти...» були видані на її імя вже після її смерті 14 грудня 2009 року. Із-за відсутності правовстановлюючих документів, провести оформлення права власності на спадкове майно в нотаріальній конторі неможливо, в цьому було позивачу відмовлено. Тому позивач звернувся до суду і просить суд визнати його право власності на земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Феневицька сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши позивача, ознайомившись із заявою відповідача (Феневицької сільської Ради), оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для нього маються всі законні підстави. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Рудня-Тальська по вулиці Жовтнева,56 Іванківського району Київської області, що належав [PERSON] , Гаврилівні, вартість якого становить 75084 грн. згідно реєстру № 1-2183 від 14 липня 2010 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що його батьком являєтеся [PERSON], який проживав в [INFO]) Київської області і помер 10 грудня 2001 року. На день його смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Страхолісся по вулиці Калачова, 8 Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті батька позивач прийняв шляхом проведення поточного ремонту в спадковому будинку та зберіганні спадкового майна з січня місяця 2002 року, тобто вступив в управління спадковим майном. 28 жовтня 2010 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1962 році батько побудував жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Страхолісся по вулиці Калачова,8 Іванківського району Київської області за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів «а вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є довідки Страхоліської сільської ради: виписка з по господарської книги № 4, особовий рахунок № 201 та виписка із земельно-кадастрової книги. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є позивач, який просить визнати за ним право власності на спадковий будинок, як єдиного спадкоємця, так як [PERSON], відповідач по справі, спадщини не приймав і на майно не претендує. Інших спадкоємців немає. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач позов визнав і пояснив, що він спадщину не приймав і не претендує на неї. Він згодний, щоб за позивачем було визнано право власності на спадкове домоволодіння, що залишилось після смерті батька [PERSON]. Факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] підтверджується довідкою Страхоліської сільської ради за № 492 від 07.10.2010 року. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Відповідно до ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, виражене внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. В даному випадку позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] і на даний час ніхто, крім позивача на цей будинок не претендує. 4.4 ст.1268 передбачає, ще незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.» Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка посилається на те, що її матірю була [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 31 січня 2008 року. На день її смерті залишилося спадкове майно: грошові вклади, що належали покійній матері та жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Феневичі по вулиці Леніна,63 Іванківського району Київської області, що належав покійному чоловіку спадкодавці (її батьку) [PERSON], який помер 19 травня 2000 року, спадщину після якого мати прийняла, Чале не оформила у встановленому законом порядку. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори. 02 серпня 2008 року в Іванківській районній державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади ( спадкова справа № 257 за 2008 рік). 27 жовтня 2010 року позивачка звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1974 році батьки позивачки побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Феневичі по вулиці Леніна,62 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вони будували за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на спадковий будинок є довідки Феневицької сільської Ради : виписка з по господарської книги та виписка із земельної кадастрової книги. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та частково оформив спадкове майно після смерті [PERSON] є позивачка. Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивачки, не мається. Тому позивачка звернулася до суду і просить суд визнати її право власності на вищевказане спадкове домоволодіння. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Февевицька сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши позивачку, ознайомившись із заявою відповідача (Феневицької сільської Ради), оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 31 січня 2008 року. Факт прийняття спадщину позивачкою підтверджується довідкою Іванківської районної державної нотаріальної контори за № 1463/01-14 від 27.10.2010 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 11257453000 від 23.11.2007 року у сумі 47895 грн. 97 коп., що складається з заборгованості за основним та простроченим кредитом - 43831 грн. 67 коп., суми заборгованості за строковими та простроченими процентами - 3479 грн. 80 коп., пені - 584 грн. 50 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суму боргу по кредиту визнала, заперечувала проти стягнення суми заборгованості по відсоткам та розміру пені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причин неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11257453000, згідно якого останній надані грошові кошти в сумі -96 700 грн. 00 коп., умовами якого передбачено, що за використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 11,2 % річних. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» за № 514-УІ від 17.09.2008 року у Статут АКІБ «УкрСиббанк» були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». На виконання своїх зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк» перерахував відповідачеві вказану суму. Відповідно до п. 1.3.4. вказаного договору термін сплати відсотків встановлено по 23 число кожного місяця, наступного за тим, за який був видано кредит. Кінцевий строк повернення кредиту передбачено 23 листопада 2014 року. 23.11.2007 року на виконання умов кредитного договору укладений договір поруки, згідно якого поручитель [PERSON] зобовязаний відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитних« договором в повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 47895 грн. 97 коп. Між тим, відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. На підставі ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відпові; зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача досі вимагати повернення всієї суми кредиту. Однак у відповідності до ч. З ст. 551 ЦК України, суд вправі зменшити розмір неустоі якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають іс.тсг значення. Оскільки відповідач у судовому засіданні заявила про тяжке матеріальне станов* як обгрунтування несвоєчасного виконання зобовязання перед банком, у звязку з фінансоь кризою мають мінливий заробіток, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

18 серпня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки Григор»євої Н.І. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 серпня 1969 року. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Однією сімєю проживали до грудня 2002 року. З цього часу сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння із відповідачкою, повага один до одного. На даний час позивач проживає з іншою жінкою, подальше спільне проживання з відповідачкою не можливе. Тому він звернувся до суду з даним позовом. \~\~В судове засідання позивач [PERSON]»єв В.Г. не зявився, надавши суду письмову заяву про те, що позов підтримує, просив розглянути справу в його відсутність. Належним чином повідомлена відповідачка Григор»єва Н.І. в судове засідання також не зявилася, причин неявки суду не повідомила. За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-АБ № 383832 сторони у справі зареєстрували шлюб 30 серпня 1969 року у м. Ворожба б/загс Білопільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №47 (а. с. 7). Від подружнього життя Григор»єв В.Г. та Григор»єва Н.І. неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із матеріалів справи, однією сімєю сторони не проживають. Сімя фактично розпалась. Позивач [PERSON]»єв В.Г. на даний час створив нову сімю. Подальша побудова сімейних відносин не можлива. Таким чином, вважаю, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Для складання повного рішення необхідна значна кількість часу, а тому суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частину рішення, розяснивши учасникам процесу, що з повним рішенням вони можуть ознайомитися 15 листопада 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконкому Бердянської міськради, вказуючи, що на підставі договору дарування від 06.10.2004 року він є власником 1/10 частки гуртожитку, що знаходиться в м. Бердянську по вул. Франко, 14. Вона разом з іншими співвласниками отримала дозвіл на виробництво проектно-вишукувальних робіт та здійснила реконструкцію належної їй частки з влаштуванням окремого входу. Реконструкція в ізольоване житлове приміщення проведена без отримання усіх належних дозволів, тому просила визнати право власності на самовільно реконструйоване майно. До судового засідання позивач не з'явилася. Про слухання справи повідомлена належним чином. У заяві просила розглянути справу за її відсутності. Вимоги підтримала. Представник виконкому Бердянської міськради до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просили розгялнути спаву за відсутності представника виконкому Бердянської міськради. Треті особи до судового засідання не з'явилися. Про слухання справи повідомленні належним чином. У заявах просили справу розглянути за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечували. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 376 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самовільно побудоване на ньому, якщо це не порушує права інших громадян. Як вбачається з матеріалів справи реконструкцію проведено в квартирі, що належить позивачу (а.с.6-7). Суд приймає до уваги, що згідно з технічним висновком Бердянської філії ДНДПВІ „НЛІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" року спірна будова знаходяться у задовільному стані, санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не порушено. Несучі та огороджуючі конструкції забезпечують безпечну подальшу експлуатацію будівлі (а.с. 10-11). Відповідно до експертного висновку державного пожежного нагляду в м. Бердянську № 1056 від 11.05.2007 року проведеною перевіркою порушень вимог пожежної безпеки у реконструйованому приміщення не виявлено (а.с.20). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права власності на самовільно реконструйоване приміщення нічиїх законних прав і інтересів не порушує, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved