Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач [PERSON] звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2010 року відповідач позбавлена батьківських прав стосовно своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Новомиргородської районної адміністрації за № 408-р від 20.07.2010 року встановлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном позивача [PERSON]. Батько неповнолітньої дитини [PERSON] помер 21 жовтня 2009 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю і просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 зазначеного Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 28 травня 2004 року народилася [PERSON], батьками якої згідно свідоцтва про народження зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження за актовим записом № 20 від 17.06.2004 року, виданого Капітанівською селищною радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Батько неповнолітньої [PERSON] [PERSON] помер 21 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 34 від 22 жовтня 2009 року, вчинений виконкомом Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2010 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією вказаного рішення по цивільній справі № 2-211/2010. Розпорядженням голови Новомиргородської районної адміністрації за № 408-р від 20.07.2010 року встановлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном позивача [PERSON], що підтверджується копією вказаного розпорядження. В даний час дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї за № 2629 від 29.07.2010 року виданої виконкомом Новомиргородської міської ради Кіровоградської області. Крім вище зазначеного, у судовому засіданні встановлено, що у відповідності до довідки ВДВС Новомиргородського районного управління юстиції за № 609 від 19.10.2010 року виконавчі документи стосовно примусового стягнення аліментів з відповідача у відділі ДВС Новомиргородського районного управління юстиції не перебувають. Відповідно до ст.166 ч.2 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дитини в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі у якому просить позивач. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 20 жовтня 2010 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 20 жовтня 2010 року. Крім того, відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст.ст.81, 88 ЦПК України, судовий збір у розмір 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved