Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

В судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позові, просять суд їх задоволити та визнати за ними право приватної спільної часткової власності на самочинно реконструйовану житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 117,10 кв.м., житловою площею 67,0 кв.м., яка складається з приміщень згідно плану: 1 - тамбур площею 1,2 кв.м.; 2 - прихожа площею 8,0 кв.м.; З - кухня площею 18,5 кв.м.; 4 - загальна кімната площею 30,5 кв.м.; 5 - кладова площею 3,7 кв.м.; 6 - ванна, санвузол площею 6,3 кв.м.; 7 - спальна кімната площею 18, 0 кв.м.; 8 - дитяча площею 18,5 кв.м.; 9 - сходова клітка площею 7,9 кв.м.; 10 - лоджія площею 4,5 кв.м. та визначити наступні частки співвласників: [PERSON] - 2/5 квартири, [PERSON] - 1/5 квартири, [PERSON] - 1/5 квартири, [PERSON] - 1/5 квартири. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги відповідачів не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що будівництво здійснене позивачами з порушенням дозвільного порядок здійснення будівництва, встановленого ЦК України. Тому з цих підстав представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 травня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради згідно з наказом від 20 травня 1999 року №128, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 64 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована Рівненським міським ВТІ на праві приватної спільної сумісної власності і записана в реєстрову книгу за №144-187-40077 від 09 червня 1999 року. Земельна ділянка площею 473 кв.м. в м.Рівне,вул.Островського,20 була передана [PERSON] у приватну власність згідно рішення Рівненської міської Ради від 26 січня 2000 року №229 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. В березні 2000 року [PERSON] звернувся в Управління містобудування та архітектури Рівненського міськвиконкому за погодженням прибудови житло\-вої кімнати до квартири. 03 квітня 2000 року (наступного дня після смерті [PERSON]) заступником начальника Управління містобудування та архітектури Рівненського міськвиконкому було погоджено проект прибудови житлової кімнати до квартири [ADDRESS] для попереднього погодження із службами міста. Добудова житлової кімнати площею 25 кв.м. була погоджена міською СЕС (погодження від 25 квітня 2000 року №2004); головним Державним інспектором з пожежного нагляду м.Рівне (лист від 26 грудня 2000 року №1739) та [PERSON] - співвласником жилого будинку №20 по вул.Островського, в м.Рівне (заява від 20 вересня 2000 року). 07 червня 2005 року в вищезазначеній квартирі виникла пожежа, в результаті якої була знищена покрівля будинку, 3 вікна, 5 дверних полотен та пошкоджена сходова клітина. При відновленні квартири після пожежі, враховуючи розпочату добудову до квартири, позивачами за згодою сусідки [PERSON]Ф, була проведена часткова реконструкція квартири. У зв'язку з необхідністю термінового усунення наслідків пожежі, позивачами не було отримано попереднього погодження на реконструкцію квартири в управлінні містобудування та архітектури Рівненського міськвиконкому та службами міста. Відповідно до ст.60 ЦПК України,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачі в своїй позовній заяві посилаються на норми статті 376 ЦК України, зокрема на частини 1 та 5 вказаної статті. Частина 5 статті 376 ЦК України вказує, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Разом з тим, позивачами не надано жодного документа, який відповідно до положень статті 126 ЗК України посвідчував-би право власності чи право користування земельною ділянкою за адресою м.Рівне, вул.Островського, 20. Відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦК України, однією з ознак будівництва, як самочинного, є відсутність належного дозволу на його проведення. Порядок проведення переобладнання та перепланування квартири, що належить громадянинові, регулюється також статтею 152 ЖК України. Переобладнання і перепланування квартири провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевих рад. Крім того, позивачами не надано документів, які б свідчили про те, що самочинна реконструкція квартири проведена з дотриманням будівельних норм та правил. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, позивачем не було надано суду доказів реконструкції квартири, згідно з вимогами чинного законодавства, а саме: дозволу на будівництво, свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, належних доказів прийняття в експлуатацію спірного об'єкту нерухомості; відтак спірний об'єкт має статус самовільно побудованого, оскільки будівництво здійснене позивачем з грубим порушенням дозвільного порядку, здійснення будівництва встановленого ЦК України, Закону України «Про основи містобудування», Закону України «Про планування та забудову територій», Закону України «Про архітектурну діяльність», тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Що стосується позовних вимог позивачів про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності, то дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки судом їм відмовлено в частині основних позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed