Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

По суті позову позивач та його представник суду пояснили, що позивач є власником гаража № 7 в гаражному комплексі розташованому по вулиці Млинівській, 41А у м.Рівне. 03 жовтня 2000 року від імені відповідача в особі директора [PERSON] та від імені позивача, без участі самого позивача був складений безстроковий письмовий договір № 7 про надання відповідачем позивачу послуг водопостачання, каналізації, телефонізації, пожежогасіння із оплатою позивачем послуг. Просять визнати даний договір недійним, оскільки відповідач вказаних послуг не надавав і не надає, та позивач вказаного договору не підписував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що стверджується поштовим повідомленням від 24 листопада 2010 року. Подав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що [PERSON] став власником гаража №7 в гаражному кооперативі по вулиці Млинівській, 41-А у м.Рівне на підставі нікчемного правочину. Оскільки [PERSON] на момент укладання спірного договір не був власником гаража, тому даний договір також є нікчемним. Вказав, що даний договір був укладений від імені [PERSON] Просив застосувати строк позовної давності. Суд, з'ясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] власник гаража № 7 в гаражному комплексі, розташованому по вулиці Млинівській, 41-А у м. Рівне, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.06.2010 року, видане на підставі розпорядження міського голови від 29 листопада 2000 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02 червня 2010 року. 03 жовтня 2000 року від імені відповідача в особі директора [PERSON] та від імені позивача, без участі самого позивача був складений -безстроковий письмовий договір № 7 про надання відповідачем позивачу послуг водопостачання, каналізації, телефонізації, пожежогасіння із оплатою позивачем послуг. Даний факт відповідачем не оспорюється. Крім того, згідно рішенням Рівненського міського суду від 18 лютого 2008 року МПП фірма «Прип'ять» та [PERSON] визнається та не оспорюється та обставина, що між ними не було укладено договір № 7 від 03 жовтня 2000 року, тобто між МПП фірмою «Прип'ять» та [PERSON] не існує правовідношення у виді зобов'язання. Згідно ч. З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до акту від 27 січня 2010 року, складеного власниками гаражів гаражного комплексу за адресою: м.Рівне, вул. Млинівська, 41А, МПП «Прип'ять» за договором №7 від 03 жовтня 2000 року, за договором № 61 від 03 жовтня 2000 року протягом 2005-2009 років не надавав послуги енергозабезпечення, водопостачання, каналізації, телефонізації, системою пожежогасіння та охорони. Також, приписом Державного пожежного нагляду від 15 серпня 2008 року директору МПП «Прип'ять» запропоновано вжити такі заходи: установку системи пожежної автоматики привести в робочий стан. Відповідно до ч. З ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Оскільки при укладенні договору № 7 від 03 жовтня 2000 року сторонами не були дотримані вимоги, передбачені ч. З та ч. 4 ЦК України, тому даний договір слід визнати недійним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 8,50 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved