Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягнути в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства [PERSON] (кузуб) [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11404717000 від 17.10.2008 року в сумі 119466 грн.79 коп. Свої вимоги мотивував тим, що між ПАТ [PERSON] [PERSON] було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11404717000 від 17.10.2008 року. Згідно з кредитним договором позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15438доларів США, що на день укладання договору за курсом національного банку України дорівнювало 76631грн. 14 коп. на строк користування до 16.10.2015 року та зі сплатою процентів за користування кредитом, згідно умов кредитного договору. З метою забезпечення зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 234299 від 17.10.2008 року. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] взяла на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користування у встановленні кредитним договором терміни. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих по ньому відсотках в обумовлені кредитним договором строки, чим порушує прийнтяі на себе договірні зобовязання. Відповідно до розділу 6 кредитного договору у випадкау настання обставин, передбачених кредитним договром, Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення вважається таким, що настав, а кредит обовязковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку позичальник зобовязується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит в повному обсязі. В звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору 13.03.2010 року позивач направив відповідачам заяву вимогу, згідно з якою відповідачу було запропоновано виконати свої зобовязання: сплатити заборгованість по поверненню кредиту. Однак заборгованості по кредиту у встановлений строк відповідач не сплатив. Згідно п.4.3 кредитного договору відповідач зобовязаний за не виконання зобовязань по договору сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. Згідно розрахунку станом на 5.07.2010 року заборгованість відповідача перед перед позивачем за кредитним договором становить 15042,52 доларів США, що є еквівалентом 118966,79 грн. Крім того, згідно п.4.3 кредитного договору нарахована сума штрафу 500,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 119466, 79 грн. 8.11.2010 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом де просить винести рішення яким визнати недійсним кредитний договір № 11404717000 від 17.10.2008 року укладений між нею та ПАТ Укрсиббанк. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.10.2008 року між нею та ПАТ Укрсиббанкбуло укладено кредитний договір № 11404717000 згідно умов якого відповідач надав йому кредит в сумі 15438,00 доларів США на умовах передбачених даним договором. ПАТ Укрсиббанк звернувся до неї з позовом про дострокове стягнення коштів він вважає за необхідне звернутись до відповідача з зустрічним позовом так як вона вважає, що вказаний договір таким, що суперечить чинному законодавству. Умовами кредитного договору та п.5правил споживчого кредитування позичальників [PERSON] Укрсіббанквстановлювалось, що зміна процентної ставки за кредитом за умови настання під час дії цього договору будь якої з наступних подій: зміну розміру облікової та або ломбардної ставки та або ставки рефінансування НБУ; зміни вартості української гривні по відношенню до долара США; зміни розрахункової вартості придбання банком кредитних ресурсів, зміни рівня інфляції, тощо. Про зміну процентної ставки за кредитом позичальник повідомляється банком письмово протягом 7 календарних днів з дати прийняття банком рішення про її зміну. Всупереч умовам чинного законодавства, умовами договору передбачена зміна процентної ставки за користування кредитом в одностронньому порядку, чим порушуються її права, як споживача зазначених послуг. Враховуючи, цю обставину вказаний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак повинен бути визнаний судом недійсним. 03.12.2010 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства Укрссибанкпро визнання кредитного договору недійсним, обєднано в одне провадження з позовом публічного акціонерного товариства Укрссибанкдо [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача - відповідача [PERSON] позовні вимоги ПАТ Укрссібанкпідтримала в повному обсязв позовні вимоги відповідача позивача [PERSON] не визнала. Відповідачі - позивачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, зі згоди представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2008 року між публічним акціонерним товариством Укрсиббанк та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11404717000 відповідно до якого ПАТ Укрсиббанк надав позичальнику кредит в сумі 15438,00 доларів США зі строком користування до 16 жовтня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом, з розрахунку 15,00% річних. Згідно з умовами договору, [PERSON] зобовязувалася належним чином виконувати взяті на себе зобовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущено неналежне виконання умов кредитного договору. Внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 15042 доларів США 52 центів, що по курсу НБУ станом на 5.07.2010 року становить 118966 грн. 79 коп., що складається з суми боргу за простроченим кредитом 13746 доларів США 05 центів - еквівалентно 108713 грн. 39 коп., суми по простроченим процентам за користування кредитом 1089 доларів США 57 центів - еквівалентно 8617 грн. 08коп., суми пені за несвоєчасне погашення кредиту 156доларів США 15 центів - еквівалентно 1234 грн. 96 коп., суми пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 50, оларів США 75 центів еквівалентно 401 грн. 36 коп., згідно кредитного договору. Відповідно до п.4.3 кредитного договору відповідач зобовязаний за не виконання зобовязань по договору сплатити позивачу штраф в розмірі 500,00 грн. Тобто, загальна сума заборгованості становить 119466,76 грн. В звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору 13.03.2010 року позивач - відповідач направив відповідачам позивачам заяву вимогу, згідно з якою відповідачам позивачам було запропоновано виконати свої зобовязання: сплатити заборгованість по поверненню кредиту. Однак заборгованості по кредиту у встановлений строк відповідачі - позивачі не сплатили. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 (Позика) глави 71 (Позика. Кредит. Банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із положень частини 1 статті 1048 ЦК України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплата процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, 17.10.2008 року в забезпечення зобовязань позичальника Банк уклав договір поруки з гр. [PERSON]. Стаття 554 ЦК України, передбачає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства Укрсиббанк до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь [PERSON] грн.66 коп. сплаченого судового збору та 120 гривен, сплачених в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності до вимог ч.1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Підстав для звільнення відповідачів позивачів [PERSON], набок І.С. від доказування судом не встановлено. В судовому засіданні встановлено, що встановлена в кредитному договорі процентна ставка не змінювалась та є чинною на сьгоднішній день. Твердження відповідача позивача [PERSON], що підставою недійсності кредитного договору є порушення Банком при укладенні Кредитного договору ст. 11 Закону України Про захист прав споживачіввідносно права споживача на інформацію, не знайшли свого підтвердження в судвому засіданні, оскільки перед підписанням кредитного договору банк надав позичальнику інформаційний лист відповідно до положень Закону України Про захист прав споживачів, що підтверджується підписом відповідача позивача [PERSON] Враховуючи вищевикладене, а також те, що процентна ставка за користування кредитом не змініювалась, а відповідно права позивача не порушувались, заявлені позовні вимоги відповідача позивача [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: approved