Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-05 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 19.06.1975 року по 19.12.1994 року працював у відповідача спочатку будівельником, а з 01.04.1087 р. до звільнення кочегаром виробничої котельні парових котлів 3-го розряду. 14 лютого 2011 року він досяг 57-річного віку, має достатній загальний стаж роботи і стаж на роботах зі шкідливими та особливо важкими умовами праці, що дають йому право оформитись на пільгову пенсії, але для цього необхідно подати до Пенсійного Фонду України відповідні документи. 30 жовтня 2010 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про видачу йому відповідних документів для подальшої подачі їх до ПФУ, але відповідь та документи так і не отримав і до цього часу. Посилаючись на те, що не вчинення відповідачем передбачених законодавством дій тягне за собою порушення його права на отримання пенсії за віком на пільгових умова, позивач просив позов задовольнити з врахуванням уточнюючих вимог. Третя особа в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення, про що надав заяву. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Новоград-Волинський пивзавод» про зобовязання виконати певні дії у відсутності відповідач на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 19.06.1975 року по 19.12.1994 року, спочатку будівельником, а з 01.04.1087 р. до дня звільнення кочегаром виробничої котельні парових котлів 3-го розряду (а.с.4,5). Відповідно ст. 49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Судом встановлено, що позивач 30 жовтня 2010 року на адресу відповідача направив заяву, яка була отримана останнім 02.11.2010 року (а.с.6, 7). У встановлені законом терміни відповідач відповідь на заяву позивача не надав, що позбавляє останнього можливості підтвердити його право на отримання пільгової пенсії передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи для підтвердження трудового стажу, приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 р. № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої назначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідно до п.9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 р. № 442, перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організацій і зберігається протягом 50 років. Пункт 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 р. № 442, передбачає, що результати атестації використовуються при встановленні пенсії за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств і організацій. Аналізуючи вищезазначені норми права, суд приходить до висновку, що саме підприємство, організації є органом, який визначає робочі місця, виробництва, професії і посади з пільговим пенсійним забезпеченням та зобовязано видати відповідні документи особі для подальшого оформлення пенсії. Таким чином, суд виходячи з засад розумності та справедливості, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки в іншому випадку права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах будуть порушені.

Outcome: approved