Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що кредитна спілка уклала з [PERSON] договір кредиту № ГР-576 від 24.10.2007 року про надання кредиту в розмірі 700,00грн. строком на 12 місяців, за яким відповідач 24.10.2007р. отримала вказану суму грошей та зобовязувалася повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошами в строки відповідно до передбаченого договором графіка. Відповідач [PERSON] своїх зобовязань по договору кредиту не виконала, частково погасивши додаткових відсотків 44,58грн., відсотків 208,81грн., кредиту 241,61грн.. В порушення графіку погашення позики вказаного в п.8.5 Договору подальших проплат по основній сумі кредиту і по відсотках за його користування не було. Вказані дії призвели до порушення ст.1954 ЦК України та умов Догорову кредиту, в звязку з чим, та відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, та п.п. 3.1, 3.2 Договору кредиту, позивач вимагає повернення суми кредиту з урахуванням індексів інфляції, відсотків за користування нею, та сплати донарахованих відсотків за час прострочення. Станом, на 28.02.2011р., відповідач має заборгованість по договору кредиту в розмірі 1650,47грн., яка складається з : непогашеної суму кредиту з урахуванням індексу інфляції (за час із 24.08.2008р. по 28.02.2011р. індекс інфляції дорівнює 131,7% х на основну суму 458,39грн.) 603,69грн.; відсотків за користування грошима, розрахованих згідно п. 3.1 договору кредиту 533,79грн., додаткових відсотків 512,99грн.. Тому, кредитна спілка звернулися суду і просять стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася за договором кредиту та становить 1650,47грн., а також відшкодувати 51,00грн. судового збору, 120,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, доводи позову підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала, вказавши, що заборгованість по договору виникла від обставин, які не залежали від її волі, через відсутність вільних коштів, зобовязується у найближчий час погасити заборгованість. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення та узгоджується зі ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги КС «Кредит-СоюЗ» є стягнення боргу відповідно до договору кредиту за № ГР-576 від 24.10.2007 року., і понесених судових витрат. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач являючись членом кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (є юридичною особою) виявила бажання та уклала 24.01.2007р. договір кредиту №ГР-576, з строком дії від 24.10.2007р. до 24.04.2008р., отримала грошові кошти в сумі 700,00грн., зобовязувалася повернути кошти, а також здійснювати плату за користування кредитом в розмірі 0,12603% за кожний день від суми залишку кредиту відповідно до розробленого графіку. Відповідно до умов договору кредиту, кредитна спілка «Кредит-Союз» виконала свої зобовязання з надання кредиту, однак відповідач не виконує взятих на себе зобовязань за договором, незважаючи на те, що кредитна спілка зверталася до останньої та доводила її про наявність заборгованості та необхідність виконання умов кредитного договору. На час звернення до суду з позовною заявою відповідач має заборгованість у розмірі 1650,46грн., що включає в себе, 603,69грн. (458,39грн. непогашена сума кредиту х 1,317 індекс інфляції, за ст. 625 ЦПК України, де зазначено, що сума грошового зобовязання повертається з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення) + 533,79грн.(відсотки за користування грошима, розраховані згідно п. 3.1 договору кредиту) + 512,99грн.(додаткові відсотки, що нараховані на підставі п. 3.2 договору кредиту). Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. ст. 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс витрати в розмірі 171,00грн., сплатив судовий збір (мито) в сумі 51,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., суд, стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved