overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

В грудні 2010 року позивач звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. В позові позивачка зазначає, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі і 11 березня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Після припинення спільного проживання з відповідачем, дочка залишалась проживати із позивачкою і рішенням суду з нього на утримання дочки були стягнуті аліменти, які відповідач сплачував до досягнення дочкою повноліття. Після досягнення дочкою повноліття відповідні виплати припинились. Оскільки дочка навчається на другому курсі Уманського державного педагогічного університеті ім. П. Тичини то відповідач відповідно до ст. 199 СК України повинен брати участь в утриманні дочки, яка у звязку з навчанням потребує такої допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Також в своїх поясненнях вказувала, що у відповідача є пай і коли він раніше сплачував аліменти, то в тому числі її надавалось зерно в рахунок сплати [PERSON] аліментів. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. При цьому в попередньому судовому засіданні позов не визнав, але не заперечував того факту, що сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення останньою повноліття. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [PERSON] серія 111-СР № 376770 ). Дочка проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні. Проживають вони за адресою Уманський район с. Дмитрушки вул.. Першотравнева, 7. [PERSON] є студенткою 2-го курсу природничо-географічного факультету Уманського державного педагогічного університету ім. П.Тичини ( денна, контрактна форма навчання), довідка № 010124 від 09.12.2010 року . Відповідно до вказаної довідки термін закінчення навчання в 30 червня 2013 року. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позивачка вказує на те, що у звязку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати дочці, яка навчається, матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] так як добровільно відповідач коштів на утримання дочки не дає, але може надавати таку допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 06 травня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції , актовий запис № 543. Вказує, що даний шлюб у них перший, від якого народилась дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через несумісні характери та неможливість дійти згоди в облаштуванні побуту, що призводило до сварок та напруги в сімї , втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позові. На примирення з відповідачкою не погоджується. Відповідачка позов визнала, звернувшись до суду з відповідною заявою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 травня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції , актовий запис № 543, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 026410 від 06.05.2007 року. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 096913 від 08.07.2009 року. З березня 2010 року сторони не підтримують подружні стосунки, вони не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , посилаючись на те, що 4.10.2003 р. вступила з відповідачем у шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Путильського РВ юстиції Путильського району Чернівецької області за № 30. Причина звернення до суду - зловживання чоловіком спиртними напоями, часті бійки та скандали , що 1 стало приводом для звернення до суду про розлучення. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю і пояснила, що в жовтні минулого року судом було надано 6 місяців для примирення, однак чоловік продовжує пиячити, по декілька днів додому не приходить, а коли з»являється, вчиняє скандали. Вважає, що подальше збереження сім»ї неможливе, і наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище ФОКІІІЕК. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки сторони протягом наданого строку не помирились, відповідач продовжує зловживати спиртними напоями і не скористався шансом на примирення, шлюб необхідно розірвати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

19.01.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований 11.02.2002 року під № 108 Універсальною товарно-сировинною біржею «Південь», відповідно до якого позивачка є покупцем зазначеної квартири. Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, і лише восени 2010 року позивачка дізналася, що договір потребує нотаріальної форми посвідчення. Але, відповідачі не бажають звертатися до державної нотаріальної контори. Посилаючись на вимоги ч.2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.), позивачка в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Згідно заяв, що надійшли на адресу суду, просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] як покупцем, та відповідачами [PERSON], [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) І.М., [PERSON] як продавцями, 11.02.2002 року за № 108 був укладений письмовий договір купівлі - продажу вище зазначеної квартири, який зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею «Південь», яка на даний час припинила свою діяльність. Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, який, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає застосуванню до даних правовідносин), договір купівлі - продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадян. Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Ч.2 ст.47ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким відповідачі передали позивачці у власність обумовлену угодою квартиру, а позивачка передала останнім визначену грошову суму (протилежного в судовому засідання не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

В січні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маломочульської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що 31 липня 2007 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, право власності на яку підтверджується Державним актом Серії ЯД №366838. Коли він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини, оскільки про існування заповіту, який мати залишила на його імя, він дізнався тільки в серпні 2010 року, коли проводив ремонт в будинку і знайшов цей документ. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що не знав про існування заповіту, яким мати заповіла йому своє майно. Від відповідача Маломочульської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 31 липня 2007 року в с.Мала Мочулка Теплицького району Вінницької області померла [PERSON], після її смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після її смерті за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про його народження та копією заповіту від 31 січня 2005 року, яким [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому відповідно до постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру, сформованого Теплицькою державною нотаріальною конторою 24 січня 2011 року, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 31 липня 2007 року, не заводилась. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

31.01.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, після смерті чоловіка [PERSON]. Представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, 25.10.1957 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. 10.09.2009 року помер [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8), після смерті залишився будинок № 10 по вул. Лугова, в с. Городище, Коропського району Чернігівської області ([PERSON]) за яким не зареєстровано право власності. Згідно довідки виконавчого комітету Городищенської сільської ради від 27.01.2011 року (а.с. 11) [PERSON] було побудовано в 1960 році [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна померлого першої черги є його дружина [PERSON], яка звернулась до нотаріальної контори та прийняла спадщину. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлого чоловіка, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 317/2010 року, суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно зведену споруду, вказавши, що на підставі акту приймання індивідуального домоволодіння від 24.07.1963 року позивачу належить домоволодіння №37 по вул. Брянській в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області. Земельна ділянка, яка розташована за вищевказаною адресою, належить позивачу на підставі договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 19 жовтня 1959 року. На вказаній земельній ділянці позивачем було зведено споруду, до складу якої входить: нежитлова прибудова літ. А1-1, сараї літ. Г-1, Д-1, що входять до складу домоволодіння №37 по вул. Брянській у м.Маруполі Донецької обалсті. Позивач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник Маріупольської міської ради у судове засідання не зявився, але від неї надійшла заява про згоду з позовом та розгляд справи без її участі. Суд дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач самочинно збудував нежитлові будівлі, на належній йому земельній ділянці, а саме: нежитлову прибудову літ. А1-1, сараї літ. Г-1, Д-1, що входять до складу домоволодіння №37 по вул. Брянській у м.Маруполь Орджонікідзевського району Донецької області. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право власності особи на річ (майно), яке воно здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 Цивільного кодексу України закріплює, що власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України громадяни, мають право розпоряджатися майном, що належить їм на праві власності, на свій розсуд. Власник має право скоювати щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, а також використовувати все своє майно для здійснення підприємницької діяльності. Частиною 5 ст.376 Цивільного кодексу України закріплено, що право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути визнано судом за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самовільне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до висновку ТОВ «Донбасспецтехмонтаж» щодо оцінки технічного стану будівельних конструкцій та встановлення відповідності вимогам Державних будівельних норм України самочинно зведених споруд, а саме: нежитлової прибудови А1-1, сараєв літ. Г-1, Д-1, що входять до складу домоволодіння №37 по вул. Брянській у м.Маріуполі, їх несучі і огороджуючи конструкції знаходяться в задовільному технічному стані (II категорія технічного стану) і можуть експлуатуватися надалі. Технічний стан вищевказаних будівельних конструкцій забезпечують їх безпечну і надійну експлуатацію. З огляду на описаний технічний стан приміщення, суд вважає за можливе визнати право власності на самовільно реконструйоване та зведене нежитлове приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

В лютому 2011 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла 12 лютого 1998 року в с.Завадівка Теплицького району Вінницької області, та з [PERSON], який помер 26 січня 2005 року в с.Завадівка Теплицького району. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що померлі [PERSON] та [PERSON] були його батьками, після їх смерті відкрилась спадщина. Інших спадкоємців після смерті батьків немає. Оскільки в свідоцтві про народження його прізвище та прізвище батьків записано як «Самійленко», просить встановити факт родинних відносин. Представник заінтересованої особи Завадівської сільської ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Свідки [PERSON] та [PERSON] у своїх показаннях пояснили, що тривалий час знають сімю заявника, підтвердили суду, що [PERSON] та [PERSON] були батьками заявника [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та показання свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 08 квітня 1967 року, батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 12 лютого 1998 року в с.Завадівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. [PERSON] помер 26 січня 2005 року в с.Завадівка Теплицького району, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] також підтвердили у своїх показаннях свідки [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Свої вимоги мотивує тим, що я перебуваю в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 14.12.1994 року шлюб між нами було розірвано. Від спільного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Наша дитина проживає разом зі мною та знаходиться на моєму утриманні. Вона є студенткою 1 курсу денної форми навчання Київського національного економічного університету імені [PERSON]. Я державний службовець, працюю в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Києва з 1996 року, інші джерела доходу відсутні. 16.03.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. У шлюбі народився син [INFO]. Я перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 30.03.2010 року. А тому, прошу стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на час навчання у розмірі ? частки від заробітку щомісячно до досягнення донькою двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання з»явився, позов не визнав. Суд вислухавши осіб які брали участь у справі, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 14.12.1994 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-БК № 267085. Від спільного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні їхня дитина [PERSON], проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вона є студенткою 1 курсу денної форми навчання Київського національного економічного університету імені [PERSON], що підтверджується довідкою з місця навчання № 1823 від 02.02.2011 року. Позивачка - державний службовець, працює в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Києва з 1996 року, інші джерела доходу відсутні, що підтверджується довідкою з місця роботи від 06.12.2010 року № 1035/У/05-027. 16.03.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON]. У шлюбі народився син [INFO]. Позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 30.03.2010 року, а тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на навчання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2014 року. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що буде витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року. Від даного шлюбу народилась донька: [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що сімейне життя між нього з відповідачем по справі не склалось, оскільки, у них виявились різні характери та погляди на життя. Подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав з підстав в ній викладених, просив в позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і проти його задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.08.2004 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області згідно свідоцтва (повторного) про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 058439 від 16.11.2010 року (а.с. 6). В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених письмових доказів суд встановив, що сторони на даний час подружніх відносин не підтримують. Сімя розпалась, оскільки у подружжя виявились різні характери та погляди на життя. Шлюб існує формально. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу залишити відповідачці її шлюбне прізвище «Нетепчук».

Outcome: approved