Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

ВАТ «Дніпрогаз» 22 квітня 2009 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди і витрат. Позивач в своєму позові посилалися на те, що на підставі договору оренди позивач володіє не житловим приміщенням площею 235.2 кв. м. в будинку 4 по вул. Бульвар Слави м. Дніпропетровська. В період з квітня по липень 2007 року відповідач через свою недбалість заливає водою їх вказане приміщення, так 17 квітня, 07 травня і 01 липня 2007 року відбулися залиття їх приміщення гарячою водою, причиною такого залиття стала недбалість мешканця вище розташованої квартири (відповідач) 14 цього ж будинку, який допустив залиття частини квартири позивача, вказана обставина підтверджується актами житлової обслуговуючої організації. Цими залиттями квартири позивачу завдана матеріальна шкода. В добровільному порядку відповідач не бажає відшкодувати завдану шкоду. Просили стягнути на користь позивача з відповідача завдану матеріальну шкоду 23800 грн., судовий збір 230 грн. 80 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн., а всього 24060 грн. 80 коп., задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи без відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Зясувавши думку сторін, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2005 року між ВАТ «Дніпрогаз» та управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було укладено договір оренди комунального майна, яким УЖГ міськради передало позивачу у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 235.2 кв. м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бульвар Слави, 4, яке перебуває на балансі КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська згідно рішення міськвиконкому № 2916 від 28 липня 2005 року, для використання під виробниче приміщення ВЕС -1 (виробниче експлуатаційна служба 1). В квартирі № 14 (вище розташована безпосередньо над приміщенням позивача) цього будинку мешкає відповідач [PERSON]. 17 квітня, 07 травня і 01 липня 2007 року сталося залиття вказаного приміщення позивача водою з квартири відповідача. Викликаний представник КЖЕП-10 м. Дніпропетровська обстежив приміщення позивача, виявив дійсність залиття. Відразу це приміщення позивача обстежувалося комісією і було встановлено, що в результаті залиття були пошкоджені стеля, підлога та частково стіни приміщення заявника, особисті речі, про що у встановленому порядку було складено акти від 17 квітня, 07 травня і 01 липня 2007 року, причина залиття не дбале відношення відповідача до сантехнічних та інш. приладів. В судовому засіданні з вищевказаного і пояснень представника позивача знайшла своє підтвердження та обставина, що вказане залиття приміщення позивача сталося з квартири відповідача в наслідок його недбалого ставлення до водопостачання, обєктивного спростування цього суду не надано. Своїми неправомірними діями відповідач [PERSON] порушила майнові права позивача і завдала йому майнову шкоду, яка згідно з висновками кошторисної вартості будівельних матеріалів і будівельно-відновлювальних робіт складає 23800 грн.. Статтею 1166 ЦК України встановлено право особи на відшкодування у повному обсязі майнової шкоди, завданої неправомірними діями особистому немайновому праву. Цією ж статтею на особу, яка завдала шкоди покладено обов'язок відшкодувати її у повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На вимогу позивача погасити вказані збитки в добровільному порядку, відповідач відповів відмовою. Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Тобто, відповідач [PERSON] повинна довести, що її дiями не було порушено її права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачем до суду не надано. Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-якi (крім договірних) домовленості i зобовязання стосовно вiдповiдача відносно утримання та належного використання житла та будинку, предмета спору, а вiдповiдач не доввл незаконність дій позивача. Твердження можливе вiдповiдача про наявнiсть будь-яких iнших зобов'язань стосовно позовних вимог - є припущенням. Таким чином неправомірними діями відповідача, повязаними з невиконанням умов договору про утримання будинку і прибудинкової території, позивачу було завдано майнової шкоди, які знаходяться в безпосередньому причинному звязку зі вказаними діями відповідача. Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним та ні чим обєктивно не підтверджується. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню: слід стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду 23800 грн., судовий збір 230 грн. 80 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн., а всього 24060 грн. 80 коп. Таким чином, позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved