Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який у ході судового розгляду справи доповнював та уточнював, посилаючись на те, що 27 лютого 2008 року о 15год.30хв. [PERSON], керуючи за довіреністю технічно справним автомобілем марки ГАЗ-53, державний номер [NUMBER], який належить гр. [PERSON] і рухаючись в напрямку м.Куп»янська Харківської області по проїзній частині вул.Зелена, внаслідок порушення п.п.10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-2109, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], пасажиром якого був він - позивач, в результаті чого відповідно до висновку судово-медичного експерта К 204-КП/08 від 14.04.2008року йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з наявністю множинних забитих раней лобової частини, поперечно-зубцюватого перелому хірургічної шийки правого плеча зі зсувом. [PERSON] за порушення Правил дорожнього руху був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.І КК України. 3-а особа [PERSON], дії якого не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв»язку з даним ДТП, від кримінальної відповідальності був звільнений. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач знаходився на лікуванні у травматологічному відділенні Куп»янської міської лікарні №1 з 27.02.2008року до 03.04.2008року, а потім був переведений на амбулаторне лікування, яке продовжувалося до 23.05.2008року. На придбання ліків він затратив 337грн.85коп., втратив за цей період 1467грн.14коп мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено Державним бюджетом України на 2008рік. Крім того, внаслідок ДТП і отриманих тілесних ушкоджень позивачу заподіяна моральна шкода у розмірі Ютисяч гривень, т.я. крім значного фізичного болю та страждань в результаті ДТП він відчув сильний емоціональний стрес, втратив на тривалий час сон, відчуває постійні болі, страх транспортних засобів, підвищену нервовість. Позивач вважає, що у скоєному 70% є вини [PERSON] і 30% - вини [PERSON] Оскільки [PERSON] йому шкоду відшкодував, а відповідач не приймав заходів до її відшкодування, він просив стягнути з відповідача на свою користь з урахуванням його частини вини 236грн.50коп. на відшкодування затрат на придбання ліків, 1025грн.60коп. втраченої мінімальної заробітної плати за період з 27.02.2008року по 23.05.2008року, а також 7тисяч грн. у відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені та доповнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Інших вимог немає. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнає, т.я. шкоди позивачеві було завдано спільними діями [PERSON] 0.1. та [PERSON], які несуть солідарну відповідальність перед позивачем; [PERSON] моральні та матеріальні збитки відшкодував позивачеві і тому заявлені позовні вимоги до [PERSON] є безпідставними. 3-а особа [PERSON] у судове засідання не з»явився за станом здоров»я, просив справу розглядати без його участі. У поясненні вказав, що [PERSON] у жовтні 2010року повернув йому 5тисяч грн., які у 2008році він надав тому у відшкодування матеріальної та моральної шкоди без підтвердження будь-якого розрахунку. Оскільки у ДТП є частина і його (3-ої особи) вини, він готовий відшкодувати [PERSON] добровільно відповідну частину шкоди. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оглянувши у судовому засіданні матеріали кримінальної справи № 1-147 за 2009р. по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] за ст.286 ч.І КК України, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 27 лютого 2008 року приблизно в Ібгод.ЗОхв. на проїзній частині вул.Зелена у с.Подоли Куп»янського району Харківської області сталося зіткнення технічно справного автомобіля марки ГАЗ-53, державний номер [NUMBER], який належить гр. [PERSON] і яким за довіреністю керував [PERSON], рухаючись в напрямку м.Куп»янська, з технічно'справним автомобілем марки ВАЗ-2109, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який знаходився у стані алкогольного сп»яніння, рухався у зустрічному напрямку і пасажиром якого був позивач [PERSON] В результаті зіткнення [PERSON] відповідно до висновку судово-медичної експертизи К 204-КП/08 від 14.04.2008року отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з наявністю множинних забитих раней лобової частини, поперечно-зубцюватого перелому хірургічної шийки правого плеча зі зсувом. Вироком Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2009 року [PERSON] було засуджено за ст.286 ч.І КК України до штрафу у розмірі 800 грн. у дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами. З тексту вироку вбачається що дії [PERSON] не відповідали вимогам ст.ст.10.1,11.3 Правил дорожнього руху України і ними він скоїв злочин передбачений ст.286 ч.І КК України. Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2009 року провадження по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за ст.286 ч.І КК України закрито і він звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Із тексту даної постанови, оглянутої у судовому засіданні (матеріали кримінальної справи №1-147 за 2009р.) вбачається, що при події 27.02.2008р. [PERSON] були порушені п.п.2.9,1.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України. Дана постанова не оскаржувалася і набрала чинності. Згідно висновків судових автотехнічних експертиз №673 від 07.05.2008р. та №801 від 23.06.2008р. по кримінальній справі №1-147 за 2009р. по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] за ст.286 ч.І КК України дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1,11.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з пригодою 27.02.2008року, дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України і невідповідність його дій вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходилась в причинному зв»язку з пригодою 27.02.2008року. Таким чином, у скоєнній дорожно-транспортній пригоді є обоюдна вина водіїв [PERSON] та [PERSON] В результаті вищевказаної ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, знаходився на стаціонарному лікуванні з 27.02.2008р. по 03.04.2008р. та амбулаторному лікуванні з 21.04.2008р. по 23.05.2008р., з 26.05.2008р. по 06.06.2008р. , поніс матеріальні затрати на придбання ліків у розмірі 337грн.85коп., що підтверджується копіями виписок із історії хвороби №1173 та амбулаторної карти та копіями чеків і квитанцій (а.с. 10-13). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.З ч.І ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : за наявності вини осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. п.З,4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р.( з відповідними змінами) « Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» при вирішенні питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при зіткненні джерел підвищеної небезпеки слід виходити з того, що за наявності вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела ( шофер та інш.) За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути частково матеріальну шкоду за понесені витрати на придбання ліків у розмірі 225грн.23коп., який визначається судом у відповідній частці залежно від ступеня вини кожного володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки встановлено, що водієм [PERSON] було порушено два пункти Правил дорожнього руху України, а водієм [PERSON] - один пункт цих Правил, що знаходяться в причинному зв»язку з настанням події 27.02.2008року, тобто з відповідача підлягає стягненню 2/3 від суми 337грн.85коп. Що стосується вимог позивача про стягнення втраченої мінімальної зарплати у сумі 1025грн.60коп., то вони не можуть бути задоволенні, оскільки не підтверджені позивачем належним чином відповідно до вимог ст.1195 ЦК України, а у відповідності до ст.60 ЦПК України позивач зобов»язаний у цій частині позовних вимог надати суду докази на їх підтвердження. Доводи представника відповідача про солідарну відповідальність перед позивачем суд визнає безпідставними, про що вказано вище в рішенні, позов позивачем заявлено тільки до [PERSON], який з урахуванням ступеня вини у скоєному зобов»язаний відшкодувати позивачеві матеріальну та моральну шкоду. Факт повернення [PERSON] грошової суми [PERSON], яку той відшкодовував у 2009році до закриття провадження по кримінальній справі стосовно нього на підставі ст.46 КК України , на вирішення питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача не впливає, позов [PERSON] заявлено лише до [PERSON] і він повинен відшкодувати шкоду з урахуванням ступеня своєї вини у скоєному. Таким чином, стягненню у відшкодування матеріальної шкоди підлягає 225грн.23коп. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1,2 п.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Позивач зазнав моральної шкоди і суд вважає необхідним і достатнім, враховуючи принцип розумності, стягнути на його користь з відповідача 5тисяч грн. у відшкодування моральної шкоди. При цьому до уваги приймається те, що в результаті ДТП позивач отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, знаходився на лікування, від цього переносив моральні переживання та нервові страждання, вимушено змінився його ритм життя. У відповідності до ст.88 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивач від оплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом звільнений, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 59грн.50коп.(51грн. з вимог майнового характеру + 8грн.50коп. з вимог немайнового характеру), а т.я. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи також при зверненні до суду не були оплочені, з урахуванням вимог ст.ст.81,88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення на користь держави 98грн.59коп. цих витрат, а з відповідача - 21грн.41коп. (1262грн.10коп.: 225грн.23коп.= 120грн.:х=21грн.41коп., 120грн. -21грн.41коп.=98грн.59коп.)

Outcome: partial