overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дружківського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу, в якому вказав, що 26 серпня 2009р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 2070грн, а відповідач зобовязалася повернути зазначену суму позики у строк до 01 квітня 2010року. на підтвердження укладання усного договору позики відповідач склав розписку, яка посвідчує передання грошових коштів. У вказаний строк відповідач гроші не повернув. Просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 2070грн., а також понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач підтвердила факт укладання розписки нею, але заперечила проти факту отримання нею грошей. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст.1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо іншого не встановлено договором. Суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] 26 серпня 2009 року взяла в борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 2070грн, що підтверджується розпискою від 26 серпня 2009р і свідчить про укладення між сторонами договору позики. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач борг в сумі 2070грн позивачу не повернув, що підтверджується поясненнями сторін, чим порушив вимоги ст. 1046 ЦК України, згідно якої позикодавець передає позичальникові у власність грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Дослідивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав до суду доказів, що грошові кошти насправді не були ним одержані, або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. В звязку з цим суд вважає, що договір позики відповідачем не виконаний добровільно, тому необхідно стягнути з нього 2070грн. в примусовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 51грн. (а.с.2-3), витрати по сплаті на інформаційно технічне забезпечення у сумі 120грн (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

ТОВ „Український промисловий банк звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 22\~052 грн. 52 коп., судові витрати в сумі 340 грн. 52 коп. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, направивши до суду заяву, в якій на задоволенні позову наполягала повністю, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 39-0191005/ФК на суму 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 19,5 % річних зі строком повернення до 12 лютого 2010 року. В порушення п.п. 2.4 та 2.7 [PERSON] свої зобовязання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконує. В звязку з чим згідно п. 5.2 Договору за неналежне виконання зобовязань позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Станом на день подання позовної заяви до суду загальний розмір заборгованості складає 22 052 грн. 52 коп., з яких заборгованість за простроченою сумою кредиту 13348 грн. 52 коп., заборгованість за простроченими відсотками 5 923 грн. 74 коп., заборгованість по пені 2 780 грн. 26 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Провівши аналіз наданим в цій частині вимог доказам, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого за кредитним договором зобовязання /в формі його неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строк, визначений кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Прокурор Якимівського району діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Облводоканал»про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, за наступними підставами. Прокурор в позовній заяві посилається на те, що підставою до звернення прокурора до суду з цим позовом є неспроможність [PERSON] самостійно захистити гарантоване ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке порушене К1І «Облводоканал», що виявлено під час перевірки, проведеної прокуратурою Якимівського району, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Перевіркою встановлено, що [PERSON] працює у Експлуатаційному цеху водопостачання Західного групового водогону, який є структурним підрозділом КП «Облводоканал»і не є юридичною особою на посаді сторожа, та станом на 26.01.2011 року підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати за жовтень 2010 року у розмірі 1057,57 грн. та за листопад 2010 року розмірі 888.46 грн., тобто загальна сума заборгованості складає 1946.03 грн. На підставі викладеного прокурор діючи в інтересах [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 1946 гривень 03 копійки, та покласти на відповідача судові витрати по справі. Прокурор віючи в інтересах [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та на задоволенні позову наполягає. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення прокурора, позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Як вбачається з тексту позовної заяви, [PERSON] працює у Експлуатаційному цеху водопостачання Західного групового водогону, що також підтверджується списком пенсіонерів та інвалідів КП «Облводоканал»ЗОС ЄЦВ ЗГВ (а.с. 5). Згідно довідки про заборгованість підприємства (а.с. 6-7) станом на 26.01.2011 року підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати перед [PERSON] за жовтень 2010 року у розмірі 1057,57 грн. та за листопад 2010 року розмірі 888.46 грн., тобто загальна сума заборгованості складає 1946.03 грн. Даний факт визнано представником відповідача та не оспорюється у судовому засіданні. Згідно ст. 115 КЗпП України та ст.24 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої заробітна плата виплачується працівникам в робочі дні, строки, встановлені в колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню оскільки [PERSON] заборгованість по заробітній платі не виплачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної поваги та порозуміння, вони мають різні погляди на ведення спільного господарства, не можуть знайти спільну мову, припинили шлюбні відносини. Просить суд не надавати строк на примирення, поскільки він має іншу сімю. Від шлюбу мають доньку Аліну, яка залишиться проживати з матірю. В судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Відповідач проти позову не заперечує, вважає, що зберегти шлюб уже не можливо і просить суд розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитеме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, та його представник пояснив в судовому засіданні, що йому разом з відповідачем на праві спільній частковій власності належить домоволодіння № 37 по вул. Перекопській в м. Херсоні: позивачу 25/100 частин, [PERSON]: 14/100 частин, [PERSON] та [PERSON] 25/100 частин, [PERSON] 36/200 частин, [PERSON] 36/200 частин., яке розташоване на земельній ділянці, площею 897,9 кв.м.. в даний час з приводу користування земельної ділянкою виникли спори. Просив визначити порядок користування земельної ділянки. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги в частині розподілу земельної ділянки визнали, погодилися про її розподіл за варіантом експертизи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що маються повідомлення про вручення повісток, причини неявки не повідомив. Судом установлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до договору дарування від 18.03.1988 року позивач [PERSON] є власником 25/100 частин домоволодіння, який розташований за адресою: м. Херсон, вул.. Перекопська 37. Згідно свідоцтва про право власності від 21.02.1989 року [PERSON] належить 14/100 частин у вказаному домоволодінні. Відповідно до свідоцтва про право власності від 10.10.1996 року [PERSON] належить 36/200 частин у вказанному домоволодінні. Відповідно до свідоцтва про право власності від 10.10.1996 року [PERSON] належить 36/200 частин у вказанному домоволодінні. Згідно свідоцтва про право власності від 11.02.1999 року [PERSON] належить 25/100 частин у вказаному домоволодінні. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер, його правонаступниками являються [PERSON], [PERSON], правовстановлюючі документи на право власності не оформлено. Спірне домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 897,9 кв.м. Фактично сторони не заперечують проти визначення порядку користування земельною ділянкою за склавшимся між ними порядком користування цією земельною ділянкою згідно технічної експертизи від 30.11.2010 року, яка не суперечать технічним нормам, архітектурним, будівельним, санітарним і протипожежним правилам й не порушуює інтереси співвласників будинку. Відповідач [PERSON] відмовилась від проведення додаткової експертизи по розробці варіанту згідно з яким на земельній ділянці виділеній [PERSON] знаходиться її частка, тому суд виходить з матеріалів справи, наявних в справі. За вказаних обставин вимоги позивача, в силу ст. 88 ЗК України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка зазначала, що 30 жовтня 1987 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За останній рік стосунки в сімї погіршились через подружню невірність відповідача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а у позивачки не достатньо коштів на забезпечення нормальних умов для утримання синів. Діти перебувають на утриманні позивачки. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим листам не проводиться. Матеріальний стан та стан здоров'я дозволяє відповідачу надавати допомогу на утримання дітей. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох синів в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просила задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання двох синів в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) до повноліття дітей. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-б) і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав , що з 05 червня 1999 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. З 2007 року не проживають однією сім»єю, примирення є неможливим, тому просила шлюб розірвати та стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в сумі 800 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі по 500 гривень, щомісячно оскільки він не в змозі надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі. В частині розірвання шлюбу позов визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, про що свідчить копія свідоцтва про одруження /ар.с.8/ . Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про свідчить копія свідоцтва про народження /ар.с.9/. При спільному житті у родині часто виникали сварки по різним сімейним питанням, що призвело до розпаду сім»ї. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина. Однією сім»єю сторони не проживають з жовтня 2007 року, тому необхідно розірвати шлюб між ними. З урахуванням стану здоров»я та матеріального становища сторін та дитини, необхідно стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], по 500 гривень щомісячно, починаючи з 21 січня 2011 року і до його повноліття,відмовивши їй в останній частині позову за його необґрунтованістю Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина в сумі 500 гривень, оскільки працює не офіційно, має заробіток і нормальний стан здоров»я. Позивачка не надала суду відповідних доказів, що він в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки 17 гривень повернення судового збору та ЗО гривень повернення витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 47 гривень. Необхідно стягнути з відповідача на користь держави 51 гривню судового збору та 90 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

09.03.2011 р. прокурор Балтського району Одеської області звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі за землю з ПСП Перемогана загальну суму 136 грн., посилаючись на те, що між [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди про строкове платне користування земельної ділянки від 01.11.2004 р. Позивач обґрунтовує позов тим, що на підставі п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України № 561-ХІІ, Закону України „Про плату за землю, Закону України Про оренду земліта ст. 792 Цивільного кодексу України відповідач повинен був вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за користування орендованою ним земельною ділянкою. Але в звязку з тим, що в порушення вимог вищевказаних законодавчих актів відповідач не проводить в повному обсязі та в передбачені строки оплату орендної плати за землю, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 136 грн., яку прокурор просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] [PERSON] до судового засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановленому порядку, не повідомив суду про причину неявки, Зі згоди позивача, та за наявності матеріалів справи які підтверджують позовні вимоги, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що між ПСП Перемога та [PERSON] укладено договір оренди землі про строкове платне користування земельної ділянки від 01.11.2004 року, відповідач користувався нею, а орендну плату не сплатив повністю, заборгованість складає 136 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України та ст. 21 Закону України „Про оренду землі вказана сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Мотивує свої вимоги тим. тс червні місяці 2007 року перебуваючи в Харківській виправній колонії уклав шлюб [PERSON]. Після одруження вона приїздила до нього побачення лише два рази, а саме: у вересні місяці 2007 року та у квітні місяці 2008 року. 23 квітня 2009 року його було звільнено від відбування покарання в Харківсь- виправній колонії, що підтверджується довідкою про звільнення. У зв»язку з тим, шо шлюбні відносини між ним та відповідачкою не склалися 11 липня 2009 року вони розлучилися. В січні місяці 2011 року він дізнався про те, що у відповідачки народилася донька [PERSON] 04.09.2009 року, батьком у свідоцтві якої записаний позивач. Батьківство дтннн і - визнає, так як в період зачаття дитини він перебував у Харківській виправиш відповідачка в цей період на побачення до нього не приїздила, і саме тому він не батьком дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному підтвердила, що позивач не є батьком доньки [PERSON], оскільки з червня місяця 2 Ч : проживає з [PERSON], який і є батьком [PERSON] Атіші народилася 04 вересня 2009 року. Запис про батька у свідоцтві про наро; здійснений тільки по тій причині, що на час зачаття дитини вона з позивачем шлюбі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослі: справі докази, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення даного позову. Так, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11 липня 2009 року, про що в Книзі реєстрації розірвань відповідний актовий запис № 168. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 080261 вбачається, що [PERSON] народилася 04 вересня 2009 року, та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4) Відповідно до довідки про звільнення серії ХАР № 03370 надано інформацію що [PERSON] відбував покарання в установах Державної кримінально виконавчої служби з 29 травня 2006 року по 23 квітня 209 року (а.с.5). Відповідно до ст. 136 ч. 1,2 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред"явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судової засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивач довів в судовому засіданні відсутність кровного споріднення між ним та дитиною - [PERSON] яка народилася 04.09.2009 року, про що також не заперечила відповідачка, а тому є всі правові підстави для задоволення даного позову і виключення відомостей про особу як батька дити з актового запису про її народження. На підставі ст. 136 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивачка твердить, що відповідачка завдавала їй душевних страждань під час роботи на ТОВ «Рітс» через несвоєчасну виплату заробітної плати на суму 4 тис. грн. Відповідачка заперечила проти задоволення позову. Пояснила, що її вини у заборгованості з заробітної плати немає. Тому і відшкодовувати моральну шкоду вона не повинна. Суд заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи і прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини встановлені вироком суду у кримінальній справі не доказуються. З вироку суду від 29.11.2010 року вбачається, що відповідачка несвоєчасно виплачувала заробітну плату позивачу. Тож позов підлягає задоволенню частково на суму 800 грн.. Судовий збір та витрати з ІТЗ має нести відповідачка.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у його обґрунтуванні, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, складання повного рішення відкласти до 16.02.2011 року.

Outcome: approved