Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 300 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття та 200 гривень щомісяця на своє утримання до досягнення сином трирічного віку. В позові зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, сама вона не працює, доглядає за малолітньою дитиною, тому самостійного доходу не має, а відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не бажає. У судове засідання позивачка не зявилася, причину відсутності суду не повідомила, надала до суду клопотання про слухання справи за її відсутністю та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, довідку про заробітну платню. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивачки, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним міркуванням. Судом встановлено, що сторони з 03.10.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON]. Дитина знаходиться на утриманні матері, яка самостійного доходу не має, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку надавати не бажає. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утриманні від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий заробіток, частину його одержує в натурі, а так само при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, який забезпечувати дитині повинні обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище сторін, неповнолітньої дитини, яка знаходяться на утриманні матері позивачки по справі, матеріальне становище платника аліментів, з якого стягнень по іншим виконавчим документам не проводиться, та він має постійне місце роботи у ТОВ «Донбас», згідно довідки ТОВ «Донбас» від 21.12.2010 року середня заробітна платня [PERSON] за останні 3 місяця склала 2073,57 гривень, матеріальне становище позивачки, яка самостійного доходу не має, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 300 гривень щомісяця досягнення ним повноліття та коштів на утримання позивачки [PERSON] у розмірі 200 гривень щомісяця до досягнення [PERSON] трирічного віку.

Outcome: approved