Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.12.2010 року з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 21.08.2008 року вона вступила в шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований в Бережанській сільській раді Верхньорогачицького району Херсонської області, актовий запис №6. Від подружнього життя мають одну дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. У шлюбний період їхні взаємовідносини розлагодилися. На протязі сумісного життя в них часто виникали сварки, причиною яких були батьки чоловіка, Які втручались в їх взаємовідносини, а потім відповідач змінив замок в квартирі, яку вони разом знімали і позивачу з дитиною довелося проживати з батьками позивача. Позивач не мала можливості навіть забрати речі дитини. На даний час з відповідачем не проживають 1 рік 6 місяців, тому примирення між ними неможливе. Спору про дитину немає. Питання відносно утримання, проживання та виховання дитини вони вирішили в добровільному порядку. Дитина буде проживати разом з позивачем. Знаходяться в першому шлюбі. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований в Бережанській сільській раді Верхньорогачицького району Херсонської області, актовий запис №6. При розірванні шлюбу прізвище [PERSON] просить залишити. Позивач в судовому засіданні пояснила, що спору щодо виховання, проживання та утримання дитини в них поки що не має, хоча він мало приймає участі у вихованні дитини. Дитина проживатиме з нею. Знаходиться в першому шлюбі. Заробітку нема. Тому просить розірвати шлюб і стягнути судові витрати по позову з відповідача на її користь. Відповідач в судовому засіданні заявив, що згоден на розірвання шлюбу і на даний час спору про утримання, проживання та виховання дитину немає і згоден щоб дитина проживала разом з матірю. Вважає, що він мало приділяє уваги у вихованні дитини. Його заробіток складає 1000грн. в місяць. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернулася до суду на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. Судом вжито заходів щодо примирення подружжя відповідно ст. 111 СК України, але і позивач і відповідач вважають, що оскільки вони не проживають разом 1 рік 6 місяців, то подальше їхнє спільне життя неможливе. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] відповідно ч.2 ст.112 СК України, так як вважає, що їхнє подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, оскільки вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства близько півтора року. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище САЛІМОНЕНКО. Розяснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Жінка та чоловік, шлюб між якими було розірвано, мають право подати до суду заяву про поновлення їхнього шлюбу за умови, що жоден із них не перебував після цього у повторному шлюбі. З урахуванням матеріального становища сторін, та той факт, що у позивача на утриманні малолітня дитина, суд, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по позову, а саме: судовий збір в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., задовольнивши клопотання позивача. Копію рішення суду направити у відділ РАЦС Верхньорогачицького РУЮ Херсонської області та позивачу.

Outcome: approved