Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки, третя особа: Боржавська сільська рада. Позов мотивує тим, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 04 вересня 2003 року посвідченого державним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Бричок К.В. позивачем було отримано в дар від [PERSON] будинок [ADDRESS] . Дарувальнику [PERSON] належали згідно Державного акту на право приватної власності на землю 1 - ЗК № 004208, виданого 17.02.1998 року земельна ділянка для обслуговування житлового будинку розміром 0,007 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,18 га. При даруванні дарувальник фактично надав позивачці у власність і земельні ділянки, однак такі в договорі помилково не зазначені. [INFO] [PERSON] помер. На день смерті [PERSON] з ним проживали дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач вважає, що вказані земельні повинні належати їй, а тому просить визнати за нею право власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] згідно поданої заяви просить справу розглянути у її відсутності, обставини та вимоги позову визнає повністю. Представник третьої особи - Боржавської сільської рад Бобіта Ю.І. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечує. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу України /в редакції 2003 року/, згідно абз. 2 п. 4 «Прикінцевих та Перехідних положень» цього Кодексу, оскільки правовідносини, що виникли до набрання чинності цим Кодексом продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 04 вересня 2003 року посвідченого державним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Бричок К.В. [PERSON] було отримано в дар від [PERSON] будинок [ADDRESS] (а.с.6). Дарувальнику [PERSON] належали згідно Державного акту на право приватної власності на землю 1 - ЗК № 004208, виданого 17.02.1998 року земельна ділянка для обслуговування житлового будинку розміром 0,07 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,18 га (а.с.10). Таким чином [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку площею 0.07 га, відповідно до ст. 377 ЦК України, внаслідок переходу за договором дарування права власності на будинок (а.с. 6,7.8). Щодо вимоги позивача про визнання за нею права власності на земельну ділянку, площею 0,18 га, належну та надану [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, суд, вважає, що ця вимоги до задоволення не підлягає через наступне. У відповідності до пункту 15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України /в редакції станом на 04.09.2003 року/ встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у власності земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства та іншого товарного сільськогосподарського виробництва, а також громадяни України - власники земельних часток (паїв) не вправі до 1 січня 2005 року продавати або іншим способом відчужувати належні їм земельні ділянки та земельні частки (паї), крім міни, передачі їх у спадщину та при вилученні земель для суспільних потреб. Таким чином твердження [PERSON] про те, що при укладенні договору дарування від 04 вересня 2003 року [PERSON] була відчужена земельна ділянка, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, є безпідставним. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказане справу в межах заявлених позивачем вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial