Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 14.07.2010 року між сторонами в присутності свідків укладено договір позики на суму 3400 грн., підтвердженням якого є власноручно написана відповідачем розписка. Згідно вказаного договору, [PERSON] зобовязався повернути позивачу борг в строк до 12.08.2010 року, однак вказана сума коштів повернута не була. Оскільки відповідач ухиляється від повернення боргу, позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3666,19 грн. та 3% річних у розмірі 63,71 грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, просить стягнути з [PERSON] в користь позивача 3666,19 грн. боргу за договором позики, 3% річних у розмірі 63,71 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив суду, що розписка написана ним власноручно в присутності зазначених в ній свідків. Однак, в подальшому він повернув борг, передав отримані в позику гроші позивачу через свою дружину, яка мала їх віддати. Про те, чи повернуто гроші [PERSON] йому невідомо, оскільки на даний час вони з дружиною проживають окремо. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив наступні обставин справи. 17.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останній отримав від позивача грошові кошти в сумі 3400 грн., які зобовязався повернути в строк до 12.08.2010 року, про що свідчить власноручно написана відповідачем розписка. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідачем на день звернення до суду з позовною заявою борг не повернуто. Відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не повернув позивачу борг за договором позики, суд приходить до переконання, що з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 3666,19 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в розмірі 63,71 грн., оскільки відповідач не виконав взяте на себе зобовязання, згідно укладеного між сторонами договору позики від 17.07.2010 року. Окрім цього, з відповідача в користь позивача слід стягнути 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору, сплачених позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved