Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-22 00:00:00

ТОВ «Український промисловий банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 27.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №83/ФКВ-07, згідно якого банком було надано відповідачу [PERSON] кредит в сумі 22018,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 10,7 % річних від суми кредиту щомісячно. В забезпечення виконання боржником зобов»язань за вказаним кредитним договором також укладено з [PERSON] Договір поруки №83/ ZФПОР-07 від 27.11.2007 року. Боржник [PERSON] не виконав своїх зобов»язань по кредитному договору, не виконав своїх зобов»язань і поручитель [PERSON]. Станом на дату подачі позову заборгованість складає 20738,93 дол. США , що є еквівалентом за курсом НБУ на той час 165496,67 грн. та 2485,87 грн., у тому числі: -заборгованість за основним боргом 19234,74 дол. США, що є еквівалентом 153493,23 грн., -заборгованість за нарахованими процентами 1504,19 дол. США, що є еквівалентом 12003,44 грн. -заборгованість за комісією 1358,37 грн., -пеня за порушення термінів повернення кредиту та пеня за несвоєчасну сплату відсотків 1127,50 грн. Надалі 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», та Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов»язань Укрпромбанку на користь [PERSON], відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» заявлені позовні вимоги збільшив і прохав позов задовольнити, та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 83/ФКВ-07 від 27.11.2007 року в сумі 193329,24 грн. та витрати понесені по сплаті держмита 1700,00 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,а також представник позивача не визнав зустрічні позовні вимоги відповідача про удаваність кредитного договору та розстрочку виконання судового рішення. Позивач ТОВ «Український промисловий банк» та Полтавська філія ТОВ «Україниський промисловий банк» в судове засідання не з»явились, телефонограмою до суду просять позов розглядати у їх відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник за дорученням заявлені позовні вимоги щодо боргу по несплаті тіла кредиту визнали повністю, щодо вимог по сплаті відсотків по кредитному договору та стягнення комісії визнали частково в сумі, починаючи з моменту укладання Договору про передачу активів та кредитних зобов»язань, тобто нарахованих ПАТ «Дельта Банк» починаючи з 01.07.2010 року, також [PERSON] заявив зустрічний позов про визнання кредитного договору № 83/ФКВ-07 удаваним та застосування наслідків удаваного правочину а також про розстрочку виконання судового рішення. Відповідач [PERSON], як поручитель, заявлені позовні вимоги в заявленій сумі не визнав повністю посилаючись на те, що підпис в договорі поруки йому не належить, а також на припинення його поручительства на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України Кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїм прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, статтею 1049 якого передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлений договором. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 27.11.2007 року, між ТОВ «Український промисловий Банк» був укладений з [PERSON] [PERSON] кредитний договір № 83/ФКВ-07, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 22018,00 (двадцять дві тисячі вісімнадцять) доларів США (п.1.1 Договору) , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,7 (десять цілих сім десятих ) % річних (п.1.5 Договору) та за п.1.6 Договору передбачалась комісія за надання кредиту 1,5 (одна ціла п»ять десятих)% від суми Кредиту та за п.1.7 Договору комісія за управління Кредитом 0,1 щомісячно від суми кредиту. За п.1.2 Строк кредитування 84 місяців, за п.1.3 Дата повернення Кредиту 26 листопада 2014 року. Пунктом 6.2 Договору визначені випадки, коли позичальник має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати передбачених цим Договором процентів та комісії. Судом встановлено, що [PERSON] до подачі позову до суду частково сплатив заборгованість за кредитом і станом на час подачі позову заборгованість за тілом кредиту становила 19234,74 доларів США. З метою забезпечення кредитного договору ТОВ «Український промисловий банк», уклав договір поруки № 083/2 ФПОР-07 від 27.11.2007 року з Поручителем [PERSON] (батьком [PERSON] [PERSON]В.) відповідно до якого Поручитель взяв на себе обов»язок відповідати за зобов»язаннями [PERSON] [PERSON] в разі порушення або неналежного виконання умов договору кредиту (п.2). Пунктом 4 цього договору Банк зобов»язався письмово, шляхом направлення письмової вимоги повідомляти Поручителя, з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які Поручитель зобов»язаний сплатити заборгованість. Згідно п.10 Договору поруки визначено, що цей договір діє до повного виконання зобов»язань по кредитному договору боржником чи поручителем. Відповідно до п.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя , якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Зважаючи на те, що в договорі Поруки не встановлено строк припинення поруки, а вказівка в договорі Поруки на те, що він діє до повного виконання [PERSON] чи Поручителем (п.10) зобов»язань за кредитним договором, не може розглядатись як установлення строку дії поруки, тому вважається, що порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов»язання не пред»явить вимоги до Поручителя. Судом встановлено, що [PERSON] припинив сплачувати кредит в січні 2008 року (див.розрахунок Укрпромбанку) Поручитель [PERSON] про це був повідомлений лише листом вих. № 1 від 05.01.2009 року. Договором від 30.06.2010 року підписаного сторонами: Національним банком України ТОВ «Укрпромбанк», Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» передано Активи та Кредитні зобов»язання Укрпромбанку на користь [PERSON], за п.1.7 Договору «кредитні та забезпечувальні договори укладені Укрпромбанком з Боржниками, права, вимоги за якими передані в заставу Національного банку і забезпечують виконання Укрпромбанком Кредитних зобов»язань перед Національним банком, та підлягають передачі на підставі цього Договору. Перелік Кредитних та забезпечувальних Договорів наведений в Доданку № 2 до цього Договору». Суд дослідив Доданок № 2, який містить в переліку лише кредитний договір № 83/ФКВ-07 від 27.11.2007 року укладений з Божником [PERSON] за яким станом на 30.06.2010 року фактичний розмір невиконання грошового зобов»язання за кредитним договором у валюті (при тілі кредиту 19234,74 доларів США) становив 24510,74 доларів США, що в перерахунку у гривневому еквіваленті є 173942,42 гривні. Така особа як поручитель [PERSON] та Договір поруки з ним у вказаному Доданку № 2 відсутні. Таким чином судом встановлено, що Банк протягом 6 місяців від дня виникнення права на вимоги до поручителя, такої вимоги поручителю не пред»явив. В Доданку № 2 поручитель [PERSON] та договір Поруки з ним також не зазначений. За таких обставин укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та Поручителем [PERSON] договір поруки в силу п.4 ст. 559 ЦК України та в силу Доданку № 2 міжбанківського Договору - вважається припиненим. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову банку про солідарне стягнення заборгованості з Поручителя [PERSON] необхідно відмовити. З наданого розрахунку позивача ПАТ «Дельта Банк» (заява про зміну позовних вимог від 30.05.2011 року) є розрахунок боргу. Наявність такого боргу зазначена в Доданку № 2 до міжбанківського Договору від 30.06.2010 року. Таким чином з відповідача [PERSON] [PERSON] необхідно стягнути на користь Позивача задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», 193329,24 гривні з яких - тіло кредита 19234,74 долара США еквівалентно 153414,36 грн. -відсотки 4396,02 доларів США еквівалентно 35062,22 грн. -комісій 4852,66 доларів США еквівалентно 4852,66 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судовий збір 1700 гривень та інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в розмірі 120 гривень. Відносно вимог [PERSON] про визнання Кредитного договору № 83/ФКВ-07 від 27.11.2007 року удаваним правочином, то в судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що під час звернення його до [PERSON] за отриманням кредиту, йому [PERSON] були надали відсоткові ставки погашення кредиту як в доларах так і гривнях, надані також розрахунки суми погашень. Так як на час укладання кредитного договору, враховуючи на той час курс долара, та вигідність для позичальника укладати договір позики в іноземній валюті то він добровільно уклав договір на позику в доларах. Надалі всі кредитні операції відбувались в гривнях, які були перераховані банком за отримання товару (автомашини), а тому з цих причин [PERSON] вважає договір № 83/ФКВ-07 від 27.11.2007 року (так як в подальшому розрахунок за придбаний ним товар банк проводив в гривнях) є удаваним. Щодо зазначених посилань [PERSON], на удаваність договору позики, то суд вважає, що Банк діяв в межах Інструкції про касові операції в банках України ( затв. Постановою НБУ № 337 від 14.08.2003р.). Волевиявлення позивача на позику доларів було вільним без будь-якого тиску та спотворень а тому в позовних вимогах [PERSON] необхідно відмовити, так як умови вдаваності правочину і будь-якого приховування іншого правочину, що передбачено ст. 235 ЦК України, не мало місце. Відносно заяви [PERSON] про розстрочку виконання судового рішення то розстрочка передбачається ст.. 217 ЦПК України, однак суд, враховуючи те, що починаючи з січня 2008 року, тобто більше 3-х років тому [PERSON] взагалі не сплачує кредитні кошти а також не надав суду доказів про свою спроможність проводити кредитні виплати надалі то суд находить що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: partial