overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок № 6 з надвірними будівлями по вулиці Незалежності в с. Цепцевиці Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 29.04.1990 року. Позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало чоловіку [PERSON], який помер 29.04.1990 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок № 8 з надвірними будівлями по вулиці Лесі Українки в с. Чабель Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24.08.2007 року, встановити за ним факт права власності на спірне майно житловий будинок № 8 з надвірними будівлями по вулиці Лесі Українки в с. Чабель Сарненського району Рівненської області. Позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Сарненського району Рівненської області згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало батьку [PERSON], який помер 24.08.2007 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок № 41 з надвірними будівлями по вулиці Травнева в с. Зносичі Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 03.05.2010 року, встановити за ними факт права власності на спірне майно житловий будинок № 41 з надвірними будівлями по вулиці Травневій в с. Зносичі Сарненського району Рівненської області. Просить встановити, що [PERSON], який помер 03.05.2010 року, був її чоловіком. Позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Сарненського району Рівненської області згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало [PERSON], який помер 03.05.2010 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Суд вважає, що заява в частині встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, так як з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що розбіжності в документах, що засвідчують осіб, пояснюються допущенням помилок в записах особи в офіційних документах. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності, ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

20.09.2010 року в Немирівський районний суд з позовом звернувся заступник прокурора Немирівського району Вінницької області в інтересах [PERSON] до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Петровського про стягнення орендної плати в розмірі 735,64 грн. В своїй позовній заяві він вказав, що прокуратурою Немирівського району проведено наглядову перевірку дотримання вимог законодавства про оренду землі на території Немирівського району, якою встановлено, що 04.03.2006 року між [PERSON] та СТОВ ім. Петровського с. Рубань Немирівського району було укладено договір оренди, згідно п.п.1,2 якого орендодавець [PERSON] надає, а орендар СТОВ ім.. Петровського приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,0388 га. Відповідно до п.п.9,11 укладеного договору орендна плата вноситься орендарем у формі грошової або натуральної оплати у розмірі 1,5 % від грошової оцінки землі у сумі 367 грн. 82 коп. на рік. Орендна плата вноситься до 21 грудня поточного року. Орендодавець СТОВ ім. Петровського, не виконуючи належним чином зобовязання за укладеним договором, не сплачувати позивачеві оренду плату за 2008 та 2009 року, ні в грошовій, ані в натуральній формі. Розмір заборгованості за 2008-2009 р.р. складає 735,64 грн. [PERSON] внаслідок скрутного матеріального становища неспроможний самостійно захистити свої інтереси, а правова необхідність останнього ускладнює реалізацію нею своїх процесуальних повноважень позов заявляється в його інтересах прокурором. Представник прокурора Онищук О.А. в судовому засіданні позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача СТОВ ім. Петровського с. Рубань в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог закону про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заяв на адресу суду про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так-як він не суперечить вимогам закону та підтверджується копією договору 186 оренди землі ( а. с. 3-6 ), копією державного акту на право власності на земельну ділянку ( а. с. 7-8 ), відомостями на видачу зерна в рахунок орендної плати за земельні паї за 2008 та 2009 рік ( а. с. 8 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

02.11.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 1992 року по 2002 рік матір позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 10.05.1992 року народився позивач, якому 10.05.2010 року виконалось 18 років. На даний момент позивач навчається на 3 курсу Великоанадольського лісового коледжу 1 рівня акредитації, на денному відділенні за спеціальністю експлуатація і ремонт обладнання лісового комплексу на договірній формі навчання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, але добровільно її не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1\\4 частини, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для працездатної особи до закінчення навчання, до 28.02.2012 року. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів до 28.02.2012 року не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки забов*язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, і вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Розмір аліментів визначає суд у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. 10.05.2010 року позивачу виповнилося 18 років, однак останній навчається на 3 курсі Великоанадольського лісового коледжу 1 рівня акредитації на денному відділені за спеціальністю Експлуатація і ремонт обладнання лісового комплексу на договірній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, тому з останнього необхідно стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 02.11.2010 року і 28.02.2012 року, тобто до закінчення навчання. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 гр. у дохід держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. на рахунок УДК, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.ст. 199,200 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає занеобхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Сторони перебували у незареєстрованому шлюбі з жовтня 2007 року, а 10 лютого 2009 року одружилися, іцо було зареєстровано відділом РАЦС Фрунзівського районного управління юстиції, актовий запис № 5. Від шлюбу є малолітня дитина-син [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджені відповідними свідоцтвами - про одруження та народження сина. Відповідач на даний час з родиною не проживає, не надає матеріальної допомоги для утримання дитини, хоча в змозі її надавати, оскільки він людина здорова, працездатного віку. Позивачці невідоме місце роботи відповідача, заняття підприємницькою діяльністю, наявність у нього інших утриманців. У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] Л.1. аліменти на користь їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав суду відповідну заяву, тобто погодився на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.4 ст.174 ЦІ ІК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, згідно копії свідоцтва про народження дитини серії ГЖД № 170069 від 10 лютого 2009 року, актовий запис № 27, є батьком [PERSON]. [INFO], від матері [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

\\Позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 11 січня 2008 року рішенням Фрунзівського районного суду. У сторін від вказаного шлюбу є повнолітня донька - [PERSON], року народження, [INFO] та неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа № 2-134 від 20 листопада 2007 року з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітніх (на той час) дітей. Дані аліменти він не сплачував. Донька досягла віку, який перевищує 18 років і навчається у Харківському університеті внутрішніх справ України. Позивачка вказує, що єдиним засобом для матеріального існування і двох дітей є заробітна плата - 1300 грн. Таким чином позивачка пояснює, що отримувані нею доходи тільки у незначній частині можуть покрити необхідні витрати для дітей на придбання предметів одягу, продуктів харчування, засобів навчання. Відповідач не надає позивачці необхідну матеріальну допомогу для утримання дітей, він є працездатним і має задовільний стан здоров'я. У звязку з цим [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини під час навчання - [PERSON], [INFO], у розмірі 350 грн.. починаючи з 26 листопада 2010 року, щомісячно, до припинення донькою навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден на те, щоб сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання у розмірі 350 грн., починаючи з 26 листопада 2010 року, щомісячно, до припинення донькою навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що можуть надавати матеріальну допомогу. Суд встановив, що [PERSON], [INFO], є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO] від матері [PERSON]. Вказаний факт підтверджений свідоцтвом про народження дитини серії У-ЖД № 356974, виданим 25 листопада1992 року відділом ЗАГС Фрунзівськогої РДА Одеської області. Згідно довідки Харківського національного університету внутрішніх справ України, [PERSON] навчається на 2-му курсі даного ВУЗу. Враховуючи той факт, що відповідач має джерело постійного доходу, працюючи субєктом підприємницької діяльності, він має змогу надавати матеріальну допомогу доньці на час навчання. Отже, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Рішенням Великолепетинського районного суду Херсонської області 31 липня 2009 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав у відношенні своєї доньки - [PERSON], [INFO]. Останню було передано під опіку гр. [PERSON], проте питання щодо стягнення аліментів не розглядалось. З 17 жовтня 2006 року [PERSON] перебуває під опікою тітки - [PERSON], [INFO], мешканки [INFO]. Батько не приймає участі в утриманні дитини, ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо її матеріального забезпечення, передбачених ст. 180 СК України. З моменту позбавлення батьківських прав відповідач не провідував доньку, не надавав їй матеріальної допомоги, не цікавився її потребами та не купував необхідних для дитини речей. У звязку з цим прокурор Фрунзівського району, захищаючи інтереси неповнолітньої [PERSON], просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач - прокурор Фрунзівського району свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач не зявився на розгляд справи, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] пояснила, що згодна з позовними вимогами. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, згідно копії свідоцтва про народження дитини серії І-КГ № 066987 від ЗО грудня 1995 року, актовий запис № 37, є батьком [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], яка померла 24 серпня 2007 року. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Сторони з 08 травня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано в відділі РАЦС Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 21. Від спільного життя є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджені свідоцтвами - про шлюб та про народження дитини. З лютого 2010 року сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Причиною розлучення послугувало те, що в сімї часто виникали сварки з різних незначних причин на ґрунті взаємної непоступливості та непорозуміння. У минулому через вказані причини сторони вже декілька разів припиняли сімейні відносини і проживали окремо, проте спроби примирення позитивного результату не дали. У звязку з цим позивачка заявила, що не має бажання надалі перебувати в шлюбі і тому просить суд його розірвати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати і виховуватись з позивачкою. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач двічі не зявився на розгляд справи, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що позивач не зявився до суду без поважних причин, тому, відповідно до частини 4 ст. 169 ЦПК України, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішив справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не прийняв мір для збереження сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області 02 березня 2007 року [PERSON] і [PERSON] були позбавлені батьківських прав у відношенні їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Дітей було передано під опіку гр. [PERSON], з якою вони постійно проживають з 25 квітня 2007 року, проте питання щодо стягнення аліментів не розглядалось. Батько не приймає участі в утриманні дітей, ухиляється від покладених на нього обовязків щодо їх матеріального забезпечення, передбаченого ст. 180 СК України. З моменту позбавлення батьківських прав відповідач не провідував дітей, не надавав їм матеріальної допомоги, не цікавився їх потребами та не придбав жодних необхідних для дітей речей. У звязку з цим прокурор Фрунзівського району, захищаючи інтереси неповнолітніх [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на їх утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, з перерахуванням суми аліментів на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2010 року, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засідання позивач - прокурор Фрунзівського району свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач не зявився на розгляд справи, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦГІК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, є батьком [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] [PERSON], згідно копій свідоцтв про народження дітей серії І-ЖД № 134103 від 11 березня 1998 року, актовий запис № 10 та свідоцтва серії ЖД № 375092 від 06 березня 1999 року, актовий запис № 8 відповідно. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача [PERSON] та в позовній заяві вказала, що 11.01. 2007 року вона уклала церковний шлюб з відповідачем. Від сумісного подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO] Чоловік залишив сімю , жодних коштів на утримання дитини не надає. . З врахуванням вищенаведеного просить суд прийняти рішення відповідно до якого стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів доходу , але не менше 1/3 прожиткового мінімуму на дитину починаючи з 27.09.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити, в обґрунтування навела обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження в сторін є син [PERSON], [INFO] . З оглянутої в судовому засіданні довідки Двірцівської сільської ради від 21.09.2010р. вбачається, що син [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою в с.Двірці.

Outcome: approved