overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

2 листопада 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Прибузське вул. Спортивна, будинок № 15. В судовому засіданні представник позивача, допитана також як свідок, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і пояснила, що позивач є власником жилого будинку № 15, розташованого в с. Прибузське вул. Спортивна, будинок № 15. У вказаному проживає він з дружиною. Крім них у будинку зареєстровані відповідачі по справі-дружина їх померлого сина- Гетьман Г.В. та спільні діти останніх-Гетьман А.С., [PERSON] та [PERSON] A.С. і її син [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] B.В. в будинку не проживають з 2005 року. В 2007 році [PERSON] разом з дочкою [PERSON] і онуком [PERSON] забрала всі свої речі та виїхала з будинку: В 2007 році [PERSON] забрала своїх дітей [PERSON], [PERSON] і більше відповідачів ніхто не бачив, їх речей в домі немає. Будь-яких вимог з боку відповідачів щодо проживання за вказаною адресою позивач не отримував. Позивачу на теперішній час необхідно оформити субсидіюю однак він не в змозі надати будь-які дані про відповідачів, які з ним зареєстровані, але не проживають, у звязку з чим відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користуванням жилим приміщенням. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи проінформовані належним чином, у звязку з чим, суд за згодою представника позивача, допустив заочний розгляд справи. Представник третьої особи- служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрацїї в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала в його задоволенні. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок та даних технічного паспорта, позивач є власником жилого будинку, розташованого в с. Прибузське вул. Спортивна, 15. (а.с.9, 16-19). Згідно довідки Прибузської сільської ради у жилому будинку, розташованому в с. Прибузське по вул. Спортивна, 15 зареєстрований позивач з дружиною та відповідачі (а.с.28). Як вбачається з актів складених [PERSON] і [PERSON] відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не проживають в [INFO] з 2005 року, а [PERSON], [PERSON] з 2007 року(а.с.20-21). Аналізуючи викладені докази в сукупності, суд приходе до висновку, що відповідачі відсутні у будинку по вул. Спортивна, 15 с. Прибузське більш встановленого ст. 71 ЖК України строку без поважних причин і до теперішнього часу не предявляли позивачу ніяких вимог щодо користування приміщенням. На підставі викладеного, виходячи з положень ст. 163 Житлового кодексу України вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в приватному будинку [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

16 листопада 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 1994 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей. З 2007 року вони припинили шлюбні відносини та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе, крім того, збереження шлюбу, не відповідає її інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутністю та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб з позивачкою. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Пеньківською сільською радою Шаргородського району, сторони зареєстрували шлюб 7 серпня 1994 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 17. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6,16). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. ПО, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний та залишити прізвище позивачці [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Заявниці [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] на праві власності житлового будинку № 2 розташованого по провулку Лесі Українки в селі Лучиця, Новоград-Волинського району, Житомирської області. [PERSON] та [PERSON] стверджують, що вони є спадкоємцями за законом на майно, [PERSON], який помер 04 серпня 1993 року. Спадковим майном є житловий будинок № 2 розташований по провулку Лесі Українки в селі Лучиця, Новоград-Волинського району, Житомирської області на який померлий при житті не встиг оформити правовстановлюючи документи але фактично набув право власності. Заявникі на даний час не можуть здійснити права на спадкування за законом у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності та правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності померлого на спадщину. Представник зацікавленої особи Лучицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області в судове засідання не з?явився. До суду надійшла письмова заява в якій Лучицька сільська рада просить розглядати справу у їх відсутності, не заперечують проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку заявника суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер 04 серпня 1993 року (а.с.7), після смерті якого відкрилась спадщина за законом на житловий будинок розташований по провулку Лесі Українки в селі Лучиця, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджується довідкою виконкомом Лучицької сільської ради № 501 від 06.07.2010 року (а.с.11,12). Судом встановлено, що спір про право у справі відсутній. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 6/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що від встановлення факту права власності [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення права спадкоємців за законом [PERSON] та [PERSON] на прийняття спадщини, а саме житлового будинку № 2 розташованого по провулку Лесі Українки в селі Лучиця, Новоград-Волинського району, Житомирської області після смерті [PERSON] тому необхідно встановити факт права власності [PERSON] на нерухоме майно. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] на праві власності житлового будинку № 8, який розташований по вул. Польова в селі Немильня, Новоград-Волинського району, Житомирської області. [PERSON] стверджує, що він є спадкоємцем за заповітом на майно матері, [PERSON], яка померла 12 червня 2009 року. Спадковим майном є житловий будинок № 8 розташований по вул. Польова в с. Немильня, Новоград-Волинського району, Житомирської області на який померла при житті не встигла оформити правовстановлюючи документи але фактично набула право власності. Заявник на даний час не може здійснити права на спадкування за заповітом у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності та правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності померлої на спадщину. [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, свої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі Представник зацікавленої особи Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області в судове засідання не з?явився. До суду надійшла письмова заява в якій Киківська сільська рада просить розглядати справу у їх відсутності, не заперечують проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку заявника суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла 12 червня 2009 року (а.с.22), після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок № 8 розташований по вул. Польова в с. Немильня, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджується довідкою виконкомом Киківської сільської ради № 392 від 26.11.2009 року (а.с.10). Судом встановлено, що спір про право у справі відсутній. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 6/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що від встановлення факту права власності [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення права спадкоємця за заповітом [PERSON] на прийняття спадщини, а саме житлового будинку № 8 розташованого по вул. Польова в с. Немильня, Новоград-Волинського району, Житомирської області після смерті матері [PERSON] тому необхідно встановити факт права власності [PERSON] на нерухоме майно. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води, посилаючись на те, що відповідачі є абонентами КП „Харківські теплові мережі своєчасно не сплачують за отримані послуги і мають заборгованість, яку, незважаючи на повідомлення, не погашають. Сума заборгованості за період з 01.11.2006р. по 30.04.2010р. склала 13348 грн. 46 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце слухання справи сповіщені вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача уточнив позовні вимоги, та просив стягнути заборгованість за період з 01.11.2006р. по 30.04.2010р. в розмірі 12748,16 грн., так як відповідачами сплачено 600 грн. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] дотепер. Квартира є приватизованою. Сума заборгованості відповідачів за відомістю нарахувань та оплат із врахуванням строку позовної давності за період з 01.05.2007 року по 30.04.2010 року склала 10760 грн. 36 коп. У відповідністю зі ст.162 ЖК України, власник квартири зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідністю зі ст. 156 ЖК України повнолітні члени родини власника квартири, які мешкають разом з ним в квартирі, яка належить йому, зобовязані приймати участь в витратах на утримання квартири. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість в межах строків позовної давності у розмірі 10760 грн. 36 коп., а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, що дорівнює 107,60 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою у якій вказали, що 19 грудня 1994 року вони приватизували в рівних долях квартиру [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на житло Уманською військовою частиною [NUMBER] було помилково записано прізвища « [PERSON] », тоді як в паспортних догах, в будинковій книзі та в інших документах вказано прізвища « [PERSON] ». 14 лютого 2004 року [PERSON] змінив своє прізвище на « [PERSON] », а 7 лютого 2008 року змінив своє ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) [INFO] змінила своє прізвище на « [PERSON] », а [PERSON] [INFO] при реєстрації шлюбу взяв прізвище дружини - « [PERSON] ». Встановити на якій підставі посадовою особою військової частини [NUMBER] в Свідоцтві про право власності на житло вказано прізвища « [PERSON] », а не « [PERSON] » не можливо. На даний час виникла необхідність встановлення факту належності Свідоцтва про право власності на житло з метою розподілу спільної власності з послідуючим відчуженням. Той факт, що Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] виданого військовою частиною [NUMBER] належить їм підтверджується будинковою книгою, технічним паспортом [PERSON] , довідкою державного підприємства «Рубін» № 287 від 2 грудня 2010 року. Заявники у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на слідуючих підставах. \~ \~ \~ \~В Свідоцтві про право власності на житло від 19 грудня 1994 року прізвища заявників вказано « [PERSON] ». Згідно будинкової книги прізвища заявників вказано « [PERSON] ». Згідно технічного паспорту [PERSON] та довідки державного ідприємства « [PERSON] » прізвища заявників вказано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки 14 лютого 2004 року [PERSON] змінив своє прізвище на\~« [PERSON] », а 7 лютого 2008 року змінив своє ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) [INFO] змінила своє прізвище на « [PERSON] », а [PERSON] [INFO] при реєстрації шлюбу взяв прізвище дружини - « [PERSON] ». У судовому засіданні встановлено, що Свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] виданого Уманською військовою частиною [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в дійсності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов про розірвання шлюбу. Суду пояснила, що фактично сімя розпалася. Причинами розпаду сімї позивач вважає те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, неналежним чином поводити себе в сімї, ображати та принижувати дружину нецензурними словами, влаштовувати сварки та скандали, крім того, почав займатися рукоприкладством та погрожувати їй вбивством. Позивач наполягає на розлученні, на примирення не погоджується, так як не бачить в цьому жодного сенсу. Малолітніх дітей просить залишити їй на виховання. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія 1-АМ № 098472, виданим Могилів-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 131 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], 24.09.2004 року народже-ння та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Фактично сімя розпалася. Причинами розпаду сімї позивач вважає те, що чоловік зловживає спиртними напоями, неналежним чином поводить себе в сімї, ображає та принижує її нецензурними словами, влаштовує сварки та скандали, крім того, застосовує до неї фізичне насильство, у звязку з чим вона неодноразово зверталась з відповідними заявами до органів внутрішніх справ. Позивач наполягає на розлученні, на примирення не погоджується. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач, свої позовні вимоги мотивує тим, 10.01.2008 р. між ними з одного боку та відповідачем з іншого, був складений кредитний договір № 7 та надано кошти у сумі 5 600 гривень зі сплатою 24 % річних. Відповідач зобов'язався повернути отримані кошти та сплатити проценти в порядку та термін які визначені в кредитному договору та встановленим графіком. Однак відповідач не виконував покладені на нього зобовязання, що передбачені кредитним договором і має прострочення строків сплати щомісячного мінімального платежу за кредитом. В зв'язку з несплатою встановлено сплата штрафу в розмірі 5 % від суми кредиту, та при прострочені більше ніж на 7 календарних днів Позичальник сплачує Банк штраф в розмірі 25 % від суми неналежного виконавчого грошового зобов'язання. Загальна сума заборгованості складає 8\~439,34 грн.. Неодноразові звернення до відповідача про належне виконання договірних зобов'язань не дали позитивного результату остання все рівно не виконує договірних зобов'язань. Просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором 8\~439,34 грн. та судові витрати. Відповідач до суду для дачі пояснень не з'явився. На підставі ст. 224 ЦІІК України суд вважає: за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦІІК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов піддягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 10.01.2008 р. між позивачем з одного боку та відповідачем з іншого, був укладений кредитний договір № 7 та надано кошти у сумі 5 600 гривень зі сплатою 24 % річних. Відповідач зобов'язався повернути отримані кошти та сплатити проценти в порядку та термін які визначені в кредитному договоре та встановленим графіком. Однак відповідач не виконував покладені на нього зобов'язання, що передбачені кредитним договором і має прострочення строків сплати щомісячного мінімального платежу за кредитом. В зв'язку з несплатою встановлено сплата штрафу в розмірі 5 % від суми кредиту, та при прострочені більше ніж на 7 календарних днів Позичальник сплачує Банк штраф в розмірі 25 % від суми неналежного виконавчого грошовою зобов'язання. Загальна сума заборгованості складає 8 439,34 грн. Неодноразові звернення до відповідача про належне виконання договірних зобов'язань не дали позитивного результату остання все рівно не виконує договірних зобов'язань. Умови договору, строки, порядок виконання зобов'язань були погоджені між сторонами та відомі. Тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь ВАТ "ВіЕйБі Банк" суму заборгованості за кредитним договором № 7 від 10.01.2008 р. року в розмірі 8\~439,34 грн., повернення судового збору у сумі 84,40 грн., 120 грн. 00 коп. повернення ІТЗ. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

позивач КП "Сокальжитлокомунсервіс" подало позов до [PERSON] про стягнення заборгованості з наступних підстав: відповідач [PERSON] , яка проживає в [INFO], має перед КП "Сокальжитлокомунсервіс" заборгованість за надані послуги по утриманню будинків та прибудинкової території в сумі 3597 грн. 35 коп. Даний будинок знаходиться на балансі КП "Сокальжитлокомунсервіс". Відповідач порушує умови укладеного між сторонами договору про відшкодування витрат на утримання будинків та прибудинкової території. Представник позивача КП "Сокальжитлокомунсервіс" в судовому засіданні підтримала позов до [PERSON] про стягнення заборгованості та в його обґрунтування зіслалася на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином попереджена про час та місце розгляду справи . Відповідач надіслала письмове заперечення на позовну заяву в якій просила в позові відмовити , оскільки договір з позивачем вона не підписувала, послугами , які надає позивач вона не користується, миайже не проживає в даній квартирі, сміття не виносить, сходову клітку ніхто не прибирає, підвалу в неї немає, протравка гризунів не проводиться взагалі , в кімнатах в неї зявився грибок та цвіль через відсутність дашків над лоджіями, а звернення до відповідача результатів не дали, а тому всі ремонти проводила за свої кошти. Заслухавши пояснення представника позивача та ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав: Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники багатоквартирних будиків є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов"язані брати участь у загальних витратах , пов"язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки в будинку. Відповідно до довідки КП "Сокальжитлокомунсервіс" від 01.12.2009 року [PERSON] , який проживає в [INFO], , має перед КП "Сокальжитлокомунсервіс" заборгованість за надані послуги по утриманню будинків та прибудинкової території в сумі 3597 грн. 35 коп. В зв»язку з цим суд приходить до висновку , що слід стягнути з [PERSON] , який проживає [INFO], в користь КП »Сокальжитлокомунсервіс» заборгованість за надані послуги по утриманню будинків та прибудинкової території частково в сумі 697 грн. 35 коп., оскільки суд враховує наступні обставини : договір з позивачем відповідач не підписувала, послугами , які надає позивач вона не користується, оскільки майже не проживає в даній квартирі, в кімнатах в неї зявився грибок та цвіль , осипалась шпаклівка та фарба через відсутність дашків над лоджіями, а звернення до відповідача результатів не дали, а тому всі ремонти проводила за свої кошти.

Outcome: partial