Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

В листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] та Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці, в якому просила визначити, що їй, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], померлому 16.08.2010 року належить по 1/5 частині квартири [ADDRESS], припинити право спільної сумісної власності на вказану квартиру та визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку зазначеної квартири. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вказана квартира належить всім членам сімї згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1999 року № 5945, виданого на підставі розпорядження Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці. 16 серпня 2010 року помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина. Позивачка звернулася до Третьої державної нотаріальної контори для одержання документів про право на спадщину після смерті чоловіка. Однак державний нотаріус їй в оформлені спадщини відмовила, та пояснила що відповідно до п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності, лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. У звязку з цим позивачка вимушена звернутися до суду. 06 грудня 2010 року в судовому засіданні Дніпропетровське державне підприємство по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці було виключено із статусу відповідача. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] у судове засідання не зявилися, але надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі, у звязку з виробничою завантаженістю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1999 року № 5945, виданого на підставі розпорядження Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 16 серпня 2010 року. Згідно даного свідоцтва квартира належить всім членам сімї на праві спільної сумісної власності. Домовленості або договору про поділ часток квартири між співвласниками не укладалося. Таким чином, суд вважає за можливе визнати, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], померлому 16.08.2010 року, належить по 1/5 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] та припинити їх право спільної сумісної власності на дану квартиру. Що стосується вимог позивачки про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку квартири [ADDRESS], то вони задоволенню не підлягають, оскільки діючим законодавством встановлений відповідний порядок визнання права власності в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного і

Outcome: partial