Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою посилаючись на той факт, що він є власником автомобілем RENAULT MAGNUM, державний номерний знак [NUMBER], сідловий тягач, що підтверджується копією технічного паспорту автомобіля. На підставі Трудового договору від 04.06.2010 року, що був укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], який працював в позивача як водій вантажного транспорту, та виконував свої трудові обов'язки на автомобілі RENAULT MAGNUM, державний номерний знак [NUMBER]. 27.07.2010 року о 6 год. 20 хв., в с. Кочерів, Радимишського районну Житомирської області, керуючи вище зазначеним автомобілем, [PERSON] потрапив в ДТП, в результаті якого було пошкоджено авто. Довідкою, що видана лейтенантом міліції Радимишського ВДАІ, визначено які саме пошкодження авто отримало в результаті ДТП. В результаті ДТП, позивачу було завдано збитків, оскільки було пошкоджено майно (авто), власником якого є позивач. Відповідно до матеріалів доданих до позовної заяви, авто отримало значних пошкоджень, в результаті яких позивач не має можливості використовувати вантажівку за призначенням. Як встановлено висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 11.10.2010 року, в результаті ДТП позивачу було завдано шкоди у розмірі 155 668,43 грн. Крім того, як підтверджується Актом № 213 від 20.10.2010 р. здачі-прийняття виконавчих робіт, за для встановлення розміру завданих збитків, позивачем було сплачено вартість авто товарознавчої експертизи, що становить 1080,00 грн. Білозерським районним судом Херсонської області було встановлено, що винною особою у виникненні ДТП в результаті якого було завдано позивачу збитків, є саме Відповідач. На запит позивача до суду з проханням надати копію постанови про притягнення Відповідача до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідно до листа суду № 207110-вих від 22.12.2010 р., представнику позивача було відмовлено в наданні копії постанови, посилаючись на те, що він не маю повноважень для отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. На пропозицію позивача добровільно відшкодувати йому завдану майнову та моральну шкоду відповідач відмовився, посилаючись на відсутність коштів. В звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним вище позовом. Просив суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 156748 гривень 43 копійки, завдану йому в наслідок пошкодження автомобіля, та сплачені ним судові витрати. У судовому засіданні представник позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні надав заперечення в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки сума матеріального збитку, яку позивач просить стягнути з нього, не відповідає розміру прямої дійсної шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Також зазначив, що ДТП мало місце 27.07.2010 року, а з заявою про проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля [PERSON] звернувся тільки 30.09.2010 року, за вказаний період він розукомплектував автомобіль. Крім того висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 203 від 11.10.2010 року не є допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а саме ст. 143 ЦПК України, відповідно до вимог якої для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно вказаного висновку відновлювати економічно пошкоджений транспортний засіб недоцільно, тому матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля, дорівнює його ринковій вартості. Тому відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абз. 3 п. 9 постанови № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Враховуючи, що автомобіля в теперішній час в наявності немає, тому вирішити питання про признання експертизи або його повернення позивачу неможливо. Крім того, позивач не надав відомості про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та суму одержаного ним страхового відшкодування. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне: Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВТС № 003162, [PERSON] є власником транспортного засобу RENAULT MAGNUM, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до трудового договору між працівником і фізичною особою від 04.06.2010 року укладеного між фізичною особою [PERSON] з одного боку та працівником [PERSON] з іншого боку на безстроковий термін, відповідно до якого працівник зобовязанний працювати водієм транспортного засобу а фізична особа оплачувати працю працівника у розмірі 884 грн., але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Згідно висновку № 203 про оцінку RENAULT MAGNUM АЕ 480, державний номерний знак [NUMBER], складеного 11 жовтня 2010 року в результаті його пошкодження при ДТП, за результатами дослідження було встановлено, що оскільки вказаний транспортний засіб відновлювати не доцільно то матеріальний збиток, завданий власникові RENAULT MAGNUM АЕ 480, державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, дорівнює його ринковій вартості та складає 155668 гривень 43 копійки. Відповідно до Акту № 213 від 20 жовтня 2010 року здачі-прийняття виконавчих робіт авто товарознавча експертиза автомобіля RENAULT MAGNUM, державний номерний знак [NUMBER] становить 1080 гривень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, передбачено особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абз. 3 п. 9 постанови № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Враховуючи, що суд не має змоги одночасно вирішити питання про передачу автомобіля RENAULT MAGNUM, державний номерний знак [NUMBER] після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, в звязку з відсутністю даного транспортного засобу у позивача [PERSON], а також неможливості проведення судової експертизи щодо встановлення збитків спричинених відповідачем вище вказаному транспортному засобу, суд вважає, відмовити в задоволенні заявлених [PERSON] позовних вимог.

Outcome: dismissed