Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Зелене господарство м.Красноармійська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористану відпустку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що з 16.03.2004 року він займав посаду начальна Комунального підприємства «Зелене господарство м.Красноармійська» (далі - КП «Зелене господарство м.Красноармійська»). 01.04.2011 року був звільнений з займаної посади за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП. При розрахунку в день звільнення йому не виплатили залишок заробітної плати за березень 2011 року у розмірі 1400 грн., а також компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 21247,70 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказані суми заборгованості та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 2551,40 грн., а також просить стягнути 1000 грн. в рахунок оплати за надання правової допомоги. Позивач до судового засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи відповідач до судового засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе, із врахуванням положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідач в порушення положень ст. 115 КЗпІІ, проводив виплату заробітної плати не в повному обсязі. При звільненні з Підприємства з позивачем не був проведений повний розрахунок, хоча законодавством про працю передбачений чіткий порядок розрахунку при звільненні. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України при відсутності суперечки про їхній розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за увесь час затримки по день фактичного розрахунку. Встановлено, що позивач [PERSON] з 16.03.2004р. по 01.04.2011р. працював начальником Комунального підприємства «Зелене господарство м.Красноармійська». Даний факт підтверджується записами в його трудовій книжці (а.с.6-7). Був звільнений за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При розрахунку в день звільнення позивачу не виплатили залишок заробітної плати за березень 2011 року у розмірі 1400 грн., ця сума підлягає стягненню з відповідача у повному обсягу. Крім того, при розрахунку в день звільнення позивачу не виплатили компенсацію за 205 днів невикористаної відпустки у розмірі 21247,70 грн., що підтверджується відповідними довідками (а.с.16,17). Ця сума також підлягає стягненню з відповідача у повному обсягу. Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку, суд виходить з наступного. На підставі п. 1 розділу I и п. 2 розділу II Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, з послідуючими змінами та доповненнями, середній заробіток позивача для нарахування середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні повинен розраховуватися за два місяці до звільнення. Заробітна плата позивача за два місяці перед звільненням, з якої повинен розраховуватися середній заробіток позивача для нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до довідки відповідача складає 9285,25 грн. (а.с.5). У відповідності з п.5, п.9 розділу IV Порядку нарахування середньої заробітної платі, нарахування виплат проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата вираховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих днів. Середньоденна заробітна плата за два місяці до звільнення позивача 01.04.2011 року згідно довідки складає 270,12 грн. (а.с.18). На підставі викладеного, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 2551,40 грн. Щодо вимог позивача про стягнення на його користь 1000 грн. в рахунок оплати за надання правової допомоги, то судом стягуються лише витрати за участь представника у процесі розгляду справи, а оскільки представник позивача не приймав участі у процесі розгляду справи, а позивач зверталася до адвоката за наданням правової допомоги, яка полягала в складенні вищевказаної позовної заяви, суд дані вимоги вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial