Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив зобовязати останніх демонтувати гараж та частину житлового будинку, яка прилягає до будинку позивача, на вул. Помірній, 1 у м. Львові. Позов мотивує тим, що відповідачі незаконно з порушенням будівельних та санітарних норм і правил збудували гараж на відстані 4,80 м. від будинку позивача, тоді як таке будівництво допускається не ближче 10 м. до житлових будинків. З порушенням будівельних норм і правил без отримання її згоди та згоди попереднього власника її будинку збудована також частина житлового будинку відповідачів, що прилягає до будинку позивача. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. В обгрунтування позовних вимог вважали доцільним призначення у справі будівельно-технічної експертизи для зясування питання, чи відповідає зведена відповідачами прибудова до житлового будинку будівельно-технічним нормам і правилам. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечила, пояснивши, що прибудова до житлового будинку на вул. Помірній, 1 у м. Львові зведена нею законно. Зокрема на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № Л163376 від 23.12.2004р. відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира № 2 на вул. Помірній, 1 у м. Львові, що підтверджується даними технічного паспорта від 13.12.2004р. та даними реєстраційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на вказану квартиру. Стосовно гаражу, який вона використовує, такий знаходився на прибудинковій території задовго до вселення відповідачів, будівництво його вона не здійснювала, оформлених прав на нього не має, а тому не може вирішувати питання про його демонтаж. Представник третьої особи Личаківської районної адміністрації ЛМР [PERSON] при вирішенні справи поклалась на розсуд суду та пояснила, що розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 26.11.2004р. № 1740 було затверджено висновок міжвідомчої комісії про технічну можливість експлуатувати та надано дозвіл на експлуатацію квартири № 2, в тому числі частини житлового будинку, яка прилягає до будинку позивача, на вул. Помірній, 1 у м. Львові. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 23.12.2004р. № 1910 із змінами від 07.11.2006р. було вирішено питання про передачу у власність відповідачів квартири № 2 на вул. Помірній, 1 у м. Львові, після чого відповідачам було оформлено право власності на квартиру. Призначення у справі будівельно-технічної експертизи вважає недоцільним, оскільки позивач не оспорює правовстановлюючих документів відповідачів на квартиру та не оскаржує розпорядчих актів, на підставі яких такі видавались. Крім того, при прийнятті розпорядження Личаківською РА ЛМР від 26.11.2004р. щодо надання дозволу відповідачам на експлуатацію прибудови до житлового будинку на вул. Помірній, 1 у м. Львові затверджувався висновок міжвідомчої комісії, в тому числі з питань відповідності будівництва будівельно-технічним та санітарним нормам. Стосовно гаражу, який знаходиться на прибудинковій території будинку на вул. Помірній, 1 у м. Львові, даними про самочинний характер вказаного будівництва та осіб, відповідальних за його зведення, Личаківська РА ЛМР не володіє. Представник третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» [PERSON] при вирішенні справи поклалась на розсуд суду та пояснила, що, як вбачається із матеріалів інвентаризаційної справи на будинок на вул. Помірній, 1 у м. Львові та реєстраційної справи на квартиру № 2 на вул. Помірній, 1 у м. Львові, право власності на всі приміщення квартири № 2 на вул. Помірній, 1 у м. Львові, в тому числі й реконструйовані, оформлено за відповідачами. Стосовно гаражу, який знаходиться на прибудинковій території будинку на вул. Помірній, 1 у м. Львові, в матеріалах інвентаризації є дані про його існування з 1927р., дані про те, ким був зведений спірний гараж відсутні, речові права на нього ні за ким не оформлено. Відповідач у [PERSON] в судове засідання не зявився, у поданій до судового засідання заяві просив розглядати справу у його відсутності. Представники третіх осіб Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «За замком» у судове засідання з невідомих причин не зявилися, з врахуванням наявних у справі доказів суд вважає за можливе вирішити спір у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку та земельної ділянки площею 0,0446 га на вул. Помірки, 3 у м. Львові на підставі договорів купівлі-продажу від 18.09.2003р. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № Л163376 від 23.12.2004р. на праві спільної сумісної власності належить квартира № 2 на вул. Помірній, 1 у м. Львові загальною площею 41,3 кв.м. (сарай 12 кв.м.), що складається 2 кімнат житловою площею 26 кв.м., що підтверджується даними технічного паспорта на квартиру від 13.12.2004р. та даними реєстраційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на вказану квартиру. Правовстановлюючі документи на квартиру були видані на підставі Розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 23.12.2004р. № 1910 із змінами від 07.11.2006р., яким було вирішено передати у власність відповідачів квартиру № 2 на вул. Помірній, 1 у м. Львові. Перепланування та реконструкція у квартирі відповідачів була проведена до моменту її приватизації та узаконена відповідно до розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 26.11.2004р. № 1740, яким було затверджено висновок міжвідомчої комісії про технічну можливість експлуатувати та надано дозвіл на експлуатацію квартири № 2 в цілому, в тому числі частини житлового будинку, яка прилягає до будинку позивача. Правовстановлюючі документи відповідачів на квартиру та розпорядчі акти, на підставі яких такі видавались, ніким не оскаржувались та є чинними. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правових підстав для задоволення вимог про знесення обєктів нерухомого майна, якщо такі належать особі на праві власності, незалежно, чи відповідають вони будівельним, санітарним та іншим нормам і правилам, в законодавстві не передбачено (ст. 376 ЦК України передбачає можливість знесення лише обєктів самочинного будівництва). А тому підстав для задоволення позову в частині вимог щодо зобовязання відповідачів демонтувати частину житлового будинку, яка прилягає до будинку позивача, на вул. Помірній, 1 у м. Львові, суд не вбачає, і в цій частині позову відмовляє за безпідставністю вимог. Відмовляючи у частині вимог щодо зобовязання відповідачів демонтувати гараж, суд виходить із наступного. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України обовязок із знесення самочинного будівництва може бути покладено на особу, яка здійснила самочинне будівництво. Як вбачається із матеріалів інвентаризаційної справи на будинок на вул. Помірній, 1 у м. Львові, гараж знаходиться на прибудинковій території житлового будинку на земельній ділянці, що не є приватизованою, та належить до комунальної власності. Згідно даних інвентаризаційної справи (заведена у 1960р.) гараж на момент заведення інвентаризаційної справи був уже зведений, значиться дата його зведення 1927 рік. Вказана обставина також стверджується даними листа ЛКП «За замком» від 01.07.2010р. При цьому відповідач [PERSON] вселилась у квартиру № 2 на вул. Помірній, 1 у м. Львові лише 1979р., відповідач [PERSON] 1997р., що стверджується даними довідки про склад сімї та прописку на момент приватизації квартири відповідачів. Жодних даних про належність гаражу відповідачам ні в матеріалах інвентаризаційної справи, ні реєстраційної справи на квартиру немає. Таким чином, оскільки відповідачі не є власниками гаражу, що знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, не здійснювали його будівництво, а тому підстав для зобовязання їх демонтовувати такий немає. Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: dismissed