overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в міськрайсуд із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин з померлою 01 лютого 2003 року [PERSON], посилаючись на те, що вона є його рідною матірю і після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з садиби по вул. Чабана № 93 в с.Яришеві Могилів-Подільського району, земельного паю площею 2.59 га, який знаходиться на території Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Він спадщину прийняв фактичним шляхом, однак не може її оформити бо нотаріус відмовляє з тієї підстави, що в його свідоцтві про народження імя матері записане «Парасковія», а не «Прасковя», як в свідоцтві про її смерть. Крім того, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0136007 від 23 квітня 1997 року виданому Могилів-Подільською районною Державною адміністрацією також вказано імя матері «Параска», що не відповідає свідоцтву про її смерть де її імя записане «Прасковя». Просить встановити факт родинних відносин та належності померлій сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0136007 від 23 квітня 1997 року, оскільки це необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник викладене в заяві підтвердив і просив її задовольнити. Заслухавши заявника, заінтересованих осіб, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що померла 01 лютого 2003 року [PERSON] є рідною матірю заявника. Це підтвердили заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], свідок [PERSON]. Також ця обставина підтверджується випискою із погосподарської книги Яришівської сільської ради за 1950-1952 р.р., довідками Яришівського сільського голови №102 від 16.02.2011 р.. Цими ж доказами підтверджується, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0136007 від 23 квітня 1997 року виданий Могилів-Подільською районною Державною адміністрацією на імя «Бортна Параска Трохимівна »належить померлій [PERSON]. Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

04 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки і просив стягнути заборгованість по оплаті за поставлений їй газ у розмірі 1679,37 грн, посилаючись на те, що на імя [PERSON] була видана розрахункова книжка, і за особовим рахунком № 222049 вона зобов'язана щомісячно здійснювати оплату за газ, що поставляється. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з серпня 1999 року оплата за спожитий газ надходить нерегулярно, у зв'язку з чим утворилася вказана заборгованість, яку позивач і просить стягнути, оскільки добровільно відповідачка її не оплатила. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судові засідання не зявлялася, про час та місце судових засідань була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: невиконання відповідачкою зобов'язань за договором поставки газових ресурсів, спричинення майнової шкоди відповідачкою позивачу, часткового пропуску позивачем строків позовної давності для захисту порушеного права. Відповідно до ст. 629 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.714 ГК України за договором постастачання енергетичних або інших ресурсів через сполучену мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати іншій стороні (споживачу) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість за поставлений природний газ з урахуванням трирічного терміну позовної давності для захисту порушеного права і з урахуванням оплат, здійснюваних відповідачкою, у розмірі 1274,64 грн. Окрім цього, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 55,50 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина Сергія [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на її користь до повноліття дитини. Обґрунтовуючи позов, позивачка зазначила, що перебуває в шлюбі, який 10 жовтня 2009 року зареєстрований Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 09. Від шлюбу у них народився син Сергій, [INFO], який знаходиться на її утриманні. На даний час вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, вона не працює. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість надавати. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву в якій просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи , дійшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 10 жовтня 2009 року з Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 09, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу у них народився син Сергій, [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 28 травня 2010 року, виданого відділом РАЦС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 320, довідкою про склад сімї. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає, хоча має можливість, є працездатним. За таких обставин суд дійшов висновку, що визнання позову не порушує права третіх осіб, тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що він є головою фермерського господарства «Новопавлівське». Останньому на праві власності належить слідуюче майно: розбризкувач, розкидач мінеральних добрив. У вересні 2010 року відповідач зазначене майно використовує без його відома у власних інтересах. Крім того, він перешкоджає йому користуватися земельною ділянкою площею 8 га, ангаром, зерноочисною машиною, погрузчиком. Поскільки порушуються його права як власника, просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позовні вимоги визнав частково, і пояснив, що з позивачем знаходяться в родинних стосунках,дійсно в його господарстві перебуває розбризкувач, розкидач мінеральних добрив. Зазначене майно він згоден повернути [PERSON] В частині користування землею, ангаром, погрузчиком, зерноочисною машиною, позовні вимоги не визнав, поскільки ніяких перешкод в користуванні зазначеним майном він не чинить. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до ст..387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено, що фермерське господарство «Новопавлівське», головою якого є позивач, в травні 2003 року придбало розбризкував, та розкидач мінеральних добрив, що підтверджується даними товарного чеку. Відповідач не маючи на це правових підстав утримує майно належне позивачу. Цю обставину він не оспорював і підтвердив в суді. В цій частині позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 8 га, ангаром, зерноочисною машиною, погрузчиком, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. При ухваленні рішення, суд оцінює докази, з урахуванням вимог ст.. ст.. 58 і 59 ЦПК України про їх належність та допустимість обставин, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби відсутні. Доказування не може ґрунтуватися, на припущеннях. При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні. Так, у своїй позовній заяві [PERSON] стверджував, що відповідач перешкоджає йому користуватися земельною ділянкою, ангаром, погрузчиком та зерноочисною машиною. Однак на підтвердження цього доказів не надав. Допитана судом свідок [PERSON] (колишня дружина позивача) пояснила суду, що не відповідач перешкоджає користуватися позивачу майном, а вона, так як вважає, що воно належить не позивачу, а фермерському господарству «Руслан і Людмила», яке вона очолює. За такого суд вважає, що позивач не надав доказів, що відповідач перешкоджає йому користуватися спірним майном.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки батько не утримує сина, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю. Відповідач визнав позов. Позов підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло. У судовому засідання позивач пояснила, що їй на підставі договору купівлі -продажу >від 31.05.2001 р. належить на праві приватної власності квартира розташована за адресою м. Добропілля вул.. Залізнична 34/84 Донецької області. 17.04.1997 р. позивач уклала шлюб з відповідачем. З 07.02.2006 р. [PERSON] зареєстрований за зазначеною адресою. 28.08.2009 р. шлюб з відповідачем розірвано на підставі рушення суду. Разом з позивачкою проживає неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] З 2009 р. відповідач у вищевказаній квартирі не проживає. На теперішній час позивачка бажає продати квартиру, але оскільки [PERSON] у ній зареєстрований, вона не може цього зробити. Позивачці також невідомо місце перебування відповідача. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і наполягає на визнанні [PERSON] таким, що втратив право на житло за адресою м. Добропілля вул.. Залізнична 34/84 Донецької області. Відповідач у судове засідання не зявилася без поважних причин, хоча була вчасно й належним чином повідомлена про дату й час слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Вислухавши думку позивача, що не проти розгляду справи під час відсутності відповідача, що не з'явився,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 12 березня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що з 06.11.2005 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Телешівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що протягом перших років перебування у шлюбі їх відносини з відповідачем стосунки були нормальними. Згодом відносини стали погіршуватися. Причиною якого стало систематичне вживання алкогольних напоїв відповідачем, він часто пізно повертався додому пізно вночі на підпитку, безпричинно вчиняв скандали, в ході яких застосував відносно нього фізичну силу. З листопада 2009 року сторони проживають окремо. Просить їх шлюб розірвати. Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, натомість подала заяву, якою позов підтримує, просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.11.2005 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Телешівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З листопада 2009 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Миритися сторони категорично не бажають, шлюб між ними існує формально. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини, тому приймає рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 8-50 грн. та по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 16 березня 2011 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. Вона з відповідачем знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 11.02.1985 р. виконкомом Красноїльської селищної ради Сторожинецького району за актовим записом №05. Шлюб у сторін перший. Позивач бажає шлюб розірвати, оскільки вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем порушенням свої прав та охоронюваних законом інтересів. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати, В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені обставини, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 01.03.2011р, та повторно 11.03.2011р. не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд, за згодою з позивачем, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наданих документів. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11.02.1985 р. виконкомом Красноїльської селищної ради Сторожинецького району за актовим записом №05. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Шлюб у сторін перший. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Сторони не ведуть спільне господарство та спільно не вирішують сімейні питання, у них немає спільного сімейного бюджету. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Враховуючи складність справи - суд, на підставі ст.209 ч.3 ЦПК України, відкладає складання рішення по справі в повному обсязі на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, тобто до 16.03.2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі І /4 частини його заробітку (доходу ) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,який знаходиться на її \\лриманні. Добровільно відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу. В судове засідання сторони не з»явилися ,надали суду заяви в яких кожний окремо просять справу розглянути без їх участі ,позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Дані підстави дають можливість суду розглянути справу у відсутності сторін. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі матеріали справи ,суд вважає,що при таких обставинах позов підлягає задоволенню,так як викладені в позовній заяві вимоги знайголи своє підтвердження дослідженими в суді доказами,а саме : відповідно до свідоцтва цро народження [PERSON] народився 14 червня 2005 року .його батьками є сторони по справі ( а.с.6 ) .Довідкою Браницької сільської ради підтверджується, що неповнолітній перебуває на утримання позивачки ( а.с.11 ). В СТ.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визнається право кожної дитини на одинаковий рівень життя,необхідний хля фізичного,розумового,духовного,морального і соціального розвитку.Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя,необхідних для розвитку дитини. Виходячи з цих підстав позов [PERSON] грунтується на вимогах ст. 180 , 182,183 СК України ,згідно з якими батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об»ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 05 жовтня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї. Шлюб у сторін перший і зареєстрований виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 29. Подружні стосунки підтримували до 2000 року, причиною їх припинення стало те, що вони різні за характерами, з різними поглядами на подружнє життя, у зв`язку з чим у них часто виникали сварки, тому просила шлюб розірвати, дочку залишити біля неї та залишити їй прізвище «Лакуста». Позивачка [PERSON] подала письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності, погодилась на заочний розгляд. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, та не подавши заяви про розгляд справи у його відсутності, тому, за згодою позивачки наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін стало неможливим, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог ст. 160 Сімейного Кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

22 лютого 2011 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому свої вимоги обґрунтував наступним чином. З вересня 1996 року він отримав в дар за відповідним належно укладеним та зареєстрованим договором від [PERSON] житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, смт Підгородна, вул. Шевченко, 11. Будинок був розташований на земельній ділянці площею 0,1548 га, яка належала на праві власності [PERSON] При нотаріальному оформленні власності на вказаний будинок не було переоформлено право власності на земельну ділянку, на якій він був розташований, і в даний час це неможливо зробити, оскільки [PERSON] померла 23 березня 2010 року. Посилаючись на те, що з переходом права власності на будинок до нього перейшло право власності на земельну ділянку, виділену для його обслуговування, тому просив визнати за ним на підставі ст. 377 ЦК України право власності на зазначену земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином через свого представника, який в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розгляду справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Так, судом було встановлено, що 3 вересня 1996 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір дарування житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, смт Підгородна, вул. Шевченка, 11. Своє право власності він належним чином потім зареєстрував. Для обслуговування цього будинку була виділена земельна ділянка площею 0,1548 га, що належала відповідно до Державного акту серії ІУ-МК № 004770 на праві приватної власності [PERSON]. На час укладення договору діяв Земельний кодекс України 1991 року, ст. 30 якого закріплює, що при переході права власності на будинок до набувача переходить право власності на земельну ділянку, яка закріплена за будинком, без зміни її цільового призначення. При цьому право власності на земельну ділянку при такому переході посвідчується відповідними радами народних депутатів до вимог ст. 23 ЗК України 1991 року. Тому, суд, вважає, що позивач на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, але не посвідчив належним чином це право в місцевій раді, продовжуючи фактично користуватися земельною ділянкою. За таких обставин, враховуючи те, що позивач при оформленні договору дарування будинку отримав також і право на земельну ділянку, на якій він розташований, але не оформив належним чином право приватної власності, і в даний час це зробити не взмозі, оскільки колишня власниця будинку померла, і він не має іншої можливості захистити своє право на майно, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved