Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що між акціонерним товариством закритого типу страхова компанія «»ДІСКО»та АКБ «Новий»був укладений генеральний договір про добровільне страхування №115 від 19.02.2008 р., відповідно до якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, повязані з ризиком виникнення матеріальних збитків, внаслідок повного або часткового неповернення позичальником споживчого кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом на умовах страхувальника та щомісячної комісії. Страховим випадком згідно з п. 1.2 генерального договору є непогашення (несплата) позичальником чергових (щомісячних) платежів за кредитним договором, відсотків за його користування та щомісячної комісії більше 2-х місяців підряд, згідно графіку щомісячного погашення кредиту, відповідно до умов кредитного договору та неповне погашення позичальником кредиту, відсотків, щомісячної комісії по ньому після закінчення строку дії кредитного договору. 08.02.2008 р. АКБ «Новий»з [PERSON] уклали договір №213408/05 про встановлення кредитного ліміту на рахунок платіжної картки; було встановлено кредитний ліміт на споживчі цілі в розмірі 5 000,00 грн. на строк 1 рік з 08.02.2008 р. по 06.02.2009 р. Відповідно до п. 1.2 договору, починаючи з другого місяця дії дійсного договору, сума доступного кредитного ліміту щомісячно зменшується на 8,33% від суми початкового ліміту, встановленого відповідно з п. 1.1 договору. Пунктом 3.2 передбачено, що з моменту виникнення заборгованості погашення проводиться щомісячно (не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за місяцем настання заборгованості) в наступному порядку: боржник вносить через касу банка (або безготівковим перерахуванням) на картковий рахунок суму, яка дорівнює 10% кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. договору; повністю погасити заборгованість, якщо сума заборгованості менша або дорівнює 10% кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1 кредитного договору. Позивач посилається на приписи ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування», відповідно до яких одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплати другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Пунктом 3.4.генерального договору передбачено, що страхове відшкодування це заборгованість позичальника по кредитній угоді, в розмірі суми кредиту, відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії на підставі умов конкретного договору, на дату виплати такого страхового відшкодування (у розмір страхового відшкодування не входить пеня, штрафні санкції, підвищенні відсотки за прострочення). Станом на 18.03.2009 р. неоплачена заборгованість позичальником становить по договору №213408/5 від 08.02.2008 р. 6 679,62 грн., з яких: 4 900,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 779,62 грн. заборгованість за оплатою відсотків. Таким чином банку завдано фінансовий збиток на загальну суму 6 679,62 грн. внаслідок невиконання [PERSON] своїх платіжних зобовязань. Згідно п. 1.8 Генерального договору добровільного страхування кредитів №115 від 19.02.2008 р. страхова сума це грошова сума в межах якої страховик зобовязаний відшкодувати страхувальникові збитки при настанні страхового випадку. Страхова сума визначається як сума кредитних коштів за кредитним договором, відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії. Розрахунок проводиться на підставі конкретних кредитних угод. Страхова сума не може перевищувати фактичну суму заборгованості по кредиту, щомісячної комісії та відсотків по ньому. Страхова сума по кожному кредитному договору вказана в реєстрі, який надається страхувальником кожний календарний місяць. Відповідно до Додатку №1 до договору добровільного страхування кредитів №115 від 19.02.2008 р. Реєстру №2 від 03.03.2008 р. кредитних договорів, укладених у термін з 01.02.2008 р. 29.02.2008 р. страхова сума становить 5 972 грн. 62 коп. Зазначена виплата підтверджується банківською випискою по рахунку від 18.03.2009 р. Відповідно до п. 2.5.5 генерального договору після сплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник має до позичальника як особи, відповідальної за заподіяний збиток. Посилаючись у позові на те, що до АСК «ДІСКО» перейшло право вимоги до відповідача в сумі сплаченого АКБ «Новий»страхового відшкодування в розмірі 5 972 грн. 62 коп., у позові й заявлено відповідну вимогу про стягнення даної суми з відповідача та про розподіл судових витрат. У судове засідання позивач не зявився, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, та не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду та на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Як встановлено судом за судового розгляду 19.02.2008 р. між акціонерним товариством закритого типу страхова компанія «»ДІСКО»та АКБ «Новий»був укладений генеральний договір про добровільне страхування №115, відповідно до якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, повязані з ризиком виникнення матеріальних збитків, внаслідок повного або часткового неповернення позичальником споживчого кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом на умовах страхувальника та щомісячної комісії. Страховим випадком згідно з п. 1.2 генерального договору є непогашення (несплата) позичальником чергових (щомісячних) платежів за кредитним договором, відсотків за його користування та щомісячної комісії більше 2-х місяців підряд, згідно графіку щомісячного погашення кредиту, відповідно до умов кредитного договору та неповне погашення позичальником кредиту, відсотків, щомісячної комісії по ньому після закінчення строку дії кредитного договору. 08.02.2008 р. між АКБ «Новий»та [PERSON] був укладений договір №213408/05 про встановлення кредитного ліміту на рахунок платіжної картки; було встановлено кредитний ліміт на споживчі цілі в розмірі 5 000,00 грн. на строк 1 рік з 08.02.2008 р. по 06.02.2009 р. Відповідно до п. 1.2 договору, починаючи з другого місяця дії дійсного договору, сума доступного кредитного ліміту щомісячно зменшується на 8,33% від суми початкового ліміту, встановленого відповідно з п. 1.1 договору. Пунктом 3.2 передбачено, що з моменту виникнення заборгованості погашення проводиться щомісячно (не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за місяцем настання заборгованості) в наступному порядку: боржник вносить через касу банка (або безготівковим перерахуванням) на картковий рахунок суму, яка дорівнює 10% кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. договору; повністю погасити заборгованість, якщо сума заборгованості менша або дорівнює 10% кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1 кредитного договору. Пунктом 3.4 генерального договору передбачено, що страхове відшкодування це заборгованість позичальника по кредитній угоді, в розмірі суми кредиту, відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії на підставі умов конкретного договору, на дату виплати такого страхового відшкодування (у розмір страхового відшкодування не входить пеня, штрафні санкції, підвищенні відсотки за прострочення). Станом на 18.03.2009 р. неоплачена заборгованість позичальником становить по договору №213408/5 від 08.02.2008 р. 6 679,62 грн., з яких: 4 900,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 779,62 грн. заборгованість за оплатою відсотків. Таким чином банку завдано фінансовий збиток на загальну суму 6 679,62 грн. внаслідок невиконання [PERSON] своїх платіжних зобовязань. Згідно п. 1.8 Генерального договору добровільного страхування кредитів №115 від 19.02.2008 р. страхова сума це грошова сума в межах якої страховик зобовязаний відшкодувати страхувальникові збитки при настанні страхового випадку. Страхова сума визначається як сума кредитних коштів за кредитним договором, відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії. Розрахунок проводиться на підставі конкретних кредитних угод. Страхова сума не може перевищувати фактичну суму заборгованості по кредиту, щомісячної комісії та відсотків по ньому. Страхова сума по кожному кредитному договору вказана в реєстрі, який надається страхувальником кожний календарний місяць. Відповідно до Додатку №1 до договору добровільного страхування кредитів №115 від 19.02.2008 р. Реєстру №2 від 03.03.2008 р. кредитних договорів, укладених у термін з 01.02.2008 р. 29.02.2008 р. страхова сума становить 5 972 грн. 62 коп. Зазначена виплата підтверджується банківською випискою по рахунку від 18.03.2009 р. За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 2.5.5 генерального договору після сплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник має до позичальника як особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до АСК «ДІСКО» перейшло право вимоги до відповідача в сумі сплаченого АКБ «Новий»страхового відшкодування в розмірі 5 972 грн. 62 коп. За ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виконуючи даний обовязок доказування, з боку позивача було доведено здійснення підстав та факту самої виплати страхового відшкодування, утім, відповідач у судове засідання не зявився, не скористався правом надання заперечень проти позову, з його боку не було надано жодних доказів та не було заявлено клопотань про їх витребування у випадку складнощів в їх отриманні, адже на виконання ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та через що суд вирішував справу на підставі наявних у справі доказів та позов підлягає задоволенню. Вирішуючи в обовязковому порядку питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, та бере до уваги, що при подачі позову позивачем було належним чином оплачено судові витрати, у звязку з чим на виконання зазначеної вище правової норм для суду вбачаються підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача сплачених позивачем при подачі позову судових витрат.

Outcome: approved