Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спільне майно подружжя, застосування наслідків удаваного правочину, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 1981 року по лютий 2007 року. Під час спільного проживання ними був побудований житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Гараса 8-а у м. Чернівці. До складу спільно збудованого нерухомого майна по вул.. Гараса, 8 в м. Чернівці входить житловий будинок літ. „А", вартістю 78997грн., гараж літ. „Б" вартістю 7792грн., криниця літ. „І" вартістю 959грн., огорожа вартістю 2889 грн., вигрібна яма вартістю 842грн.. Позивач в позові зазначає, що окрім того, ними під час шлюбу було придбано легковий автомобіль [PERSON], 2003 р.в., державний номер [NUMBER], який також зареєстровано за відповідачкою [PERSON] Ринкова вартість спільно придбаного легкового автомобіля, згідно газети „Від і До" на даний час складає 70 тис. грн. Також під час шлюбу з [PERSON] була придбана на її ім'я земельна ділянка по вул. Руській, 236-Г, в м. Чернівці пл. 0,0626 га вартістю 64 361грн. Кошти за оплату цієї земельної ділянки вносилися з їхнього спільного сімейного бюджету. Дана земельна ділянка, була викуплена у Чернівецької міської ради, для обслуговування нежитлової будівлі майстерні літ. „Г", загальною площею 58,4 кв.м. що складає 46/10000 частин. Нежитлова будівля була подарована [PERSON] На думку позивача спірна будівля не була подарована [PERSON], а придбавалася за гроші у [PERSON] та [PERSON], які були власниками цієї частки. Оплата вартості будівлі здійснювалась при свідкові [PERSON], а також [PERSON] Він особисто був присутній при передачі грошей [PERSON] і [PERSON] власникам, а перед продажем будівлі особисто оглядав та радився з колишньою дружиною [PERSON] стосовно доцільності придбання цієї будівлі. Ні [PERSON], ні [PERSON] не є їм родичами чи близькими людьми, а тому вважає, що в них не було мотивів безоплатно відчужувати будівлю комерційного призначення на користь сторонньої особи - [PERSON] Договір дарування було вчинено з тим, щоб не отримувати необхідну згоду на відчуження решти співвласників будівель по вул. Руській. 236-а. Вважає, що договір дарування є удаваним правочином з метою приховання сторонами дійсного наміру і характеру правовідносин з приводу відчуження майна. У зв'язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] отримали гроші за відчуження на користь [PERSON] нежитлової будівлі майстерні літ.«Г» по вул. Руській, 236-Г, просить суд застосувати до цього договору наслідки укладення договору купівлі-продажу та визнати це майно спільною сумісною власністю подружжя. На підставі викладеного просить суд визнати за ним право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.. Гараса, 8 в м. Чернівці, а саме: 1/2 житлового будинку літ. „А" вартістю 39498, 50 грн., 1/2 гаражу літ. „Б" вартістю 3896 грн., 1/2 криниці літ. „І" вартістю 479,50 грн., 1/2 огорожі вартістю 1444,5 грн., 1/2 вигрібної ями вартістю 421грн., загальною вартістю 45379, 50грн. Виділити [PERSON] в натурі легковий автомобіль [PERSON], 2003 р.в., державний номер [NUMBER], стягнувши з неї на його користь грошову компенсацію 1/2 вартості легкового автомобіля в сумі 35000 грн. Визнати за ним право власності на 1/2 земельної ділянки по вул.. Руській, 236-Г, в м. Чернівці, вартістю 32180,5 грн. Визнати договір дарування нежитлової будівлі майстерня літ. „Г", загальною площею 58.4кв.м., що складає 46/10000 частин будівель за адресою вул. Руська №236-Г, в м. Чернівці, посвідчений 13.10.2003 року приватним нотаріусом [PERSON], удаваним правочином між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з метою приховання договору купівлі-продажу, застосувавши до нього наслідки укладення договору купівлі-продажу. Визнати будівлю майстерні літ. „Г", загальною площею 58.4кв.м., що складає 46/10000 частин будівель за адресою вул. Руська №236-Г, в м. Чернівці, спільним майном подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 нежитлової будівлі майстерні літ. „Г", що складає 23/10000 частин будівель за адресою вул. Руська №236-Г, в м. Чернівці, вартістю 2591,50 грн. В процесі розгляду справи позивач уточнив вимоги просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку літ.А, гаражу літ.Б, криниці №1 огорожи №2,4, вигрібну яму №3 по вул.. Гараса, 8 в м. Чернівці, в іншій частині позовних вимог просить суд їх задовольнити. В процесі розгляду справи третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? будинковолодіння по вул.. Гараса 8-а в м. Чернівці, посилаючись на те, що відповідно до їхньої з [PERSON] угоди від 16 квітня 1996 р. він вклав грошові кошти в сумі 75500 дол. США і вони домовились, що він стає власником 1/2 будинковолодіння по вул. Гараса 8-а м. Чернівці після його здачі в експлуатацію. Відповідно до акту про закінчення будівельних робіт і приймання будинковолодіння у їхню спільну власність з [PERSON], оформленим після офіційної здачі об'єкту в експлуатацію за актом ДТК від 13.01.2004 р., та після затвердження акту рішенням виконкому Чернівецької міської ради №41/2 від 27.01.2004р. Відповідно до умов договору про їхню спільну з [PERSON] діяльність для спорудження житлового будинку від 16 квітня 1996р., акту приймання - здачі виконаних робіт і завершення спільної діяльності від 20.01.2004 р., вважає [PERSON], що він став власником 1/2 будинковолодіння по вул. Гараса 8-а м. Чернівці, з моменту підписання вищезазначеного акту. Факт отримання [PERSON] від нього коштів у сумі 75500 дол. США за договором про спільну діяльність підтверджено підписом відповідачки у акті. На підставі викладеного просить суд визнати за ним право власності на 1/2 будинковолодіння №8-а по вул. Гараса м. Чернівці, вартістю 45379,5 грн. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні позовній заяві, щодо позовної заяви третьої особи з самостійними вимоги щодо предмета спору [PERSON] заперечували, щодо його задоволення, оскільки вважають, що даний позов предявлений з метою усунення його від права власності на спірний житловий будинок. Просили суд первісний позов задовольнити, в зустрічному відмовити. [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, оскільки вважають, що він є необґрунтований, просили суд в первісному позові відмовити. [PERSON] вимоги третьої особи [PERSON] визнали та погодились з фактами, що викладення позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, з приводу обставин викладених в позові пояснень надати не можуть, оскільки вони не були учасниками спірних відносин. [PERSON], що по даній справі є відповідачем в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] вважає, безпідставними, оскільки дійсно був факт дарування нежитлових приміщень. Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги свого довірителя підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Щодо позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку літ.А, гаражу літ.Б, криниці №1 огорожі №2,4, вигрібну яму №3 по вул.. Гараса, 8 в м. Чернівці., та вимог третьої особи [PERSON] про визнання права власності на ? будинковолодіння по вул. Гараса 8-а в м. Чернівці, судом встановлено, що з 17 жовтня 1981 року до 19 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією паспорта [PERSON] та копією свідоцтва про розлучення /а.с.22,23/. Під час спільного проживання ними був побудований житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Гараса 8-а у м. Чернівці. До складу спільно збудованого нерухомого майна по вул.. Гараса, 8 в м. Чернівці входить житловий будинок літ. „А", гараж літ. Б, криниці №1 огорожа №2,4, вигрібна яма №3 по вул.. Гараса, 8 в м. Чернівці /а.с.8-15/. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як встановлено судом 16 квітня 1996 року [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) Тодосійовичем, уклали договір про спільну діяльність /Т.1 а.с.44,45/. [PERSON] умов договору [PERSON] вклав грошові кошти в сумі 75500 дол. США і він стає власником 1/2 будинковолодіння по вул. Гараса 8-а м. Чернівці після його здачі в експлуатацію. Відповідно до акту про закінчення будівельних робіт і приймання будинковолодіння у спільну власність [PERSON] з [PERSON], оформленим після офіційної здачі об'єкту в експлуатацію за актом ДТК від 13.01.2004 р., та після затвердження акту рішенням виконкому Чернівецької міської ради №41/2 від 27.01.2004р., [PERSON] отримала 75500 доларів США /а.с.Т.3 а.с.72/. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( в редакції 2003р), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як вбачається з матеріалів справи цивільні відносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України, але продовжувалися між сторонами після набрання чинності ЦК України ( в редакції 2003р.), а тому суд вважає, що до даних спірних відносин необхідно застосовувати норми ЦК України (в редакції 2003р.) [PERSON] ч.1 ст.334 ЦК України, - право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладників учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Зі змісту статті 1131 ЦК України вбачається, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. [PERSON] з частиною 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial