overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

ВАТ „Черкаське хімволокно в інтересах ВП Черкаська ТЕЦ звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, мотивуючи тим, що відповідачі станом на 01.05.2010 року мають заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 7538 грн. 09 коп. В судовому засіданні представник ВП Черкаська ТЕЦ ВАТ „Черкаське хімволокно [PERSON] позов підтримала та просила стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 7538 грн. 09 коп., сплачені ними при подачі позовної заяви витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та в прибуток держави судовий збір. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися повторно, хоча судом належним чином були повідомлені про день, час і місце слухання справи. Суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення представника ВП Черкаська ТЕЦ ВАТ „Черкаське хімволокно, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Із матеріалів справи, вбачається, що заборгованість відповідачів, які проживають в [INFO], перед ВАТ „Черкаське хімволокно в особі ВП Черкаська ТЕЦ станом на 01.05.2010 року складає 7538 грн. 09 коп. Ст.68 ЖК України передбачає, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Згідно ст.64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. Оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі отримують послуги з тепловодопостачання від ВАТ „Черкаське хімволокно в особі ВП Черкаська ТЕЦ, але від перерахування щомісячної оплати за вищевказані послуги ухиляються, в результаті чого станом на 01.05.2010 року у них утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 7538 грн. 09 коп., що підтверджується витягом із особового рахунку відповідачів, суд вважає необхідним стягнути в солідарному порядку вищевказану заборгованість з відповідачів. В такому ж порядку суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 75 грн. 38 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що 4 вересня 1969 року з [PERSON] уклали шлюб. Під час подружнього життя вони збудували гараж розташований за адресою: Харківська область Борівський район, смт. Борова, 14 квартал, ряд 3, кв. II, №54 на землі яка була виділена [PERSON] згідно рішення Виконавчого комітету Борівської селищної ради народних депутатів Харківської області за №458 від 15.09.1982 року. 27 липня 1994 р. [PERSON] помер, одразу після його смерті позивач не змогла переоформити вищевказану спадщину, оскільки не були виготовлені належні правовстановлюючі документи. До теперішнього часу позивач користуюся вищезазначеним гаражем, підтримує його в належному стані, а це свідчить про те що вона фактично прийняла спадщину. В судовому засіданні позивач підтвердила вищевикладене, підтримавши позовні вимоги про визнання за нею права власності на гараж який розташований за адресою: Харківська область Борівський район, смт. Борова, 14 квартал, ряд 3, кв. II, № 54. Представник Борівської селищної ради до суду не зявився, але надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі в судовому засіданні, з позовними вимогами погоджуються. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що згідно ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом ...». Відповідно до ст. 1261 ЦК України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ... той з подружжя, який його пережив, та батьки...», Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження (а с. 7 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] А (а.с.8), копією технічного паспорту на гараж (а.с.10,11 ), копією рішення виконкому Борівської районної ради (а с.9), висновком про стан забудови (а.с. 19,21), З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в міський суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 995 по тих підставах, що шлюб виявився невдалим. Через несумісність характерів та поглядів на життя на протязі останнього часу не проживають. Перебування в шлюбі із відповідачкою суперечить його інтересам. Позивач повністю підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу в судовому засіданні. Додатково пояснив, що сімейні стосунки припинені остаточно, подальше спільне життя не можливе. Просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позовних вимог, підтвердила той факт, що вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства,сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу є неможливим. Дітей від шлюбу не мають. Оцінюючи пояснення, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав. Сукупністю досліджених доказів встановлено, що шлюб зареєстрований 27 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 995 розпався остаточно, відносини між сторонами припинені. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає неможливим примирення, категорично наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, шлюб існує формально, що суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить 2/5 частки домоволодіння [ADDRESS]. Співвласником зазначеного домоволодіння є [PERSON] На земельній ділянці домоволодіння є самочинно збудовані прибудова «а2», навіс «О». Наявність на території домоволодіння самочинно збудованого нерухомого майна створює їй перешкоди у розпорядженні своєю часткою домоволодіння. Просила усунути перешкоди в здійсненні права власності, встановивши, що самочинно збудовані прибудова «а2», навіс «О», що розташовані в домоволодінні [ADDRESS] не належать їй, належать іншому співвласнику домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До суду не надходило заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. З матеріалів справи видно, що [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 25.04.2003 року є власником 2/5 часток домоволодіння [ADDRESS]. 3/5 частки зазначеного вище домоволодіння належать [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21.11.2004 року. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого Бердянським КПТІ станом на 15.01.2010 року, на території домоволодіння по вул. [ADDRESS] є самочинно збудовані прибудова «а2», навіс «О». Згідно ст. 317 ЦК України право власності - це урегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Наявність самочинно збудованих споруд на території домоволодіння створює позивачу перешкоди в розпорядженні своїм майном. Ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи надані докази, суд приймає до уваги пояснення представника позивача; час здійснення самочинного будівництва; рішення Бердянського міськрайонного суду від 10.04.2009 року про визначення між сторонами порядку користування земельною ділянкою домоволодіння, з якого вбачається, що самочинно збудоване нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, яка передана у користування [PERSON], і вважає позов основаним на законі та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах Фермерського господарства «КОВАЛІВСЬКЕ НОВЕ» звернувся в суд із позовною заявою до голови зборів власників майнових паїв [PERSON] про визнання договору купівлі- продажу таким, що відбувся, посилаючись на те, що 15.06.2010 р. відповідно до даного договору відповідачі продали за 40 500 грн. авто вагу, за 12 500 грн. критий тік, за 10 300 грн. критий тік, за 40 000 грн. комору, за 53 350 грн. піднавіс на тоці, за 32 283 грн. КЗС, ОБВ (КЗС) за 80663 грн., за 13 488 грн. комору, за 1 236 грн. авто вагу, 10 000 грн. огорожу току, що знаходиться в с. Личківці Гусятинського району, Тернопільської області. Через обставини, які виникли у відповідачів, вони не оформили договір купівлі-продажу даного майна, і зараз [PERSON] фактично не може переоформити договір, хоча факт придбання даного майна підтверджується фактом оплати його вартості, актом передачі майна та оригіналів документів на нього. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити і розглядати справу у попередньому судовому засіданні. Відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши позивачу процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачу правовстановлюючих документів на майно законодавством не визначено, є підстави у судовому порядку визнати договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] таким, що відбувся та визнати право власності на авто вагу,два критих токи, огорожу току, КЗС, дві комору, авто вагу, піднавіс на тоці, що знаходиться в с. Личківці Гусятинського району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності йому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 28 березня 2006 року. В заяві заявник вказує, що його прізвище та ім'я по батькові, зазначене у вказаному договорі, не збігається із прізвищем і ім'ям по батькові, зазначеним в його паспорті. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилась. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 28 березня 2006 року між [PERSON], [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 28 березня 2006 року. В зазначеному договорі прізвище та ім'я по батькові заявника вказано «Димитров Микола Дмитрійович», що не співпадає з зазначеним його прізвищем в паспорті громадянина України, який виданий 31 березня 2009 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, а саме «Дімітров Микола Дмитрович». В попередньому паспорті прізвище та ім'я по батькові заявника українською мовою помилково було вказане як «Димитров Микола Дмитрійович», в новому паспорті цю помилку було виправлено. Заявник просить встановити, що вищевказаний договір належить йому, так як це надасть йому можливість у подальшому реалізувати своє право власності на квартири. Факт належності заявнику договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про народження, де прізвище та ім'я по батькові заявника російською мовою вказане як «Димитров Николай Дмитриевич»; паспортом громадянина України серії КМ № 1590254 від 31 березня 2009 року, який виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, де прізвище та ім'я по батькові заявника вказане як «Дімітров Микола Дмитрович»; дублікатом картки фізичної особи - платника податків про одержання ідентифікаційного номеру від 13.04.2009р.. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив, про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 710 від 9 серпня 2006 року в розмірі 16144 долара 88 центів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 5.10.2010 р. складає 127704 грн. 39 коп., та судових витрат, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов з обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 9 серпня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 710, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 15593 долара США, строком по 9 серпня 2013 року, зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В якості забезпечення виконання кредитного договору, 9 серпня 2006 року позивач та [PERSON] уклали іпотечний договір, відповідно до якого заставодавець передав у заставу легковий седан, марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В строки, обумовлені кредитним договором, [PERSON] свої зобовязання з повернення кредиту не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 16144 долара 88 центів США, що за курсом НБУ станом на 5.10.2010 року складає 127704 грн. 39 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 6479 доларів США, що за курсом НБУ станом на 5.10.2010 року складає 51248 грн. 24 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 5394 долара США, що за курсом НБУ станом складає 42666 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 2274 долара 23 цента США, що за курсом НБУ складає 17988 грн. 93 коп., пеня за кредитом - 10299 грн. 88 коп., пеня за відсотками - 5323 грн. 84 коп. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1994 року, від якого мають дочку [PERSON] [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що з 2006 року вони не проживають разом з відповідачем. Відповідач отримує пенсію, але не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідач більш нікому аліменти не сплачує. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згодний на стягнення аліментів в указаному розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В свідоцтві про народження дитини - дочки [PERSON], 24.03.1995 року, відповідач вказаний, як батько дитини. Дитина сторін проживає з позивачкою, про що є довідка з місця мешкання, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча отримує пенсію, а тому на розсуд суду, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки для утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив, про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором № 014/0049/73/63909 від 1.09.2006 року в розмірі 143964 долара 97 центів США, що за курсом НБУ складає в еквіваленті 1150280 грн. 11 коп., та стягнення сплаченої суми судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачами договірних умов. Відповідачі до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 1 вересня 2006 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» (на цей час - ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON], яка надалі змінила прізвище та ім'я на [PERSON], був укладений кредитний договір № 014/0049/73/63909, за яким позивач надав [PERSON] ([PERSON]В.) кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 67500 доларів США строком до 1 вересня 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом - 12,5 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В якості забезпечення договору між позивачем, [PERSON] ([PERSON]В.) та [PERSON] 1 вересня 2006 р. був укладений договір поруки, відповідно до п. 1.2. якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за договірними зобов'язаннями [PERSON] ([PERSON]В.) Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. [PERSON] ([PERSON]В.) не здійснила повернення частини кредиту, порушивши п. 5.1 кредитного договору, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 143964 долара 97 центів США, що за курсом НБУ складає в еквіваленті 1150280 грн. 11 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 49130 доларів 09 центів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 384559 грн. 42 коп., заборгованість за відсотками - 715 доларів 36 центів США, еквіваленті за курсом НБУ складає 5715 грн. 73 коп., заборгованість за прострочен відсотками - 298687 грн. 29 коп., пеня - 461317 грн. 67 коп. Зазначені суми підляга солідарному стягненню з відповідачів Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, су присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Стягненню з відповідачів підлягає судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved