Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

28. 05. 2010 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] про визнання договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого 07. 08. 2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] недійсним. Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, укладаючи спірний договір дарування не мав наміру на реальне настання правових наслідків за ним, його намір був спрямований не на придбання квартири для проживання, а на інші цілі, що полягали на набуття можливості відповідача стягнення з позивача [PERSON] грошових коштів у якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої на його думку прибудовою до сусідньої квартири, належної [PERSON] Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила визнати вещевказаний договір недійсним, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на їх безпідставність, оскільки укладений договір дарування між відповідачем [PERSON] та [PERSON] жодним чином не зачіпає прав, свобод та інтересів позивачки. В задоволенні позову просив відмовити.\~ \~ Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.\~ \~Судом встановлено, що 07. 08. 2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, за яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою\~ третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі. Договір укладено в належній формі. Претензій стосовно виконання договору сторони не мають. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ Відповідно до ст. 3 ЦПК України \~кожна особа має право в порядку, встановлену \~цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. \~Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ Позивач при зверненні до суду не навела підстав скасування договору, недовела факту порушення своїх інтересів, завданого укладанням [PERSON] та [PERSON] договору дарування. Позивачкою не надано доказів на підтвердження обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. \~\~\~ Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає у задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] слід відмовити повністю. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed