Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

28.02.2011 року публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (далі ПАТ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]О про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 12611,61 гривень та судових витрат по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.03.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № ЫКХШ1Х10000234 за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 1419,00 грн. під 24% річних, строком до 23.03.2008 року. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані позивач просить стягнути з нього суму простроченої заборгованості за кредитом станом на 18.02.2011 року. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги просить задовольнити позов, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилася, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе, згідно ст.224 ч.І ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення відповідача, оцінивши та дослідивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № ЫКХШ1Х10000234, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 1419,00 грн. під 24 % річних, строком до 23.03.2008 року з погашенням кредиту кожного місяця згідно графіку з виплатою відсотків. Крім того умовою даного договору п.п. 6.2 було передбачено нарахування пені за кожен день простроченої суми (а.с.7-9). Згідно з ст.526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, договору. За умовами кредитного договору строк дії визначено з дня надання кредиту і до 23.03.2008 року погашення основного боргу та відсотків за ним, строк погашення давно минув, але відповідач свої зобов»язання не виконав, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. І До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від «позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Главою 49 ЦК України передбачено, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання, зокрема порукою, неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких регламентована вказаним Законом або обумовлена договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача також підлягають стягненню 120 гривень витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір у розмірі 126,12 грн. на користь позивача.

Outcome: approved