Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Балаклійська районна спілка "Кооператор" звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 31.05.2010 року в розмірі 13500гривен. В обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві вказав, що між Балаклійськюї районною спілкою "Кооператор" був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в указаній сумі. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми боргу за договором позики до 1 липня 2010 року . [PERSON] не виконала свої обов 'язки за договором, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду . Відповідач в судове засідання , призначене на 27 жовтня 2010 року та на 4 листопада 2010 року не з»явився двічі , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином . Суд на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, який наполягав на розгляді справи за відсутності відповідача , вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів . Суд, вислухавши пояснення сторін та представника відповідача , дослідивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2010 року між сторонами був укладений договір позики.(А.С.6). Згідно видаткового касового ордеру від 31.05.2010 року відповідач отримав грошові кошти в сумі 13500 гривень (А.С.7). Розпискою відповідача від 31.05.2010 року (А.С.8) [PERSON] також вказує строк повернення коштів - до 1 липня 2010 року . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і пояснив суду , що Позивач свої зобов'язання щодо надання відповідачу коштів в розмірі 13500 гривень виконав, але відповідач свої зобов'язання, передбачені вказаним договором, не виконує, ухиляється від погашення заборгованості, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у вказаній сумі . Відповідач в судовому засіданні від 12.10.2010 року заперечувала проти задоволення позову посилаючись на безгрошову розписку та договір . Крім того надала суду письмові заперечення проти позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти тверджень відповідачки, що вона фактично не отримувала у Позивача грошові кошти та пояснив , що відповідачка отримала кошти в касі підприємства , що підтверджується видатковим касовим ордером в розмірі 13 500 гривень. Крім того, Відповідачка в своїй заяві від 27.09.2010 р. стверджує, що вона була залякана (не зрозуміло ким) та її обманним шляхом (не зрозуміло хто) вимусили підписати договір займу та видаткові касові ордери. При цьому жодних доказів правдивості та відповідності дійсним обставинам своїх тверджень, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, відповідачка суду не надала. Із усього викладеного вище можна зробити тільки один висновок: Відповідачка, отримавши 31.05.2010 року від Позивача кошти в розмірі 13 500 гривень та свідомо взяв на себе зобов'язання повернути Позивачу ці кошти, намагається незаконно, необґрунтовано та безпідставно ухилитися від повернення Позивачу боргу за договором позики від 31.05.2010 року. Суд, вислухавши свідків [PERSON] та [PERSON], які заперечували факт тиску та погроз позивачем на відповідача і пояснили суду , що відповідачка підписала вказаний договір позики в приміщенні бухгалтерії добровільно і не висловлювала ніяких претензій відносно вказаного договору . Свідок [PERSON], яка працює касиром Балаклійської районної спілки «Кооператор», підтвердила факт отримання грошей в указаній сумі відповідачкою в касі підприємства . Факт отримання грошей відповідачкою в касі Позивача підтверджується оригіналом касових документів за 31 травня 2010 року та видатковими касовими ордерами (А.С.87-111). Суд критично відноситься до пояснень свідка [PERSON], яка стверджує , що відповідачка гроші не отримувала , так як і вона. Їм погрожували і вони підписали договір позики , а тепер позивач подав в суд позов до них про стягнення боргу. Пояснення відповідачки та свідка [PERSON] суперечать всім іншим доказам , які суд вважає достовірними та які узгоджуються між собою. Суд вважає, що вони намагаються незаконно та безпідставно ухилитися від повернення Позивачу боргу за договором позики від 31.05.2010 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати на оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved