Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про переведення на кредитора прав та обовязків співвласника, вказавши на те, що відповідно договору позики від 22.03.2005 року, [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у шлюбі, взяли в борг у [PERSON] грошову суму у розмірі 36 040 грн. В рахунок забезпечення вимог позичальника між ними був укладений договір іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 15.09.2005 р. між нею та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор відступив їй своє право вимоги за договором займу та за договором іпотеки. [PERSON] свої зобовязання за договором позики виконала, повернула свою частину суми боргу, що виникла у неї як солідарного боржника. [PERSON] грошова сума не повернута, жодних дій направлених на погашення суми боргу не вчинено. Сума, що підлягає сплаті [PERSON] з урахуванням індексу інфляції та штрафу становить : основний борг 18020 грн.+15600,21 (збитки від інфляції) + 2374,19 (штраф) = 35994 грн.40 коп. Враховуючи, що відповідач не має наміру придбавати частку квартири, одним із способів захисту позивачка вважає переведення на неї прав та обовязків співвласника квартири, у звязку з чим просить суд перевести на неї права та обовязки співвласника-боржника 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу, припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири, визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS], виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. 08.12.2010 року від позивачки надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції що складає 35808, 75 грн., 3 % річних від неповернутої суми, що складає 2703 грн., неустойку у розмірі 0.5% від неповернутої суми за кожний день прострочення, що складає 32886,5 грн, всього стягнути 71398,25 грн. Розгляд справи судом здійснювався на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі письмової заяви позивачки, без фіксування судового процесу. Позивач у письмовій заяві просить суд позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить довідка з адресного бюро про місце реєстрації відповідача та поштове повідомлення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, придбали у спільну часткову власність по 1/2 частці кожний, двокімнатну квартиру № 52, яка розташована в будинку № 16 по вул.Камяногірській у м.Запоріжжі. 22.03.2005 р. на підставі договору займу від 22.03.2005 р. [PERSON], [PERSON] взяли у борг у [PERSON] до 22.09.2005 року 6800 доларіву США, що було еквівалентом 36040 грн. 22.03.2005 р. на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки та у відповідності до положень ст.73 Закону України „Про нотаріат приватним нотаріусом [PERSON] накладено заборону на відчуження пердмету іпотеки. На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14.12.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. 15.09.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] був нотаріально посвідчений та зареєстрований за № 2779 договір про відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор ([PERSON]П.) відступає новому кредитору (позивачці) своє право вимоги повернення боргу за договором займу та свої права іпотекодержателя за договором іпотеки від 22.03.2005 р., а позивачка сплачує [PERSON] грошову суму 36040 грн. за відповідача та [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16.09.2008 р. встановлено, що 09.12.2006 року [PERSON] повернула [PERSON] всю суму боргу 36040 грн., однак половину цієї суми у розмірі 18020 грн. [PERSON] повернула [PERSON] назад , як безпідставно набуту, що підтверджується розпискою [PERSON] від 05.09.2007 року. Відповідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно ст.540 ЦК України якщо у зобовязанні беруть участь кілька боржників, кожний із них повинен виконати обовязок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що сума основного боргу відповідача складає 18020 грн. Крім того, як встановлено судом при винесенні рішення Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя від 16.09.2008 року, відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявляв про його згоду продати свою частку квартири [ADDRESS] з метою погашення суми боргу перед кредитором, визначеної судовим рішенням. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно з умовами договору позики відповідач та [PERSON] зобовязалися у разі несвоєчасного повернення боргу сплатити штраф у розмірі 0,5 % від неповернутої суми за кожен день прострочення., тобто договором була встановлена відповідальність позичальника в виді штрафу у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення, тому вимоги позивачки про стягнення 3% річних за період з жовтня 2005 р. по жовтень 2010 р. у розмірі 2702 грн. є безпідставними. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, о саме стягненню на користь позивачки підлягає сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, що становить 35808,75 грн. згідно з розрахунком наданим позивачкою, щодо стягнення штрафу у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення в сумі 32886.5 грн., суд вважає, що з урахуванням вимог ст.258 ЦК України про позовну давність в один рік позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню із-за спливу строку позовної давності. Також, у відповідності до ст.ст.82, 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати пропорціонально задоволеним вимогам позивачки у розмірі 478 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial