Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу в якому вказує,що 25.10.2009 року вона позичила відповідачці 32000 грн.Остання зобов»язалася повернути їх до 25.10.2010 року на підтвердження чого була складена розписка на вказану суму боргу. По цей час відповідачка не повернула грошові кошти. Позивач просить стягнути вказану 32000 грн.,проценти по обліковій ставці НБУ в сумі 4056,66 грн., три процента річних від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції в сумі 4533,33 грн.,а всього 40589,99 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги,дав аналогічні пояснення по суті позову. Відповідачка в судове засідання надала заяву в якій позов визнала частково ,а саме суму боргу,інфляційних витрат і трьох процентів річних за період з жовтня 2010 року по лютий 2011 року. Заслухавши позивача ,дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.1046-1048 ЦК України «За договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти ,або інші речі ,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян . На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.1049 ЦК України «Позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором». Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання .Боржник ,який прострочив виконання грошового зобов»язання,на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення ,а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні позивач представила розписку від 25.10.2009 року відповідно до якої відповідачка взяла у неї в борг 32000 грн. Сума інфляційних витрат з жовтня 2010 року по березень 2011 року складає 1120 грн. Сума трьох процентів річних складає 373,33 грн. Відповідно ст..88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Якщо позов задоволено частково,судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 32000 грн,інфляційних витрат в розмірі 1120 грн.,трьох процентів річних в розмірі 373,33 грн.,а всього 33493,33 грн. Сума процентів по обліковій ставці НБУ не підлягає стягненню оскільки такий вид відповідальності за прострочку виконання грошового зобов»язання не передбачений діючим законодавством. На підставі викладеного,

Outcome: partial