Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 лютого 2007 року у Гальчинській сільській раді Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 4 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та утримання на дружину в розмірі 1/6 частини доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Посилалась на те, що прожили разом з відповідачем по листопад 2010 року і припинили сумісне проживання та подружні стосунки. На протязі трьох з половиною років спільного подружнього проживання їхні стосунки в сім`ї не були нормальними. Між ними постійно відбувалися сварки в більшості на побутовому рівні, які привели до взаємного відчуження та настільки загострили їхні стосунки, що позивач вирішила, що їм краще пожити окремо. Тому на вимогу позивача відповідач залишив її та дочку та в даний час проживає у своїх батьків. Наміру проживати разом з відповідачем позивач не має, вважає, що їхня сім`я розпалася. Відповідач працює, отримує заробітну плату, однак матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач в даний час не працює, перебує у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому на її утримання позивач також має сплачувати кошти. Він фізично здоровий працездатний, інших утриманців крім своєї дочки не має, тому має можливість сплачувати аліменти на дочку та утримання на позивача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та 1/6 частину доходів відповідача на її утримання. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на дочку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та 1/6 частину його доходів утримання на дружину до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому зазначив, що примирення між ними не відбулося, строк наданий судом на примирення ніяких позитивних результатів не дав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 03 лютого 2007 року у Гальчинській сільській раді Андрушівського району, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 4 ). Із довідки виданої виконкомом Гальчинської сільської ради видно, що разом з позивачем проживає дочка [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Згідно витягу із наказу позивач в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку (а.с. 7). Довідкою управління праці та соціального захисту населення від 12.01.2011 року № 32 підтверджується, що позивач отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею тньох річного віку (а.с. 21). Довідкою Андрушівського маслосирзаводу від 17.01.201 року № 22 підтверджується, що відповідач працює та отримує заробітну плату (а.с.22). Інших утриманців відповідач не має. Із пояснень сторін в судовому засіданні можна зробити висновок, що в сімейному житті між ними почали виникати непорозуміння, які призводили до постійних сварок в результаті чого вони припинили спільне проживання та більше року проживаються окремо. Сторонам надавався строк на примирення, однак примирення між сторонами не відбулося, подружні стосунки не поновились. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, подальше спільне проживання подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини своїх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та 1/6 частину його доходів утримання на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved