Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/3 частину квартири №27, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Севастопольська, буд. 2. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень не надавав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачці, її чоловікові [PERSON] та його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.1998р. належала квартира [ADDRESS], в якій вони були зареєстровані та проживали. 14 березня 2005 року помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки зазначеної вище квартири. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.12.2005 року за позивачем визнано право власності на 2/3 частини вищезгаданої квартири, з урахуванням частки, що належала її померлому чоловіку в порядку спадкування за законом та з врахуванням частіш, що належала позивачу відповідно до свідоцтва про право власності на житло, а за [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частину квартири відповідно до вказаного свідоцтва. Після смерті [PERSON] позивачка залишилась проживати і проживає на теперішній час в квартирі [ADDRESS]. 14 грудня 2009 року померла свекруха позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №113137, виданого 14.12.2009р. Міським від ділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є відповідачка [PERSON], оскільки вона є рідною донькою сина спадкодавця [PERSON] Для подання заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача відповідач звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори. 06 липня 2010 року державний нотаріус Першої Миколаївської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив відповідачу у вчиненні нотаріальної дії (У видачі свідоцтва про право на спадщину) у зв'язку з відсутністю доказів родинних відносин між відповідачем і спадкодавцем. Зі змісту ст. 1218 Цивільного кодексу України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (в тому числі і права забудовника). Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною першої ст. 1273 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Отже, відповідач є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, але на спадкове майно 1/3 частину квартири [ADDRESS] не претендує, тому і відмовляється від прийняття зазначеної спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач є спадкоємцем за правом представлення та відмовляється від прийняття спадщини на користь позивача, а позивач фактично прийняв спадщину, бо постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved