Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

10.09.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2446-н щодо надання кредиту в сумі 985000,00 гривень на придбання нерухомості, а саме частини земельних ділянок для будівництва площею 0,0500 га (ПСЧЦ) та 0,0597 га (ЯЬБВ), що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, масив № 21, ділянка № 21. 12.09.2008 року позивач здійснив видачу кредиту готівкою в сумі 985000,00 гривень. 12.09.2008 року [PERSON] придбав на підставі договору купівлі-продажу у [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,0500 га (ПСЧЦ) та 0,0597 га (ЯЬБВ), що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, масив № 21, ділянка № 21. З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 2446-н, 12.09.2008 року укладено з [PERSON] нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є придбане нерухоме майно земельні ділянки, які стануть власністю іпотекодавця в майбутньому. Право власності на придбані [PERSON] земельні ділянки посвідчено нотаріально-правовою угодою щодо відчуження земельних ділянок, укладено в порядку, встановленому законом, у відповідності до п.2 ст. 126 Земельного Кодексу України. 28.04.2009 року та 09.11.2010 року позивач звертався до позичальника з письмовими вимогами про усунення порушення щодо сплати заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом, пені та попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання таких вимог, але відповіді не отримав. Крім того, [PERSON] ухиляється від реєстрації права власності на земельні ділянки для отримання державних актів на право власності на земельні ділянки, відмовляється від спілкування з працівниками Банку та не бажає вирішувати спірні питання мирним шляхом. Станом на 29.11.2010 року, [PERSON] умови кредитного договору по поверненню кредиту і сплати відсотків не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість на загальну суму 1417858,75 гривень, в тому числі: залишок заборгованості за кредитом 977481,04 гривень, прострочена заборгованість за кредитом 6810,43 гривень, заборгованість з пенею по кредиту за період з 01.03.2009 року по 29.11.2010 року 1112,07 гривень, заборгованість по відсоткам за період з 01.02.2009 року по 31.10.2010 року 374839,79 гривень, заборгованість за пенею по відсоткам за період з 01.03.2009 року по 29.11.2010 року 57615,42 гривень. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, а також не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 12 Закону України «Про іпотеку»передбачено - разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до статті 15 цього ж Закону, іпотека земельних ділянок здійснюється відповідно до цього Закону. Заборони та обмеження щодо відчуження і цільового використання земельних ділянок, встановлені Земельним Кодексом України, є чинними при їх іпотеці. У судовому засіданні встановлено, що предметом договору іпотеки є нерухоме майно, що належить відповідачу згідно договору купівлі-продажу, але не зареєстроване належним чином: частини земельної ділянки площею 0,0500 га (ПСЧЦ) та 0,0597 га (ЯЬБВ), що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, масив № 21, ділянка № 21. Так, у судовому засіданні було встановлено, що 10.09.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2446-н щодо надання кредиту в сумі 985000,00 гривень на придбання нерухомості, а саме частини земельних ділянок для будівництва площею 0,0500 га (ПСЧЦ) та 0,0597 га (ЯЬБВ), що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, масив № 21, ділянка № 21. 12.09.2008 року позивач здійснив видачу кредиту готівкою в сумі 985000,00 гривень. 12.09.2008 року [PERSON] придбав на підставі договору купівлі-продажу у [PERSON] вищезазначені частини земельних ділянок. Крім того, матеріали справи підтверджують той факт, що боржник не виконав своє зобовязання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту. [PERSON] належним чином повідомлявся про вимогу виконання зобовязання за кредитним договором, але й досі не повертає борг позивачам, який становить 1417858,75 гривень. На момент розгляду справи, доказів погашення кредиту та сплати відсотків, відповідачем суду не надано, та відповідно у суду вони відсутні. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договорів та ст. 1050 ЦК України. На думку суду, позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зважаючи на умови ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку»та умови нотаріально-посвідченого іпотечного договору з іпотекодавцем [PERSON] та звернення стягнення на предмет іпотеки частини земельних ділянок для будівництва. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 85, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 гривень. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними та такими, що знайшли підтвердження при розгляді справи у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved