overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави та просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь держави в особі Дубровицького ТВБВ №10017/0133 Рівненського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» борг у сумі 15317,66 грн., держмито та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №192 від 26.06.2008 року [PERSON] отримала в Дубровицькому ТВБВ №10017/0133 Рівненського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» кредит в сумі 15000 грн. під 28,30% річних, із терміном повернення не пізніше 25.06.2011 року. Кредит був наданий під поруку двох осіб: [PERSON] та [PERSON] Однак взяті на себе зобовязання позичальник [PERSON] не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка становить станом на 27.11.2009 року 15317,66 грн. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав. Представник Дубровицького ТВБВ №10017/0133 Рівненського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Причину неявки суду не повідомили, хоча про розгляд справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки при справі. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши прокурора, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно кредитного договору №192 від 26.06.2008 року (а.с.3-5) позичальник [PERSON] зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 15000 грн. під відсотки за користування кредитом у розмірі 28,30% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Відповідно до договорів поруки №192/1 та №192/2 від 26.06.2008 року (а.с.6-7) поручителі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе прямі зобовязання відповідати перед Кредитором по зобовязаннях боржника по кредитному договору №192 від 26.06.2008 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту позичальника (а.с.8) вбачається, що сума боргу відповідачки [PERSON] перед Дубровицьким ТВБВ №10017/0133 Рівненського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» становить 15317,66 грн., що складає: 4766,65 грн. заборгованість основного платежу, 1907,99 грн. відсотки за користування кредитом, 729,30 грн. пеня, 7913,72 грн. залишок основного кредиту. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач КП „Будинкоуправління звернулося в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та просить зобовязати відповідачку укласти з Дубровицьким КП «Будинкоуправління» договір на надання житлово-комунальних послуг. Крім того, просить стягнути з відповідачки на їх користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Свої вимоги мотивує тим, що утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються КМ України, незалежно від форм власності на них. КП «Будинкоуправління» неодноразово зверталося до відповідачки з пропозицією укласти договір і взяти на себе витрати по утриманню будинку і прибудинкової території, однак остання відмовляється. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як передбачено Положенням Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року №56 якщо у багатоквартирному будинку, що приватизується, не створено товариства (обєднання) власників квартир при видачі свідоцтва про право власності на житло власником неприватизованого житла з власником приватизованої квартири укладається договір на його участь у витратах по утриманню будинку, прибудинкової території та одержання комунальних та інших послуг. Пункт 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 року №572 вказує, що власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Стаття 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобовязує виконавця підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] В А. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.08.2003 року Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем у неї є дочка [PERSON], [INFO], однак, спільне життя з відповідачем не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого на протязі двох років їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.І ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 31.08.2003 року Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району року було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб №13 від 31.08.2003 року. Під час шлюбу народилась дачка [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки. Однак, спільне сімейне життя сторін не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого на протязі двох років їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї позивачка вважає неможливим. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 112. СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113. СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

16.09.2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є наймачем житла квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в якій крім позивачки прописаний чоловік її матері [PERSON]. Після того, як їх сімя розпалась, відповідач виїхав жити в іншу область і за вказаною адресою не проживає вже більше року, комунальні послуги не сплачує, а тому позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, зазначивши, що він дійсно не проживав за вказаною адресою більше року з поважної причини, оскільки займався похованням своїх матері та брата, хворів. Заслухавши пояснення і доводи сторін, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні установлено, що наймачем квартири, розташованої [ADDRESS] є позивачка [PERSON] (а.с.10-14). У вказаній квартирі крім позивачки по справі, її матері [PERSON], зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який проживав разом з матірю позивачки за вказаною адресою, однак після припинення між ними подружніх відносин він переїхав проживати в іншу область, в спірній квартирі не проживає більше року, комунальні платежі не сплачує, на протязі всього часу відсутності за вказаною адресою не виявляв бажання у подальшому проживати в квартирі позивачки. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], а тому відповідно до ст.72 ЖК України, суд визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним: позивачка та відповідач перебували у фактичних подружніх відносинах, та 02 лютого 2009 року у позивачки народилася дитина син [PERSON] актовий запис про народження № 139 від 12.02.2009 р. по Другому Малиновському відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Згідно актового запису відповідач є батьком дитини. Відповідач залишив сімю коли сину було десять місяців. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, чим погіршує матеріальний стан позивачки. У звязку з тяжким матеріальним становищем позивачка змушена звернутися до суду. В судове засідання зявився позивач та відповідач. Позивач в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), позов підтримала у повному обсязі, та просила позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, пояснення та заперечення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Так судом встановлено: позивачка та відповідач перебували у фактичних подружніх відносинах, та 02 лютого 2009 року у позивачки народилася дитина син [PERSON] актовий запис про народження № 139 від 12.02.2009 р. по Другому Малиновському відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Згідно актового запису відповідач є батьком дитини. Відповідач залишив сімю коли сину було десять місяців, та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, чим погіршує матеріальний стан позивачки. Відповідно ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено у ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення ними 23 років. Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстав для відмови в задоволенні позову судом встановлено не було, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вище зазначеного, згідност.ст. 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер Об листопада 2008 року та визнати за ним спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з прибудовою господарськими будівлями складовими частинами якого є: житловий будинок літ. А; сіни літ.а; веранда літ. а1 ; ганок літ. а2 ; загальною площею 79,6 м2, житловою площею 60,6 м2; сарай з гаражем літ В; гараж літ. Б; ганок, літ. в; сарай літ Г; літня кухня, літ. Д; погріб літ. П/Д; веранда літ. д; ганок літ. д1; вбиральня літ. Е; яма для кормів літ Ж; криниця літ.к; огорожа №1, ворота з хвірткою №2, за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Томашпіль, вул.. Коцюбинського, 21; а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,11 га. з кадастровим № 0524885600:02:000:0259 розташованої на землях Порицької сільської ради, Хмільницького району, що належала спадкодавцю згідно державного акту Ш-ВН № 007671, виданого 10 травня 2002 року на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Порицької сільської ради від 21 вересня 2001 року, який він прийняв в спадщину після смерті свого батька [PERSON], посилаючись на те, що після смерті батька залишилось спадкове майно, яке позивач фактично прийняв, оскільки постійно доглядав його. Позивач проживав разом з батьком в одному будинку, вели спільне господарство, а після смерті поховав на сільському кладовищі і здійснював догляд за житловим будинком та обробляв присадибну земельну ділянку. Оскільки спадкодавець за своє життя не встиг виготовити правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Окрім позивача, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не виявлено. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, претензій до спадкового майна не має. Суд заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 133495 доведено, що [PERSON] помер 06 листопада 2008 року; заповітом від 18 грудня 2006 року, за яким все своє майно [PERSON] заповідав [PERSON]; технічним паспортом на садибний житловий будинок виготовленим 1 жовтня 2010 року доведено, що будинок розташований в с. Томашпіль, Хмільницького району, вул. Коцюбинського, 21, дійсно належав [PERSON]; довідками Порицької сільської ради № 965-966 від 05 листопада 2010 року доведено, що позивач до дня смерті здійснював догляд за спадкодавцем, вели спільне домогосподарство, а після його смерті фактично прийняв спадкове майно, на даний час використовує його за цільовим призначенням Таким чином доведено, що перешкод у встановленні факту прийняття спадщини та визнання за позивачем права власності на неї не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 600 грн., посилаючись на те, що 17 квітня 2010 року вини з [PERSON] зареєстрували шлюб, але на даний час припинили спільне життя, однак за час перебування у шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою і знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в вихованні дитини участі не приймає, добровільно матеріальної допомоги її утримання не надає, і тому вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини згідно закону. Відповідач позовні вимоги визнав і згоден сплачувати аліменти на утримання доньки. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дитини та показами позивачки доведено, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач являється батьком дитини і в даний час ніякої матеріальної допомоги не надає, а зобовязаний її надавати згідно закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що 17 квітня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем у неї не склалося і тому вони не проживають разом. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання до досягнення сином трирічного віку не надає, і тому вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на її утримання згідно закону. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, та просить їх задовольнити. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дитини та показами сторін доведено, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач являється чоловіком позивачки і в даний час ніякої матеріальної допомоги їй не надає, а зобовязаний її надавати згідно закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, суду пояснила, що боргів не має, кошти за послуги позивача сплачує в повному обсязі, починаючи з 2004 року по сьогоднішній день. До 2004 року коштів за послуги позивача не сплачувала у зв»язку із скрутним матеріальним становищем. Підтримала подані до суду заперечення на позов та додатково вказала, що позивачем при подачі позовної заяви до суду пропущено строк позовної давності, який просила застосувати при ухваленні рішення по справі. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1873 грн. 73 коп. заборгованості за використану теплову енергію-опалення та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є квартиронаймачем (власником) вищевказаної квартири. Позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Однак, відповідач несвоєчасно вносила поточні платежі, тому, за нею утворилась заборгованість за використану теплову енергію. Вважає строк позовної давності непропущеним, оскільки відповідачем вносилися платежі за надання позивачем послуг. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач в порушення вимог ст. 68 ЖК України, ст.19 Закону України „Про теплопостачання", п.5 ч.З ст.20 Закону України ,.Про житлово-комунальні послуги" своєчасно не вносить плату за використану теплову енергію, яку зобов'язана вносити своєчасно, в зв'язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем за використану теплову енергію в сумі 1873 грн. 73 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В межах встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 468 грн. 51 коп. (1873,73 грн. -заборгованість, вказана у позовній заяві мінус 1405, 22 грн. - заборгованість поза межами строків позовної давності), оскільки в судовому засіданні представником позивача не наведені підстави, передбачені ч. 5 ст. 267 ЦК України для поновлення такого строку, тому, суд вважає, що підлягає до стягнення за рішенням суду на користь позивача саме вказана вище сума боргу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У квітні 2010 року заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною її мати [PERSON], [INFO], та призначити заявницю її опікуном, стверджуючи, що та страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Визнання матері недієздатною їй потрібно для оформлення опіки. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала. Додатково пояснила, що мати проживає разом з нею, у квартирі [ADDRESS]. У матері є окрема кімната, яку вона замикає на замок, не допускаючи туди заявницю. Забирає особисті речі заявниці (незалежно від їх вартості) собі, заявляючи, що ці речі її, та ховає у своїй кімнаті. Мати заявниці перебуває на консультативному обліку районного психіатра, про що заявниця надала довідку №629 від 12.05.2010 року Києво-Святошинської ЦРЛ. Представник органу опіки та піклування не з'явився, надав суду письмову заяву слухати в його відсутності. Проти позову не заперечив. Суд, вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.І ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки №629 від 12.05.2010 року Києво-Святошинської ЦРЛ, [PERSON] знаходиться під наглядом психіатра з 15.07.2009 року. Тому судом було призначено амбулаторну судово- їсихіатричну експертизу, здійснення якої було покладено на експертів Київської обласної психіатричної іікарні №1, КОСПНМО, м.Глеваха. Відповідно до акту проведеної судом амбулаторної судово- їсихіатричної експертизи №564 від 28.07.2010 року підтверджено діагноз захворювання [PERSON], та у зисновку зазначено, що вона страждає на органічне ураження головного мозку судинного ґенезу атеросклероз) із маячними розладами та помірно-вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, іро що свідчить її теперішній психічний стан, анамнез. Психічні розлади виражені у [PERSON] значно, і силу свого захворювання вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для шзнання недієздатною [PERSON]. Отже, [PERSON] потребує сторонньої опіки, та з /рахуванням фактичного спільного проживання недієздатної з заявницею - її донькою, [PERSON], суд іважає за доцільне призначити заявницю опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1996 р. Від шлюбу мають доньку Марту, [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, покликаючись на те, що нормальні стосунки з відповідачкою не склались, постійно виникали конфлікти через різні погляди на життя та ведення спільного господарства . Таке призвело до того, що вони припинили подружні стосунки . У судовому засіданні позивач ствердив свої вимоги та дав пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідачка позовні вимоги визнала .пояснила ,що спільне життя із позивачем не склалось . примирення вважає неможливим. Протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, донька залишається проживати із позивачем. З'ясувавши обставини справи . суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення ,оскільки розлад в сім'ї носить стійкий характер, примирення між сторонами суд вважає неможливим.

Outcome: approved