Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

08 грудня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягненняаліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючивід дня предявлення позову і до виповнення повноліття дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Послалась на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому 08 вересня 2009 року, від якого мають доньку [PERSON] - [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утриманнядоньки, а в неї недостатньо коштів для забезпечення нормальних умов для життя доньки. На даний час вона не працює, з відповідачем проживають окремо. Донька перебуває на повному її утриманні. Вважає,що чоловік має можливість надавати їй матеріальну допомогу. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував протии задоволення позовнихвимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Про стягнення аліментів на утриманнядружини до виповнення трирічного віку дитині в розмірі 800 грн. 00 коп. заперечував. Суду пояснив, що він офіційно не працює,його доходу не достатньо для сплати двох видів аліментів, оскільки сукупний його дохід складає 3000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180, ч. З ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено і це підтверджується поясненнями сторін позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], свідоцтвом про народження (а.с. 4), свідоцтвом про шлюб (а.с. 5), копією паспорта (а.с. 6-7), довідкою № 484 про склад сімї від 07.12.2010 року, виданою ДП Житло (а.с. 8), довідкою № 7 від 28.07.2010 року, виданою ТОВ ПАН МАРКЕТ (а.с. 9), що вони перебувають у шлюбі, але проживають окремо, їх малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає з мамою - позивачкою [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги їм не надає. Встановлено, що на утриманні відповідача інших осіб немає, стягненнь за іншими виконавчими листами немає. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, якою визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Так як відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ Про державне мито від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Відповідно до п. 4 ч. З ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів.

Outcome: partial