overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Мосорівка про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом. Посилається на те, що 22.07.1996 року померла його мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається їз житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований у с. Мосорівка вул. 3-провулок Сагайдачного №1, Заставніського району Чернівецької області. Зазначив, що після смерті матері фактично прийняв спадщину, оскільки доглядає за будинком, користується спадковим майном, несе витрати по його утриманні. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Мосорівка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання представником відповідача позову, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою с. Мосорівка вул. 3-провулок Сагайдачного №1, Заставніського району Чернівецької області належав померлій [PERSON]. Той факт, що позивач на час смерті своєї матері проживав разом з нею і фактично вступив в управління спадковим майном, підтверджується довідкою Мосорівської сільської ради № 182 від 25.11.2010 року. Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем її законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлого правовстановлюючих документів на будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. Приписами ч.І ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Враховуючи наведені вище письмові докази по справі, а також норми чинного законодавства, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 29.05.2010 року померла її мати. Після смерті якої залишилось спадкове майно - будинок та господарські споруди, які знаходяться за адресою с. Чуньків вул. Л.Українки, 4 Заставнівського району Чернівецької області. За життя мати склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла їй. Позивач зазначила, що після смерті матері не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов [PERSON]. обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою с. Чуньків вул. Л.Українки, 4 Заставнівського району Чернівецької області належав померлій [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно, що підтверджується копією заповіту, складеного 20.04.2010 року в виконкомі Чуньківської сільської ради Заставнівської районного суду Черівецької області. Згідно ч.І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняти її. Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем його законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлої правовстановлюючих документів на будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. Приписами ч.І ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Враховуючи наведені вище письмові докази по справі, а також норми чинного законодавства, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, подружні відносини припиненні, вони обоє не бажають миритися. В судовому засідання позивач підтримала заявлені вимоги і наполягає на розлученні, вважаючи неможливим продовження подружнього життя з чоловіком. Вони обоє не бажають зберегти сімю, вона остаточно переконалася в правильності свого рішення про розлучення, просить суд не надавати часу для примирення, тому що вже зверталась в суд в минулому році з аналогічним позовом. Відповідач позов визнає, погоджується на розлучення, підтвердивши покази дружини . Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2003 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. Сторони не досягли примирення на час розгляду справи, тривалий час живуть окремо, обоє наполягають на розірванні шлюбу . Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття в розмірі % частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка пояснює, що від шлюбу з [PERSON] 08 листопада 2007 року у них народилася донька [PERSON], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час спільне життя сторін припинено, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач їх визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 016900 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Петренко) зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 05 січня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 01 (а. с. 3). Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 047954 вбачається, що [PERSON] народилася 08 листопада 2007 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції в книзі реєстрації народжень 27 листопада 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 484 (а. с. 4). Згідно з довідкою КП «Прилукижитлобуд» Прилуцької міської ради № 2593 від 07.12.2010року вбачається, що [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Відповідач [PERSON] на даний час є військовим пенсіонером. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожитковго мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття на користь позивачки. На підставі ст., ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в обгрунтування своїх вимог вказав, що між [PERSON] відділенням Кредитної спілки «Альянс Україна» і [PERSON] 04 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір №239-07кЖт, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 4500,00 грн., строком до 04 жовтня 2009 р. включно із сплатою 0,1918 % за кожен календарний день, проте свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, в результаті чого станом на 25.08.2009 року заборгувала КС «Альянс Україна» - 13925,06 грн., а саме:заборгованість по кредиту - 4500,00грн.; заборгованість по відсоткам - 5282,11грн.; заборгованість по сплаті пені - 4142,95 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідачки державне мито в сумі 139,50 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі ЗО грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановив, що між позивачем [PERSON] відділенням Кредитної спілки «Альянс Україна» і [PERSON] 04 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір №239-07кЖт, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 4500,00 грн., строком до 04 жовтня 2009р. включно із сплатою 0,1918 % за кожен календарний день, проте свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, в результаті чого станом на 25.08.2009 року заборгувала КС «Альянс Україна» - 13925,06 грн., а саме заборгованість по кредиту - 4500,00грн.: заборгованість по відсоткам - 5282,11грн.; заборгованість по сплаті пені - 4142,95 грн. Крім того стягненню підлягає державне мито в сумі 139,50 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка навчається у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на утримання дочки у твердій грошовій сумі - 300 грн., починаючи з дня предявлення позову до закінчення навчання, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідач письмовою заявою позов визнав повністю. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 181, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неї - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно свідоцтва про народження її матірю є [PERSON], дані про батька в свідоцтві про народження записані зі слів матері, тобто її біологічний батько невідомий. На підставі розпорядження №973 від 30.09.1997 року голови Суворівської райдержадміністрації [PERSON] була направлена в дитячий будинок для дітей- сиріт №9 м. Одеса, так як її мати була інвалідом 2 групи, хворіла, та відмовилася її забрати з пологового будинку. У звязку з досягненням позивачем 7-річного віку на підставі путівки №917, виданої 29.08.2011 року управлінням освіти та науки Одеської облдержадміністрації та розпорядження №1333 від 27.08.2001 року голови Київської райдержадміністрації м. Одеси вона була переведена для навчання і виховання в Балтську школу-інтернат №1 І-ІІ ступенів для дітей із затримкою психічного розвитку, де постійно проживає, навчається і виховується по теперішній час. Мати дитини^ [PERSON], за час перебування дочки в дитячому учбовому закладі один раз в серпні місяці 2002 року приїжджала зі своїм співмешканцем, однак візит до дитини не був визнаний піклувальним про дитину, так як переслідував користь, а саме, щоб отримати дозвіл на продаж житлової площі, яка визнана за дитиною, про що їй було відмовлено, після чого стала зовсім ухилятися від виконання своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З приводу зазначених вище причин позивач змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, і в судовому засіданні її законний представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи, прокурор позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідач до судового засідання двічі не зявилася, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, думку прокурора, яка вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання свої батьківських обовязків по вихованню і матеріальному забезпеченню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Прокурор району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення самовільно захопленої земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач самовільно, без дозволу та погодження власника захопив земельну ділянку площею 0,143 га, на якій самовільно збудував житловий будинок. Незважаючи на неодноразові звернення та прохання звільнити землю не реагує. В судовому засіданні представник прокуратури уточнила позовні вимоги, просила зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, для чого знести збудований на ній фундамент. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про перенесення часу судового розгляду не клопотав, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. З урахуванням викладеного, судом за згодою прокурора проведено заочний розгляд справи на наявних доказах. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Як вбачається зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Таким чином, [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,143 га, що розташована на землях Степангородськох сільської ради, без дозволу власника, що підтверджується актами перевірки додержання земельного законодавства №142 від 18.08.2009 року, №162 від 08.10.2009 р., №176 від 12.11.2009 року, протоколами про адміністративне правопорушення та постановами про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, актом обстеження земельної ділянки №25 від 18.08.2009 року, з якого вбачається, що на земельній ділянці, розташованій на землях Степангородської сільської ради за межами населеного пункту позивачем зведено фундамент під житловий будинок, приписами №006495 від 27 серпня 2009 року, №006508 від 13 жовтня 2009 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] всупереч вимогам ст.125 Земельного Кодексу України, без одержання документів, що підтверджують право власності чи право користування на земельну ділянку та без виділення ділянки в натурі самовільно захопив земельну ділянку площею 0,143 га і використовує її для власних потреб, перешкоджаючи своїми діями у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. У відповідності до ст.212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі за рішенням суду без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

29 вересня 2010 року Публічне акціонерне товариство „[PERSON] Аваль" в особі Київської регіональної дирекції звернулося до суду за позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені за договором про кредит, посилаючись на те, що 09 шитого 2006 року між Публічним акціонерним товариством „[PERSON] Аваль" в особі Київської регіональної дирекції та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/3767/74/26225 згідно з умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит) у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 41 600, 00 доларів СТТТА, з строком на 240 місяців по 09.02.2026 року із сплатою 13% річних за користування кредитними коштами. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується квитанцією від 09.02.2006 року. Станом на 10.05.2010 року відповідачка має заборгованість перед Банком в сумі 53 418, 77 дол. США або еквівалентну гривні за курсом НБУ становить 423 391, 83 гривень з яких: за кредитом - 40 029, 56 дол. США, еквівалент у гривні за курсом НБУ становить 317 270, 29 грн., -за відсотками 6 957, 28 дол. США, еквівалент у гривні за курсом НБУ становить 55 142, 71 гри. -пеня за прострочення сплати кредиту 759, 25 дол. СТТТА, еквівалент у гривні за курсом НБУ становить 6 017, 74 грн. -пеня за прострочення сплати відсотків 5 672, 68 дол. США, еквівалент у гривні за курсом НБУ становить 44 961, 09 грн. Нарахування пені здійснено з урахуванням строку позовної давності відповідно до вимог п. 2 ст. 258 ЦК України: В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просять т: зізвати кредитний договір № 014/3767/74/26225 від 09 лютого 2006 році та стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль" в особі Київської регіональної дирекції (01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7-76, реквізити КРД „[PERSON] Аваль": МФО 322904, код ЄДРПОУ 23494105, рахунок [NUMBER]) заборгованість за кредитним - : ром в сумі 423 391 грн. 83 копійки, судовий збір в сумі 1 700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить ухвалити рішення, в силу якого стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання, а саме за користування холодною водою в розмірі 560,32 грн., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], є користувачами послуг, наданих КП ВТП «Вода» по подачі холодної води, але оплату не вносять, в результаті чого утворилася зазначена заборгованість за період з 01.10.2008р. по 31.05.2010р. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та, у разі неявки відповідача, винести заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідачів, повернулись без вручення адресату, що свідчить про їх відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідачі суду не надавали, тому, в силу ч.1 ст. 77 ЦПК України, відповідачі вважаються повідомленими належним чином про час і місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі по справі зареєстровані і проживають в [INFO] за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад родини та реєстрації. Відповідачі мають заборгованість по оплаті за надання холодної води в сумі 560,32 грн., що вбачається з розрахунку наданого позивачем, за період з 01.10.2008р. по 31.05.2010р. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за послуги водопостачання стягується у встановленому законом порядку. У відповідності зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно з п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004р.та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовід ведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05р. № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобов'язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашають заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити у повному обсязі. Суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачів витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи та судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved