Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави : автомобіль «Mitsubishi», модель Lancer, 16, 2007 року випуску, тип Т3, № кузова /шасі: JMBSRCS3A7U020208, реєстраційний номер :АІ0478ВМ, що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем , зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також з наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Свій позов обґрунтовує тим, що 04.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № DNABAK00000010, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 24 349,59 доларів США терміном до 03.09.2014 року, відповідно якого, погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно Графіку погашення із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних. Для забезпечення виконання зобовязань позичальника за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачем укладений: договір застави автомобіля «Mitsubishi», модель Lancer, 16, 2007 року випуску, тип Т3, № кузова /шасі: JMBSRCS3A7U020208, реєстраційний номер :АІ0478ВМ, що належить на праві власності [PERSON] В звязку з невиконанням відповідачем взятих не себе зобовязань відповідно кредитного договору станом на 25.10.2010 року утворилась заборгованість в сумі 21\~635, 03 доларів США На підставі вищевикладеного представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором просить суд звернути стягнення на предмет застави вищезазначений автомобіль. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що 04 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № DNABAK00000010, відповідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в термін з 04 вересня 2007 року по 03 вересня 2014 року у вигляді не поновлювальної лінії в розмірі 24 349, 60 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних.Періодом сплати є період з 04 по 09 число кожного місяця.Погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти ( щомісячний платіж) у сумі 306, 65 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Відповідно п.4.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання , передбачених п.2.2.2.,2.2.3, 7.5. даного договору , банк має право нарахувати , а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки .Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «Приват Банк» серії А01 № 054809 вбачається, що 17.07.2009 року проведена зміна найменування юридичної особи. 04 вересня 2007 року для забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем укладений договір застави рухомого майна, відповідно якого Заставодержатель, тобто позивач, має переважне право в разі невиконання позичальником [PERSON] зобовязань, забезпечених заставою, одержати задоволення за рахунок переданого в заставу майна перед іншими кредиторами заставодавця [PERSON] застави відповідно вищевказаного договору є належний відповідачу автомобіль «Mitsubishi», модель Lancer, 16, 2007 року випуску, тип Т3, № кузова /шасі: JMBSRCS3A7U020208, реєстраційний номер :АІ0478ВМ, що належить на праві власності [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано відповідачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 24 349, 60 доларів США, на підставі, виданої Національним Банком України банківської ліцензії на право здійснювати банкіські операції, визначені ч.1 та п.5-11 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банкіську діяльність» за № 22. Судом також встановлено, що в звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором № DNABAK00000010 від 04 вересня 2007 року, станом на 25 жовтня 2010 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» становить 21\~635,03 доларів США, з яких: 15 944, 34 доларів США- заборгованість за кредитом, 3 791,31 доларів США заборгованість по процентам, 406,64 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом , 1\~492,74 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Ч.1.ст 530 ЦК України зазначає, що якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно п.24 кредитного договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку істотного порушення умов кредитного договору, в тому числі шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі- продажу з третьою особою покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України та ст. 19 Закону України «Про заставу» у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд беручи до уваги те, що відповідачем взяті на себе зобовязання не виконуються належним чином, позовні вимоги позивачем обґрунтовані з посиланням на докази, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25 жовтня 2010 року становить 21\~635,03 доларів США, відповідачем позовні вимоги визнані в судовому засіданні в повному обсязі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір та ІТЗ, сплачені позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved