overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обгрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 05 грудня 2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від зазначеного шлюбу народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між ними припинились з 2004 року через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, і саме з цього часу вони проживають окремо. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як судом з`ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі [PERSON] частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно та до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позову до суду. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2003 року по теперішній час. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , батьком якої є відповідач. Шлюб між сторонами не розірвано, але на даний час вони не проживають однією сім`єю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини на надає, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має стягнень по виконавчим документам з нього не провадиться. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що з 05 липня 2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який до теперішнього часу не розірвано, але вони не проживають однією сім`єю. Від спільного шлюбу у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вису. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі V* частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 19 жовтня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

У серпні 2008 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 січня 1982 року міським відділом ЗАГС м.Н.Каховка Херсонської області, актовий запис № 24. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2007 р. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, постійні сварки, що призвело до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що за строк, наданий судом для примирення, вони не примирилися, наполягав на розлученні. Відповідачка позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, просила суд надати ще один строк для їх примирення, так як позивач не бажає отримувати ордер, який їм наданий для вселення в нову квартиру. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення відповідачки, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1982 року, який був зареєстрований міським відділом ЗАГС м.Н.Каховка Херсонської області, актовий запис № 24, актовий запис № 24. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх неповнолітньої дитини. Судом були вжиті заходи, передбачені ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя - ухвалою суду від 14.05.2010р. наданий шестимісячний строк для примирення. Відповідно до\~ч.5\~ст.191\~ЦПК України\~строк для\~примирення подружжя\~не може перевищувати шість місяців. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Таким чином суд прийшов до висновку, що відповідачка не бажає розірвати шлюбу не через бажання зберегти сім`ю, а з тих обставин, що їм на родину надана квартира, а позивач не бажає одержувати ордер на квартиру, а коли вони не будуть подружжям, позивач хоче отримати квартиру меншої площі на себе. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, атому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи тим, що 04.11.2009 р. він придбав у відповідача кв. [ADDRESS] . Відповідач хоча у вищевказаній квартирі не проживає більше року, проте не виписався, що створює незручності для власника. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача Калюжний В.М. позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України винести заочне рішення, на підставі доказів, які маються в справі. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із слідуючого. Із матеріалів справи вбачається, що 04.11.2009 р. позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] кв. [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за № 5858. Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.11.2009 р., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] виданим КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Відповідач хоча і не проживає у вищевказаній квартирі більше року, проте не виписався, що створює незручності для власника щодо користування та розпорядження квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 319 власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні поважних причин не проживання відповідача в кв. [ADDRESS] , судом не встановлено, суд вважає необхідним визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

19 травня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що з 18 грудня 1993 року перебуває із відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З початку укладення шлюбу сімейне життя не склалося через несумісність характерів, через що сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння. На сьогоднішній день між сторонами склалися неприязливі стосунки, сім`я фактично розпалася ще чотири роки тому. Сторони припинали шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач у судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не сповістив, будь-яких заперечень з приводу позову не надав. За згодою позивачки суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, наявні у справі, су д з`ясував такі фактичні обставини. 18 грудня 1993 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований у Корабельному районному відділі запису актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 821 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із позивачкою (а.с.4). Подружнє життя сторін не склалося. На час розгляду справи сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, близько чотирьох років мешкають окремо. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами, встановленими ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак, суд вважає за можливе позов задовольнити. Крім того, суд за заявою позивачки на підставі ст.88 ЦПК України вважає за можливе залишити на її рахунок судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Оскільки на виготовлення повного тексту рішення може бути витрачено значний час, що обумовлено необхідністю викладення доводів сторін та обґрунтування висновків суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернулась в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 19.06.1996 року. Від шлюбу народилася донька: \~ \~ \~ \~ [PERSON] - [INFO] , якої [INFO] виповнилося вісімнадцять років, але вона навчається в «Вищому професійному училищі № 21» на З курсі денного відділення (довідка № 865 від 14.09.2010р.) з 01.09.2008 р. по 30.06.2011 р. В зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько зобов`язаний утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що він може надавати допомогу. Відповідач проживає окремо, донька цілком знаходиться на утриманні позивача, а вона не має змоги забезпечити належним чином навчання та потреби доньки. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач здоровий, працездатний, інвалідності не має, працює в Дослідницькому господарстві «Копані» на посаді охоронця, має стабільний дохід, а тому має можливість надавати аліменти, в розмірі 1/3 частини свого доходу на її користь. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлень про причини його неявки суду не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення судової повістки. Тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Судом встановлено слідуюче. Батьком повнолітньої [PERSON] - [INFO] , є відповідач по справі - [PERSON] , даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , який матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання не надає. Розглянувши докази по справі, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 198, 199, 200, 201,191 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів, при цьому враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей непрацездатних членів сімї , а також визначає частку доходу батька, який буде стягуватися як аліменти на дитину. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача стягується державне мито в дохід держави та витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням квартирою № 3 в будинку № 8 по вул. Лисенка в м. Малині Житомирської області, яка належить йому на праві спільної часткової власності (1/2 частина квартири), шляхом забезпечення вільного допуску до квартири та передачі ключа від вхідних дверей квартири. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та пояснив, що він є власником ? частини квартири [ADDRESS] і має право нею користуватись. Однак цього зробити не може, оскільки відповідач поставила туди броньовані двері та не впускає його до квартири. У звязку з цим просить позов задовольнити. Відповідач проти позову заперечила та пояснила, що позивач вибиває в квартирі двері, постійно влаштовує сварки та заливає клеєм замки. Така його поведінка є неприйнятною, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту (а.с. 3) та договору купівлі-продажу (а.с. 5) [PERSON] був власником квартири [ADDRESS]. В січні 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 4) і за [PERSON], на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області, визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. 6). Решта ? частина квартири залишилась у власності [PERSON] Однак [PERSON] не надав жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою, хоча відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У звязку з цим суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Суд не відшкодовує позивачу витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки йому відмовлено в позові, а від сплати судового збору позивач звільнений, як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Враховуючи вищевказане,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання права власності на частку у спільному майні та на спадкове майно за законом посилаючись на те, що 11.05.1975 р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Під час шлюбу подружжям було побудовано домоволодіння, яке знаходиться в с.Нижні Петрівці Сторожинецького району, Чернівецької області, вул.Ватутіна, 32. 19.04.2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із ? домоволодіння, яка належала покійному у спільному майні подружжя, на яке претендує позивач, дружина покійного. Відповідач по справі на спадкове майно не претендує. Позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину у спільному майні подружжя та визнати права власності на ? частину як на спадкове майно за законом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, визнавши позовні вимоги, виходячи з цього суд знаходить можливим розглядати справу по суті та ухвалити судове рішення проти чого не заперечує представник позивача. Судом, згідно Свідоцтва серії 1-МИ №076822 про смерть виданого 20.04.2010 р., встановлено, що 19.04.2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на частину будинковолодіння, яке знаходиться в с.Нижні Петрівці вул.Ватутіна, 32, Сторожинецького району, та складається з житлового будинку та надвірних господарських споруд загальною вартістю 78580 грн. Відповідач на спадщину не претендує, що було підтверджено в судовому засіданні заявою відповідача, а позивач прийняла спадщину, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с. 23). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», ганку літ. «б», сараїв літ. «В,Г,Д,Є», вбиральні літ. «Е», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, №3, криниці №4, загальною вартістю 78580 грн. Як вбачається з виписки з погосподарської книги №6 за 2006-2010 р., особовий рахунок №397 за будинковолодінням, що в с.Нижні Петрівці по вул.Ватутіна, 32, Сторожинецького району, Чернівецької області закріплена земельна ділянка розміром 0,50 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,12 га та 0,38 для ведення особистого підсобного господарства. Підсумовуючи викладене та виходячи із визнання позову відповідачем суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права власності на спадщину, та спільне сумісне майно також підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1268 ЦК України, ст.60 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд, вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-14 00:00:00

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача 1787 грн. 36 коп. боргу по оплаті за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, що надавались йому в квартиру [ADDRESS] за період з 01.08.2007 року по 01.02.2010 року. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних доказів у справі. Судом встановлені факти. Між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких позивач надавав відповідачу послуги за місцем його проживання у квартиру [INFO]. Кіровограда, а відповідач мав би здійснювати їх оплату. Проте відповідач, фактично користуючись наданими позивачем послугами, їх оплату не здійснював, відповідно має борг в сумі 1787 грн. 36 коп., за період з 01.08.2007 року по 01.02.2010 року. Вказані обставини підтверджені розрахунком плати і заборгованості за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускється. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються цивільним законодавством та дають підстави для задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним судові витрати: 30 грн. 00 коп. витрат з інформаційно - технічного забезпечення та судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. на користь держави. При вирішенні справи суд керується ст.. 68 ЖК Української РСР, ст.,ст.525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 88, 212 - 215, ч. 1 ст. 224, ст.226ЦІЖ України. Суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про скасування усиновлення. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просив слухати справу в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просила слухати справу в їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, представивши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], який 27 квітня 2010 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27 квітня 2010 року. Під час шлюбу позивачем була усиновлена дитина [PERSON], [INFO], після чого її прізвище та по- батькові були змінені, і відповідно, відділом реєстрації актів цивільного - стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області видане повторне свідоцтво про народження на ім'я [PERSON] серії [NUMBER] від 21. 08.2007 року, актовий запис №03. Стосунки між позивачем та відповідачкою і всиновленою дитиною не склалися. На даний час вони проживають окремо, внаслідок цього спільне проживання і виконання обов'язків виявилося неможливим, що не забезпечує сімейного виховання дитини. Згідно п.3 ч.1 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання своїх батьківських обов'язків.

Outcome: approved