Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

13 грудня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до Мукачівської міської ради народних депутатів, третьої особи Комунального підприємства «Мукачівське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності громадянці [PERSON]. Вона запропонувала їй купити у неї квартиру. Ціна на квартиру позивача влаштовувала, однак, [PERSON] обумовила, що їй необхідно поновити документи на квартиру,що потребує значних витрат та займе певного часу, тому вони домовились про складення попереднього договору, позивач передасть їй гроші за квартиру, а після того, як вона поновить всі документи, то підпишуть основний нотаріально посвідчений договір. 11 лютого 2010 року позивач та [PERSON] підписали попередній договір про укладення договору купівлі-продажу з передоплатою. 2 квітня 2010 року [PERSON] померла, її смерть стала перешкодою для оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем. На підставі ч.2 ст.219 ЦК України просять визнати попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] вчинений між продавцем [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2010 року дійсним, визнавши за мною право власності на дану квартиру. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги та їх мотиви підтримує повністю, просить їх задоволити, а справу розглянути у її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду. В судове засідання представник третьої особи не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 11 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір про укладення договору купівлю-продажу з передоплатою. Згідно п. 1 даного договору, сторони домовилися, що до 01.10.2010 року [PERSON] зобовязується передати у власність [PERSON] за договором купівлі-продажу а остання зобовязується прийняти та оплатити належне [PERSON] майно квартиру в м.Мукачево, по вул. Героїв Ленінграду, 17/44 Закарпатської області в порядку та на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п.2 вищевказаного договору, договір має бути нотаріально посвідчений на пізніше 01.10.2010 року. Відповідно до п. 3 та п.4 попереднього договору про укладення договору купівлю-продажу з передоплатою від 11.02.2010 року, при укладенні даного договору на підтвердження намірів сторін, [PERSON] передала [PERSON], а остання отримала грошову суму готівкою 119850 грн.. При укладенні основного договору розрахунок між сторонами не проводитиметься. 02 квітня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 099176 від 08.04.2010 року. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Вимоги п.4 ст. 203 ЦК України, серед загальних вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбачають, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.215 ч.1, та ч.2 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно вимог ч.2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. З урахуванням того, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України), та на виконання даних договорів було передано майно у власність позивача, остання прийняли його та сплатила за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України), а нотаріальному посвідченню перешкодила смерть [PERSON], тому суд приходить до висновку, що попередній договір про укладення договору купівлю-продажу з передоплатою від 11.02.2010 року, слід визнати дійсним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимоги ч.1 ст. 392 ЦК України передбачають, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає , що позовні вимоги слід задоволити повністю. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved