Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON] що був укладений 23.11.1991 року, актовий запис №12, та зареєстрований виконавчим комітетом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області , судові витрати стягнути з [PERSON], посилаючись на те, що 07.08.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим виконавчим комітетом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області було видано свідоцтво про шлюб серія 1-ОК №084910 від 07.08.2009 р. Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають одну дитину, а саме: Софія, [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у позивача не склалося, оскільки як виявилось згодом їхні характери є зовсім різними, їхні погляди на подружнє життя не співпадають, у зв'язку з чим між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Враховуючи вищезазначені обставини їхнє спільне проживання стало неможливим, тому з липня 2010 року вони почали проживати окремо та не ведуть спільного господарства. Отже, шлюбні відносини між ними фактично припинилися з липня 2010 року. Примирення між ними є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату. Подальше спільне їхнє життя як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань дитині, що впливає на формування її характеру та психологічного здоров'я. З питання щодо виховання та проживання дитини спору немає, оскільки дитина на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи вищезазначені норми Сімейного кодексу України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за місцем проживання позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Оскільки на утриманні позивача малолітня дитина, яка проживає з нею в с.Кадомка, вул. Смілкової, 22, відповідно до ч. 1 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України може звернутись з даним позовом за місцем свого проживання в Кагарлицький районний суд. Відповідач в засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що в матеріалах є телеграма з повідомлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований 07.08.2009 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 01. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені з липня 2010 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку Софію, [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають. Подальше спільне їхнє життя як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань дитині, що впливає на формування її характеру та психологічного здоров'я. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи вищезазначені норми Сімейного кодексу України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та шлюб між сторонами розриває. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує із сторін державне мито в дохід держави. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved