Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2010р. було скасовано судовий наказ про стягнення заборгованості за квартирну плату та плату за комунальні послуги солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] КП «ВРЕЖО №7» звернулося до суду з вимогою про стягнення заборгованості в позовному провадженні, зазначивши, що відповідачі по справі вказані вимоги закону не виконують, внаслідок чого станом на 01.09.2010р. утворилася заборгованість за технічне обслуговування у розмірі 2128,56 гривень, за комунальні послуги - 2505,83 гривні, а всього 4634,39 гривень, що ставить позивача у важкий матеріальний стан. Боржники неодноразово попереджалися про необхідність погасити заборгованість, однак в добровільному порядку борг не погашений, тому позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за технічне обслуговування у розмірі 2128,56 гривень, за комунальні послуги - 2505,83 гривні, а всього 4634,39 гривень, а також 30 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі позов не визнали. Посилаючись на те, що заборгованість утворилася з 01.03.2006р. по 01.09.2010р., тобто за межами трирічного строку позовної давності, просили у задоволенні позову відмовити повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст. 20 п. 5 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», відповідачі зобов'язані своєчасно та в повному обсязі проводити оплату по квартплаті та комунальним послугам. Кожний член сім'ї наймача (власника) несе солідарну з ним майнову відповідальність по оплаті витрат за квартплату та комунальні послуги. Згідно п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженої постановою КМУ від 08.10.92 р. №572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку, згідно п. 14 правил - плата за використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання і каналізацію та інші послуги вноситься власниками квартир за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі зареєстровані та проживають в [INFO]. Зазначений будинок знаходиться на балансі КП «ВРЕЖО №7» (а.с. 5, 7). Згідно довідки КП «ВРЕЖО №7» за період з 01.03.2006р. по 01.09.2010р. за відповідачами рахується заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам у розмірі 4634,39 грн. (а.с.6). Позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період з березня 2006 року по вересень 2010 року, посилаючись на те, що дії відповідачів у 2008 році свідчать про визнання ними свого боргу, який утворився з березня 2006 року, тому вважає, що строк позовної давності був перерваний. Як встановлено судом, за вказаний період оплата за комунальні послуги та квартплату здійснювалася відповідачами не регулярно, у червні, серпні 2007 року відповідачі здійснили оплату за комунальні послуги, розмір якої перевищує нарахування за відповідні періоди. У січні 2008 року відповідачі сплатили 400 грн. за квартплату при нарахуванні 56,38 грн.. 1336,46 грн. за опалення при поточному нарахуванні 251,52 грн., а також за гаряче водопостачання 400 грн. за відсутності поточних нарахувань, за рахунок чого відповідно зменшилася загальна заборгованість за вказані послуги, що утворилася з березня 2006 року. Зазначене підтверджується копією особового рахунку 7490104 з розрахунком заборгованості (а.с. 10-14) та не заперечується відповідачами. Пояснення відповідачів, що вищезазначені суми були сплачені ними не на погашення існуючої заборгованості, а на майбутнє, не беруться судом до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження цього відповідачами не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що перебіг позовної давності був перерваний, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з березня 2006 року є обґрунтованими. Згідно наданого позивачем розрахунку, який не спростовано відповідачами, станом на 01.09.2010р. у відповідачів утворилася заборгованість у розмірі 4634,39 гривень, в тому числі за технічне обслуговування - 2128,56 гривень, за комунальні послуги - 2505,83 гривні (а.с. 10-14), які підлягають стягненню в повному обсязі. Заперечення відповідачів щодо відсутності у позивача правових підстав для вимоги про стягнення заборгованості у зв'язку з передачею позивачем з січня 2009 року облікових рахунків споживачів Комунальному підприємству «Водоканал» та Концерну «МТМ». у зв'язку зі зміною позивачем в односторонньому порядку тарифів на комунальні послуги з жовтня 2009 року, неналежним виконанням зобов'язань щодо утримання будинку та прибудинкової території є необгрунтованими. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі рішення Запорізької міської ради №47 від 23.12.2009р., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно на користь держави судовий збір у розмірі 51,00 гривні, а також на користь позивача документально підтверджені витрати та інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Outcome: approved