Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON], посилаючись на те, що постановою Волноваського районного суду Донецької області від 13.04.2007 року по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] по ч.1 ст. 289 КК України до нього застосовані заходи медичного характеру- госпіталізація до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом оскільки громадсько-небезпечне діяння було скоєне ним у стані неосудності, тому що він хворіє на психічне захворювання- біполярний афективний розлад з психічними симптомами та є інвалідом 2 групи. Постановою Куйбишевського районного суду м.Донецька від 19.03.2008 року [PERSON] змінено режим примусових заходів медичного характеру на амбулаторне примусове лікування за місцем проживання. Після виписки 15.04.2008 року [PERSON] зі стаціонару, він перебуває в групі осіб, які отримують амбулаторне примусове лікування. Рішенням Волноваського райнного суду Донецької області від 05.12.2010 року амбулаторне примусове лікування продовжено, однак, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів, він потребує примусового лікування, тому йому необхідно продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтвердив та пояснив, що психічний стан [PERSON] змінився у 1993 році. Він неодноразово отримував лікування у лікарні, іноді по декілька разів на рік. З 1997 року він є інвалідом 2 групи з психічного захворювання. 03.01.2007 року скоїв злочин, але був звільнений від кримінальної відповідальності через неосудність та до нього застосовані заходи медичного характеру, на підставі чого його було госпіталізовано до ОКПЛ м.Донецька для примусового психіатричного лікування. 15.04.2008 року, після виписки зі стаціонару, він перебуває в групі осіб, які отримують амбулаторне примусове лікування. За весь час перебування під наглядом стан [PERSON] змінювався- мали місце постійні коливання настрою, збудження змінювалося депресією, проявляється агресія відносно оточуючих, у зв*язку з чим він неодноразово проходив лікування стаціонарно в ОКПЛ м.Донецька. Враховуючи нестабільний психічний стан та особливості протікання захворювання, комісією лікарів-психіатрів Волноваської ЦРЛ прийнято рішення про продовження [PERSON] амбулаторного психіатричного лікування. [PERSON] в судове засідання не з*явився, про причини відсутності суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки, у відповідності зі ст. 12 Закону України Про психіатричну допомогу, особі, яка страждає на психічне захворювання, психіатрична допомога надається лікарем-психіатром за рішенням суду у примусовому порядку. Судом встановлено, що постановою Волноваського районного суду по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] по ч.1 ст. 289 КК України, відносно нього, через неосудність, застосовані заходи медичного характеру. Рішенням Волноваського районного суду від 05.12.2010 року йому продовжено надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. (а.с.5). Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Волноваської ЦРЛ від 24.06.2011 року, [PERSON] страждає на психічне захворювання, перебуває під наглядом лікарів та потребує примусового психіатричного лікування.(а.с.4), тому суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.234, 279 ЦПК України,

Outcome: approved