Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач ПАТ [PERSON] Аваль в особі Київської регіональної дирекції „[PERSON] Аваль звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати кредитний договір № 014/0005/73/9536 від 12.09.2006 року, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 254\~815, 08 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120, 00 грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0005/73/9536, звернути стягнення на автомобіль марки SKODA SUPER B CLASSIC, 2006 року випуску, шасі № TMBDL23U96B048323, колір бежевий, реєстраційний номер [NUMBER], об»єм двигуна 1\~800, зареєстрований МРЕВ ВДАІ м. Ніжин ДАІ ГУ УМВС України 09 вересня 2006 року, належний [PERSON], шляхом визнання права позивача на продаж цього автомобіля на прилюдних торгах, для чого вилучити зазначений автомобіль у відповідача та надати позивачу право зняти вказаний автомобіль з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 12 вересня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0005/73/9536, згідно з яким останньому було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 28\~141, 00 доларів США, з кінцевою датою сплати останнього платежу 12.09.1012 року із сплатою щорічної процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за зазначеним договором 13.09.2006 року між АППБ «Аваль» та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого відповідачем [PERSON] передано в заставу транспортний засіб марки SKODA SUPER B CLASSIC, 2006 року випуску, шасі № TMBDL23U96B048323, колір бежевий, реєстраційний номер [NUMBER], об»єм двигуна 1800, зареєстрований МРЕВ ВДАІ м. Ніжин [PERSON] України 09.09.2006 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 741154. Свої зобов'язання позивач виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вищевказаному розмірі. Проте, [PERSON] порушив умови зазначеного договору, свої зобовязання виконував не належно, внаслідок чого станом на 20.11.2009 року у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 31\~891,75 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 254\~815, 08 грн., з якої залишок непогашеної частини кредиту 19 195, 54 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 153 372, 36 грн., заборгованість за відсотками 3\~126, 95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.11.2009 року 24\~984, 33 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 6 275, 08 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 50\~137, 89 грн., пеня за прострочення відсотків 3 294, 18 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 26\~320, 50 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2010 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль про визнання кредитного договору недійсним до спільного розгляду з первісним позовом Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль в особі Київської регіональної дирекції ПАТ „[PERSON] Аваль до [PERSON] про стягнення заборгованості. За зустрічними позовними вимогами позивач [PERSON] просив визнати недійсним кредитний договір № 014/0005/73/9536 від 12.09.2006 року укладений між ним та Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», в зв»язку з перебільшенням Банком обсягу своїх прав та скороченням прав позичальника, несправедливими умовами даного кредитного договору, здійснення нечесної підприємницької практики та порушенням законодавства стосовно валюти зобов»язання. До початку розгляду справи по суті позивач за зустрічним позовом [PERSON] змінив підстави і предмет позову та просив розірвати кредитний договір № 014/0005/73/9536 від 12.09.2006 року, в зв»язку з істотною зміною обставин, якими позичальник керувався на момент укладання договору. В рахунок відшкодування всіх витрат, нанесених Банку в зв»язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, накласти стягнення на предмет застави та зобов»язати [PERSON] передати легковий автомобіль SKODA SUPER B CLASSIC, реєстраційний номер [NUMBER], у власність ПАТ „[PERSON] Аваль. З моменту розірвання договору та передчі легкового автомобіля SKODA SUPER B CLASSIC, реєстраційний номер [NUMBER], у власність ПАТ „[PERSON] Аваль, вважати всі зобов»язання [PERSON] перед ПАТ „[PERSON] Аваль виконаними. Мотивуючи свої вимоги тим, що на момент укладання кредитного договору [PERSON] мав стійке фінансове становище і можливість здійснювати зобов»язання за вказаним договором, проте з квітня 2008 року, враховуючи світову економічну фінансову кризу, втратив місце роботи і не може знайти нової роботи за фахом, що позбавляє його можливості здійснювати виконання зобов»язань по укладеному кредитному договору. Враховуючи, що він не міг передбачити наслідки світової економічної кризи для України, що обумовили зростання курсу долара США та втрату роботи, вважає це істотними змінами обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, які [PERSON]І не міг передбачити. Оскільки врегулювання спору виявилось неможливим, це змушує його звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом, позовні вимоги підтримав, виходячи з доводів якими обґрунтовується позовна заява та просив позов задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечив в повному обсязі посилаючись на його безпідставність, вважав, що у [PERSON] була можливість звернутись до Банку з заявою про реструктуризацією заборгованості, однак він цією можливістю не скористався, не в досудовому порядку ні під час розгляду справи в суді. Відповідач та його представник позов не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що ринкова вартість транспортного засобу нижча від ціни позову, крім того розмір нарахованої пені значно перевищує розмір завданих збитків. Вимоги за зустрічним позовом підтримали в повному обсязі просили його задовольнити виходячи з доводів, якими він обґрунтовується. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0005/73/9536, згідно умов якого останньому було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 28\~141, 00 доларів США, строком на 72 місяці з 12.09.2006 року по 12.09.2012 року зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 13% річних. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись відповідно до графіку погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобовязань за зазначеним договором, 13.09.2006 року між АППБ «Аваль» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого відповідачем [PERSON] передано в заставу транспортний засіб марки SKODA SUPER B CLASSIC, 2006 року випуску, шасі № TMBDL23U96B048323, колір бежевий, реєстраційний номер [NUMBER], об»єм двигуна 1800, зареєстрований МРЕВ ВДАІ м. Ніжин [PERSON] України 09.09.2006 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 741154. Факт надання кредиту АППБ «Аваль» та отримання відповідачем кредитних коштів по кредитному договору № 014/0005/73/9536 від 12.09.2006 року, підтверджується меморіальним ордером від 13.09.2006 року. (а.с. 13) та не заперечується позичальником. Отже, свої зобов'язання [PERSON] виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вищевказаному розмірі, натомість відповідач в супереч умов кредитного договору і графіку щомісячних платежів, здійснював свої зобовязання не належним чином, в результаті чого, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 20.11.2009 року у [PERSON] утворилась прострочена заборгованість по кредиту 19 195, 54 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.11.2009 року 153 372, 36 грн., заборгованість за відсотками 3\~126, 95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.11.2009 року 24\~984, 33 грн., пеня за прострочення кредиту 6 275, 08 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.11.2009 року 50\~137, 89 грн., пеня за прострочення відсотків 3 294, 18 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.11.2009 року 26\~320, 50 грн. Відповідно до пункту 1.3 Статуту Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» є правонаступником усіх прав і обовязків Акціонерного поштово-пенсійного Банку «Аваль». Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок: правонаступництва. Таким чином Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» являється належною стороною і має право вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п 6.5 кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та /або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. Як вбачається з матеріалів справи банком було направлено [PERSON] 17.12.2008 року претензію повідомлення про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором або передачу предмета застави у володіння банку (а.с. 23, 24). На що [PERSON] надавав письмові пояснення з повідомленням про погашення заборгованості в строк до 18.03.2009 року в повному обсязі. Однак, як видно з розрахунку заборгованості остання оплата була здійснена відповідачем по кредитному договору 22.08.2008 року, після чого погашення заборгованості та поточних платежів ним не здійснювалось. Даної обставини не заперечувалось і сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, заборгованість за кредитом в сумі 153,372,36 грн., заборгованість за відсотками 24\~984,33 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, зокрема, за прострочення відсотків в сумі 26\~320,50 грн., то суд знаходить обґрунтованими доводи представника відповідача в частині їх завищеного розміру. Згідно п. 9.1 кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0, 5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань. Відповіді дно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що за даними розрахунку сума заборгованості за відсотками складає 24\~984,33 грн., а пеня за прострочення відсотків 26\~320,50 грн., що значно перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку, що він підлягає зменшенню. Визначаючи розмір пені за прострочення відсотків, суд застосовує за аналогією положення ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», за нормами якої платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. За даними розрахунку позивача, пеня нараховувалась за період з 20.11.2008 року по 20.11.2009 року , в який діяла облікова ставка НБУ з 20.11.2008 р. по 14.06.2006 р. 12% річних (208 днів), з 15.06.2009 року по 11.08.2009 року 11% річних ( 57 днів), а з 12.08.2009 року по 20.11.2009 року 10,25% річних (99 днів) . Таким чином розрахунок пені за прострочення відсотків складає 5 664,60 грн. ( 24\~984,33 грн. х 208 днів : 365 днів х (12%х2) = 3417,04 грн.; 24\~984,33 грн. х 57 днів : 365 днів х (11%х2)= 858,36 грн..; 24\~984,33 грн. х 99 днів : 365 днів х (10,25%х2) =1389,20 грн.; (3417,04 грн. + 858,36 грн. + 1389,20 грн.) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовної вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту в сумі 50\~137, 89 грн., то враховуючи, що її розмір не перевищує заборгованості за кредитом, суд знаходить їх обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Пунктом 2.3 договору застави передбачено, що заставодержатель набуває права звернення стягнення заборгованості за рахунок предмету застави, у випадку якщо кредит, забезпечений заставою не буде погашений у встановлені кредитним договором строки. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором 153\~372,36 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 24\~984,33 грн., пеню за прострочення кредиту 50\~137,89 грн., пеню за прострочення відсотків 5 664,60 грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на автомобіль марки SKODA, модель SUPER В CLASSIC, рік випуску 2006, колір бежевий, шасі (кузов, рама, коляска) № ТМВDL23U96В048323, тип транспортного засобу легковий седан В, реєстраційний № [NUMBER], об»єм двигуна 1800, зареєстрований МРЕВ ВДАІ м. Ніжин ДАІ ГУ УМВС України 09 вересня 2006 року, який належить [PERSON]. Визначити спосіб звернення стягнення на заставлене майно шляхом визнання права Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «[PERSON] Аваль» ( уповноваженій особі за довіреністю) на продаж автомобіля марки SKODA, модель SUPER В CLASSIC, рік випуску 2006, колір бежевий, шасі (кузов, рама, коляска) № ТМВDL23U96В048323, тип транспортного засобу легковий седан В, реєстраційний № [NUMBER], об»єм двигуна 1800, зареєстрований МРЕВ ВДАІ м. Ніжин ДАІ ГУ УМВС України 09 вересня 2006 року, який належить [PERSON], іншій особі покупцю на прилюдних торгах та надати Публічному акціонерному товариству «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції право зняти даний автомобіль з реєстраційного обліку. Позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги,\~[PERSON] посилалися на те, що у 2008 році відбулась істотна зміна обставин, якою він керувався, укладаючи кредитний договір, а саме: значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу та суттєве зменшення ціни транспортного засобу предмету застави. \~ Однак, частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в \~разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: \~ 1. \~ \~ в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; \~ 2. \~ \~ зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; \~ 3. \~ \~ виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; \~ 4. \~ \~ із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. \~ Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно. \~ \~ До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України, на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. \~ \~ [PERSON] не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. \~ \~ Крім того, відповідно до статті 36 Закону України Про Національний банк України офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється Національним банком України. \~ \~ Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю, встановлюються Національним банком України за погодженням із Кабінетом Міністрів України. \~ \~ Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада \~ \~ \~2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. \~ \~ Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. \~ \~ Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будьяких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. \~ \~ \~[PERSON] не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. \~ \~ Виходячи зі змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. \~ \~ Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. \~ \~ Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). \~ \~ Отже, позивач за зустрічним позовом зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. \~ \~ Оскільки [PERSON] не доведено умови для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України у судовому порядку, то підстави для задоволення його позовних вимог та розірвання кредитного договору відсутні. \~ Крім того, вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «[PERSON] Аваль» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial