Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить суд позов задовольнити за всіх обставин викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи не подав. Суд заслухавши пояснення позивача, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04 жовтня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб зареєстрований відділом ЗАГС м. Рівне. 27 січня 1978 року виконавчим комітетом Рівненської міської ради депутатів трудящих м. Рівне матері позивачки Кот [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення за № 1512, на сімю у складі двох осіб (в тому числі позивачку та її батька) на право зайняття жилого приміщення із 2-х кімнат в ізольованій квартирі за адресою: м. Рівне, вулиця Новоросійська (на даний час [PERSON]), будинок № 11 (на даний час № 4), квартира 99. Підставою видачі ордера на зазначену квартиру є рішення Рівненського міського Виконавчого комітету від 17 січня 1978 року за № 19. 08 березня 1978 року після отримання ордера на жиле приміщення за адресою : м. Рівне, вулиця Новоросійська (на даний час [PERSON]), будинок № 11 (на даний час № 4), квартира 99 позивачка та її батьки заселились в дану квартиру. Із 1986 року відповідач був зареєстрований та проживав в зазначеній квартирі. У 1989 році вищезазначена квартира була перереєстрована на позивачку, як на відповідального квартиронаймача. 26 листопада 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ № 026848 від 26 листопада 2009 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 680. Будучи власником вказаної квартири позивач позбавлений свого права на користування та володіння ним. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своє власністю. Право власності є непорушним. Згідно ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно п. 16 Правил користування приміщеннями житлових будинків прибудинковим територіями, що затверджені постановою Кабінетів Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 власник квартири має право за згодою членів сімї здавати квартиру в оренду (кімнати квартири). Використання орендарем квартири (кімнат) обумовлюється договором оренди, укладеним з власником квартири в письмовій формі. Власник квартири може укладати інші угоди не заборонені законом. Згідно п. 41 даних правил розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартири, оплату користування телефоном та інші послуги в квартирах, в яких проживає два і більше власників, наймачів чи орендарів, проводиться за узгодженням між мешканцями квартири. У разі відсутності згоди плата розподіляється: ●за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного власника, наймача, орендаря; ●за користування телефоном за чисельністю мешканців у квартирі (крім дітей дошкільного віку) незалежно від кількості переговорів. Міжміські телефоні розмови оплачуються особою, яка їх замовляла; ●за газ, опалення, освітлення підсобних приміщень квартири за чисельністю членів сімї, які проживають у квартирі, а також тимчасових мешканців і дітей починаючи із шкільного віку. Згідно п. 6 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою КМ України від 16 січня 2003 року № 35 громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, у разі зміни місця проживання документи відповідним житлово-комунальним підприємствам органів місцевого самоврядування, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, житлово-комунальним кооперативам обєднанням співвласників багатоквартирного будинку та молодіжним житловим комплексам, що самостійно здійснюють обслуговування будинків, уповноваженим особам у сільських, селищних радах, житлово-комунальним органам, що обслуговують відомчий фонд, у тому числі військові містечка, інші обєкти і території (далі житлово-комунальні підприємства). Відповідно до п.14 згаданого порядку зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі фізичної особи (починаючи з 15-річног віку), запиту уповноваженого органу за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування) житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою свідоцтва про смерть. У разі коли особа з поважної причини не може звернутися до уповноваженого органу, зняття з реєстраційного обліку може бути здійснено за зверненням іншої особи на підставі доручення, засвідченого в установленому порядку. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності докази, суд рахує, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved