Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.02.2009 року. У подальшому з метою покращення житлово-побутових умов, вони самовільно побудували навіс літ. а5-1, площадку літ. а6 та замощення літ. №І. За дозволами на будівництво вони нікуди звертались у звязку з юридичною неграмотністю. При зверненні до БТІ міста Маріуполя для приведення у відповідність правовстановлюючої та технічної документації на квартиру, їм було розяснено, що узаконити дані будівлю можливо лише у судовому порядку. Вважають, що дані прибудови відповідають будівельним нормам та не порушують інтереси інших осіб, що підтверджується висновком експертизи. Просили визнати за ними право власності на самовільно побудований навіс літ. а5-1, площадку літ. а6 та замощення літ. №І, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не зявилися, про день слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Направили до суду заяву в якій наполягали на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просили справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача - Маріупольської міської ради, діючий на підставі довіреності у судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.02.2009 року, виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 25.02.2009 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У подальшому з метою покращення житлово-побутових умов, вони самовільно побудували навіс літ. а5-1, площадку літ. а6 та замощення літ. №І на земельній ділянці виділеній під житловий будинок №31 по вул.Митрополиській в м. Маріуполі Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети або без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Згідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на знов створене нерухоме майно (житлові будинку, будівлі, споруди та інше) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За висновком будівельно-технічного обстеження від 05 жовтня 2010 року, навіс літ. а5-1, площадку літ. а6 та замощення літ. №І, розташовані за адресою: [ADDRESS], на території двору спільного користування, їх несучі та огороджувальні конструкції знаходяться в задовільному технічному стані і можуть експлуатуватися надалі, не чинять негативного впливу на технічний стан квартири [ADDRESS] та будівлі житлового будинку №31 по вул.Митрополитській в м. Маріуполі у цілому. Технічний стан самовільно побудованого навісу літ. а5-1, площадки літ. а6 та замощення літ. №І, які відносяться до квартири [ADDRESS] можуть експлуатуватись у подальшому, технічний стан будівельних конструкцій забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яке самочинно здійснило будівництво на земельній ділянці, яка не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже побудоване нерухоме майно. Оскільки будови, зведені самовільно, відповідають будівельно-технічним нормам і не порушують права інших осіб, і відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд визнає право власності на ці будови за позивачами. На підставі ст. ст. 331, 376 ЦК України та

Outcome: approved