Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство „МТС УКРАЇНА звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги з посиланням на ті обставини, що між ПрАТ „МТС УКРАЇНА та відповідачем було укладено договір про надання безпроводового доступу до мережі Інтернет № 4526177 від 29.11.2008 року, а також додаткову угоду до нього № 4140536 від 29.11.2008 року. Згідно з умовами договору, додаткової угоди та Правилами користування мережами стільникового звязку ПрАТ „МТС УКРАЇНА, як складовою частиною договору, в разі затримки оплати оператор має право відмовити абоненту в подальшому наданні послуги та розірвати договір. Призупинення надання послуги та розірвання договору не звільняє абонента від оплати суми заборгованості та виплати неустойки. 05.03.2010, у звязку з наявністю у відповідача заборгованості за надані послуги, договір було розірвано за ініціативою позивача, та на підставі п. 1.4. додаткової угоди, ст.546 ЦК України, нараховано договірну санкцію. Після чого, 16.03.2010 року відповідачеві було направлено претензію на загальну суму 676 грн. 72 коп., яка складається з заборгованості за послуги звязку 139 грн. 96 коп., заборгованості по сплаті збору до Пенсійного фонду України 5 грн. 00 коп., договірної санкції 531 грн. 76 коп., з проханням терміново погасити прострочену заборгованість, яка залишена відповідачем без уваги. Таким чином, сума заборгованості відповідача становить 676,72 грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме звітом про платежі та баланс абонента та розрахунком до претензії. Представник позивача [PERSON]І, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ПрАТ „МТС УКРАЇНА та відповідачем було укладено договір про надання безпроводового доступу до мережі Інтернет № 4526177 від 29.11.2008 року, а також додаткову угоду до нього № 4140536 від 29.11.2008 року. Згідно з умовами договору, додаткової угоди та Правилами користування мережами стільникового звязку ПрАТ „МТС УКРАЇНА, як складовою частиною договору, в разі затримки оплати оператор має право відмовити абоненту в подальшому наданні послуги та розірвати цей договір. Призупинення надання послуги та розірвання договору не звільняє абонента від оплати суми заборгованості та виплати неустойки. 05.03.2010, у звязку з наявністю у відповідача заборгованості за надані послуги, договір було розірвано за ініціативою позивача, та на підставі п. 1.4. додаткової угоди, ст.546 ЦК України, нараховано договірну санкцію. 16.03.2010 року відповідачеві було направлено претензію на загальну суму 676грн. 72 коп., яка складається з заборгованості за послуги звязку 139 грн. 96 коп., заборгованості по сплаті збору до Пенсійного фонду України 5грн. 00 коп., договірної санкції 531 грн. 76 коп., з проханням терміново погасити прострочену заборгованість. Таким чином, сума заборгованості відповідача становить 676,72 грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме звітом про платежі та баланс абонента та розрахунком претензії. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 610 ЦК України визначає, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням зобовязання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно з п. 15-12, 15-14, 15-15 Порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою КМУ №1740 від 03.11.98 р., збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку сплачують підприємства, установи та організації, фізичні особи, які користуються послугами стільникового рухомого зв'язку. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку сплачується у розмірі 7,5 відсотка вартості будь-яких послуг стільникового рухомого зв'язку, сплаченої споживачами цих послуг оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, авансу, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухомого зв'язку. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку сплачується платниками збору оператору одночасно з оплатою ними зазначених послуг. Таким чином, судом встановлено, що відповідач має заборгованість за телекомунікаційні послуги перед позивачем, що підтверджується наданими до суду письмовими доказами, у звязку з чим вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за телекомунікаційні послуги у розмірі 676,72 грн. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 51 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved