overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 21 серпня 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі продажу житлової будівлі з господарсько побутовими спорудами, розташованої в с. Грушуваха, вул.. 60 Років Жовтня Барвінківського району Харківської області за 14\~000 грн.. Вказаний житловий будинок належав відповідачеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.08.2010 року. Оформити угоду належним чином і посвідчити в органах нотаріату сторони домовилися у подальшому. Проте, отримавши гроші за житловий будинок, відповідач, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, став ухилятися від його нотаріального посвідчення. В цьому звязку позивач звернувшись до суду, просив визнати договір купівлі продажу дійсним та визнати за ним право власності на будівлю. У судове засіданні позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не зявився, подав заяву з проханням про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не зявився, подав заяву про слухання справи у його в відсутність, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 21 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі продажу житлової будівлі з господарсько побутовими спорудами, розташованої в с. Грушуваха, вул.. 60 Років Жовтня Барвінківського району Харківської області за 14\~000 грн.. Вказаний житловий будинок належав відповідачеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.08.2010 року. Оформити угоду належним чином і посвідчити в органах нотаріату сторони домовилися у подальшому. Проте, отримавши гроші за житловий будинок, відповідач, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, став ухилятися від його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним. Приймаючи до уваги про те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 3 травня 2010 року між нею та відповідачкою було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з господарсько побутовими спорудами, розташованого в с. Григорівка вул. Центральна 32 Барвінківського району Харківської області за 3700 грн.. Вказаний житловий будинок належав відповідачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.08.2010 року. Оформити угоду належним чином і посвідчити в органах нотаріату сторони домовилися у подальшому. Проте, отримавши гроші за житловий будинок, відповідачка, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, стала ухилятися від його нотаріального посвідчення. В цьому звязку позивачка звернувшись до суду, просила визнати договір купівлі продажу дійсним та визнати за нею право власності на будівлю. У судове засіданні позивачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до суду не зявилася, подала заяву з проханням про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідачка та третя особа, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до суду не зявилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 3 травня 2010 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з господарсько побутовими спорудами, розташованого в с. Григорівка вул. Центральна 32 Барвінківського району Харківської області за 3700 грн.. Вказаний житловий будинок належав відповідачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.08.2010 року. Оформити угоду належним чином і посвідчити в органах нотаріату сторони домовилися у подальшому. Проте, отримавши гроші за житловий будинок, відповідачка, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, стала ухилятися від його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним. Приймаючи до уваги про те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну способу оплати аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на наступне. Відповідно до рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2004 року відповідач зобовязаний до сплати аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). На час звернення з позовом до суду, відповідач не має заробітку, оскільки є безробітним, а тому не може сплачувати аліменти у частці від заробітку (доходу). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані ними докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, позивачка 7 серпня 1995 року народила дочку [PERSON] а 25 вересня 2002 року дочку [PERSON], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідно до рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2004 року відповідач зобовязаний до сплати аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Приймаючи до уваги погіршення матеріального стану відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON] [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі по 1/4 частині заробітку щомісяця. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що дитина не має нерухомості та доходів, які б забезпечували її потреби. Син перебуває на обліку у лікаря-алерголога ДП №14 м.Харкова. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив суду , що інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні він не має, стан його здоров*я задовільний, він є інвалідом 3 групи, працює та отримує заробітну плату, інших доходів не має. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ № 115487, батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] Дитина не має доходів, які б забезпечували її потреби, перебуває на обліку у лікаря-алерголога ДП №14 м.Харкова, проживає разом із матер*ю позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від позивачки та сина, працює, отримує регулярний заробіток, інших дітей та осіб на утриманні не має, його стан здоров*я задовільний. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальний стан та стан здоров*я дитини та платника аліментів, а також інші обставини, зазначені в ст.182 СК України, які мають суттєве значення для справи, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі по ? частині заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду 29.09.2010 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з останнім не склалося, тривалий час вони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], спору щодо місця її проживання немає. Крім того, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його доходів на утримання доньки. У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з відповідачем разом не проживає протягом року, спільного господарства із ним не веде. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між сторонами. Оскільки донька проживає разом із нею, просить стягувати із відповідача аліменти на її утримання. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, у звязку з чим просив розглянути справу у першому судовому засіданні, пояснив, що через істотні розбіжності в поглядах на життя примирення із позивачем є неможливим. Аліменти у визначеному в позовній заяві розмірі погоджується сплачувати за рішенням суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи та поясненнями сторін встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 05.07.2003р., від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами існує формально, разом вони не проживають, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов у цій частині слід задоволити та шлюб між сторонами розірвати. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що спільна донька сторін проживає разом із позивачем, відповідач достатнього утримання на неповнолітню доньку не надає, а тому враховуючи наведене, матеріальне становище матері та дитини, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем предявленого позову у цій частині не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому позов у цій частині також підлягає задоволенню в повному обємі, оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартплаті та платі по комунальним послугам за період з 01.11.2007 року по 01.04.2010 року в сумі 9827 грн. 82 коп., вказавши в заяві, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] і повинна щомісяця сплачувати квартплату та плату по комунальним послугам. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.11.2007 року по 01.04.2010 року в сумі 9827 грн. 82 коп., а також держмито в доход держави в сумі 98 грн. 28 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн 00 коп на користь позивача. Відповідачка у судове засідання не зявилась, хоча про день, місце і час судового розгляду повідомлена належним чином, ніяких доказів або заперечень суду не надала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 3.1. Статуту Житлово-будівельного кооперативу «Трансформаторщик-23», основною метою діяльності підприємства є обслуговування своїх членів на засадах взаємодопомоги та економічного співробітництва з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей, шляхом будівництва багатоповерхового будинку, за власні кошти кооперативу з допомогою банківського кредиту, а також наступної експлуатації та управління цим будинком, спільного вирішення економічних, соціально-побутових та інших питань. Відповідно до п. 2.3. Статуту кооператив здійснює обслуговування членів кооперативу, не маючи на меті одержання прибутку. Згідно з п. 17 Правил користування приміщеннями жилих домов і при домовими територіями найманці квартир зобов»язані не пізніше 10-го числа поточного місяця вносити плату за попередній місяць плату на рахунок житлово-експлуатаційних установ, які надають послуги по технічному обслуговуванню дома, а також комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач проживає у [INFO] (а.с.5). Відповідач не сплачувала квартплату та плату за комунальні послуги, у зв'язку з чим за період з 01.11.2007 року по 01.04.2010 року в сумі 9827 грн. 82 коп., що підтверджено копіями розрахунків (а.с. 6). Сторони за договором повинні виконувати свої зобов'язання належним чином і у передбачені договором строки. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по квартплаті та платі по комунальним послугам. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у по квартплаті та платі комунальним послугам в сумі 9827 грн. 82 коп. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача держмито в доход держави в сумі 98 грн. 28 коп. та витрати на інформаційне технічне забезпечення в розмірі 120 грн на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з відповідача суму пайового внеску члена кредитної спілки із нарахованими процентами на внесок в розмірі 34625,80 грн. згідно рахунку № 346 у КС «Дністер». Позов мотивує тим, що відповідач зобовязаний повернути всю суму внеску на вимогу члена кредитної спілки. Як на підставу задоволення позову вказує на положення ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки». У судове засідання позивач та представник відповідача не зявились, у поданих заявах просили розглянути справу за їх відсутності. Крім того, представником відповідача до судового засідання подано заяву про визнання позову в повному обсязі. Із врахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 174, 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи (копією рахунку № 346 у КС «Дністер» та довідкою про розмір заборгованості відповідача) встановлено, що позивачем 13.10.2005р. відкрито у відповідача рахунок № 346. На даний час розмір пайового внеску позивача як члена кредитної спілки разом із нарахованими процентами на внесок складає 34625,80 грн. Відповідач добровільно вказані кошти на вимогу позивача повернути відмовляється. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належить членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договором. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому позов слід задоволити та стягнути із відповідача суму пайового внеску члена кредитної спілки із нарахованими процентами на внесок в розмірі 34625,80 грн. згідно рахунку № 346.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив припинити його членство у Кредитній спілці «Дністер» та стягнути з останньої суму пайового внеску члена кредитної спілки із нарахованими процентами на внесок в розмірі 40223,80 грн. згідно рахунку № 445 у КС «Дністер». Позов мотивує тим, що відповідач зобовязаний повернути всю суму внеску на вимогу члена кредитної спілки. Як на підставу задоволення позову вказує на положення ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки». У судове засідання позивач та представник відповідача не зявились, у поданих заявах просили розглянути справу за їх відсутності. Крім того, представником відповідача до судового засідання подано заяву про визнання позову в повному обсязі. Із врахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 174, 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи (копією рахунку № 445 у КС «Дністер») встановлено, що позивачем 09.08.2006р. відкрито у відповідача рахунок № 445. На даний час розмір пайового внеску позивача як члена кредитної спілки разом із нарахованими процентами на внесок складає 40223,80 грн. Відповідач добровільно вказані кошти на вимогу позивача повернути відмовляється. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належить членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договором. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому позов слід задоволити та стягнути із відповідача суму пайового внеску члена кредитної спілки із нарахованими процентами на внесок в розмірі 40223,80 грн. згідно рахунку № 445, припинивши при цьому його членство у КС «Дністер».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина Артема, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач на попереднє судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач на попереднє судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання сина Артема, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved