Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до [PERSON] міської ради, третя особа Перша рівненська державна нотаріальна контора, про визначення частки спадкодавця [PERSON] в розмірі ? частини із спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0475 га по вулиці Кармелюка,1 в місті Рівне, визнання права на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді ? частини земельної ділянки по вулиці Кармелюка, 1 в місті Рівне, вартістю 76411 грн. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори 15.10.1987 року за р.№1-7216 та від 14.12.1982 року за р. №2-7390, зареєстрованих у встановленому порядку, [PERSON] належало будинковолодіння №1 по вулиці Кармелюка в місті Рівне, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0475 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на землю РВ №01462, зареєстрованого у встановленому порядку. 24 Грудня 2002 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] прийнята спадщина у вигляді домоволодіння №1 по вулиці Кармелюка м. Рівне та земельної ділянки площею 0,0475 га за цією ж адресою нею та [PERSON] і 24.10.2003 року отримане в Першій рівненській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно спадкової справи №485, за реєстровим № 2-984. На підставі свідоцтва про право на спадщину зареєстровано 28.10.2003 року у встановленому порядку за р. № 3032363 номер запису 132-57772 в книзі №200 право спільної часткової власності по ? його частині на домоволодіння №1 по вул.. Кармелюка в місті Рівне. На підставі того ж свідоцтва про право на спадщину 01 грудня 2003 року на [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0475 га по вул. Кармелюка, 1 в місті Рівне, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, який зареєстровано 01.12.2003 року у встановленому порядку за р. № 3378, за яким земельна ділянка передана спадкоємцям їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного співвласника. 06.02.2009 року [PERSON] померла, залишивши заповіт на її, позивачки, імя на все своє майно, відповідно до якого вона прийняла спадщину і отримала в Першій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25.01.2010 року в спадковій справі №345/2009 за р.№2-42. Таке свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане їй на ? частину домоволодіння №1 по вулиці Кармелюка м. Рівне, що належала померлій. Свідоцтво на право власності за заповітом на ? частину земельної ділянки за цією ж адресою їй не було видано по тій причині, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначена, а нотаріус не вправі вирішувати питання визначення розміру частки. Станом на теперішній час від 16.02.2010 року за нею на праві власності зареєстроване ціле домоволодіння №1 по вул. Кармелюка м. Рівне. За цією ж адресою за нею не зареєстрована земельна ділянка, ? частку якої вона успадкувала після смерті [PERSON]І .згідно свідоцтва про право на спадщину, яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.12.2003 року належить їй на праві приватної власності як частка у спільній сумісній власності, та ? частка , як прийнята нею по заповіту спадщина після смерті [PERSON] У цьому звязку вона вимушена звернутись до суду з приводу визначення частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, згідно ст.370 ч.2 ЦК України, та визнання права власності на спадщину по заповіту у вигляді частки земельної ділянки на підставі ст.ст.1268,12790 ЦК України. Позивачка повністю підтримала позовні вимоги в суді, додатково пояснила, що в силу ч.2 ст.370 ЦК України, частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю чи рішенням суду. Оскільки будь-яких домовленостей чи судових рішень щодо часток в спільній сумісній власності на вказану в позовній заяві земельну ділянку не було, кожний із співвласників має право на 1/2 її частину. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради, будучи повідомленим поро час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, з урахуванням думки позивача вважається за можливе судовий розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних в справі доказів. Згідно наданої суду заяви від 30.12.2010 року №1-198-р [PERSON] міська рада не заперечує проти задоволення позовної заяви і просить розглянути справу без участі представника. Третя особа, Перша рівненська державна нотаріальна контора, згідно наданої суду заяви від 24.11.2010 року просить розглянути справу без участі представника. На ухвалу суду направлені посвідчені копії спадкової справи №345/2009 щодо майна померлої 06.02.2009 року [PERSON]. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази в даній справі, встановлені обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено на підставі правовстановлюючих документів у вигляді свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою рівненською державною нотаріальною конторою 24.10.2003 року за р. №485, що спадкоємцями майна, яке складається із цілого домоволодіння №1 по вул. Кармелюка в місті Рівне та земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,0475 га, переданої для обслуговування будинку і господарських будівель, [PERSON] померлого 24.12.2002 року, є [PERSON] та [PERSON], позивач в справі, в рівних долях. Згідно дослідженого витягу КП «РМБТІ» №1840592 від 28.10.2003 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право на спадщину зареєстровано 28.10.2003 року у встановленому порядку за р. № 3032363 номер запису 132-57772 в книзі №200 право спільної часткової власності по ? його частині на домоволодіння №1 по вул. Кармелюка в місті Рівне за [PERSON] та позивачкою. На підставі того ж свідоцтва про право на спадщину 01 грудня 2003 року на [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0475 га по вул. Кармелюка, 1 в місті Рівне, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, який зареєстровано 01.12.2003 року у встановленому порядку за р. № 3378, за яким земельна ділянка передана спадкоємцям та [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного співвласника, Державний акт досліджений в судовому засіданні. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] №074116, виданого відділом РАЦСу 07 квітня 1999 року [PERSON] міського управління юстиції на актовий запис №218 від 06.02.2009 року, [PERSON] померла 06.02.20099 року в місті Рівне у віці 71 рік. Із дослідженої судом Спадкової справи Першої рівненської державної нотаріальної контори №345/2009 щодо майна померлої 06.02.2009 року [PERSON] та наданих позивачкою документів встановлено, що позивачкою 25 січня 2010 року одержане свідоцтво про право на спадщину по заповіту, зареєстроване за р.№2-42, згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої 06.02.2009 року, у вигляді ? частини домоволодіння із надвірними будівлями за №1 по вулиці Кармелюка в місті Рівне є [PERSON], позивачка в справі. У відповідності дослідженого заповіту, вчиненого [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори 10 лютого 2003 року за р.№ 1-215, вона все своє майно [PERSON] заповіла для позивачки [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в дослідженій спадковій справі №345/2009 не видавалось. Згідно дослідженого витягу КП «РМБТІ» №25333482 від 16.02.2010 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі вищенаведеного свідоцтва про право на спадщину зареєстровано 16.02.2010 року у встановленому порядку за р. № 3032369 номер запису 132-57772 в книзі №200 право приватної власності по ? частину домоволодіння №1 по вул. Кармелюка в місті Рівне за [PERSON], позивачкою в справі. Таким чином, позивачу на праві приватної власності належить ціле домоволодіння №1 по вул. Кармелюка міста Рівне. Оцінюючи позовні вимоги в частині визначення частки спадкодавця в праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку, суд враховує положення ч.2 ст.370 ЦК України, згідно якої, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Крім того, вищенаведеним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Першою рівненською державною нотаріальною конторою 24.10.2003 року за р. №485 визначено, що спадкоємцями майна, в тому числі земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,0475 га, переданої для обслуговування будинку і господарських будівель, після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], позивач в справі, в рівних долях. Таким чином, за відсутності доказів про іншу домовленість між співвласниками, рішень судів чи законних підстав нерівності часток в спільній сумісній власності, суд прийшов до висновку, що частки вищенаведених співвласників в приватній спільній сумісній власності були рівними і частка кожного із них складала по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0475 га по вул. Кармелюка, 1 в місті Рівне. За наведених обставин, частки позивачки [PERSON] становить 1/2 частину в спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку, що ніким не оспорюється. Крім того, у зв»язку зі смертю співвласника [PERSON], померлої 06.02.2009 року, відкрилась спадщина на належну померлій 1/2 частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0475 га по вул. Кармелюка, 1 в місті Рівне, вартість76411 грн., що підтверджується витягом з технічної документації управління Держкомзему в м. рівне №М-10-48/04 від 25.01.2010 року. . За наведених обставин, суд вважає наявними законні підстави для визначення належних співвласникам, в тому числі позивачу та спадкодавцю /спадкову/, по 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки, що знаходилась в спільній сумісній власності. Відповідно до положень ЦК України, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування. У відповідності до ст.ст. 1217, 1233-1235 ЦК України передбачається право на спадкування по заповіту. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно матеріалів спадкової справи Першої рівненської державної нотаріальної контори №345/2009 щодо майна померлої 06.02.2009 року [PERSON] вбачається, що позивачка 06.07.2009 року звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, така заява зареєстрована за р.№828 від 06.07.2009 року. Крім того позивачка проживала на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, що витікає із дослідженої судом будинкової книжки на домоволодіння №1 по вул. Кармелюка в м. Рівне. Таким чином, належними і допустимими доказами в справі доведено, що позивачка прийняла по заповіту спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. З огляду на викладене, відповідно до положень ст.ст. 1217,1235, 1268, 1269,1270 ЦК України, позивачка, є єдиною спадкоємницею, що набула права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] по заповіту на належні спадкодавцю 1/2 частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0475 га по вул. Кармелюка, 1 в місті Рівне, що становить 0,02375 га., вартістю76411 грн., що повністю підтверджується дослідженими в справі вищенаведеними доказами. Таким чином, суд вважає наявними законні підстави для повного задоволення позовних вимог та визнання права власності на спадкове майно за позивачкою. На підставі викладеного, ст. 370, 372,1217,1235, 1268, 1269,1270 ЦК України,

Outcome: approved