Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

В позові позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" заборгованість за кредитним договором №00380/RK від 22.01.2008 року в сумі 1480739,90 грн., а також судові витрати: 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн. судового збору. Мотивував свої позовні вимоги тим, що 22 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Морський [PERSON]", правонаступником якого за всіма правами та зобовязаннями з 12 листопада 2010 року є Публічне акціонерне товариство "Марфін Банк" (надалі банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00380/RK, на підставі якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії з 22 січня 2008 року, терміном погашення по 21 січня 2023 року включно, у сумі 165594,80 доларів США: на споживчі цілі в сумі 150000 доларів США, а також в сумі 15594,80 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10,5% річних за фактичний період користування кредитом ( із розрахунку 360 календарних днів у році) на суму залишку заборгованості за кредитом та за сплатою комісії за надання кредиту 0,17%, що сплачується у момент надання кредиту у гривні за курсом НБУ на дату нарахування, незалежно від валюти кредиту. Періодом сплати вважається період з "26" по останній день кожного місяця. Банк повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, про що свідчить надання [PERSON] кредиту, що підтверджується розпорядженням на відображення операції в іноземній валюті № 38 від 23 січня 2008 року, а [PERSON] в свою чергу не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому відсотках. Станом на 16.02.2011 року позичальником прострочено виконання зобов'язань щодо повернення за кредитним договором кредиту, порушення строків погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, непогашення неустойки, в сумі 1480739,90 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась з поважних причин, надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, при цьому заперечень проти позовних вимог не подав. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 22 січня 2008 року було укладено кредитний договір № 00380/RK, на підставі якого [PERSON] зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії з 22 січня 2008 року, терміном погашення по 21 січня 2023 року включно, у сумі 165 594,80 доларів США: на споживчі цілі в сумі 150 000 доларів США, а також в сумі 15 594,80 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10,5% річних за фактичний період користування кредитом ( із розрахунку 360 календарних днів у році) на суму залишку заборгованості за кредитом та за сплатою комісії за надання кредиту 0,17%, що сплачується у момент надання кредиту у гривні за курсом НБУ на дату нарахування, незалежно від валюти кредиту. Періодом сплати вважається період з «26» числа по останній день кожного місяця, що стверджується копією кредитного договору. Позичальник зобов'язувався повністю та своєчасно виконувати усі свої зобов'язання за кредитним договором. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту, порушення строків погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, непогашення неустойки, та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який проведено позивачем станом на 16.02.2011 року, копією листа щодо усунення порушень від 16.06.2010 року. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно До умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або визнання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, тому суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00380/RK від 22 січня 2008 року в сумі 1480739,90 грн., а також судові витрати: 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн. судового збору - законними та обгрунтованими. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем в розмірі 120 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн. у відшкодування судового збору - підлягають стягненню із відповідача. Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому, враховуючи обставини даної справи, суд вважає доцільним заборонити відповідачу виїзд за кордон.

Outcome: approved