Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В судовому засіданні представник позивача частково змінила позовні вимоги та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 1994 року по 2010 рік. За час перебування в шлюбі ними була придбана квартира та інше майно, яке позивач просить розділити. Просить визнати за позивачем право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та за [PERSON] право спільної часткової власності на 1\\2 частку квартири [ADDRESS]. Просить провести між сторонами поділ спільного майна, виділивши позивачу музичний центр - 900 грн., крісло-ліжко - 1000 грн., розкладний стіл у чохлі - 450 грн., холодильник - 2500 грн., золоту обручку - 750 грн. та ноутбук - 2500 грн. на загальну суму 8100,00 грн., а відповідачу кухонний стіл з двома стільцями - 1000 гри., кухонний комбайн -500 грн., тостер - 250 грн., килим - 500 грн., один музичний центр - 600 грн., диван - 2500 грн., золоту обручку - 750 грн., прачку - 2500 грн., пилосмок - 900 грн., швейну машинку - 1300 грн. та масляний радіатор - 550 грн. на загальну суму 11350,00 грн. Також просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Уг частку доходів отриманих нею від здачі в оренду належної сторонам на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS], за період з січня 2009 року по червень 2010 року включно в розмірі 8100,00 (вісім тисяч сто гривень 00 копійок) та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1\\2 частки повернутого вкладу, у зв'язку з виходом її зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний центр «СУПЕРЛІНГВА» в розмірі 13000,00 (тринадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. Крім того, просить зобовязати [PERSON] в п'ятиденний термін з дня набрання рішення суду законної сили передати позивачу або його представнику всі ключі та оригінали всіх правовстановлюючих документів на належну позивачу на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS], а саме: - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ЄЄ А №946970 від15.11.2006 року; - оригінал договору дарування квартири [ADDRESS] від 4 листопада 2006 року посвідчений нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON], реєстраційний №1101; - технічний паспорт та будинкову книжку на квартиру [ADDRESS]. Також просить витребувати в [PERSON] особисте майно позивача: мамине золото (залишок з обручки) - 1000 грн., книги (підручники з англійської мови, тощо) - 3000 грн., набір інструментів - 500 грн., прилад виявлення в стінах проводів, труб, дерева та інших предметів - 1000 грн., ящик для інструментів - 250 грн., особистий одяг - 750 грн., бінокль - 300 грн., два ножі (мисливські) - 350 грн. на загальну суму 7150,00грн., та особисті документи позивача а саме: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, свідоцтво про народження, права водія, атестат про закінчення школи, військовий квиток, диплом про закінчення вищого навчального закладу, трудову книжку. У разі відсутності виділеного позивачу і витребуваного майна повністю або частково стягнути з [PERSON] його вартість на користь позивача. Крім того просить стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати в розмірі 637,00 грн.: державне мито - 517,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача відмовилася від позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права на 1\\2 частку всіх доходів одержаних [PERSON], як учасника ТзОВ «Навчальний центр «Суперлінгва» в період з 14.03.2008 року по 01.06.2010 року та визнання за [PERSON] право на 1\\4 всіх доходів ТзОВ «Навчальний центр «Суперлінгва» отриманих в період з 14.03.2008 року по 01.06.2010 року. Також погодилася виділити відповідачу холодильник, а позивачу виділити кухонний стіл з двома стільцями, килим, кухонний комбайн, пилосмок. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що квартиру №18, яка знаходиться в будинку № 30 по вул. Ст.Бандери в м.Рівне вона в оренду не здавала, і ніяких прибутків від того не отримувала. Заперечила, щодо передачі в пятиденний термін з дня набрання рішення суду законної сили ключів від квартири №3, яка перебуває у власності позивача та знаходиться по вул. 16 Липня буд.81 в якій вона на даний час проживає, оскільки вона здійснює ремонт в квартирі №18, по вул.Ст.Бандери, 30 в м.Рівне і можливості звільнити квартиру позивача та вселитися в такий термін в спільну квартиру у неї не буде. Також заперечила, щодо стягнення з неї частини отриманих доходів та 1\\2 частки повернутого вкладу (1300 грн), у звязку із виходом її зі складу учасників ТзОВ «Навчальний центр «Суперлінгва», оскільки при виході їй ніякі кошти не виплачувалися. Крім того, заперечила, щодо виділення позивачу холодильника, просить виділити його їй. Всі інші позовні вимоги визнає. Представник відповідача підтримала пояснення своєї довірительки, просить позов задоволити частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 1994 року по 2010 рік. З Договору купівлі-продажу від 19.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу вбачається, що [PERSON] придбала квартиру №18, що знаходиться по вул.Ст.Бандери, 30 в м.Рівне. під час шлюбу. Відповідно до положень ст.ст.60,70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд вважає доведеною спільну сумісну власність колишнього подружжя на квартиру [ADDRESS], а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. В судовому засіданні представником позивача не доведено факт здачі в оренду квартири №18, що по вул.Ст.Бандери, 30 в м.Рівне та відповідно отримання відповідачем доходів, а тому позовні вимоги в частині стягнення 1\\2 доходів від здачі в оренду вищевказаної квартири до задоволення не підлягають. Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини та чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Враховуючи те, що позивач є власником кв.№3 в будинку № 81 по вул. 16 Липня в м.Рівне на підставі договору дарування, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідача в п'ятиденний термін з дня набрання рішення суду законної сили передати позивачу або його представнику всі ключі та оригінали всіх правовстановлюючих документів на належну йому на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело та час його придбання. З оглянутої в судовому засіданні довідки № 6 від 17.11.2010 року виданої директором ТзОВ «Навчальний центр «Суперлінгва», вбачається, що [PERSON], як бувшому Учаснику товариства, у зв»язку з незатвердженням фінансового звіту за 2010 рік та відсутністю прибутку на підприємстві в 2010 році, вартість частини майна товариства пропорційна частці у статутному капіталі відповідно в розмірі 26000 грн. та частина прибутку - не виплачувалися. На думку суду позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1\\2 частки повернутого вкладу в ТзОВ «Навчальний центр «Суперлінгва» до задоволення не підлягають. Враховуючи те, що між сторонами відсутній спір про особисте майно та документи, що належать [PERSON] суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 57,60,70 СК України,

Outcome: dismissed