Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], у якій просять задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись при цьому на наступне: відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.06.1996 р., виданого [PERSON] міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із частини даної квартири. У встановлений строк до нотаріальної контори позивачі не зверталися, але спадщину прийняли, оскільки вони мешкали за вказаною адресою, користувалися спадковим майном. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, у якій просив розглядати справу за їх відсутності, рішення ухвали на підставі наявних матеріалів справи згідно діючого законодавства. Представники третьої особи 12-тої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, у якій просить розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони позивача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.06.1996 р. р.№ 8-96-78012, виданого [PERSON] міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, тому кожному із співвласників належить по 1/3 частці вказаної квартири. [PERSON] помер 25 серпня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 103170, виданим відділом РАГСу виконкому Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 27.08.1996 р., актовий запис № 723. Згідно відповіді 12-тої [PERSON] державної нотаріальної контори за № 2324/01-14 встановлено, що після смерті [PERSON], померлого 25.08.1996 року, до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходили, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Крім того, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Судовим розглядом встановлено, що на час смерті [PERSON] до кола першої черги спадкоємців за законом відносилися його дружина [PERSON], та його син [PERSON]. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України 1963р. (що діяв на час виникнення правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] і в наступному позивачі у справі проживали у [INFO], що підтверджується відповідною довідкою дільниці № 54 КП "Жилкомсервіс" від 22.08.2010 р., а тому визнаються судом такими, що прийняли спадщину фактично. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 р. (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) частки спадкоємців при спадкуванні за законом є рівними. В звязку з чим, суд вважає, що право власності у порядку спадкування за законом як за спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], померлого 25.08.2010 року, на 1/6 частину квартири [ADDRESS], визнає за кожним із позивачів - [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved