Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

У серпні 2001 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати договір дарування 63/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гончарова, 15, реєстр 5-184, укладений 23 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним, визнати за [PERSON] право на спадкування першої черги за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 06 лютого 2001 року помер батько позивача [PERSON] Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді 63/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гончарова, 15. В звязку з тим, що позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, він звернувся до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де нотаріус [PERSON] в усній формі повідомила йому, що [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого, спадкоємцем являється [PERSON] 15 травня 2001 року позивач отримав довідку з ДМБТІ за підписом начальника, в якій вказано, що 63/100 частини домоволодіння на підставі договору дарування, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить [PERSON] В цій же довідці вказано, що договір дарування був укладений 23.01.2001 року, тобто за 14 днів до смерті [PERSON] Позивач вважає, що договір дарування на користь відповідачки являється недійсним так як, з 26.04.1990 року [PERSON] знаходився на диспансерному обліку в міському ПТД з діагнозом дисемінований туберкульоз легень, фаза інфільтрації і розпаду, МБТ, 16 група, легенева недостатність ІІ ступеню, хронічний алкоголізм. [PERSON] помер вдома 06.02.2001 року від легеневої кровотечі. На протязі останніх місяців життя, батько позивача постійно вживав наркотичні засоби, і цей факт можуть підтвердити [PERSON], [PERSON], [PERSON], які розповідали позивачу, що [PERSON] останнім часом знаходився в постійному наркотичному спянінні і не мав можливості адекватно реагувати на ситуацію та відповідати за свої дії. 13 серпня 2001 року позивачка [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати договір дарування домоволодіння по вул. Гончарова, 15 в м. Дніпропетровську недійсним, визнати за неповнолітньою [PERSON], [INFO], право на обовязкову частину у спадкуванні 2/3 частини домоволодіння по вул. Гончарова, 15 в м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що померлий [PERSON] являвся батьком [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 63/100 частини домоволодіння по вул. Гончарова, 15 в м. Дніпропетровську. Про смерть [PERSON] позивачка дізналася у травні 2001 року. Одночасно їй стало відомо, що домоволодіння по вул. Гончарова, 15 померлий подарував [PERSON] у січні 2001 року. Позивачка вважає, що договір дарування домоволодіння по вул. Гончарова, 15, [PERSON] [PERSON] є недійсним, так як [PERSON] тяжко хворів і знаходився на диспансерному обліку у ПТД з діагнозом «туберкульоз легень», фаза розпаду. Таке захворювання обумовлюється вживанням сильнодіючих наркотичних засобів для зменшення болю, у звязку з чим [PERSON] не міг відповідати за свої дії, також неповнолітня донька [PERSON] [PERSON], [INFO] має право на обовязкову долю на 2/3 частини від долі, яка має належати спадкоємцю за законом. Вищевказані позови обєднані в одне провадження. 22 грудня 2003 року до суду надійшла додаткова позовна заява від [PERSON] про визнання недійсними договору дарування та заповіту, визнання права власності на спадкове майно за законом. Як і в первісному позові [PERSON] посилався на обставини, які свідчать про те, що [PERSON] в момент складання заповіту та договору дарування не міг відповідати за свої дії, оскільки знаходився у стані алкогольного та наркотичного спяніння, а також в тяжкому хворобливому стані, що викликаний туберкульозом легень у фазі інфільтрації та розпаду. В судовому засіданні позовач [PERSON] остаточно уточнив свої позовні вимоги та просив на підставі ст. 48 ЦК України визнати недійсним заповіт від 20.01.2001 року, складений [PERSON], зареєстрований в Третій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі за № 5-164, визнати недійсним договір дарування 63/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Гончарова, 15, укладений 23.01.2001 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в Третій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі за № 5-184, визнати за [PERSON], як спадкоємцем першої черги право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 63/200 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] [PERSON], [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити, в звязку з тим, що померлий [PERSON] тяжко хворів і знаходився на диспансерному обліку у ПНД з діагнозом «туберкульоз легень», фаза розпаду, страждав на алкоголізм. [PERSON] не міг свідомо підписувати договір дарування від 23.01.2001 року та заповіт від 20.01.2001 року та підпис в договорі даріння та заповіті не [PERSON] Посилалися на доводи, викладені в позовних заявах. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що останні пів року життя [PERSON] вона доглядала хворого брата. Син [PERSON] обіцяв його доглядати, але нічого не робив. Вона поставила [PERSON] умову - не зловживати алкоголь. Договір дарування хотіли оформити, але у звязку з тим, що документи оформлювалися в МБТІ, спочатку зробив [PERSON] заповіт, а потім договір дарування. Представник третьої особи 3-ї Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, раніше надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, приватний нотаріус [PERSON], в судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 48 ЦК України правочин є недійсним, якщо він не відповідає вимогам закону, в тому числі, якщо він обмежує особисті чи майнові права неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2001 року помер батько позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. 20.01.2001 року [PERSON] склав заповіт на все своє майно на імя [PERSON] (т.1 а.с. 27, т. 2 а.с. 116). 23.01.2001 року [PERSON] подарував 63/100 частин домоволодіння по вул. Гончарова, буд 15 в м. Дніпропетровську. (т. 2, а.с 117) З 26.04.1990 року [PERSON] знаходився на диспансерному обліку в міському ПТД з діагнозом дисемінований туберкульоз легень, фаза інфільтрації і розпаду, МБТ, 16 група, легенева недостатність ІІ ступеню, хронічний алкоголізм. За ухвалою суду була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, яка показала, що [PERSON] в періоди з 20.01.2001року по 23.01.2001 року хронічним стійким психічним розладом не страждав. Знаходив психічний та поведінковий розлад внаслідок вживання алкоголю, за своїм психічним станом, на вказаний період [PERSON] міг відповідати за свої дії та керувати ними. (т.1 а.с. 17-20). Згідно висновку комплексної судової психологічно-психіатричної експертизи від 28 листопада 2008 року, на момент складання заповіту, посвідченого 20.01.2001 року та договору дарування, укладеного 23.01.2001 року [PERSON] виявляв ознаки психічних розладів, характерних для синдрому залежності від алкоголю (стан ремісії) (F10.2), ступінь виразності яких не сягав рівня, що позбавляв би його здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними у цей час. В момент складання заповіту 20.01.2001 року та договору дарування 23.01.2001 року у [PERSON] були відсутні інші психічні розлади, повязані з процесами старіння, соматичною патологією або з іншими чинниками, які б позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. [PERSON] з урахуванням конкретних умов складання заповіту 20.01.2001 року та договору дарування 23.01.2001 року, а також його психофізичного і емоційного стану до моменту прийняття рішення про дану правову дію міг правильно сприймати істотні для справи обставини. [PERSON] міг правильно усвідомлювати внутрішній зміст вчинюваних ним дій 20.01.2001 року та 23.01.2001 року і повною мірою прогнозувати їх наслідки. Будь-який хворобливий стан або інші не хворобливі чинники формування особливостей пізнавальної діяльності або індивідуально-особистісних властивостей (наприклад, підвищеної навіюваності), що мали б істотний вплив на правильність сприйняття [PERSON] обставин складання заповіту 20.01.2001 року та договору дарування 23.01.2001 року і на здатність вірно і самостійно приймати рішення і діяти відповідно до них у цей час в нього не спостерігались. (т. 2 а.с. 87-97). Після зміни позовних вимог за клопотанням позивача ухвалою суду було призначено посмертну судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2350-09 від 21.12.2009 року підпис та рукописний запис «Сергієнко», які розміщені в графі «Підпис» в заповіті посвідченого 20.01.2001 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою по реєстру № 5-164, виконані [PERSON]. Підпис та рукописний запис «Сергієнко Валерій Вікторович» в графі «Даритель» в договорі дарування 63/100 частини домоволодіння, укладеного 23.01.200 року та посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою по реєстру № 5-184, виконані [PERSON]. (т.2 а.с. 126-131). В судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив своє заключення по експертизі та пояснив, що йому достатньо було матеріалів для дослідження. Крім того, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що бачив як приїзджав нотаріус до [PERSON] для складання заповіту. На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви [PERSON], третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус [PERSON], [PERSON]про визнання недійсним договору дарування та заповіту, визнання права власності на спадкове майно по закону, [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування, визнання права на спадщину необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed