Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в смт. Олика по вул. Миловицька, 21, Ківерцівського району, Волинської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 07.09.1993 року померла її мама [PERSON] Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд в смт. Олика по вул. Миловицька, 21, Ківерцівського району, Волинської області. У 1984 році [PERSON] зробила заповітне розпорядження, згідно якого заповіла належне їй майно своєму сину [PERSON], який помер 04.08.2010 року, неоформивши своїх спадкових прав. Враховуючи те, що вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Олика по вул. Миловицька, 21, Ківерцівського району, Волинської області, в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала по вищенаведених обставинах, просила суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи без участі їх представника (а.с. 28). Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.09.1993 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 092764, актовий запис № 53, повторно виданого відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ від 27.04.2010 року (а.с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: смт. Олика по вул. Миловицька, 21, Ківерцівського району, Волинської області. Належність згаданого нерухомого майна [PERSON], стверджується витягом з погосподарської книги № 3 за 2010 рік (а.с. 9). 28.05.1984 року у [PERSON] селищній раді Ківерцівського району, від імені [PERSON], було посвідчено заповіт, згідно якого остання заповіла своєму сину [PERSON] належне їй майно (а.с. 14). 04.08.2010 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 182213, актовий запис № 14608, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві від 12.08.2010 року (а.с. 7). Як вбачається з довідки [PERSON] селищної ради ківерцівського району № 3282 від 01.12.2010 року, спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння спадковим майном, шляхом догляду житлового будинку, садіння городу та збиранням врожаю (а.с. 8). Родинні відносини позивача зі спадкодавцем, а саме те, що спадкодавець [PERSON] була матірю [PERSON], стверджуються свідоцтвом про народження (а.с. 12), а зміна прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] спростовується її одруженням з [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Разом з цим, позивач не може оформити своїх спадкових прав на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на майно за спадкодавцем. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved