overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власником приміщення шляхом зобовязання відповідачів звільнити займане ними приміщення: кімнату № 22 в будівлі № 194 по проспекту Миру в м.Чернігові. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі самовільно займають дане приміщення, що створює перешкоди у реалізації права власності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що вони зареєстровані в інших кімнатах гуртожитку, але позивач позбавив їх доступу до них. Також з ними проживає малолітня дитина. Крім того, вважають, що їх не мають права виселити, оскільки вони проживають у приміщенні більше 5 років. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач має на праві власності нежитлову будівлю за адресою: м.Чернігів, просп.Миру, 194, корп.3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2004. Згідно зазначеного свідоцтва дана нежитлова будівля є будівлею гуртожитку. Згідно акту від 18.02.2010 відповідачі займають два ліжко-місця у кімнаті 22 гуртожитку. Сторонами у справі даний факт визнається. Будь-яких документів, що підтверджують право відповідачів на користування даним приміщенням, суду не подано. В матеріалах справи присутня копія заяви [PERSON] від 31.10.2008 на імя голови правління ВАТ ЧРМЗ „Жовтневий молот, в якій вона просить надати їй та чоловіку [PERSON] на тимчасове проживання кімнату у холостяцькому гуртожитку. При цьому [PERSON] зобовязалась звільнити кімнату на першу вимогу адміністрації заводу. Таким чином, позивач має право вимагати усунення перешкод у користуванні майном на підставі ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Твердження відповідачів щодо неможливості потрапити до кімнат, в яких вони зареєстровані, доказами не підтверджені, та не впливають на права позивача щодо кімнати № 22. Не мають правового обґрунтування доводи відповідачів щодо неможливості виселення в звязку з проживанням більше 5 років. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідачі мають дочку [PERSON], [INFO]. Однак, даних про реєстрацію місця проживання дитини суду не подано. Крім того, наявність дитини не може бути підставою для обмеження право власника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на самочинне реконструйовану квартиру, вказуючи на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2009 року належить квартира [ADDRESS]. Після придбання квартири вона зясувала, що попередній власник зробив самочинне перепланування квартири, в результаті чого житлова площа складає 28,8 кв.м, загальна площа 42 кв.м. В теперішній час вона не має можливості належним чином оформити право власності не переплановану квартиру. Прохала визнати за нею право власності на самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,0 кв.м, житловою 28,8 кв.м. Позивачка підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник відповідача Маріупольської міської ради у письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову, прохав розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 383 Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2009 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Як випливає з висновку спеціаліста № 546 від 09.11.2010 року при реконструкції квартири [ADDRESS] несуча здатність та технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку «А-3» не погіршено. Технічний стан квартири забезпечує її надійну та безпечну експлуатацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказуючи на те, що 30.09.2001 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будинку №102 по вул. Гаванна в Приморському районі м. Маріуполя. Після укладення договору вона передала відповідачу грошові кошти за будинок в сумі 3000 грн., що підтверджується відповідною розпискою, а відповідач передала їй ключі від будинку та правовстановлюючи документи. Прохав визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку, укладений між нею та відповідачем та визнати за нею право власності на будинок №102 по вул. Гаванна в Приморському районі м. Маріуполя. Позивачка у письмовій заяві підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявились, хоча про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 30.09.2001 року [PERSON] придбала у [PERSON] за 3000 грн. будинок №102 по вул. Гаванна в Приморському районі м. Маріуполя. Як вбачається з розписки [PERSON] отримала від [PERSON] 3000 грн. за проданий будинок №102 по вул. Гаванна в Приморському районі м. Маріуполя. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Для підготовки повного тексту рішення потрібен тривалий час у звязку із складністю справи та кількістю досліджуваних у судовому засіданні доказів. А тому суд приходить до висновку про доцільність проголошення вступної та резолютивної частини рішення з підготовкою повного тесту рішення на 2 листопада 2010 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що відповідач тривалий час не надає їй допомогу на утримання їх неповнолітньої дитини,постійного місця роботи немає, а тому просила суд стягувати з нього аліменти в оозмірі 500, 00 грн. щомісячно на утримання дитини,500, 00 грн. щомісячно на додаткові витрати починаючи з липня 2010 року і до її повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON], позовні вимоги змінила, при цьому пояснила, що відповідач на даний час має періодичні заробітки як приватний перевізник(таксист;,проживають вони окремо,дитина знаходяться па її утриманні, а тому просила стягувати з нього на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно починаючи з липня 2010 року і до повноліття дигини. Відповідач [PERSON] з судове засідання заявився, з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд задовольняє позов виходячи з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з січня 2009 року по даний час перебувають в зареєстрованому між собою шлюбі і від даного шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO] У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено в судовому засіданні, що сторони по справі близько двох місяців проживають окремо, відповідач не надає позивачу допомогу, хоча має періодичні заробітки як приватний перевізник(таксист), при цьому дитина знаходяться на утриманні позивачки, а тому суд приймає рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання їх малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить стягнути аліменти в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання кожної дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідач в засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 1998 року по 04 липня 2010 року . Мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, фактично залишивши сім»ю. У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. А тому суд позовні вимоги задовольняє. Судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення суд стягує з відповідача згідно вимог ст.ст.81, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

03 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 465. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням дочки не займається, матеріальної допомоги їм не надає. Їхній шлюб носить лише формальний характер, який уже давно розпався. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

18 січня 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно їхніх дітей. У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що останніх три роки сімейне життя у неї з [PERSON] не складається, оскільки у них протилежні характери та погляди на шлюб та сімю. Чоловік постійно нехтує своїми сімейними обовязками, через що нерідко між ними виникають сварки, свідками яких є їхні діти. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні відносини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

10 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~808. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що останніх два роки сімейне життя у неї з [PERSON] погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, що призводить до сварок, свідком яких є їхній син. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги. Спільного господарства не ведуть, сумісне проживання припинено. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні відносини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 29.07.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 400055828, відповідно до умов якого відповідач отримала 3316,75 грн. на строк користування до 30.07.2010 року зі сплатою 6 % річних. У свою чергу відповідач зобов»язалася щомісячно здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, проте свої зобов»язання не виконує. Станом на 21.09.2010 року заборгованість складає 1658, 09 грн., з яких заборгованість за кредитом 1439,11 грн., заборгованість за процентами 36,60 грн., комісія 182 грн. 38 коп. , яку просять стягнути та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з»явися, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України Судом встановлено, що 29.07.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 400055828, відповідно до умов якого відповідач отримала 3316,75 грн. на строк користування до 30.07.2010 року зі сплатою 6 % річних . Позивач виконав свої зобов»язання , надав кошти обумовлені кредитним договором, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до умов договору кредитного договору відповідач зобов»язалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, не пізніше 30 липня 2010 року. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач взяті на себе зобов»язання не виконує належним чином, станом на 21.09.2010 року заборгованість по кредиту складає 1 658, 09 грн., з яких заборгованість за кредитом 1 439,11 грн., заборгованість за процентами 36,60 грн., комісія 182 грн. 38 коп., яка підлягає стягненню з відповідача Крім суми заборгованості , з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 171 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 20 листопада 1966 року, який зареєстрований у Симбірському відділі ЗАГС Львівської області, за актовим записом № 213. Від спільного життя подружжя має двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивачка звернулася із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з самого початку подружнього життя жили погано, часто виникати сварки скандали та різні непорозуміння. На протязі сорок років не проживають разом, і не підтримують жодних відносин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що на протязі сорок років не проживають разом. Примирення між ними не можливе так як на даний час подружніх відносин не підтримують, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено що сторони перебувають в шлюбі який зареєстрований 20.11.1966 року у Симбірському відділі ЗАГС Львівської області, за актовим записом № 213, (свідоцтво про одруження серія ІІ-ЯК № 0172140 ). Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей. У відповідності до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивачки та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сімї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований 30.06.2001 року відділом РАЦСу Новоград-Волинського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 139, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], залишити на подальше виховання і утримання позивачці. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося в зв'язку з тим, що відповідачка не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та правильного виховання доньки. Відповідачка постійно ставить себе вище інтересів позивача. Безпідставно вчиняє всякі сварки з погрозами Мав місце факт, як відповідачка забрала дітей і зникла на декілька місяців. Потім повернулась, попросила пробачення і знову проживала з позивачем. Проживають окремо. Спільного господарства не ведуть і сімейного бюджету не мають. В судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу розглядати без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка також в засідання не зявилася, подала письмову заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін за наявними матеріалами в справі з винесенням рішення по справі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що відповідач хоча і не має постійного місця роботи, однак має періодичні заробітки, однак тривалий час не надає їй допомогу на утримання їх малолітніх дітей, а тому просила суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі до суду позову і до повноліття дітей. Також зазначила, що в липні 2004 року зареєструвала з відповідачем шлюб, а в червні 2008 року їх шлюб був розірваний і від даного шлюбу у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] В судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки не зазначила, заяв не надіслала. Відповідач в судове засідання не заявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не зазначив, заяв не надіслав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, задовольняє позов виходячи з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 10 липня 2004 року по 06 червня 2008 року перебували в зареєстрованому між собою шлюбі, після розірвання шлюбу ще певний час проживали разом однією сім"єю і від даного шлюбу у них народилася діти: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], батьком якої, згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач. Також встановлено судом, що відповідач хоча і не має постійного місця роботи, однак має періодичні підробітки і має можливість сплачувати зазначену суму аліментів. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги те, що сторони по справі проживають окремо, відповідач не надає позивачу допомогу, хоча має періодичні заробітки, при цьому діти знаходяться на її утриманні, а тому суд приймає рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів в розмірі 300,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дати подачі до суду позовної заяви і до повноліття дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved