Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-31 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] в якій просить винести рішення яким виділити їй 44/100 підвального приміщення в будинку по вулиці 1 Травня № 15. ГІозов обгрунтувала тим, що по договору купівлі - продажу від 6 січня 2009 року вона купила у продавця та 19 квітня 2010 року зареєструвала на праві власності в К1І «Волинському обласному бюро технічної інвентаризації» нежитлове приміщення бувшої ветеринарної аптеки площею 134,4 кв.м. яке займає перший поверх двохповерхового будинку за вказаною адресою та складає 44/100 частки вказаного будинку. Нежитлове приміщення другого поверху, яке складає 56/100 частки цього будинку, також 6 січня 2009 року у продавця купив відповідач по справі. Згідно рішення Любомльського районного суду від 30 березня 2009 року приміщення другого поверху складається із квартири загальною площею 59,69 кв.м., тобто визнане житловим приміщенням. Підвальне приміщення під усім будинком не було предметом купівлі - продажу. Згоди з відповідачем по справі щодо володіння і користування підвалом вони не дійшли, відповідач не допускає її до підвального приміщення, самочинно проводить перебудову підвалу. До суду з зустрічною позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] в якій просить винести рішення яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позову [PERSON] та визнати за ним право власності на підвальне приміщення яке є невід»ємною частиною його квартири в будинку по вулиці 1 Травня № 15 в м. Любомлі. Свої вимоги доводить тим, що у 1978 році його батькові [PERSON] була надана відомча квартира на другому поверсі ветеринарної аптеки за вказаною адресою. На першому поверсі знаходилась ветеринарна аптека. При будівництві ветеринарної аптеки згідно будівельної документації не було передбачено будівництво підвалу, а тому його не можна віднести до допоміжного або приміщення спільного користування. З дозволу власника ветеринарної аптеки ВАТ «Волиньзооветпостач» за власні кошти його батько побудував підвальне приміщення яке складається з трьох відділів, зробив електроосвітлення, під»єднав через підвал до квартири водопостачання та водовідведення. Підвал використовувався виключно для обслуговування квартири а не для обслуговування ветеринарної аптеки, розташованої на першому поверсі, а тому вважає, що підвальне приміщення не є спільною сумісною власністю та не являється приміщенням загального користування. В судовому засіданні сторони свої позовні вимоги підтримали представник позивача уточнила позовні вимоги і просить виділити позивачу [PERSON] 44/100 підвального приміщення в будинку по вулиці 1 Травня № 15 згідно третього варіанту поділу вказаного у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Також сторони дали пояснення аналогічні викладеним у позовних заявах. [PERSON] первинний позов не визнав, представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] не визнала зустрічний позов. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. ЯК вбачається з витягу Волинського обласного бюро технічної інвентаризації № 6704093 від 11.03.2005р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно яке знаходиться в м. Любомлі по вул. 1 Травня, 15 зареєстроване право власності па приміщення ветеринарної аптеки № 5 площею 134,4 кв.м. за власником «Волиньзооветпромпостач», з технічного паспорта на приміщення ветаптеки від 4 березня 2005 року вбачається, що приміщення двохповерхове площею 134,4 м.кв., підвального приміщення немає. Згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 19 червня 2007 року продавець «Волиньзооветпромпостач продав а [PERSON] купив приміщення ветеринарної аптеки № 5 площею 134,4 кв.м. яке знаходиться в м. Любомлі по вул. 1 Травня, 15. З інвентаризаційної справи № 6510 в якій знаходиться технічний паспорт на будівлю вбачається, що станом на 23 червня 2007 року приміщення ветаптеки двохповерхове площею 134,4 м.кв., підвального приміщення немає. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів право власності на це приміщення 19.06.2007року зареєстроване за [PERSON] Згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 22 червня 2007 року [PERSON] продав а [PERSON] купин приміщення ветеринарної аптеки № 5 площею 134,4 кв.м. яке знаходиться в м. Любомлі по вул. і Травня, 15. З інвентаризаційної справи № 6510 в якій знаходиться технічний паспорт на будівлю вбачається, що станом на 23 червня 2007 року приміщення ветаптеки двохповерхове площею 134,4 м.кв., підвального приміщення немає. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів право власності на це приміщення 22.06.2007 року зареєстроване за [PERSON] Отже, суд приходить до висновку, що попередні власники приміщення ветаптеки «Волиньзооветпромпостач», [PERSON], [PERSON] не мали права власності та користування на підвальне приміщення ветеринарної аптеки, а взв»язку з чим не мали права на відчуження, в тому числі на продажу підвального приміщення, а тому приміщення ветаптеки неодноразово продавалось без врахування приміщення підвалу. Згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 6 січня 2010 року [PERSON] продав а [PERSON] купила 44/] 00 частки приміщення ветеринарної аптеки № 5 площею 134,4 кв.м., а саме: аптека 1 площею 36,8 кв.м.; коридор 2 площею 6,0 кв.м., топочна 4 площею 6,6 кв.м., кабінет 5 площею 10,2 кв.м., що становить 44/100 частки приміщення ветаптеки № 5 площею 134,4 кв.м. і знаходиться в м. Любомлі по вул. 1 Травня, 15. Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно стверджено, що [PERSON] 19 квітня 2010 року зареєструвала на праві власності в КП «Волинському обласному бюро технічної інвентаризації» нежитлове приміщення бувшої ветеринарної аптеки площею 134,4 кв.м. яке займає перший поверх двохповерхового будинку за вказаною адресою та складає 44/100 частки вказаного будинку, тобто без підвального приміщення. Рішенням Любомльського районного суду від 30 березня 2009 року визнане за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на житло, що знаходиться в м. Любомль по вул. 1-го Травня, 15 Волинської області на 2-му поверсі приміщення ветеринарної аптеки № 5 яке складається із квартири загальною площею 59,69 м. [PERSON] дав пояснення, що знав про наявність вказаною рішення суду так як приймав участь у справі Однак згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 6 січня 2010 року [PERSON] продав а він, [PERSON] купив 56/100 частки приміщення ветеринарної аптеки № 5 площею 134,4 кв.м., а саме: коридор 3 площею 8,2 кв.м., сходову клітку 6 площею 6,2 кв.м., коридор 7 пл. 12,4 кв.м., кабінет 8 площею 10,2 кв. м., кабінет 9 площею 13,1 кв.м., кабінет 10 площею 14,5 кв.м., кабінет 11 площею 10,2 кв. м. що становить 56/100 частки приміщення ветаптеки № 5 площею 134,4 кв.м. і знаходиться в м. Любомлі по вул. 1 Травня, 15, тобто без підвального приміщення. Свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно у [PERSON] відсутнє взв»язку з тим, що він не реєстрував права власності на куплену ним частину V, нежитлового приміщення, що стверджено його поясненням в судовому засіданні. Вказані договори купівлі - продажу нежитлових приміщень зареєстровані нотаріально. Отже, приведеними доказами встановлено, що підвальне приміщення бувшої ветаптеки у зазначених договорах купівлі - продажу не вказане. [PERSON] дав пояснення, що докуметів про прийом в експлуатацію приміщення ветеринарної аптеки взагалі немає. З довідки виконавчого комітету Любомльської міської Ради № 257 від 24.05.201 ір. вбачається, що документи щодо прийняття в експлуатацію ветеринарної аптеки в м. Любомлі відсутні. л Як вбачається з архівного витягу з рішення виконавчого комітету Любомльської районної Ради депутатів трудящих № 313 від 26 грудня 1974 року виконком вирішив затвердити акт державної прийомки двохквартирного житлового будинку збудованого в м. Любомль по вул. Першого Травня /номер не вказаний/ на кошти Волинського обласного об»єднання «Зооветпостач» Шацькою міжколгоспною будівельною організацією від 26 грудня 1974 року. В примітці до архівного витягу вказано, що цей акт державної прийомки не виявлений. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації Отже, право власності, стверджене свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вказане у договорі купівлі - продажу, у [PERSON] виникло 19 квітня 2010 року, тобто з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно в КП «Волинському обласному бюро технічної інвентаризації» Право власності на нерухоме майно у [PERSON] не виникло оскільки право власності на придбане ним нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, не зареєстроване, що він ствердив у судовому засіданні. Згідно ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування ..., а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Хоча рішенням Любломльського районного суду від 30 березня 2009 року визнане за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на житло, що знаходиться в м. Любомль по вул. 1-го Травня, 15 Волинської області на 2-му поверсі приміщення ветеринарної аптеки № 5 яке складається із квартири загальною площею 59,69 м., однак з часу першої реєстрації і на даний час державна реєстрація приміщення ветеринарної аптеки № 5 проведена без врахування підвального приміщення як нежитлове приміщення, а тому суд приходить до висновку, що вимоги ст. 382 ЦК України /Квартира як об»єкт права власності/ до даних правовідносин не можуть застосовуватись. Також суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватись вимоги ст. 369 ЦК України /здійснення права спільної сумісної власності/, яка регулює права та обов»язки співвласників майна оскільки сторони по справі не являються співвласниками спірного підвального приміщення з слідуючих підстав. Так, [PERSON] у зустрічній позовній заяві вказав, що при будівництві ветеринарної аптеки згідно будівельної документації не було передбачено будівництво підвалу. З дозволу власника ветеринарної аптеки ВАТ «Волиньзооветпостач» за власні кошти його батько [PERSON] /на даний час покійний/ побудував підвальне приміщення яке складається з трьох відділів, зробив електроосвітлення, під»єднав через підвал до квартири водопостачання та водовідведения. Доказів про те, що підвальне приміщення збудоване згідно проекту та з дотриманням вимог законодавства, було введене в експлуатацію не здобуто, а приведеними у даному рішенні договорами купівлі - продажу приміщення ветеринарної аптеки та свідоцтвами про реєстрацію права власності на нерухоме майно - приміщення ветеринарної аптеки стверджено, що в цьому приміщенні підвальне приміщення відсутнє. [PERSON] також дала пояснення, що в технічному паспорті під час укладення позивачем [PERSON] та продавцем [PERSON] договору купівлі - продажу частини приміщення ветеринарної аптеки підвальне приміщення також не вказане. Дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити оскільки попередні власники не мали та сторони по справі не мають права власності та права користування на спірне підвальне приміщення ветеринарної аптеки, право власності па підвальне приміщення не зареєстроване. Оскільки в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити., судові витрати понесені сторонами, стягненню не піддягають на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed