Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

17.12.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним, по якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 17322 від 17.10.1996 року, оформлений на Одеській товарній біржі, за яким позивач купив у відповідача квартиру № 42 у будинку № 22 по пр.-ту [PERSON] у м. Одесі. Позивач, звертаючись у суд з позовом вказує, що він на біржі уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири із відповідачем. Позивач затверджує, що при укладанні договору біржа ввела його в оману тим, що вказала в договорі, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Позивач просить суд задовольнити його позов у повному обсязі, а також пояснив, що у теперішній час відповідач по справі ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Позивач позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач та третя особа біржа про час, дату та місце судового засідання сповіщались належним чином за останнім відомим місцем знаходження, однак до суду не з*явились без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду по справі суду не надавали та не заявляли, у звязку з чим суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення у відсутності відповідача, оскільки ухвалення рішення не зачіпає нічиїх інтересів, у той час як його не ухвалення порушує законні права та інтереси позивача. Суд, вислухавши доводи, думку та пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 17.10.1996 року позивач на біржі уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з відповідачем, по якому відповідач продав позивачу вказану квартиру, а він сплатив їй повну вартість квартири до підписання договору купівлі-продажу. Відповідач передала позивачу зазначену квартиру, вивезла усі свої речі з неї, позивач зареєстрував договір купівлі-продажу у КП „ОМБТІ і РОН. При укладанні договору біржа ввела позивача в оману, вказавши, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі продажу потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б однієї зі сторін договору є громадянин. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу й виконали умови договору. Одночасно, судом приймаються до уваги й положення ЦК України у редакції 2003 року, що діє на момент ухвалення рішення по справі, а саме ст. 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним та ст. 321 ЦК України, згідно до якої право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При таких обставинах суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу квартири підлягає визнати дійсним. На підставі викладеного й

Outcome: approved