Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 08 червня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2070, на підставі якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 7470,00 грн. на придбання промислових товарів під 24,00 % річних, які повинні сплачуватися щомісячно до 25 числа кожного місяці, строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 08.06.2009 року. Згідно п. 2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому або у визначеній банком частині сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань. 05 січня 2009 року банком до позичальника було надіслане повідомлення № 33/19 про несплачену заборгованість по чергових платежах та відсотках. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 942 від 08 червня 2007 року. Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобовязується перед позичальником відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором № 2070 від 08 червня 2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до п. 2.5 договору поруки поручитель зобовязується протягом пяти календарних днів з моменту отримання повідомлення банка або боржником виплатити несплачену боржником суму. Однак, до теперішнього часу відповідачі не відреагували на надіслані їм повідомлення про виконання зобовязання. Оскільки [PERSON] виконувала свої зобовязання за кредитним договором неналежним чином, станом на 26.03.2010 року сума заборгованості за кредитним договором складала 5342,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3804,59 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам 444,75 грн., пеня по простроченим відсоткам 40,73 грн., пеня по простроченому кредиту 1052,40 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути солідарно зі [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 5342 грн. 47 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій зазначає, що станом на 16.12.2010 року суми заборгованості відповідачів за кредитним договором становить 4249 грн. 34 коп., яку і просить стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій зазначила, що зменшені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Тому суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України по даній справі фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. З копії кредитного договору вбачається, що 08.06.2007р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2070 на придбання промислових товарів, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 7470,00 грн. під 24,00 % річних, які повинні сплачуватися щомісячно до 25 числа кожного місяця, строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 08.06.2009 року (а.с. 21-24). З копії договору поруки вбачається, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 942 від 08 червня 2007 року. (а.с. 25-26). Після заключення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобовязання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлюється, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, у термін, зазначений у договорі, [PERSON] суму кредиту не повернула, тобто не виконала зобовязання за кредитним договором у встановлений строк. Відповідно до вимог ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Довідкою про суму заборгованості підтверджується, що сума заборгованості по кредитному договору № 2070 від 08 червня 2007 року станом на 16.12.2010р. складає 4249 грн. 34 коп. Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість у розмірі 4249 грн. 34 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки позов задовольняється, то з відповідачів необхідно стягнути і сплачене позивачем держмито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved