Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

3.11.2010 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що є власником 1/3 частини будинку по вул. Зеленій, 22 в м. Одесі, де постійно проживає. Відповідач у справі з січня 2009 року без поважних причин спірним житлом не користується, за вказаною адресою не проживає. Посилаючись на складний майновий стан та необхідність виконання обовязку по утриманню майна з урахуванням фактично не проживаючого відповідача, позивач просив його вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином відповідно до ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання. При таких обставинах, за згодою позивача суд вважає можливим розгляд справи в заочному порядку відповідно ст.224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 1/3 частини домоволодіння по вул. Зеленій, 22 в м. Одесі. З 2006 року за вищевказаною адресою оселився і став проживати відповідач, між сторонами виникли житлові правовідносини. [PERSON] проживання [PERSON] з 25.10.2006 року зареєстровано за спірною адресою. Так, відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках встановлених ч.3 ст. 71 ЖК України. Суд може визнати особу, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки в порядку ст. 72 ЖК України. Судом встановлено, що в січні 2009 року [PERSON] добровільно залишив адресу свого проживання, спірним житлом не користується, оплату житлово комунальних послуг не здійснює. 28.09.2010 року органом СОН мікрорайону «Ближні Млини» був затверджений акт про непроживання відповідача за спірною адресою із зазначеного часу. Крім того, вищевикладені обставини підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків - [PERSON]Я, [PERSON], які показали суду, що [PERSON] на початку 2009 року добровільно залишив адресу свого проживання, місце його знаходження на час розгляду справи їм не відомо, особистих речей його в спірному будинку немає, ніяких конфліктів з приводу його проживання між сторонами вони не бачили. З позовом про вселення протягом цих років [PERSON] не звертався. Поважної причини відсутності відповідача за місцем свого проживання понад шість місяців судом не встановлено. При таких обставинах, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок його відсутності за місцем проживання понад встановлені законом строки. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003 року, за статтею 7 якого зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Так, рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання відповідача за спірною адресою.

Outcome: approved