overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її батьком. Вона навчається на 3 курсі заочної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури із терміном навчання з 01.09.2009 року по 30.06.2012 року. Оскільки вона не має можливості самостійно себе утримувати, їй важко, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1.000 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років, починаючи з дня подачі позову до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1.000 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років, починаючи з дня подачі позову до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він звільнився з роботи в березні 2011 року і на даний час не працює, будь-якого доходу у нього немає. Але також зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно із ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв′язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов′язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час [PERSON] навчається у Київському університеті культури на 3 курсі заочної форми навчання на контрактній основі із терміном навчання з 01.09.2009 року по 30.06.2012 року включно, що підтверджується відповідною довідкою. Як встановлено судом, стипендію [PERSON] не отримує, сплачує за навчання грошові кошти, відповідно до Договору. Як вбачається з трудової книжки, відповідач [PERSON] з березня 2011 року не працює, будь-якого доходу не має. Таким чином, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що повнолітня [PERSON] навчається на заочній формі навчання, стипендію не отримує, не працює, хоча має таку можливість, а відповідач на даний час не працює, будь-якого доходу не має, у зв"язку з чим і не має матеріальної можливості надавати допомогу дочці, а тому суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] повинно бути відмовлено. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дочка навчається в Київському державному національному економічному університеті ім. В.Гетьмана, перебуває на утриманні матері і у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку батько спроможний надавати, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки на час навчання розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення 23 років. В попередньому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягувати аліменти до 30 червня 2014 року. Відповідач визнав позов. Позов підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивач мотивує тим, що в спірному жилому приміщенні квартирі № 4 буд. №24 на вул. Новопражській в селищі Пантаївка м. Олександрії, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу, залишається зареєстрованим, але фактично не проживає з 11 грудня 2008 року, тобто понад один рік, бувший власник квартири відповідачі в справі, його особистих речей в жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг він не приймає, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимого. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечую проти постановлення судом заочного рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад шість місяців, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, квартплати відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 71,\~163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення звного тексту рішення відкласти до 08 червня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~16 травня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. В заяві вказала, що відповідач є батьком синів [PERSON],[INFO] та Ігоря, [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні через ненадання будь-якої допомоги матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання дітей у розмірі по 200грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила про їх задоволення у заявленому розмірі, пояснивши, що відповідач, проживаючи поза сім»єю, надає допомогу харчами та оплатою послуг, що недостатньо для забезпечення потреб дітей, а самостійних достатніх джерел на таке вона не має. Відповідач позовні вимоги визнав у заявленому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. - сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується наданим свідоцтвом про одруження за актовим записом №4 від 28 березня 2002 року, вчиненим у виконкомі Новопетрівської сільської Ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5) та є батьками неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтв про народження дітей, виданих відповідно 29 травня 2002 року за актовим записом №7 у Книзі реєстрації записів про народження виконкому Новопетрівської сільської Ради Снігурівського району Миколаївської області та 21 лютого 2008 року за актовим записом №5 у книзі записів актів громадянського стану про народження Новопетрівської сільської Ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.6,7). - позивачка стверджувала, а відповідач не заперечував, що останній проживає поза сім»єю і матеріальних коштів на утримання дітей не надає. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обовязків батьків утримання дітей до досягнення ними повноліття. Суд приймає встановленою наявність фактів на обгрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дітей, за захистом яких вона звернулася до суду. При визначенні розміру до стягнення, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дітей, які не мають хронічних захворювань, а також не мають додаткових, крім утримання від батьків, джерел матеріального забезпечення, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, який має систематичний дохід від підприємницької діяльності, відсутність у нього інших утриманців, та також відсутність інших обставин мають істотне значення для вирішення справи. Справу вирішено на підставі ст.180, 182,184 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 квітня 2006 року померла його бабуся [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом є позивач по справі. У встановлений законом строк, він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки має щільний графік роботи, повязаний з відсутністю у місті Миколаєві. [PERSON] Державна нотаріальна контора відмовила приймати заяву про прийняття спадщини через пропуск строку. Посилаючись на викладене, позивач просив встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, строком у один місяць, після смерті [PERSON], померлої 10.04.2006 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просила про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не відомо. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право власності серії САА №856821 від 19.08.1993 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 10 квітня 2006 року, актовий запис №1995. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 10 квітня 2006 року до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 10 квітня 2006 року, [PERSON], позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався але на час відкриття спадщини існував посвідчений приватним нотаріусом заповіт від 26.02.1997 року, згідно якого померла [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження : належну їй квартиру [ADDRESS], заповідала позивачу по справі. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк, позивач не звернувся до нотаріальної контори, оскільки має щільний графік роботи, повязаний з відсутністю у місті Миколаєві, та не мав змоги для звернення до нотаріальної контори. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не порушують нічиїх майнових прав та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1269, 1272 ЦК України, ст.ст.10, 14, 60, 62, 212, 214 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 07 червня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачкою був укладений 26 серпня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 509. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що подружнє життя в них не склалося внаслідок різних поглядів на взаємні права та обов»язки сторін. Подружні стосунки між ними припинені два місяці тому, спільне господарство не ведеться, кожен має окремий бюджет, сторони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору стосовно утримання, виховання та місця проживання дитини між ними не існує, спору про поділ майна немає. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 05 вересня 1992 року у Палаці урочистих подій м. Олександрії, актовий запис № 566. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як у них виявились протилежні погляди на шлюб та сімю, що призвело втрати взаєморозуміння та почуття любові. Сторони проживають окремо з 2006 року, а шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 1992 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 5). Судом достовірно встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство з 2006 року. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розяснивши наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Вимоги позивача про зміну прізвища на дошлюбне також підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем по справі був укладений 17 вересня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 438. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною цього послужило те. шо в них виявилися протилежні та психологічно-несумісні характери і вкрай протирічні погляди на життя, кожен живе своїм особистим життям. Такі стосунки призвели до того, що сторони спільне господарство не ведуть,подружні стосунки не підтримують. Вважає, що їх сім»я фактично розпалась, носить формальний характер. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Вважає, що надання строку для примирення недоцільне, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти заявленого позову не заперечує, просить шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 09 вересня 2007 року померла їхня мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та на земельну ділянку загальною площею 0, 409 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вулиці Київській в с. Чирське Переяслав Хмельницького району Київської області. Спадкоємцями першої черги є позивачі, інших спадкоємців не має. В установлений законом строк позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки їм відмовлено в звязку з тим, що мати не встигла отримати на своє імя державні акти на право власності на землю. Тому позивачі просять визнати за ними в рівних частинах в порядку спадкування за законом право власності на спадщину. У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] сільська рада Переяслав Хмельницького району Київської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначає, що позов [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки визнає, просить розглянути справу у відсутності його представника. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є сином і дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії VІІ УР №0890612 від 16 грудня 1965 року та серії ІІ УР № 866320 від 24 червня 1961 року. Згідно із свідоцтва про смерть серії І-ОК № 099636 [PERSON] померла 09 вересня 2007 року. Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі видно, що [PERSON] та [PERSON] після смерті матері - [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Переяслав Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний термін. Державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,25 га та 0, 409 га виготовлені за життя [PERSON] та знаходиться в Переяслав Хмельницькому районному відділі Київської обласної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» реєстраційному відділі, але в звязку зі смертю спадкодавця зазначений вище акт не отримано. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки. Враховуючи, що після її смерті позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

[PERSON] 1.1, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 квітня 2010 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в якому дітей не мають. Шлюб у сторін перший і зареєстрований виконкомом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 04. Подружні стосунки припинили місяць тому через різні характери, різні погляди на життя та формування сім'ї, що призводило сварок та скандалів, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] 1.1, підтримав заявлені вимоги, відповідачка [PERSON] позов визнала та просила залишити їй прізвище «Храпко», що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

04.05.2011 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків по акту Ю 7486 в розмірі 632 грн. 70 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] являється споживачем енергопостачальної організації філії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» Первомайського району за адресою: вул. Мостова, 37, с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області (особовий рахунок № 080147А). 25.11.2010 р. працівниками філії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» Первомайського району під час контрольної перевірки в оселі відповідача, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів поза електролічильником до мереж енергопередавальної організації кабелем, в результаті чого спожита таким чином електроенергія не враховувалась і не сплачувалась, про що був складений акт Ю 7486 та сума заподіяної шкоди складає 632 грн. 70 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоду звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Судом встановлено, що відповідач є абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» та на його імя відкритий особистий рахунок № 080147А (а.с. 7). Згідно даних акту Ю 7486 від 25.11.2010 р., відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення і виявлені у нього порушення дають підстави кваліфікувати їх такими, за яких електроенергія споживається, але не враховується (а.с. 4). Внаслідок викладених порушень було допущене безоблікове користування електроенергією. Згідно розрахунку розміру збитків по акту Ю 7486, сума завданих збитків становить 632 грн. 70 коп. (а.с. 6 звор.). Аналізуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ ЕК Миколаївобленерго підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 632 грн. 70 коп. по акту Ю 7486. Підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди судом не встановлено. На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, в розмірі 51 грн. 00 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved