Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідачів з кім. № 85-86,86а буд. 4 по пров. Клубному м. Полтави посилаючись на те, що на балансі позивача знаходиться зазначений будинок який є фондом для тимчасового проживання . У кімн. № 85-86,86а зареєстровані відповідачі та малолітній син відповідача [PERSON] [PERSON],[INFO]. Відповідач [PERSON] тривалий час за вказаною адресою не з»являється, більше ніж три роки перебувала за кордоном , на даний час перебуває у м. Львів, а тому є всі підстави вважати , що [PERSON] набула альтернативне місце проживання, а тому відповідачі підлягають виселенню разом з малолітнім [PERSON] з спірного житлового приміщення , зняття з реєстраційного обліку та необхідно зобов»язати відповідачів протягом 10 днів з дня набрання рішення законної сили звільнити кімнати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що кім. № 85-86,86а буд. 4 по пров. Клубному м. Полтави є єдиним житлом для неї та її дітей, іншого житла вона не має, постійно проживає в ньому, утримує його, проводить ремонт . Мали місце випадки, що вона виїжджала на 2-3 неділі до іншого міста. У 2006 році у неї за кордоном, куди вона виїжджала на роботу народився син. Просила відмовити у задоволенні позову. Пояснення надані в судовому засіданні 14.04.2010 року, у судове засідання 07.12.2010 року не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідачі постійно проживають в кімн. № 85-86,86а буд. 4 по пров. Клубному м. Полтави, ніколи не виїжджали на тривалий термін. Відповідач [PERSON] навчався в школах м. Полтави, нікуди не виїжджав. За рахунок відповідача [PERSON] здійснювався ремонт , який був зобов»язаний робити позивач . Для відповідачів це є єдине та постійне місце проживання, іншого житла вони не мають. Вважає позовні вимоги безпідставними , просив відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він та його мати [PERSON], його брат [PERSON] постійно проживають в кімн. № 85-86,86а буд. 4 по пров. Клубному м. Полтави, він навчався у школах м. Полтави, місця проживання не змінював , нікуди на тривалий термін не виїжджав. Мали місце випадки, коли він виїжджав в літній період на відпочинок тривалістю 2-3 неділі, в інший час проживає постійно в спірному житловому приміщенні. Просив відмовити у задоволенні позову. Представники третіх осіб територіальної громади в особі Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради позовні вимоги підтримали , вважають , що позов підлягає задоволенню. Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної у м. Полтаві ради позовні вимоги в частині виселення малолітнього [PERSON] з спірного житлового приміщення заперечував та пояснив, що позивачем не надано доказів, що у дитини є інше житло, а тому його виселення призведе до порушень прав дитини. Представник третьої особи виконавчого комітету Полтавської міської ради, Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавської області в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно , причина неявки невідома. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в к. 85-86 по пров. Клубному, 4 м. Полтави зареєстровані відповідачі : відповідач [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON] , правомірність поселення яких позивачем не заперечується та не оспорюється. Вказане житлове приміщення відноситься до фонду житла для тимчасового проживання . Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на акт від 16.09.2009 року, відповідно до якого в кімн. № 85-86 по пров. Клубному,4 м. Полтави зі слів мешканця кв. 84 цього ж будинку знаходяться речі відповідача [PERSON]. При складення акту мешканців даних квартир не було, оскільки відповідач [PERSON] перебуває у Львові у батьків чоловіка. Оригінал акту суду надано не було. Суд не може прийняти даний акт як належний доказ, оскільки з нього не вбачається , з якого часу відповідачі не проживають в квартирі, чи стосуються обставини викладені в даному акті тільки відповідача [PERSON] чи і відповідача [PERSON]. Акт складений зі слів мешканця кв. 84, інших доказів які б підтверджували відсутність у даному помешканню відповідачів з даного акту не вбачається. Що стосується наданих в судовому засіданні пояснень позивача щодо тривалого проживання відповідача [PERSON] за межами України, то суд відноситься до вказаних посилань критично , оскільки суду не надано доказів, що остання перетинала кордон України та тривалий час знаходилась за межами країни. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Представником позивача в судовому засіданні не було надано доказів, які б підтвердили обставини викладені в позовній заяві , а саме не проживання відповідачів в кім. № 85-86а по пров. Клубному,4 м. Полтави протягом тривалого часу, що давало б підстави для задоволення позовних вимог про визнання їх такими , що втратили право користування спірним приміщенням та виселення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що відповідач [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та малолітнім [PERSON] постійно проживає в кімн. № 85-86а по пров. Клубному,4 м. Полтави. Мали місце випадки, що вона на короткий термін виїжджала до м. Львова та за кордон на роботу. [PERSON] навчався у школі м. Полтави, нікуди не виїжджав, місця мешкання не змінював. Відповідачі оплачують кошти пов»язані з утриманням спірного житлового приміщення, що не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача . У судовому засіданні доведено , що спірне житлове приміщення є єдиним місцем проживання відповідачів, іншого альтернативного житла вони не мають, підстави для визнання їх такими , що втратили право користування даними кімнатами відсутні, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed