Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 24 липня 2010 року вона позичила [PERSON] строком на три місяці 1900 доларів США, які вона зобовязувалась повернути до 25 жовтня 2010 року, що підтверджується відповідною розпискою останньої. Проте своїх зобовязань не виконала, грошові кошти у вказаний строк їй не повернула. Просила стягнути на її користь із [PERSON] суму позики в розмірі 1900 доларів США та судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, про що надала суду відповідну письмову заяву, також вона пояснила, що не змогла своєчасно повернути позивачу [PERSON] борг, оскільки через витрати на лікування чоловіка опинилася у скрутному матеріальному становищі. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що згідно із розпискою відповідач [PERSON] одержала в борг від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 1900 доларів США, які зобовязувалась повернути до 25 жовтня 2010 року, проте своїх зобовязань не виконала, вказану суму коштів [PERSON] до цього часу не повернула. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За офіційним курсом Національного банку України станом на 14 червня 2011 року, тобто на день ухвалення судом рішення, 1 долар США = 7,9735 грн. Грошова сума, яка є еквівалентною 1900 доларів США за даним курсом на цю дату, становить 15149 грн. 65 коп. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому на її користь з відповідача [PERSON] підлягає стягненню позика в сумі 15149 грн. 65 коп. (1900 доларів США х 7,9735 грн.). Також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі в розмірі 272 грн. На підставі ст. ст. 524, 526, 530, 533, 610, 625, 1046, 1047 ЦК України,

Outcome: approved