overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту, посилаючись на те, що 15.09.2003 року його бабуся, [PERSON], залишила заповіт, складений українською мовою та нотаріально посвідчений державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори , котрим належну їй частину житлового будинку№27, який розташований в м. Миколаєві по провулку 1-му Легкопромисловому з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами , а також частину приватизованої земельної ділянки для обслуговування цього житлового будинку заповідала [PERSON], [PERSON], [PERSON] та йому, [PERSON]. Однак, у вказаному заповіті невірно вказано його прізвище , замість прізвища «Литвинова» зазначено «Літвинов» та по- батькові помилково написано " Миколайович" замість " Олександрович". Після смерті бабусі, коли заявник звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено в зв'язку з помилками прізвища та по-батькові у заповіті. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, підтвердивши викладені в заяві обставини, і просив їх задовольнити. Зацікавлені особи в судовому засіданні проти вимог заявника не заперечують та підтверджують , що саме йому належить заповіт , складений в частині, на імя « Літвинова Олега Миколайовича». Вислухавши пояснення заявника, зацікавлених осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідно до паспорту громадянина України серії ЕО 142120 заявником є [PERSON] (російсько мовою - [PERSON]), [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-АВ № 437925 (російською мовою- Литвинов [PERSON]) народився 07 травня 1971 року. Його батьками являються (російською мовою- Литвинов [PERSON] та [PERSON]). Як вбачається із заповіта, [PERSON], заповідала належне їй на праві власності майно своїм рідним -[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному. Відповідно до ст.ст.1235 , 1236 ЦК України усі вони є спадкоємцями за заповітом померлої, оскільки інших спадкоємців за заповітом не має. У встановлений законом строк спадщину прийняли всі , окрім [PERSON]. Однак, в судовому засіданні встановлено, що при видачі заявникові відділом міграційної та реєстраційної роботи Ленінського РО НГУ 20.04.1996 року паспорту , помилково його прізвище було записано через дві українські літери "и". Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що саме заявникові належить заповіт , складений в частині на імя " Літвінова Олега Миколайовича". Отже,наведені вищезазначені обставини дають підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

В січні 2011 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 10840,39 грн. та в свою чергу зобов'язався повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 30.12.2010р. складає суму у розмірі 13854.83грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, зазначену суму заборгованості, суму сплаченого держмита в розмірі 138,55 грн. та 120,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до укладеного договору № 400040531 від 15.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10840,39 грн. строком до 16.02.2011р., зі сплатою 6% річних за користування кредитними коштами. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обов'язки не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.12.2010р. за ним виникла заборгованість, яка складає 13854.83грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 9162,59 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 85,43 грн., заборгованість по сплаті комісій за РО - 4606,81 грн. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обгрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ІДК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 542-543, 554, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває на утриманні матері в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позов мотивує тим, що шлюб між ними було розірвано 26.03.2005 року, відповідач є батьком дитини, однак добровільно не надає коштів на утримання сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги своєї позовної заяви підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що він є інвалідом 3 групи, щомісяця з пенсії перераховує дружині 300 грн. на утримання сина, немає змоги платити аліменти щомісяця в розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного : У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 13 від 04.01.2011 р., виданої МКП "Житлово-комунальне управління". Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON], виданого депутатом Миколаївської міської ради [PERSON], [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] не проживає. [PERSON] близько півроку вихованням дитини не займається, через банк перераховує кошти у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання дитини. Так як відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, доходи позивачки є недостатніми для утримання дитини, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовної вимоги [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

23 вересня 1992 року помер батько заявника [PERSON], 01 грудня 2005 року, померла матір мого батька (моя баба) [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, спадкоємцем якого являється заявник. В даний час заявник звернувся до Державної нотаріальної контори м. Попасна для оформлення спадщини. Однак при подачі документів, у нього виникли утруднення, тому що в актовому запису про народження батька, прізвище його матері (баби заявника) в графі відомості про батька помилково записано як Коваленкова, у той час як у всіх інших документах, прізвище його баби Коваленко. У зв'язку з вищевикладеним заявник просить суд встановити факт, того, що померла [PERSON] являється матір*ю його батька також померлого. Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Заявник підтримав заявлені вимоги і надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити подану заяву. Представник зацікавленої особи Державна нотаріальна контора в Попаснянському районі була належним чином повідомлена про розгляд даної справи, заперечень не надавав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Як видно з копії свідоцтва про народження /а.с.4/, що батько заявника записаний як [PERSON]. Із копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] (баба) заявника народилася 1914 року /а.с.16/, а з копії свідоцтва про смерть /а.с.6/ [PERSON] померла 2005 року, тому, суд вважає, що анкетні данні, тобто: імя, по-батькові, дата народження та вік померлої [PERSON] - (баби) заявника співпадають. Очевидно, при складанні свідоцтва про народження батька заявника помилково вказано в графі мати - Коваленковав той час як необхідно було зазначити Коваленко. Отже у суда є всі підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] являються однією особою, і померла [PERSON] являється матірю померлого батька заявника [PERSON], яка записана в свідоцтві про народження померлого батька як Коваленкова. Таким чином, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини зазначені в заяві, у зв'язку з чим, вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Зважаючи на. складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Сторони з 10 серпня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого спільних дітей не мають . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що з відповідачкою сімейні відносини не склались, вони фактично не підтримують шлюбні відносини з 1995 року, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. \~ \~ \~ \~ В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав . \~ \~ \~ \~ Відповідачка з позовом згодна. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані виходячи з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 1994 року від якого спільних дітей не мають. За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Спільного господарства та бюджету не ведуть, фактично припинили шлюбні відносини з 1995 року. Встановлені судом факти обєктивно підтверджуються: свідоцтвом про одруження, довідкою з місця проживання позивача. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов своє підтвердження той факт, що сімя [PERSON] розпалась остаточно і збережена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, треті особи - [PERSON], [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що 12 березня 2010 року помер його брат - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], проте оформити спадщину не має можливості, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Посилаючись на викладене, позивач просив встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком у три місяці після смерті [PERSON], померлого 12.03.2010 року. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Миколаївської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви яких просили про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують, в подальшому звертатися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті - [PERSON] не будуть. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно заповіту від 26 лютого 1996 року, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстровано за р.№6-610, [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 12 березня 2010 року помер, актовий запис №1172. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк, позивач не звернувся до нотаріальної контори, оскільки дуже важко переніс втрату брата, за яким доглядав останні роки та здійснив його поховання, а також виникла необхідність негайного звернення до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті його дочки на користь онуки, опікуном якої є позивач разом із своєю дружиною. Крім того, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. Постановою Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 18.11.2010р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропущення строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не порушують нічиїх майнових прав та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1269, 1272 ЦК України, ст.ст.10, 14, 60, 62,^12, 214 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтовування заявлених вимог вказував, що 28.08.2001 р. був укладений договір купівлі-продажу №1/432, зареєстрований на Універсальній біржі «Рона», згідно якого він, купив житловий будинок разом з господарськими спорудами та будівлями № 2 по вул. Березова в м. Миколаєві. Позивач вказував, що угода виконана сторонами, просив позов задовольнити та визнати вищевказану угоду дійсною. В судовому засіданні засідання позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підставах ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Третя особа - Універсальна біржа «Рона» в судове засідання не направили свого представника для участі у справі. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України, знаходить позов обґрунтованим, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу що виконала угоду сторони визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку разом з усіма господарськими спорудами та будівлями, оскільки виконав всі зобов'язання, узяті за договором: вселився в будинок та користується ним; відповідач - сумлінно виконала свої зобов'язання: отримала плату за будинок, виселилась з нього, передала оригінали правовстановлюючих документів, що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Вказане підтверджується перевіреними судом доказами: договором купівлі-продажу № 1/432 від 28 серпня 2001 року. Суд також враховує, що спірний договір зареєстрований в Миколаївському МБТІ. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання угоди дійсної обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але нотаріально не засвідчений. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: договором: технічним паспортом (а.с. 5; 6; 7; 8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати договір купівлі- продажу квартири № 227 по пр.. Корабелів в м. Миколаєві дійсним. В обґрунтовування заявлених вимог позивач вказував, що 11.11.1998 р. був укладений договір купівлі-продажу № 684/1, зареєстрований на Українській біржі нерухомості, згідно якого він купив квартиру [ADDRESS]. Позивач вказував, що угода виконана сторонами, просив позов задовольнити та визнати вищевказану угоду дійсною. В судовому засіданні засідання позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали заяви, в якій позов визнали, не заперечували проти задоволення позову. Просили слухати справу у їх відсутність. Третя особа - Українська біржа нерухомості в судове засідання не направили свого представника для участі у справі, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином і своєчасно. Заперечень проти позову до суду не надійшло. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України, знаходить позов обґрунтованим, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу що виконала угоду сторони визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, оскільки виконав всі зобов'язання, узяті за договором: вселився в квартиру та користується нею; відповідачі вказаної квартири - сумлінно виконали свої зобов'язання: отримали плату за квартиру, виселились з неї, передали оригінали правовстановлюючих документів, що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Вказане підтверджується перевіреними судом доказами: договором купівлі-продажу № 684/1 від 11 листопада 1998 року. Суд також врахував, що спірний договір був зареєстрований у Миколаївському МБТІ. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання угоди дійсної обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але нотаріально не засвідчений. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: договором; технічним паспортом (а.с. 5; 6; 7; 8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

В лютому 2011 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з другого боку, зареєстрований на Південній Товарній Біржі за реєстровим № 2652 від 22 вересня 1995 року - дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 22 вересня 1995 року між нею та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], який був зареєстрований на Південній Товарній Біржі за реєстровим № 2652. Згідно даного договору [PERSON] купила, а позивачі продали вказану квартиру. В даний час позивачу стало відомо, що вищевказаний договір необхідно визнати дійсним в судовому порядку, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позові вимоги підтримала просила про задоволення позову. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, в якій позов визнали, не заперечували проти задоволення позову та просили справу розглядати в їх відсутність. Третя особа - Південа Товарна Біржа, в судове засідання свого представника для участі у справі не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, не надала доказів проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 22 вересня 1995 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого відповідачі продали, а позивач купила квартиру [ADDRESS]. Даний договір був зареєстрований на Південній Товарній Біржі за реєстровим № 2652. Сторони виконали всі суттєві умови договору, тобто покупець передала продавцям суму вартості спірної квартири, продавець передав у власність позивачу спірну квартиру. На теперішній час позивач не може розпорядитися своїм майном, оскільки вищевказаний договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчений. Згідно з ч. 2 ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення правовідносин, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Разом з тим, згідно зі ст.334 Цивільного Кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з`явився, письмо повідомивши суд про можливість розгляду справи у його відсутності, в зв`язку з зайнятістю на роботі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, будучи повідомлена судом, про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд,

Outcome: approved