Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи співвласників майнових паїв, визначених в результаті розпаювання майна КСП «Маяк» [PERSON], Головинської сільської ради про визнання за ним права власності на нерухоме майно: приміщення телятника інвентарний номер 255, рік вводу в експлуатацію 1991 p., загальною площею 1151.2 квадратних метрів, який розташований за адресою : с.Іваничі Костопільського p-ну, вул. Берестовецька,12 . Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує повністю. Відповідачі уповноважена особа [PERSON] та Головинська сільська рада позов визнали у повному обсязі та не заперечували проти його задоволення. Подали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачами позову і рішення у справі постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтями 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. * Матеріалами справи встановлено, що 23 грудня 2009 року між позивачем та уповноваженою особою співвласників майнових паїв, визначених в результаті розпаювання майна КСП «Маяк» [PERSON] укладено договір купівлі-продажу. У відповідності до пунктів 1.1 та 1.3 даного договору уповноважена особа продала, а позивач купив приміщення телятника, що знаходилось у спільній власності співвласників майнових паїв КСП «Маяк» і перебувало в оренді ПСП „Іваницьке. На виконання пункту 1.3 договору позивачем сплачено співвласникам кошти у сумі 150000 гривень в якості оплати за придбане майно, про що свідчить відомості про виплати співласникам майнових паїв коштів в розмірі майнової частки від 01.02.2010 року та від 0^1.05.2010 року. На виконання умов договору купівлі-продажу позивачем та відповідачем здійснено .приймання передачу майна, що підтверджується актом прийому-передачі №6 від 01.05.2010року. Договір купівлі-продажу від 23.12.2009 року укладений між сторонами містять всі істотні умови, які встановлені ч.1 ст.638, а також відбулося його повне виконання. У відповідності до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пункт 1 ст.319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд дійшов висновку, що неможливість проведення державної реєстрації прав власності на приміщення телятника інвентарний номер 255, рік вводу в експлуатацію 1991 p. загальною площею 115 (сто пятнадцять) квадратних метрів, який розташований за адресою с.Іваничі Костопільського p-ну, вул..Берестовецька,12, позбавляє позивача можливості у повному обсязі реалізувати своє право на дане майно. Стаття 16 ЦК України серед інших способів захисту передбачає і визнання права. Статтею 392 ЦК власнику надано право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у власника документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. * На підставі викладеного,

Outcome: approved