Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на такі обставини. Вони проживали в м. Нікополі у гуртожитку [ADDRESS], яку [PERSON] та [PERSON] отримали у звязку з трудовими правовідносинами працюючи в Нікопольському сільськогосподарському технікумі. Після виселення їх з гуртожитку на період капітального ремонту, вони зверталися до суду з позовом про вселення до гуртожитку і рішенням суду їх позов був задоволений. Рішення суду до теперішнього часу не виконано. Крім антисанітарного приміщення по вул. Трубченка, 3 їм іншого приміщення не пропонували. Тому вони вимушені були проживати на тимчасових квартирах. Спочатку вони знімали квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного 01.07.2007 року договору з [PERSON], щомісячна плата складала 400,00 грн., також вони оплачували комунальні платежі. За вказане житло ними було оплачено 5600,00 грн. З 01.09.2008 року вони проживали за адресою: [INFO]. За період з 01.09.2008 року по 10.08.2010 року вони оплатили за це житло 1800,00 грн., у подальшому ними було оплачено ще 3034,00 грн. та 1065,12 грн. Сума витрат, повязаних з оплатою житла за період з 01.04.2007 року по 10.08.2010 року за їх розрахунком складає 11499,12 грн. Посилаються також на те, що вони зазнали моральної шкоди, яку оцінили в розмірі 12000,00 грн. і яка виразилася у невиконанні рішення суду протягом тривалого часу, що призвело до зміни їх звичайного способу життя, моральних переживань з цього приводу, вони вимушені тривалий час відстоювати свої права. [PERSON] за цей час тяжко захворів, став інвалідом третьої групи. Просять суд стягнути з Дніпропетровського державного аграрного університету витрати повязані з оплатою житла за період з 01.04.2007 року по 10.08.2010 року в розмірі 11499,12 грн., моральну шкоду в розмірі 12000,00 грн. та понесені ними судові витрати по справі. [PERSON] позивач по справі та представник позивачів [PERSON], [PERSON] за довіреністю у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала повністю. Суд, вислухавши сторони, опитавши свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов на підставі ст.ст. 1166,1167 ЦК України підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.10.2005 року (а.с.14,15) встановлено, що 20.11.1989 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та адміністрацією Нікопольського технікуму гідромеліорації та механізації сільського господарства з другої сторони, був заключний трудовий договір, умови якого були узгоджені та затвердженні на засіданні профкому технікуму 30.11.1989 року. На підставі умов вказаного трудового договору позивачам було надано житлове приміщення 3 кімнати в гуртожитку №3 технікуму, куди вони вселилися і з 05.01.1990 року зареєстровані за вказаною адресою. Позивачі не проживають у кімнатах гуртожитку, в яких вони прописані, не користуються ними. Те, що вони не користуються ним добровільно не доведено. Рішення відповідним органом про те, що вказане жиле приміщення є службовим не виносилося. Адміністрацією Нікопольського сільського господарський технікуму, який у подальшому був ліквідований і правонаступником якого є ДДАУ, наказу про виселення з гуртожитку не виносилось. Цим рішенням позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволені, їх вселено до 3-кімнатної квартири №20, яка розташована в гуртожитку №3 по вул. К.Лібкнехта, 182 в м. Нікополі, зобовязано відповідача - Дніпропетровський державний аграрний університет усунути перешкоди в користуванні позивачами вказаного жилого приміщення. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.08.2006 року (а.с.46), прийнятою по розгляду клопотання Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету про зміну порядку та способу виконання рішення суду від 19.10.2005 року, ухвалено на період реконструкції гуртожитку № 3 Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету, розташованого в м. Нікополі по вул. К. Лібкнехта, 182 (квартира № 20) і до приведення його в стан, що відповідає санітарним нормам, відповідачеві - Дніпропетровському державному аграрному університету, на зазначений період надати позивачам - [PERSON], [PERSON], [PERSON] упорядковану квартиру в м. Нікополі, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам за межами технікуму площею, що відповідає кількості членів родини і вимогам ст.ст. 125,126 ЖК України. До теперішнього часу рішення суду не виконано, що неоспорювало ся в судовому засіданні. Актом державного виконавця від 27.09.2006 року по примусовому виконанню в/д №2-4665 (а.с.77) встановлено, що кімната, яка представлена на огляд №57 у гуртожитку №3 по вул. Трубченка для вселення сімї [PERSON] не відповідає технічним вимогам, нормам жилої площі на одну особу, без ремонту, брудна, неохайна, житло коридорного типу. У звязку з цим отримувач відмовився від вселення в цю кімнату. Актом державного виконавця від 13.10.2006 року по примусовому виконанню в/д №2-4665 (а.с.76) встановлено, що надійшла телефонограма дирекції ДДАУ, згідно якої вони не можуть запропонувати житло в гуртожитку по вул. Каштановій, 47 у звязку з відсутністю вільних кімнат. Суд не може покласти в основу рішення посилання представника відповідачів на те, що позивачам пропонувалося інше житло, однак вони не погоджувалися на пропозиції. Доказів цього, всупереч ст. 10 ЦПК України суду не надано. Суд не бере до уваги надані представником відповідача акти від 22.04.2009 року та від 28.04.2009 року (а.с.100,101), так як [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти того, що їх-позивачів повідомляли про обставин викладені в актах, пояснила, що їх не запрошували для вирішення питання про надання житла, підтверджень виклику позивачів з цього приводу представником відповідачів суду не представлено. Лист директору коледжу від 29.04.2009 року № 146 (а.с.111), як пояснила [PERSON] вони не отримували, доказів протилежного представником відповідачів суду не надано. Інші докази, надані суду представником відповідача також не підтверджують викладених обставин (а.с.102-110). 01.07.2007 року між [PERSON], яка діяла у своїх інтересах та в інтересах членів сімї та [PERSON] був укладений договір, згідно якого [PERSON] передала у користування [PERSON] жиле приміщення, двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.16-18). Цей договір був підписаний сторонами 05.07.2007 року. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідачів на те, що в неї викликає сумнів підпис начальника КП «ЖЕК -1», клопотань з цього приводу представник відповідача не заявляла. Згідно ч.1 ст. 811, договір найму житла укладається у письмовій формі. Посвідчення таких договорів не передбачено. Судом встановлено, що позивачі у період з липня місяця 2007 року по вересень місяць 2008 року проживали у квартиру [INFO], що підтверджується матеріалами справи (а.с.19-21). Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що позивачі проживали в цій квартирі, однак точний період не змогла вказати, та як пройшло багато часу. Зазначила, що акт вона дійсно підписувала. На підставі викладеного суду приходить до висновку, що позивачі понесли витрати, повязані з оплатою вищевказаного житла, яке вони вимушені були наймати з причини невиконанням рішення суду Дніпропетровським державним аграрним університетом. Розмір витрат за період з липня місяця 2007 року по вересень місяць 2008 року складає 4400,00 грн., що підтвердилося у судовому засіданні матеріалами справи (а.с.23-33). Ці докази представником відповідача не оспорювалися. Суд не може покласти в основу рішення ксерокопію розписки (а.с.34), так як її оригінал позивачем не предявлений. Так як договір від 01.07.2007 року укладався саме [PERSON], то суд вважає за необхідне стягнути з Дніпропетровського державного аграрного університету саме на її користь витрати, повязані з оплатою житла в розмірі 4400,00 грн. Вимоги позову щодо стягнення витрат по оплаті за проживання позивачів у буд. 18 по вул. Гайдара в м. Нікополі суд вважає не доведеними, а тому у їх задоволенні слід відмовити. З наданих суду квитанцій, ксерокопій квитанцій (а.с.35,56-58,65) не вбачається за що саме перераховані кошти та на підставі чого. На думку суду позивачам завдано моральної шкоди, яка виразилася у невиконанні рішення суду протягом тривалого часу, зміні їх звичайного способу життя, моральних переживань з цього приводу. Надані суду докази в обґрунтування моральної шкоди завданої [PERSON] (а.с.82-88) не можуть бути прийняті судом до уваги, так як з них не вбачається, що його здоровя погіршилося саме з вини відповідача. Однак на думку суду, розмір моральної шкоди, визначений позивачами в 12000,00 грн. завищений. Суд вважає за можливе визначити кожному з позивачів розмір моральної шкоди по 300,00 грн., які слід стягнути з Дніпропетровського державного аграрного університету. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з Дніпропетровського державного аграрного університету також підлягають стягненню судові витрати на користь [PERSON] 18,00 грн., на користь [PERSON] 71,50 грн.

Outcome: partial