Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Михайлевицької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 16 листопада 1999 року в селі Вістовичі, Самбірського району Львівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 167632. Після його смерті на майно, яке йому належало на день смерті відкрилась спадщина. 21 квітня 1999 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Михайлевицької сільської ради, яким на випадок смерті все своє майно, в тому числі житловий будинок в с. Вістовичі Самбірського району Львівської області заповів дочці своєї дружини - [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла, подавши у Самбірську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, в строк визначений законом для прийняття спадщини. В даний час звернувшись із документами для оформлення свого права на спадкове майно нотаріус їй розяснив, що перешкодою у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння у селі Вістовичі по вул. І.Франка 41 Самбірського району є та обставина, що свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно видане Михайлевицькою сільською радою 02.06.2009 року вже після смерті спадкодавця. Оскільки, її право на спадкове майно після смерті [PERSON] на житловий будинок в селі Вістовичі по вул. І.Франка 41 Самбірського району не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, то за захистом порушеного права на майно вона змушена звернутися до суду. Будинковолодіння в селі Вістовичі по вул. І.Франка 41 Самбірського району, Львівської області належало до суспільної групи господарства, ( робітничий двір ), головою якою був [PERSON] Станом на 01.07.1990 року вданому будинковолодінні проживав і буг зареєстрований лише [PERSON] який був один і єдиним членом, що підтверджується довідкою Михайлевицької сільської ради № 485 від 10.03.2010 року. Рішенням виконавчого комітету Михайлевицької сільської ради №11 від 19.03.2009 року вирішено оформити право власності на житловий будинок № 41 по вул. І.Франка в сіглі Вістовичі, Самбірського району за [PERSON]. Вважає, що виконком Михайлевицької сільської ради на основі записів у господарських книгах вірно визначив особу, яка має право на дане будинковолодіння, однак, допустив помилку, приймаючи таке рішення про оформлення права власності на дане будинковолодіння після смерті особи, а тому таке рішення повинно бути визнане недійсним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні позивачка в підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявилися,хоча про день та час розгляду справи був повідомлений, про неявку суду не повідомив.^ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть, виданого 16 листопада 1999 року Михайлевицькою сільською радою Самбірського району Львівської області серія 1-СГ № 167632, вбачається, що [PERSON] помер 16.11.1999 року, у віці 72 роки, актовий запис № 60, а тому [PERSON] має право на будинковолодіння в селі Вістовичі по вул. І.Франка № 41 Самбірського району Львівської області. Судом встановлено, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON], а тому за нею слід визнати право власності на спадкове майно. З огляду на це, суд на підставі ст. 392 ЦК України визнає за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved