Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю у шість місяців для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], померлої 06 квітня 2006 року, здійснити тлумачення заповіту, складеного 01.09.2000 року на його імя покійною матірю в частині посилання на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0555502, вважаючи, що це посилання стосується і земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ №462443 у розмірі 2,33 га, стверджуючи, що його матір [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області. За свого життя 01 вересня 2000 року в Сінненській сільській раді Балтського району Одеської області [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла своєму сину [PERSON] вище вказану земельну частку (пай). Згодом, на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала на своє імя встановленого зразка державний акт серії РІ №462443 на право власності на земельну ділянку розміром 2,33 гектарів, але після цього [PERSON], по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку немає. 06 квітня 2006 року [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, першої черги за законом фактично прийняв спадщину, але, у встановлений законом строк, по причині юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, в заповіті вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право власності на земельну ділянку. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0555502, яку вона в Сінненській сільській раді Балтського району Одеської області 01.09.2000 року заповіла своєму сину [PERSON], згодом на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала на своє імя встановленого зразка державний акт серії РІ №462443 на право власності на земельну ділянку розміром 2,33 гектарів на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області, але після цього вона, по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань вона не змінювала і не скасовувала, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, вона не могла передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажала таких наслідків, в іншому випадку вона б скасувала заповіт, як зазначалося вище, відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Таким чином, суд дійшов висновку, що заповіт, складений [PERSON] на сертифікат на право на земельну частку(пай), поширюється і на державний акт на право власності на земельну ділянку. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, але, у встановлений законом строк, по причині відсутності коштів на належне оформлення спадщини, юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.3 ЦК України. На думку суду, пропуск позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved