overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

21.01.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1500 грн. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем через несумісність характерів, систематичні сварки і непорозуміння при вирішенні життєво-важливих питань, а також на фактичне припинення шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач подала заяву про залишення позовної вимоги про стягнення аліментів без розгляду, пославшись на врегулювання спору. Вимогу про розірвання шлюбу підтримала і наполягала на задоволенні. Вона повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище після розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 14.03.2011 року позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей залишено без розгляду. Відповідач позов визнав. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.08.1996 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO].. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім»ї. Сторони проживають окремо, вони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

26 січня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з 12 червня 1993 року по 26 квітня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст. 180 СК України добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, за віком та станом здоровя відповідач є працездатним, має можливість працювати і надавати матеріальну допомогу дитині. Стягнення з нього за виконавчими листами не проводяться. Відомості щодо його місця роботи їй не відомі. Працюючи у Товаристві з обмеженою відповідальністю Юргаінвестсервіс на посаді адміністратора та отримуючи середню заробітну плату в розмірі 950 грн., вона не може самостійно забезпечувати їхнього сина. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що в період з 12 червня 1993 року по 26 квітня 2006 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги синові не надає. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги синові [PERSON] не надає, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

07.06.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 01.12.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 301. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюб перший. Спільною сімєю не проживають з травня 2010 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося, оскільки у них не склалося єдиного погляду на ведення домашнього господарства, просить позов задовольнити. 12.07.2010 року за клопотанням відповідача, сторонам був наданий строк на примирення шість місяців. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов, пояснила, що примирення з відповідачем не відбулося, подальше життя неможливе, оскільки це впливає на психічний стан дитини, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає заможливе, згідно ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши та дослідивши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 31.12.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1813. Від спільного подружнього життя мають одного сина: [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків та спільного господарства не ведуть. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 31.12.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1813 (а. с. 6). Від спільного подружнього життя сторони мають одного сина: [PERSON], [INFO] (а.с.8). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

14 лютого 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом щодо захисту прав неповнолітньої [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав її оатька [PERSON] посилалась на те, що вона з відповідачем проживала однією сім»єю з 1996 року, не укладаючи шлюбу. Під час сумісного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню доньки, тому вона просила позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала за викладеними в ньому обставинами і просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах неповнолітніх Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд про його задоволення. Представник прокуратури Деснянського району м. Києва в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд про його задоволення. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

29.09.2010 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Ставівської сільської ради Кагарлицькеого району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким визначити їй, [PERSON], додатковий строк для прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті її матері [PERSON], факт смерті якої посвідчений актовим записом № 13 від 21 квітня 2006 року, зареєстрованим Ставівською сільською радою Кагарлицького району, до трьох місяців. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання представник позивача?- Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, про те на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла пиьсова заява, в якій відповідач просить суд провести слухання справи у відсутності представника, з позовними вимогами погоджується.. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи своє рішення наступним. 21 квітня 2006 року, у віці 77 років, померла амити позивачки, - [PERSON], яка до дня смерті проживала у власному будинку № 31 по вул. Донецька в селі Стави Кагарлицького району. По місцю її проживання відкрилася спадщина у вигляді вказаного вище житлового будинку, грошового вкладу та права на земельну частку ( пай). Згідно заповіту матері позивачки, укладеного та посвідченого Ставівською сільською радою Кагарлицького району 02 липня 1988 року, спадкоємцем права на все спадкове майно, що належить померлій матері позивачки та права на нього, стала позивачки, єдина її дочка. Відповідно до вимог частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак у встановлений законом строк, який закінчився 21 жовтня 2006 року, позивачка, спадкоємець за заповітом , не звернулася до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини через хворобу, що підтверджується довідкою лікувального закладу. Спадщина в установленому законом порядку відумерлою не визнана. Держнотконторою позивачці відмовлено в прийнятті заяви про прийняття нею спадщини в зв'язку з пропущенням строку встановленого законом для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для його продовження. Згідно частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи , що даний спір є спором з приводу об'єкта нерухомості, житлового будинку, що визначає виключну підсудність та неможливість звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, без продовження в судовому порядку пропущеного з поважних причин шестимісячного строку, ЗГІДНО 31 ст.ст. 1270 та 1272 ЦК України, ст. З, 114, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

14 серпня 2008 року [PERSON] уклала кредитний договір № 496/bsk (надалі - «Договір») з Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] (надалі - «Банк») на суму 17241 грн. 00 коп. строком до 12 серпня 2011 року зі сплатою 24,0% річних за користування кредитними коштами та їх повернення згідно з графіком погашення. Крім цього, за обслуговування кредиту встановлена щомісячна плата у вигляді комісії в розмірі 172 грн. 41 коп., що становить 1 % від суми кредиту. Посилаючись на те, що відповідачка порушує умови договору, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 14779 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом, 1220 грн. 15 коп. заборгованості по відсоткам, 1901 грн. 43 коп. заборгованості по комісії та 3122 грн. 66 коп. штрафу за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором, всього 21023 грн. 39 коп. та судових витрат. Під час розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог і просить суд стягнути з відповідачки на його користь 14779 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом, 1122 грн. 00 коп. заборгованості по комісії та 3122 грн. 66 коп. штрафу за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором, всього 19023 грн. 81 коп. та судових витрат. Відповідачка позов визнала. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору від 14 серпня 2008 року [PERSON] отримала у ВАТ ВіЕйБі Банк кредит в розмірі 17241 грн. 00 коп. та зобовязалася здійснювати погашення кредиту і сплачувати відсотки за користування ним відповідно до Графіка погашення кредиту до 14 числа кожного місяця, однак цих зобовязань не виконує і її заборгованість станом на 1 березня 2011 року складає 19023 грн. 81 коп., яка повинна бути стягнута з неї в примусовому порядку. Згідно зі Статутом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]»» (нова редакція), затвердженим 9 вересня 2010 року рішенням Загальних зборів акціонерів та зареєстрованим державним реєстратором 27 вересня 2010 року, найменування Банку змінено на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]»», яке є правонаступником за всіма правами та обовязками Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути 210 грн. 24 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст. 527, 536, 551, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

28 січня 2011 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, посилалась на те, що вона з відповідачем з 14.11.1997 року до 20.05.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню сина, тому вона просила позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала за викладеними в ньому обставинами і просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах неповнолітніх Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд про його задоволення. Представник прокуратури Деснянського району м. Києва в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд про його задоволення. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

23 грудня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем з 02 серпня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2010 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 02 лютого 2009 року нарождення, батьком якого є відповідач. На даний момент дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, хоча має стабільний дохід, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття, визнав повністю, заперечень не має. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2008 року, який рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2010 року було розірвано Згідно зі свідоцтвом про народження серія I-НО № 249947, виданим Орджонікідзевським відділом РАГС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 13 лютого 2009 року, актовий запис № 139, [PERSON] народився 02 лютого 2009 року, в графі «батьки»зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Як вбачається з довідки з місця проживання від 21 жовтня 2010 року, виданої КСН «Дружба», [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, [PERSON], за адресою: місто Маріуполь вулиця Зіркова будинок 65. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

01 березня 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем з 21 липня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Зараз вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, дитина проживає разом з нею і знаходяться на повному її утриманні. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач проживає окремо та не надає допомоги на її утримання. Водночас він працює, має постійний заробіток, тому вважає, що має можливість надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином трьохрічного віку, визнав повністю, заперечень не має. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 091087, виданим міським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 21 липня 2007 року, актовий запис № 385. Згідно зі свідоцтвом про народження серія I-НО № 208890, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 11 вересня 2008 року, актовий запис № 771, [PERSON] народився 03 вересня 2008 року, в графі „батьки зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частки від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання непрацездатної дружини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином, [PERSON], [INFO], трьох років. Зокрема, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51 гривня та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, що відповідає вимогам ст. 88 ч. 3 ЦПК України. На підставі ст. ст. 80, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 01 серпня 1995 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському Відділі РАЦС м. Маріуполя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені з 2001 року, після чого вони проживають окремо. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, оскільки неодноразові спроби до примирення не давали позитивного результату. Просив суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з явився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] до судового засідання також не з явилася. Від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-НО № 320082, виданим Орджонікідзевський Відділом РАГС міста Маріуполя 01 серпня 1995 року, актовий запис № 248. Як вбачається з свідоцтва про народження серія І-НО № 305145, виданого Орджонікідзевський Відділом РАГС міста Маріуполя, [PERSON] народилася 23 жовтня 1994 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON], актовий запис № 926. Шлюб перший. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище сторін залишити без змін На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved