Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями на хуторі Підболото №12 в с.Малий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її свекрухи відкрилась спадщина - житловий будинок в с. Малий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за заповітом, жодних претензій до неї стосовно успадкованого майна ніхто не ставить, оскільки син померлої, чоловік позивача [PERSON] помер. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату та ОБТІ їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Позивач підтримала позовні вимоги, про що надала суду письмову заяву, просила справу розглядати без її участі. Відповідач визнала позов, просила розглядати справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2010 року померла [PERSON] яка була свекрухою позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст.177, 178 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. З пояснень позивачки та письмових доказів, зокрема довідки №666 від 30.09.2010 р. виданої Рівненським обласним ВТІ, та довідкою Великожелудської сільської ради №1085 від 25.10.2010 р., вбачається, що житловий будинок №12 на хуторі Підболото в с.Малий Жолудськ Володимирецького району, належав померлій [PERSON], вказаний будинок використовувався за цільовим призначенням для проживання власника. Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудовано в 1939 році на відведеній для цього земельній ділянці, і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, [PERSON] правомірно набула право власності на нього. У відповідності до ч.5 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що житловий будинок №12 на хуторі Підболото в с.Малий Жолудськ Володимирецького району наділений ознаками нерухомої неспоживної речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст.179,181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об'єктом цивільних прав. Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлій [PERSON] на праві власності, він входить до складу спадщини. У відповідності до заповіту, посвідченого 15 січня 2010 року, [PERSON] заповіла своє майно [PERSON]. Та обставина, що позивачка є спадкоємцем вказаного майна за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні паспортом [PERSON] та свідоцтвом про народження, свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON] копією заповіту, іншими письмовими доказами. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є законним спадкоємцем житлового будинку, і набула право власності на цей будинок правомірно, внаслідок прийняття спадщини у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, оскільки на час смерті матері проживала разом з нею. У відповідності до ст.391 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved