Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Заявник [PERSON] подала до суду дану заяву і просить визнати безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON] посилаючись на те, що перебуває з ним в шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей. Після спільного проживання в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області Російської Федерації в 2005 році вона з дітьми виїхала проживати в Україну, а чоловік залишився. В 2007 році вона раз розмовляла з ним по телефону і з того часу ніяких відомостей від нього не має. Визнання його безвісно відсутнім потрібно для розірвання шлюбу та для оформлення матеріальної допомоги на дітей. У суді заявник [PERSON] свою заяву підтримала і надала пояснення, аналогічні змісту заяви. Представник заінтересованої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у суд не зявився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації Черкаської області у суд також не зявився, причини неявки суду не повідомляв. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що заява підлягає до повного задоволення. Так, відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. В суді встановлено, що заявниця перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і має двох малолітніх дітей. Після спільного проживання в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області Російської Федерації в 2005 році вона з дітьми виїхала проживати в [INFO], а чоловік залишився. В 2007 році вона розмовляла з ним по телефону і з того часу ніяких відомостей від нього вона не має. Згідно свідоцтва №134 про реєстрацію [PERSON] в період з 09 лютого 2007 року по 09 лютого 2008 року був тимчасово зареєстрований та проживав [INFO] в с.м.т. Ізлучинськ Нижньовартівського району Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області. З цього часу місцеперебування чи місцезнаходження особи невідоме, так як ніяких відомостей про це не має. Дані обставини підтвердив в суді свідок [PERSON] та підтверджуються доданими до заяви письмовими доказами, які сумнівів у суду не викликають. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви. Враховуючи, що неможливо встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності суд вважає перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості 09 лютого 2008 року, тобто 01 березня 2008 року. Спору про право, який вирішується у порядку позовного провадження під час розгляду справи не виник. Судові витрати в справі відсутні.

Outcome: approved