Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

11.11.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок №15 по вул. к. Маркса в м. Вознесенську (згідно договору дарування, посвідченого 15.06.2004 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу). За вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0588 га для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності належала [PERSON], який помер 06.01.1994 року. Спадкоємицею після його смерті стала [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину лише на житловий будинок. 05.10.2010 року [PERSON] померла. Посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку №15 по вул. К. Маркса в м.Вознесенську та до нього повинно перейти право власності на земельну ділянку, що надана для його обслуговування, але він позбавлений можливості набути право власності на земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя не оформила право власності на земельну ділянку при переході до неї права власності на житловий будинок, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Відділу Держкомзему у м.Вознесенську Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу 15 червня 2004 року, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області по вул. К.Маркса № 15. За вказаним житловим будинком, для його обслуговування, закріплена земельна ділянка площею 0,0588 га, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 28.12.1993 року за №301 була передана у приватну власність [PERSON], який помер 06 січня 1994 року ( свідоцтво про смерть серії І-ФП № 490644). Після смерті [PERSON] спадкоємицею за законом першої черги була його дружина [PERSON], яка оформила свої спадкові права на житловий будинок шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, яке було видане Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 27.12.2005 року. Що підтвердилося дослідженою в судовому засіданні спадковою справою № 410/2003, що була відкрита після смерті [PERSON]. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до [PERSON] повинно було перейти право власності на земельну ділянку, передану для обслуговування вказаного будинку, але вона не оформила його належним чином. Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Таким чином з урахуванням ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і того, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку №15 по вул. К. Маркса в м.Вознесенську, розмір якої становить 0,0588 га. На підставі викладеного, ст.120 ЗК України, ст.1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved