Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на таке самочинно побудоване нерухоме майно: сарай літера «Ж», навіс літера «ж», навіс літера «З», сарай літера «И», навіс літера «К», вбиральню літера «Л», гараж літера «Д», сарай літера «Е», навіс літера «е», а також на збільшену житлову площу на 14.4 кв.м. в житловому будинку літера «А», та збільшену житлову площу на 38,3 кв.м. в кухні літера «А1», розташованих за адресою: м. Болград, вул. Дружби,11. Позивач посилається на те, що зазначені будівлі він побудував самочинно без отримання відповідного дозволу на проведення будівництва та без належним чином затвердженого проекту на земельній ділянці, яка відведена під будівництво належного йому на праві власності житлового будинку . Представник відповідача - Болградської міської ради Одеської області позов не визнав, посилаючись на те, що позивач повинен вирішувати питання щодо визнання за ним права власності на зазначені самочинні будівлі не в судовому порядку, а через Болградську міську раду. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, посилалась в судовому засіданні на те, що сарай літера «Ж», право власності на який просить визнати за ним позивач, побудований позивачем таким чином, що частка цього сараю знаходиться на земельній ділянці, яка відведена під будівництво та обслуговування належного їй на праві власності житлового будинку по вул. Дружби, 13 в м.Болграді Одеської області. Щодо інших самочинних будівель відповідачка [PERSON] пояснила, що вони не створюють перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком та земельною ділянкою при ньому, але вона все одно заперечує проти визнання за позивачем права власності на ці будівлі через погані стосунки, що склалися між нею та позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, видав довіреність на право представляти його інтереси в суді своїй дружині [PERSON] Представник за довіреностю відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що гараж літера «Д», на який просить визнати право власності позивач, побудований на незначній відстані від житлового будинку по вул. Дружби, 9 в м.Болграді, в якому вони проживають з чоловіком [PERSON], в звязку з чим під час дощів та снігопадів сточні води скоплюються під стіною їх будинку та в будинку на стінах утворюється вологість. Вбиральня літера «Л», на яку просить визнати за ним право власності позивач, розташована близько від належного її чоловікові будинку, що також є причиною виникнення в будинку вологості стін. Навіс літера «К» розташований во дворі домоволодіння позивача на незначній відстані від межі земельних ділянок, на яких знаходяться домоволодіння позивача та її чоловіка. Щодо інших самочинних будівель представник відповідача [PERSON] пояснила, що вони не створюють перешкоди в користуванні належним її чоловікові житловим будинком по вул. Дружби,9 в м.Болграді та земельною ділянкою при цьому будинку, але вона все одно заперечує проти визнання за позивачем права власності на ці будівлі через погані стосунки, що склалися між нею та позивачем. Відповідач [PERSON] заперечень проти задовлення вимог позивача не має. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили, заперечення проти позову не надали. Третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] позов підтримує і просить визнати за позивачем право власності на перелічені самочинні будівлі та самочинно збільшену житлову площу. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивач є власником житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, розташованого по вул.Дружби,11 в м. Болград Одеської області. Це підтверджується копією акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію цього житлового будинку від 12 вересня 1973 року (а.с. 26), копією технічного паспорту на зазначений будинок (а.с.27-31). Земельна ділянка під будівництво цього житлового будинку була відведена рішенням виконкому Болградської міської ради №138 від 27 червня 1968 року та відведена на місцевості (а.с. 22-23). На земельній ділянці, яка відведена під будівництво зазначеного житлового будинку позивач самочинно, без отримання відповідного дозволу на проведення будівництва та без належним чином затвердженого проекту побудував: сарай літера «Ж» площею 19,3 кв.м., навіс літера «ж» площею 9.5 кв.м., навіс літера «З» площею 15,4 кв.м., сарай літера «И» площею 16,7 кв.м., навіс літера «К» площею 8,6 кв.м., вбиральню літера «Л» площею 2.4 кв.м., гараж літера «Д» площею 27.9 кв.м., сарай літера «Е» площею 5.4 кв.м., навіс літера «е» площею 5,0 кв.м., а також самочинно збільшив житлову площу на 14.4 кв.м. в житловому будинку літера «А» та збільшив житлову площу на 38,3 кв.м. в кухні літера «А1», що підтверджується довідками КП «Болградське БТІ» (а.с.20-21). Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до висновку ПП «Оксин», яке має ліцензію на проведення технічного обстеження будівельних обєктів, узгодженого з начальником відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Болградської райдержадміністрації та державною санітарно епідеміологічною службою Болградського району (а.с.45-55) та висновку місцевого органу державного пожежного нагляду в Болградському районі (а.с.59) зазначені самочинно побудовані сарай літера «Ж», навіс літера «ж», навіс літера «З», сарай літера «И», навіс літера «К», вбиральня літера «Л», гараж літера «Д», сарай літера «Е», навіс літера «е», а також збільшена житлова площа в житловому будинку літера «А»та в кухні літера «А1»відповідають в цілому діючим будівельним, протипожежним, санітарним нормам і можуть експлуатуватись за призначенням . Разом з тим судом встановлено, що вбиральня літера «Л», на яку просить визнати за ним право власності позивач, побудована ним з порушенням діючих будівельних норм. Відповідно до п. 3.25а* Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»ДБН 360-92** відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм, але не меньш протипожежних норм, а саме від житлового будинку до дворової вбиральні 15 метрів (а.с.107-109). Відповідно до п. 2.3.2 Санітарних правил утримання територій населенних місць ,САНПИН 42-128-4690-88 на території приватних будинків відстань від дворової вбиральні до домоволодіння визначається самими домоволодільцями і може бути скорочена до 8-10 метрів. Згідно п. 2.3.3 цих Санітарних правил… дворова вбиральня повинна мати надземну частину та вигріб, вигріб має бути водонепроникним (а.с.110-111). Судом з виходом на місце встановлено, що відстань від вбиральні літера «Л», що розташована во дворі домоволодіння позивача, до житлового будинку, належного на праві власності відповідачу [PERSON] (вул.Дружби, 9) складає меньш 15 метрів, і навіть меньш 8 метрів (а.с.71-72). Крім того, ця вбиральня не має вигрібу, яма під вбиральнею є всмоктувоючою. За таких обставин суд вважає, що вбиральня літера «Л» побудована позивачем з істотним порушенням санітарних та будівельних норм, що створює для власника сусіднього будинку по вул. Дружби, 9 [PERSON] перешкоди в користуванні належним йому будинком, а саме є причиною виникнення в будинку вологості стін , а також зловоння. Тому суд вважає за неможливе визнати за позивачем право власності на цю вбиральню. Судом також встановлено, що сарай літера «Ж» , побудований позивачем таким чином, що він знаходиться безпосередньо на межі земельних ділянок, відведених під будівництво та обслуговування житлових будинків по вул. Дружби,11 (власник позивач [PERSON]М.) і Дружби,13 (власники відповідачі [PERSON] , [PERSON], [PERSON]І.). Відповідно до п. 3.25* Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»ДБН 360-92** для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не меньш 1.0 метра. Таким чином сарай літера «Ж» також побудований позивачем з порушенням будівельних норм, що створює для власників житлового будинку по вул. Дружби, 13 перешкоди в користуванні земельною ділянкою при належному їм будинку, а саме для обслуговування та ремонту сараю літера «Ж»позивач повинен заходити на земельну ділянку при домоволодінні по вул. Дружби, 13 , проти чого власник цього будинку - відповідачка [PERSON] категорично заперечує. За таких обставин суд також не знаходить підстав для визнання за позивачем права власності на цей сарай. За викладених обставин суд не приймає до уваги висновок ПП «Оксин» щодо відповідності самочинно побудованих позивачем будівель діючим будівельним та санітарним вимогам (а.с. 45-55) в частині відповідності будівельним нормам самочинно побудованих вбиральні літера «Л» та сараю літера «Ж». Так в судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] директор ПП «Оксин», який склав зазначений висновок, пояснив, що дійсно вбиральня літера «Л» та сарай літера «Ж»побудовані з порушенням будівельних та санітарних норм, але він надав висновок про їх відповідність діючим нормам, оскільки на території двору домоволодіння позивача не має місця для обладнання іншої вбиральні, а також він вважав при наданні висновку, що вбиральня літера «Л» та сарай літера «Ж» не порушують права власників сусідніх будинків. Таке посилання свідка [PERSON] суд вважає безпідставним, оскільки судом з виходом на місце встановлено, що позивач має можливість во дворі свого домоволодіння обладнати вбиральню таким чином, щоб вона відповідала санітарним та будівельним нормам та не порушувала права власників сусідніх будинків, наприклад в одному або на місці одного з сараїв чи навесів, що маються на території двору належного позивачу домоволодіння. Також судом встановлено, як це зазначено вище, що вбиральня літера «Л» та сарай літера «Ж» створюють перешкоди власникам сусідніх будинків в користуванні належними їм будинками та земельними ділянками при будинках. В судовому засіданні свідок [PERSON] санітарний лікар державної санітарно - епідеміологічної служби Болградського району пояснив, що позивач повинен перенести вбиральню літера «Л» на відстань не меньш 8 метрів від житлового будинку, належного відповідачу [PERSON] та обладнати вигрібну яму . Начальником відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Болградської райдержадміністрації [PERSON], з якою був узгоджений висновок ПП «Оксин» (а.с.45-55) на запит суду надала письмове розяснення, з якого також вбачається, що вбиральня літера «Л» та сарай літера «Ж» побудовані з істотним порушенням діючих будівельних та протипожежних норм (а.с.78). Тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання за ним права власності на вбиральню літера «Л» та сарай літера «Ж». Посилання представника відповідача [PERSON] [PERSON] на те, що гараж літера «Д», право власності на який просить визнати за ним позивач, створює для неї та її чоловіка перешкоди в користуванні житловим будинком по вул. Дружби, 9; що через невелику відстань між їх житловим будинком і гаражем літера «Д» в належному її чоловікові на праві власності будинку утворюється вологість стін - є безпідставним. Судом з виходом на місце встановлено, що гараж літера «Д» розташований від житлового будинку по вул. Дружби,9 власником якого є відповідач [PERSON] на відстані 2.6 3.15 м., обладнаний відмосткою та не створює для власника будинку по вул. Дружби,9 будь-яких перешкод в користуванні цим будинком. Посилання представника відповідача [PERSON] на утворення в будинку вологості стін є надуманним, оскільки гараж літера «Д» не є і не може бути причиною виникнення незначної вологості стін, яка мається в зазначеному будинку. Не створює будь-яких перешкод для власника будинку по вул. Дружби, 9 [PERSON] і навіс літера «К», який знаходиться на значній відстані від житлового будинку відповідача [PERSON] і використовується позивачем для зберігання господарського інвентаря. Відповідно до висновку ПП «Оксин», узгодженого з начальником відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Болградської райдержадміністрації та державною санітарно епідеміологічною службою Болградського району (а.с.45-55) гараж літера «Д» і навіс літера «К» відповідають діючим будівельним та санітарним нормам і можуть експлуатуватись за призначенням. Згідно висновку місцевого органу державного пожежного нагляду в Болградському районі незначні порушення протипожежних норм при будівництві гаражу літера «Д» і навісу літера «К» не ведуть до виникнення пожежі, не перешкоджають її гасінню та евакуації людей та можуть бути допущені до експлуатації за умов постійного дотримання правил пожежної безпеки та утримання цих споруд в належному протипожежному стані (а.с.59). Суд вважає, що заперечення представника відповідача [PERSON] проти визнання за позивачем права власності на гараж літера «Д» та навіс літера «К» викликані не обєктивними причинами, а поганими стосунками, яки склалися між сторонами з приводу користування суміжними земельними ділянками. Тому суд не знаходить підстав для відмови позивачу в визнанні за ним права власності на гараж літера «Д» і навіс літера «К». Що стосується самочинно побудованих навісу літера «ж», навісу літера «З», сараю літера «И», сараю літера «Е», навісу літера «е», а також збільшеної житлової площі на 14.4 кв.м. в житловому будинку літера «А», та збільшеної житлової площі на 38,3 кв.м. в кухні літера «А-1», суд, враховуючі висновок ПП «Оксин», узгодженого з начальником відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Болградської райдержадміністрації та державною санітарно епідеміологічною службою Болградського району (а.с.45-55) та висновок місцевого органу державного пожежного нагляду в Болградському районі (а.с.59), а також провівши обстеження на місці цих будівель, доходить висновку, що ці будівлі не створюють будь-яких перешкод власникам сусідніх будинків в користуванні наежними їм домоволодіннями та земельними ділянками при них, не порушують права будь-яких осіб, відповідають діючим будівельним, санітарним, протипожежним нормам, можуть експлуатуватись за призначенням, в звязку з чим суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на ці будівлі. При цьому суд враховує, що житловий будинок по вул. Дружби, 11 в м.Болграді відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України в редакції 1969 року є спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та його дружини [PERSON], оскільки цей будинок був побудований ними під час знаходження в зареєстрованому шлюбі ( а.с.26,69) і що третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог - [PERSON], яка є спадкоємицею за законом після смерті своєї матері та дружини позивача [PERSON], померлої 4 липня 2010 року ( 68, 96-99) не заперечує проти визнання права власності на зазначені самочинні будівлі і самочинно збільшену житлову площу саме за позивачем, посилаючись на те, що вони були побудовані саме позивачем. Суд вважає безпідставним і необгрунтованим заперечення представника відповідача Болградської міської ради Одеської області щодо відмови в задовленні позову в звязку з тим, що питання про визнання права власності на самочинні будівлі позивач повинен вирішувати через Болградську міську раду. Таке посилання представника відповідача суперечить вимогам ст. 376 ЦК України.

Outcome: partial