Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

02.02.2011 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що 01.12.2006 року відповідачка, як суб*єкт підприємницької діяльності фізична особа, уклала з нею трудовий договір на нени.іначений строк для виконання обов*язків продавця продовольчих товарів та за сумісництвом продавця непродовольчих товарік у магазині Продуктив с. Калінітю. Трудовий договір зареєстрований у Державній службі зайнятості. 30.12.2010 року вона була звільнена з роботи за згодою сторін, а трудовий договір був знятий з реєстрації в центрі зайнятості, про що у трудовій книжці внесений відповідний запис. До наступного часу відповідачка не виплатила їй заробітну плату за жовтень, листопад та грудень 2010 року, грошову компенсацію ?а невикористану відпустку за 2007-2010 роки, а також середній заробіток за час затримки виплати заробітку по день фактичного розрахунку. Крім того, своїми неправомірними діями відповідачка позбавила її єдиного джерела доходів, 14.09.2010 року відсторонила її від виконання трудових обов'язків, своєчасно не прийняла рішення по розірванню ірудового договору, що позбавило її можливості трудовлаштування, шо призвело до додаткових зусиль для організації життя. Просить суд стягнути з відповідачки на її користь заробітну плату за жовтень, листопад тії грудень 2010 року , а також за січень, лютий та березень 2011 року у розмірі 5084 гр. та середній заробіток по день фактичної його виплати; грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2007-2010 роки у розмірі 2237 гр. 4І коп. V судовому засіданні позивачка збільшила та доповнила позовні вимоги та просить суд стягнути ¦* відповідачки на її користь на момент винесення рішення суду: заробітну плагу за жовте ні.-гру день 2010 року та за січень-береземь 2011 року у розмірі 555° гр. 50 коп. та середній заробіток по день його фактичної виплати, а також моральну шкоду у розмірі 2000 гр. Відповідачка позов не визнала та пояснила, шо 30.12.2010 року позивачка була звільнена з роботи за ігадою сторін і на час її шільнення нона не маперед нею заборгованості ні по заробітній платі, ні будь-якої Іншої", Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає чарковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлень! такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 115 КЗпГС України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні ; отроки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжуток часу, шо не перевищує шістнадцяти календарних днів. Із змісту ст. ет. 116.117 КЗпП України вбачається, що при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звІлмієгіня не прашовав. то зазначені суми мають бути сплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору" про розмір сум. належних працівникові цри звільненні, власник або уповноважений ним оргна в усякому випадку повинен в зазначений у ст.і 16 КЗпП Україііи строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати і вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, ш.іачені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток >а весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно ст. 237-! КЗпЛ України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральним страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] 01.12.2006 року була прийнята відповідачкою на роботу на невшначений строк у магазин Продукти, розташований у с. Калініно. вул. Шевченко, 2, Воліюваського району, у якості продавця продовольчих товарів по трудовому договору №598, зарсесфованому у Волноваському центрі зайнятості 01.12,2006 року, про що свідчить запис у трудовій книжці, 14.09.2010 року на підставі наказу №6 позивачка була відсторонена від роботи та направлена відповідачкою на збір грошових коштів, які заборгували магазину покупці, згідно записів у борговій книжці. Своєчасно відповідачка не прийняла рішення по розірванню трудового договору з позивачкою і тільки 30.(2.2010 року остання була звільнена ч роботи за згодою сторін, тобто на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України. !.* наданої позивачкою довідки-розрахунку, вбачається, що заборгованість по заробітній платі за жовтень-грудень 2010 року та за січень-березень 2011 року складає 5089 гр. (жовтень 2010 року - 907 гр. листопад 2010 року- 907 гр. + грудень 2010 року- 922 гр. *- січень 201 І рок) - 94ї гр. + лютий 201 і року- 941 ;р. -г березень 20 і 1 року - 470 гр. 50 кок.) та Л 470 гр, 50 коп. середній заробіток по день фактичного розрахунку, а всього 5559 гр. 50 коп. Грошова компенсація за невикористану відпустку складає 223'' гр. 41 коп. (за 2007 рік -391 гр. 67 коп., за 2008 рік 576 гр. 33 коп., за 2009 рік-581 ір. 16 коп., їа2010 рік 688 гр. 25 ісогі.), а всього заборгованість складає 77% гр. 91 коп., яку станом на 30.03-2011 року необхідно стягнути з відповідачки, яка у судовому засіданні не оспорювала розмір виниклої їаборгованості, ло наступного часу не виплаченої позивачці. При вирішенні питання про розмір спричиненої позивачці неправомірними діями відповідачки, яка позбавила позивачку єдиного джерела доходів та можливості своєчасно праиевлаштуватися на інш> роботу, моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивачки та вважає необхідним стягнути з відповідачки на її користь 1000 гр. моральної шкоди. В іншій частиш позову необхідно відмовити. Відповідно ет. 60 ЩІК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимоі і заперечень. Суд критично ставиться до пояснень відповідачки > судовому засіданні, оскільки вона не довела суд;.1 жодної обставини тому, що вона не має перед позивачкою заборгованості по заробітній платі та за ¦^використані останньою щорічні відпустки га не спростувала доводи позивачки. Відповідно ст. ст. 81, 82 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір сумі 86 гр, 47 коп. (77 гр, 97 коп. 4 8 ір. 50 коп.), а також витрати на інформаційно-технічне чабезіїсешія в с; мі 120 коп. на рахунок УДК. оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 47. 74, 75, 82. 83. 115-117, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 81. 82 ЦПК України,

Outcome: partial