Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Представник позивача у січні 2011 року звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку, посилаючись на те, що 25.10.2007р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем був укладений договір про стягнення заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку, відповідно до умов якого Банк встановив відповідачу ліміт кредитування за картковим рахунком у рамках договору банківського рахунку у розмірі 5000,00 доларів США зі сплатою 18% річних за користування кредитом строком до 15.10.2009р. В порушення умов укладеного договору відповідач не виконала взяті на себе зобовязання. Посилаючись на викладене на підставі ст.ст.524- 526,527,530,533,536,550,552,610,611,612,624,625,1048-1050,1054 ЦК України представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач не заперечуючи факту укладення договору проти задоволення позову заперечила та пояснила, що при укладенні договору їй не було надано для ознайомлення індивідуальна та генеральна ліцензія банку, яка надає можливість банку проводиш кредитування в іноземній валюті, що на її думку ставить під сумнів дійсність укладеного договору, крім того відповідач не погоджується з наданим представником позивача розрахунком заборгованості, який на її думку не відповідає дійсності. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого являється ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку, згідно якого банк встановив відповідачу ліміт кредитування за картковим рахунком у рамках договору банківського рахунку у розмірі 5000,00 доларів США зі сплатою 18% річних за користування кредитом строком до 15.10.2009р. З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача до суду [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі - 5477,57 доларів США. з яких 4630,24 дол. США сума простроченої заборгованості та 847,33 дол. США пеня за своєчасне сплату кредиту. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні розрахунками заборгованості відповідача, правильність нарахування яких не викликає у суду сумніву, та які не були спростовані відповідачем. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи досліджені в судовому засідання докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтовані, доведені в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Крім того такою, що підлягає задоволенню, суд визнає вимогу про стягнення з відповідачів судових витрат в розмірі - 555,64 грн. Доводи відповідача щодо неправильного нарахування відсотків та пені за договором в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Outcome: approved