Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

28.01.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 03.09.2006 року в м. Вознесенськ Миколаївської області померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 6,90 га, кадастровий номер 4822084500:02:000:0018, та земельної ділянки, площею 6,90 га, кадастровий номер 4822084500:02:000:0019, які розташовані в межах території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-МК № 039695, виданого Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 23.02.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 95. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON]О,, який у передбаченому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері. Але при зверненні до державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову, оскільки, Державний акт на право власності на землю, виданий Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 23.02.2001 року за формою не відповідає вимогам законодавства. Посилаючись на неможливість оформлення в своїх спадкових правах, [PERSON]С просив позов задовольнити, визнавши за ним право власності в порядку спадкування на вищевказані земельні ділянки, загальною площею 13,80 га. Ухвалами суду від 14.02.2011 року до участі в справі залучено Тімірязєвську сільську раду Вознесенського району Миколаївської області в якості відповідача та відділ Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON]О, [PERSON], представник Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, в зяві на адресу суду просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета - Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином Про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-МК № 039695, виданого Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 23.02.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 95, [PERSON] належали: земельна ділянка, площею 6,90 га, кадастровий номер 4822084500:02:000:0018, та земельна ділянка, площею 6,90 га, кадастровий номер 4822084500:02:000:0019, які розташовані в межах території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 03.09.2006 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ФП № 029434, виданим Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного нерухомого майна. Заповіт на випадок смерті [PERSON] не складала. Спадкоємцем за законом після її смерті є позивач [PERSON], який в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до Другої Вознесенської державної нотаріально контори з заявою про прийняття спадщини. Інших осіб, які прийняли спадщину, судом не виявлено. Але, в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дані земельні ділянки позивачу було відмовлено, оскільки, Державний акт на право приватної власності на землю від 23.02.2001 року виданий в порушення «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затв. Наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року за № 43, так як містить зазначення двох земельних ділянок замість однієї. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Таким чином, на підставі викладеного. та, враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення з відповідними вимогами до суду, а обраний ним спосіб захисту порушених прав, згідно ст. 16 ЦК України, є вірним, отже, може бути застосований судом, тому за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] на земельні ділянки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved