Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-15 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який, із урахуванням уточнень, обґрунтовувала тим, що вона працювала у філії «Києво-Святошинське бюро подорожей та екскурсій» дочірнього підприємства «Київоблтурист» із 05 серпня по 05 листопада 2009 року на посаді менеджера по туризму. При звільненні з роботи їй не була виплачена заробітна плата в сумі 3\~750 грн. 07 коп. На неодноразові її звернення до філії про виплату заробітної плати їй було повідомлено про відсутність коштів у підприємства. Просить суд стягнути із дочірнього підприємства «Київоблтурист» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 3\~750 грн. 07 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11\~301 грн. 04 коп., відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 1\~000 грн. 00 коп., а також стягнути судові витрати в сумі 2\~484 грн. 04 коп. Судом відповідно до статті 33 ЦПК України за клопотанням представника позивача було залучено до участі в справі в якості співвідповідача філію «Києво-Святошинське бюро подорожей та екскурсій» дочірнього підприємства «Київоблтурист». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача ДП «Київоблтурист» [PERSON] позов не визнав. Просив у його задоволенні відмовити. При цьому він пояснив, що ДП «Київоблтурист» не відповідає по зобовязанням філії, оскільки у невиплаті заробітної плати позивачу немає вини цього підприємства. ДП «Київоблтурист» в якості вирішення спору могло б виплатити [PERSON] заробітну плату. Філія «Києво-Святошинське бюро подорожей та екскурсій» фактично призупинила свою діяльність. У судове засідання відповідач філія «Києво-Святошинське бюро подорожей та екскурсій» дочірнього підприємства «Київоблтурист» представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи цей відповідач повідомлений відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України. Причини неявки не повідомлені. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] [PERSON] в підтримання доводів позовної заяви, пояснення та заперечення представника відповідача ДП «Київоблтурист» [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працювала менеджером по туризму у філії «Києво-Святошинське бюро подорожей та екскурсій» дочірнього підприємства «Київоблтурист» Українського закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Укрпрофтур» із 05 серпня 2009 року по 05 листопада 2009 року. Заборгованість по заробітній платі станом на 01 листопада 2009 року складає 3\~750 грн. 07 коп. (а.с.2). За змістом статей 80, 95 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Як вбачається із копії Положення про філію «Києво-Святошинське бюро подорожей та екскурсій» дочірнього підприємства «Київоблтурист» Українського акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Укрпрофтур» (а.с. 47-49) ця філія є структурним підрозділом ДП «Київоблутрист». Таким чином відповідати за позовом [PERSON] має саме ДП «Київоблутрист». Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачу на день звільнення з роботи, а саме станом на 05 листопада 2009 року й по день розгляду цієї справи судом, не було виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 3\~750 грн. 07 коп. За змістом пунктів 2, 7, 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (із наступними змінами та доповненнями) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, два останні місяці роботи [PERSON] мали 44 робочих дні (вересень, жовтень 2009 року). Заробітна плата [PERSON] становила: - за вересень 2009 року 1\~597 грн. 83 коп.; - за жовтень 2009 року 714 грн. 19 коп., а загалом 2\~312 грн. 02 коп. Середньоденна заробітна плата складає 52 грн. 54 коп. (2\~312 грн. 02 коп. : 44 р.д.). Час затримки розрахунку при звільненні й до постановлення рішення суду в цій справі складає 342 робочих дні. Середній заробіток становить 17\~968 грн. 68 коп. (342 р.д. x 52 грн. 54 коп.). Середній заробіток вираховано на підставі наданої позивачем [PERSON] довідки про заробітну плату станом на 01 листопада 2009 року. Оскільки інших даних щодо заробітку [PERSON] по 05 листопада 2009 року особи, які беруть участь у справі, суду не надали, то при визначенні середнього заробітку суд брав до уваги кількість повних робочих днів лише за останні два місяці роботи позивача, тобто вересень та жовтень 2009 року. Вимоги про відшкодування відповідачем моральної шкоди в розмірі - 1\~000 грн. 00 коп. також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом п.п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд приходить до висновку, що моральна шкода повинна бути визначена в грошовій формі. З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань перенесених позивачем через несвоєчасну виплату заробітної плати та не проведення з нею повного розрахунку при звільненні, в той час коли їй вкрай необхідні були грошові кошти через сімейні обставини, через істотні зміни у житті [PERSON] за викладених обставин, суд приходить до висновку, що на відшкодування моральної шкоди позивачу з відповідача підлягає стягненню 1 000 грн. 00 коп. При цьому суд виходить із засад розумності та справедливості. Згідно із ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, із відповідача дочірнього підприємства «Київоблтурист» підлягають стягненню судові витрати на користь [PERSON] в сумі 2\~484 грн. 40 коп., на користь держави судові витрати в сумі 51 грн. 00 коп., а на користь управління Державної судової адміністрації України в Київській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: partial