Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

До Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до Чернещинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівської районної державної адміністрації Зачепилівського району Харківської області, треті особи - відділ Держкомзему у Зачепилівському районі, Зачепилівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому позивачка зазначає, що її чоловік [PERSON] працювавла в КСП «За мир» та внесений до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «За мир» серія ХР- 11-00-000299, який зареєстрований в книзі записів державних актів за №5 від 18 грудня 1995 р., тому відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» позивачка вважає, що він мав право на одержання земельної частки (паю) внаслідок розпаювання земель, але 18.11.1996 р. [PERSON] помер, так і не встигнувши отримати свою земельну частку, а так як позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна померлого, то в звязку з цим вона звернулася до суду з вимогою поновити їй право на звернення до суду, визнати за померлим [PERSON] право на одержання земельної частки (паю) у розмірі 5,22 умовних кадастрових гектарів із земель державного земельного запасу, які перебувають на території Ченещинської сільської Зачепилівського району Харківської області, визнати за [PERSON] право на одержання земельної частки паю у порядку спадкування, яка повинна належати [PERSON], зобовязати Зачепилівську районну державну адміністрацію видати на імя позивачки відповідний державний акт на право власності на земельну частку(пай) розміром 5, 22 умовних кадастрових гектарів. Представник позивачки [PERSON] в суді пояснив , що його матір працювала в КСП «За мир» з 1978 р по 1982 рік , а потім до 1992 року працювала касиром в Чернещинській сільській раді, незважаючи на це з невідомих причин ні вона ні її чоловік Терли баба В.Є. не були внесені до списку колективної власності на землю . Тому коли в конторі КСП видавались сертифікати на земельний пай в 1997-1998 рр позивачкі пояснили , що її чоловік помер раніше і тому хоча й мав право на сертифікат , але його не було виготовлено. До 2000 року позивачка ходила декілька разів до керівництва колгоспу і їй обіцяли виготовити сертифікати на померлого чоловіка, але потім вона тяжко захворіла , спочатку розповідала йому про порушення свого права на землю, а в подальшому вже після 2002 року навіть вже не згадувала про земельний пай. Тільки коли він зміг звернутись особисто в Чернещинську сільську раду в серпні 2010 року, то дізнався, що подружжя Терли баба внесені до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «За мир» серія ХР- 11-00-000299, який зареєстрований в книзі записів державних актів за №5 від 18 грудня 1995 р., тому вважаючи поважною причину пропуска позовної давності за зверненням до суду просить позовні вимоги задовольнити повністю . В судовому засіданні представник відповідача- Зачепилівської РДА [PERSON] пояснила , що померлий громадянин [PERSON] баба В.Є. як член колективного сільгосппідприємства був на загальних зборах внесений до списку на право колективної власності на землю КСП «За мир» за номером 405 додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР-11-00-000299, зареєстрованому 18 грудня 1995 року.Проте сертифікат з невідомих причин при житті не отримав. Позивачка також мала змогу з 1998 року звернутись до суду , але на протязі 14 років цього не зробила без поважних причин , тому просить відмовити в задоволенні позову внаслідок спливу терміну позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача - Чернещинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області пояснила , що на протязі 1998-2002 рр проводилась видача сертифікатів жителям с. Новоселівка в бухгалтерії КСП «За мир» та не заперечувала проти задоволення позовних вимог, якщо для цього є законні підстави. В судовому засіданні представник третьої особи відділу Держкомзему Зачепилівського району Харківської області не заперечував проти задоволення позовних вимог, якщо для цього є законні підстави, звернувши увагу суду на те , що державна адміністрація не може видати державний акт, а лише дає дозвіл на виготовлення технічної документації. В судове засідання представник третьої особи Зачепилівської державної нотаріальної контори не прибув, подавши заяву про розгляд справи без його участі , в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд вважає ,що спірні правовідносини між сторонами повинні регулюватись згідно вимог : -ст..78 ч.2 ЗК України «Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України,цього Кодексу , а також інших законів ,що видаються відповідно до них» -ст..81 ч.1 ЗК України «Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі :…придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами…безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності…приватизації земельних ділянок ,що були раніше надані їм у користування… прийняття спадщини…виділення в натурі( на місцевості) належної їм земельної частки … -ст..1268 ч.1 ЦК України « Спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її…» -ст..1270 ч.1 ЦК України «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців,який починається з часу відкриття спадщини…» -ст..1272 ч.1 ЦК України «Якщо спадкоємець протягом строку ,встановленого статтею 1270 цього Кодексу ,не подав заяву про прийняття спадщини , він вважається таким ,що не прийняв її…» -ст. 1225 ч.1 ЦК України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах …» -ст1218 ЦК України « До складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті» Суд вислухавши сторони, дослідив інші матеріали справи: -паспортні дані [PERSON], -свідоцтво про одруження Терли баби В.Є. та Терли баби Г.П. серія І-УР № 448835; -свідоцтво про смерть [PERSON] баби В.Є. серія І-ВЛ № 016707 від 18.11.1996 р.; -довідку відділу земельних ресурсів №521, 522 від 02.08.2010 року, -довідку Чернещинської сільської ради від 02.11.2010 року №730, -виписка з амбулаторної картки хворого № 576 [PERSON]; -довіреність [PERSON]; -заява Зачепилівської нотаріальної контори від 15.11.2010 р.; -фотокопія спадкової справи 18/99 після смерті [PERSON] баби [PERSON], померлого 16.11.1996 р.; -Державний акт на право колективної власності на землю КСП «За мир» серія ХР- 11-00-000299, який зареєстрований в книзі записів державних актів за №5 від 18 грудня 1995 р., Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як згідно з п.2 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність с/г підприємствам та організаціям громадянин [PERSON] баба В.Є. на час паювання мав право на цей пай та був внесений до списку, який є додатком до Державного акту ХР-11-00-000299 від 18.12.1995 року № 5,але не виконав жодних встановлених діючим законодавством дій щодо отримання правовстановлюючого документа сертифіката на право на земельну частку, який є основним документом , що посвідчує право громадянина на земельну частку. Його право співвласника колективної власності на землю виникло з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю КСП «За мир», тобто з 18.12.1995 року , тому на момент смерті гр.. [PERSON] баби В.Є. в 1996 році існував обєкт спадкування і спадкоємці могли його успадкувати відповідно за законом чи заповітом. Як вбачається із матеріалів спадкової справи , дослідженої в судовому засіданні , громадянка [PERSON] баба Г.П. в 1999 році прийняла за законом в спадщину грошові вклади , одержавши свідоцтво на спадщину від 1999 року, іншого майна в спадщину позивачка не прийняла. Суд не вважає поважною причину перебігу строку позовної давності, яку позивач вказав у судовому засіданні. Відповідно до ст..261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня ,коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права і ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Судом із пояснень представника позивачки [PERSON] встановлено ,що позивачка [PERSON] дізналась про відсутність земельного сертифіката на ім.я свого померлого чоловіка в КСП «За мир» в 1998 році, до 2000 року декілька разів зверталась за допомогою в контору, але потім в 2000 році її паралізувало і вона не могла самостійно пересуватись . Доглядаючи за матірю , [PERSON] в 2000 році дізнався від неї про порушене право , але на той час не мав фінансової можливості звернутись за правовою допомогою, а коли особисто звернувся до сільради в серпні 2010 року то виявилось, що померлий Терли баба В.Є. був включений до списку на колективну власність на землю . Таким чином встановлено, що позивачка та її представник мали змогу дізнатись про відсутність в Чернещанській сільській раді сертифіката на право власності її чоловіка на земельну частку (пай) в період 1996-2002років, коли такі сертифікати отримували всі мешканці села Новоселівка, і в цей період як і в подальшому [PERSON] за межі села не виїздила, тому у суда є всі підстави вважати ,що для неї сплинули строки позовної давності для звернення за судовим захистом спадкового права на земельну частку (пай). Відповідно до ст..267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом ЛИШЕ за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, а в судовому засіданні про застосування позовної давності заявила представник відповідача Зачепилівської районної державної адміністрації , тому виходячи із положень ст267 ч.4 ЦК України у суда є підстава для відмови у позові в звязку із спливом позовної давності, оскільки наведені позивачем причини пропущення строку позовної давності не можуть вважатись поважними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed