overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Глібівської сільської ради про визнання ава власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними цівлями та спорудами, який розташований в с. Глібів по вул. Село, 262 Гусятинського Іону Тернопільської області та земельну ділянку розміром 4,73 га, яка розташована на шторії Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області ;повідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 8555 від 05.09.2005 року, посилаючись на те, що 14.06.2010 року померла її баба, рська И.П. і після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, яке вона ювіла позивачці, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який ггашований в с. Глібів по вул. Село, 262 Гусятинського району Тернопільської області земельна ділянка, розміром 4,73 га, яка розташована на території Глібівської сільської ди Гусятинського району Тернопільської області відповідно до державного акту на зво власності на земельну ділянку серії ЯА № 798555 від 05.09.2005 року, відповідно заповіту [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна покійної. В управління майном за вступила одразу ж після смерті спадкодавця, і фактично прийняла спадщину, але ктично переоформити її на себе не встигла. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить щвольнити і розглядати справу у попередньому судовому засіданні. Відповідач, Глібівська сільська рада, подали до суду письмову заяву, в якій просять заву розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при зведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні щвого рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ІК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими збами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, роз'яснивши позивачці процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не зушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про шання права власності на майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачці авовстановлюючих документів на майно законодавством не визначено, є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в с. Глібів по вул. Село, 262 Гусятинського району Тернопільської області та земельну ділянку розміром 4,73 та, яка розташована на території Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 798555 від 05.09.2005 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

ПАТ Всеукраїнський [PERSON] ( ПАТ «ВіЕйБі Банк» ) звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення 19144 грн. 48 коп. заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача - ПАТ Всеукраїнський [PERSON] ( ПАТ «ВіЕйБі Банк» ) не прибув, однак від них поступила заява, в якій просять справу слухати в їхню відсутності, позов підтримують повністю, просять його задоволити та стягнути з відповідачки по справі [PERSON] 19144 грн. 48 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідачка по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування ї заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2008 року між ВАТ Всеукраїнський [PERSON] ( ВАТ «ВіЕйБі Банк» ) та відповідачкою по справі [PERSON] був укладений кредитний договір №05/08/87-5б, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 15400 грн. на поточні потреби і зобовязалася своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.03.2011 р. відповідно до умов кредитного договору та додатку до нього від 05.03.2008 року, а саме щомісячно у відповідності до графіку / а.с. 5-8/. Даний факт ствердила в судовмоу засіданні відповідачка по справі [PERSON] Відповідачка по справі [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору від 05.03.2008 року № 05/08/5б не виконує і станом на 30.09.2010 року в останньої утворилася заборгованість по кредиту в сумі 19144 грн. 48 коп., а саме: 12502 грн. 88 коп. заборгованість по сплаті кредиту; 4415 грн. 67 коп. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 2225 грн.93 коп. плата за пропуск платежу/ а.с.9/. Відповідачка по справі [PERSON] в добровільному порядку погасити заборгованість відмовляється. Даний факт не заперечила в судовому засіданні відповідачка по справі і при цьому пояснила, що нею частково по мірі можливості погашається сума кредиту. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази, прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 526,527,530,534,536,610,611,612,623,629,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON], яка померла 09.03.2010 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.10.2001 року, виданого виконкомом Іванковецькяя сільської ради за рішенням № 187/10 від 12.01.2001 року, на ім'я [PERSON], та про визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами загальною вартістю 48 472 гривень, що розташований в с. Іванківці, вул. В. Івасюка, 30, Кіцманського району Чернівецькая області; право на земельну частку (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 30336 гривень, що перебуває у колективній власності колгоспу «Прогрес» с. Іванківці Кіцманського району Чернівецької області; майновий пай розміром 813 гривень у пайовому фонді СТзОВ «Надія» с. Іванківці Кіцманського району Чернівецькій області, після смерті 09.03.2010 року його баби [PERSON], яка 26.03.1990 року вчинила на користь [PERSON] заповіт. Вказує, що відповідачі по справі відмовились від спадкування, він в управління та володіння спадковим майном вступив своєчасно, похоронив бабу, розпорядився п речами, постійно проживає у спадковому господарстві, обробляє земельну ділянку, але оформити спадщину в нотаріальній конторі не може через розбіжність у імені спадкодавці у свідоцтві про право власності, де вказано «Ганна» та у сяіжщіт про її смерть, де вказано «Анна», тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] позов підтримав, відповідачі [PERSON], [PERSON], представники Іванковецької сільської ради, бюро технічної інвентаризації, відділу Держкомзему заявлені вимоги визнали, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.1 сг. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, син знаходиться на її утриманні, а [PERSON] всупереч вимогам ст.180 СК України не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину. В судове засідання позивачка не з*явилася, подавши до суду заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності та про згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з*явився і суд не має відомостей про причини його неявки, тому відповідно до ст.224 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з*явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позов законний, обгрунтований і підлягає задоволенню відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на в порядку спадкування за заповітом на обєкт незавершеного будівництва № 1 по вул.Зеленій в с.Полтва Буського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем до даного спадкового майна, що належало його дідові [PERSON], померлому 18.03.2009 р. згідно заповіту від 22.08.2008 р., однак при звершенні до Буської державної нотаріальної контори про оформлення своїх спадкових прав йому було відмовлено у прийнятті заяви у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на незавершене будівництво. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач в суд не з»явився, подав заяву, в якій проти позову не заперечує, відмовляється від своїх спадкових прав після смерті батька в користь позивача, просить позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов частково підлягає до задоволення з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено , що на підставі рішення Полтв»янської сільської Ради від 08 січня 1987 року та свідоцтва на забудову земельної ділянки від 21.05.1987 року позивачеві надано у користування земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Зеленій, 1 в с.Полтва Буського району. Згідно зведеного акту вбачається, що будівництво житлового будинку здійснено на 06 % . Згідно зі ст. 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва. У разі необхідності зазначена особа може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва, які відсутні у позивача. Таким чином, за позивачем слід визнати право власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва та виконані роботи, відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України. На підставі ст.ст.331 ЦК України , ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК У країни, суд -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача [PERSON] та в позовній заяві вказала, що 19.09.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі . Від даного шлюбу в них немає дітей. З початку подружнього життя вони проживали добре, проте згодом між ними часто почали виникати сварки і непорозуміння через різні погляди на життя . сторони більше року проживають окремо. За таких обставин вважає, що надалі продовжувати шлюбні відносини не варто, їхня сімя фактично розпалась та шлюб між ними зберігати недоцільно, а тому просить суд його розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, однак попередньо подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов вона підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи . Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття і примирюватися не бажають, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім"ї, сторони проживають окремо вже тривалий час, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, оскільки відповідач ніде не працює просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі - 400 грн. щомісяця на утримання дитини - [PERSON] [INFO]. Крім цього, пояснила, що відповідач грошей на утримання дитини не дає на протязі вже більше 1 року, а їй одній важко утримувати дитину. Вважає, що на підставі наявних у справі доказів, суд може ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважних причин не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. У відповідності із ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 9 серпня 2005 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народилась одна дитина, а саме: син - [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано 17 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №029739. За таких підстав, суд, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України прийшов до переконання, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В позовній заяві посилається на те, що відповідач з 2005 року ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по виховною та утриманню дітей, не цікавиться їх життям та здоровям, аліментів на дітей не сплачує. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, в своїх поясненнях суду послалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти позбавлення його батьківських прав. Визнав, що неналежним чином виконує батьківські обовязки. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши думку представника органу опіки і піклування, представника прокуратури, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно свідоцтв про народження, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як пояснила позивачка, відповідач не займається вихованням та утриманням дитини. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги дітям, заборгованість по виконавчому листу №2-1207 становить 19\~600 грн. Як пояснив, в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], з батьком він не спілкується, останній не надає йому ніякої допомоги, родинних звязків підтримувати з ним не бажає. Показаннями свідка [PERSON], стверджується факт ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обовязків. Представник органу опіки і піклування, представник прокуратури [PERSON] підтримали висновок про доцільність, в інтересах дітей, позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином наведені обставини підтверджують ухилення відповідача від обовязків по вихованню дітей, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-02 00:00:00

28 листопада 2011 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.11.1993 року, проте вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Таїсію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Діти проживають та знаходяться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, працює в інспекції держтехнагляду і має стабільний заробіток, а тому він має можливість, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дітей на користь позивачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Позивач просила стягнути аліменти в розмірі ? частини доходів відповідача, оскільки за станом здоровя молодшого сина, який за висновком ЛКК потребує індивідуального догляду, вона вимушена знаходиться у відпустці. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.11.1998 року, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 534. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Таїсію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, стан здоровя дітей, які потребують постійного лікування, а син [PERSON] також потребує індивідуального догляду, що підтверджується витягом з постанови ЛКК №175 від 21.03.2011р., суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\2 частки його заробітку (доходу) на дітей на користь позивача. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 214,60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Представник Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію громадянина [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний заклад без його згоди, посилаючись на те, що в останнього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює небезпеку для хворого і оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, а тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію у психіатричному закладі. Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що у громадянина [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад (маячний розлад), внаслідок чого останній вчиняє дії, що являють собою реальну небезпеку для себе та оточуючих, згоду [PERSON] на госпіталізацію неможливо отримати, тому просить заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянина [PERSON] у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди підтримав і вважає, що доцільно надати [PERSON] психіатричну допомогу в примусовому порядку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON], [INFO], житель [INFO] направлений на госпіталізацію в Тернопільську обласну психоневрологічну лікарню 30.12.2010 року лікарем-психіатром бригади ШМД після його особистого огляду. Підставою для огляду були відомості про поведінку гр. [PERSON], які надійшли від брата останнього [PERSON] 30.12.2010 року [PERSON], [INFO] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні. Комісією лікарів наданий висновок про необхідність в госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу (маячний розлад), внаслідок чого останній вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього. [PERSON] не дав своєї згоди на лікування в психіатричному закладі, яке надається в умовах стаціонару. Відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] без його згоди до психіатричного закладу є доцільною, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved