overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]О, [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24.11.1995 року між ним, та відповідачем [PERSON], [PERSON] було укладено договір № 3000 купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В даний час позивач не може розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 24.11.1995 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності [PERSON], [PERSON] був укладений договір № 3000 купівлі - продажу квартири [ADDRESS] ([PERSON] - нова назва) в м. Миколаєві. Вказаний договір в порушення вимог закону був укладений на Південній товарній біржі та зареєстрований 11.12.1995 року Миколаївським МБТ1 за№ 17202. Всі істотні умови сторонами були виконані, а саме позивач сплатив гроші за квартиру відповідачам, а останні звільнили житло і переїхали на інше постійне місце проживання. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року). Таким чином, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності суд, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі із 15 квітня 2006 року, який було зареєстровано у Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 108. У сторін є дитина - донька [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у продовж сумісного життя з'ясувалися розбіжність характерів та відсутність спільних інтересів, що зробило подружжя чужими людьми, у зв'язку з чим вони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливо. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу слухати у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила слухати у її відсутність. Розглянувши матеріалами справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі із 15 квітня 2006 року, який було зареєстровано у Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 108. У сторін є дитина - донька [PERSON], [INFO]. У продовж сумісного життя у сторін з'ясувалися розбіжність характерів та відсутність спільних інтересів, що зробило подружжя чужими людьми, у зв'язку з чим вони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Крім того, суд вважає, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], залишиться проживати з матір'ю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл про надання [PERSON] [INFO] примусової психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра з діагнозом шизофренія, відмовляться від лікування, тому за своїм психічним станом потребує амбулаторної примусової психіатричної допомоги. У судове засідання представник заявника надав письмову заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Заяву підтримав, просив її задовольнити. Прокурор Скомаров О.В. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] надав письмову заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти психіатричної допомоги. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря -психіатра з діагнозом шизофренія, не може надати усвідомлену згоду на госпіталізацію, внаслідок чого може задати значну шкоду своєму здоров'ю. Згідно висновку лікарської комісії від 05.05.2011 року [PERSON] за психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки страждає тяжким психічним розладам у формі шизофренії в силу якого може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл про надання [PERSON] [INFO] примусової психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра з діагнозом шизофренія, відмовляться від лікування, тому за своїм психічним станом потребує амбулаторної примусової психіатричної допомоги. У судове засідання представник заявника надав письмову заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Заяву підтримав, просив її задовольнити. Прокурор Скомаров О.В. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] надав письмову заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти психіатричної допомоги. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра з діагнозом шизофренія, не може надати усвідомлену згоду на госпіталізацію, внаслідок чого може задати значну шкоду своєму здоров'ю. Згідно висновку лікарської комісії від 05.05.2011 року [PERSON] за психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки страждає тяжким психічним розладам у формі шизофренії в силу якого може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

[PERSON] . звернулась до суду з позовом до [PERSON] про утримання дружини в зв»язку з проживання разом з дитиною. Позовні вимоги мотивувала тим, що 18 липня 2009 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Литвяківській сільраді Лубенського району Полтавської області. Актовий запис № 1. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Вона ніде не працює, знаходиться у декретні відпустці, і її єдиний дохід складається тільки з державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Прохає суд постановити рішення яким стягнути з [PERSON], [INFO] , уродженця та мешканця [INFO] полтавської області, гр.. України кошти на її користь, на її утримання , щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення трирічного віку їх з відповідачем спільної дитини [PERSON], [INFO] в сумі 500 грн., а також стягнути понесені судові витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 1500 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник Волков позовні вимоги підтримали повністю, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечують проти позовних вимог позивачки . [PERSON] вважає, що [PERSON] не його дочка, і відмовляється сплачувати аліменти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2009 року, від якого мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо від сім»ї. Здоровий, працездатний, інших дітей, дружини, чи непрацездатних батьків не має, однак відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на дружину до досягнення донькою трирічного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.. 84 ч.2 сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом також встановлено , що відповідач ніде не працює, і не може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дружини, а тому вважає за доцільне стягнути аліменти в розмірі по 250 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що 18.07.2009 року у Новаківській сільській раді Лубенського району Полтавської області вони зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від сім'ї з травня 2010 року, однак матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, чим ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище. Позивачка прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Також позивачка прохала стягнути з відповідача понесені нею судові витрати . В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги змінила, прохала стягнути на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень . Відповідач [PERSON] та його представник в особі [PERSON] позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що можливо дитина не його. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.07.2009 року у Литвяківській сільській раді Лубенського району Полтавської області (а.с.3), від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Литвяківської сільської ради (а.с.9). Відповідач проживає окремо від сім»ї, матеріальної допомоги позивачці не надає, чим ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище, тому позов [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути на її користь аліменти з [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно . Позивачка при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 гривень слід стягнути з відповідача. Крім цього, при подачі до суду позову позивачкою було понесено судові витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 300 гривень (а.с.15). Суд вважає, що дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивачки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Заявник просить визнати свою матір [PERSON]. безвісти відсутньою посилаючись на те, що вона 28 грудня 2006 року поїхала до Володарського району вправляти грижу, про що написала записку і з того часу він не має про неї ніяких відомостей. 20.02.2007 року Тетіївським РВ ГУ МВС України в Київській області її було оголошено в розшук, який позитивних результатів не дав. Визнання безвісти відсутньою його матері, заявнику необхідно для вирішення питання розпорядження її майном, . В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав. Представник зацікавленої особи Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області проти заяви не заперечує. Представник зацікавленої особи Виконавчого комітету Галайківської сільської ради проти заяви не заперечує, просить справу слухати без нього. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представника зацікавленої особи, свідків суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісти відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання в [INFO] більше одного року підтверджуються зібраними по справі доказами. Так згідно довідок, виданих Виконкомом Галайківської сільської ради № 83 від 08.04.2011 року та № 44 від 29.04.2011 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Софіполь. Тетіївського району, Київської області і з 28.12.2006 року за місцем постійного проживання відсутня Із довідки Тетіївського РВ ГУМВС України в Київській областівід 28.04.2011 року № 3052 встановлено, що заявник звертався з заявою про те, що [PERSON] зникла з постійного місця проживання ,була оголошена в розшук і на даний час місцезнаходження її не встановлено. Із пояснень в суді свідків [PERSON] та Хлів ненко Т.В. встановлено, що дійсно з грудня2006 року [PERSON] в с. Софіполі відсутня і місце перебування її не відоме. Остільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були 28 грудня 2006 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 28 грудня 2006 року. Задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення. Таким чином , зібрані по справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частин,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

25 січня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка [PERSON] посилалася на те, що 23 вересня 2006 року у Виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 20. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Позивачка зазначає, що вона і відповідач тривалий час не проживають спільно, в звязку з втручанням рідні чоловіка в сімейне життя, непорозуміннями, втратою любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 23 вересня 2006 року у Виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один одного, подальше спільне життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

21.02.2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 10822,88 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказувала, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 29 січня 2008 року був укладений кредитний договір № 16793-С, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 9900,00 грн. із сплатою 26,5 відсотків річних та кінцевим терміном повернення до 28 січня 201 року. Відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору у звязку із чим станом на 27.01.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 10822,88 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Частина 1 ст. 1056 ЦК України встановлює, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг та штраф за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом. Судом встановлено, що 29 січня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 16793-С, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 9900,00 грн. із сплатою 26,5 відсотків річних та кінцевим терміном повернення до 28 січня 201 року. Відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору у звязку із чим станом на 27.01.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 10822,88 грн. Заборгованість складається з заборгованості по кредиту - 5575,42 грн.; заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 3082,88 грн.; штрафу - 2164,58 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками;, розрахунками; договорами; актом (а. с. 6-10; 11-12; 13-16). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved