Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та його уточненням до відповідача про визнання недійсними кредитного договору №014/08-112/76181 від 12.03.2008року з додатковою (угодою до нього від 25.06.2009року, зобовязати банк внести зміни до кредитного договору, визнати договір іпотеки від 1'2.03.2008року припиненим та зобов'язати нотаріуса внести відповідні зміни до державного реєстру. Позивач до суду не з'явилася, направила своїх представників. Представники позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримали. Представник відповідача вимоги позову не визнав. Треті особи до суду не з'явилися, заяв про бажання взяти участь при розгляді справи не надали. Представник третій особи [PERSON] вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення представників сторін та третій особи, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням і вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог j розумності та справедливості. Так, із матеріалів справи вбачається, що 12.03.2008року та 25.06.2009року між ВАТ "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є ПАТ "[PERSON] Аваль" і І [PERSON] був укладений кредитний договір №014/08-112/76181 із додатковою угодою №014/08-112/76181/У від 25.06.2009року до нього, за якими банк надав останній кредит у розмірі 66100,00доларівСША строком до 12.03.2028року з розрахунку 13,00% річних. За умовами договору відповідач зобов'язана погашати суму кредиту щомісячними платежами в валюті кредиту - доларах США, а саме по 774,41 доларівСША щомісячно. В той же день, 12.03.2008року, у забезпечення зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений нотаріально за Р.№ 1709 ПН ММНО [PERSON], за яким у забезпечення зобовязань боржника за кредитним договором іпотекодавець [PERSON] надає іпотекодержателю ПАТ "[PERSON] Аваль" в іпотеку майно - житловий будинок №98 по вул. Врожайна у м. Миколаєві, заставною вартістю 417842грн.00коп.. Із положень ст. 192 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та ст.5 Декрету КМУ №15-93 від 19.02.1993року "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вбачається, що іноземна валюта може використовуватись банками при видачі кредитів за наявності у них генеральної ліцензії НБУ, яку ПАТ "[PERSON] Аваль" має за №10 від 11.10.2006року. При наявності зазначеної ліцензії, банку не потрібно додатково отримувати індивідуальну ліцензію для надання споживачу кредиту в іноземній валюті, оскільки така вимога передбачена п.п. "в" п.4 ст.5 Декрету КМУ №15-93 лише для тих видів кредитів, терміни і суми яких перевищують встановлені законодавством межі, які згідно до листа НБУ від 7.12.2009рок №13-210/7871-22612 до наступного часу законодавством України не визначені. Відповідно до наданої заявки та анкети-позичальника, а також заявки на видачу готівки позичальник [PERSON] наполягала на отриманні кредиту в іноземній валюті - доларах США, якій і отримала, ознайомившись з іншими умовами кредитування до укладання спірного договору та валютними ризиками, про що сторони зазначили в додатках до анкети. Таким чином, зміст спірної угоди свідчить, що вона укладена з додержанням вимог цивільного законодавства та за вільного волевиявлення сторін, а визначення грошового еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті не суперечить нормам ч.2 ст. 524ЦК України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 203, 215, 235, 509, 526, 543, 548, 559, 572, 628, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що волевиявлення позивача при укладанні з банком кредитного договору було вільним, а обрання валютного кредитування у доларах СІЛА - свідомою дією через зменшену відсоткову ставку. Тому, суд вважає, що немає правових підстав для задоволення вимог позову про визнання кредитного договору з додатковою угодою недійсними як удаваних правочинів, визнання укладеним кредитного договору в національній валюті із зобов'язанням банку внести відповідні зміни до договору. Оскільки зобовязання за кредитним договором не припинено та до наступного часу позичальником не виконано, суд вважає, що правових підстав для визнання договору іпотеки припиненим із зобов'язанням нотаріуса внести відповідні зміни до державного реєстру також немає. Згідно зі ст. 81, 88 ЦПК України судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи сплачені при подачі позову.

Outcome: dismissed