Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

08.11.2010 р. позивач звернувся в суд з цим позовом, який умотивовано так. 24.08.2008 р. біля 1 год. ночі відповідач розбив шибку на вікні його будинку вдруге. З цього приводу позивач звертався в Міжгірський РВ ГУМВС у Закарпатській області, яким відмовлено в порушенні кримінальної справи. Позивач матеріальну шкоду оцінив у сумі 150 грн., а моральну первісно у 20000 грн., а опісля уточнив ці вимоги, які оцінив у сумі 200000 грн. Позивач вимоги підтримав і додатково пояснив, що з відповідачем і його дружиною перебуває у неприязнених відносинах. Відповідач писав на позивача скарги в різні інстанції. На думку позивача, відповідач міг підмовити свого племінника вибити шибку на його будинку. Відповідач неодноразово в судове засідання не зявлявся, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, про що є відмітки в справі . Відповідач письмовими поясненнями, надісланими в суд, свою позицію обґрунтував так. Вимоги позивача вважає надуманими і не підтвердженими доказами. Просить узяти до уваги, що позивач ставиться до нього неприязно, відповідач хворіє астмою, тяжко пересувається і проживає на значній відстані від будинку позивача Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити, виходячи з такого. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, окрім, випадків, що дають підстави для звільнення від доказування. Позивач на ствердження своїх вимог не подав жодного належного доказу, який би підтверджував заподіяння йому шкоди, зокрема акту про пошкодження скла на вікні будинку, розміри такого тощо. У справі також не має належних доказів, що шибку на вікні розбив відповідач. Зокрема, з показів свідка [PERSON] (допитаного з ініціативи позивача), видно, що він дізнався від позивача про те, що на вікні будинку розбито скло, однак особисто не бачив щоб це робив відповідач. Натомість позивач повідомив цьому свідку, що це міг зробити відповідач, з яким позивач перебуває у неприязнених відносинах. З матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи за постановами Міжгірського РВ ГУМВС від 24.09.2009 р. і 03.09.2009 р. видно, що у 2009 р. позивач звертався в цей орган міліції з приводу образ і конфліктів з подружжям [PERSON] і [PERSON], які мали місце у 2009 р. Однак ці матеріали не стосуються обставин, зазначених позивачем у позові. Окрім цього, позивач у судовому засіданні заявив, що розбити вікно відповідач особисто не міг, однак таке міг вчинити племінник відповідача зі спонукання останнього. Ці доводи суд відхиляє як надумані бездоказово. Ст.ст. 1166 і 1167 ЦК України, на які зіслався позивач, передбачають, що майнова і моральна шкода відшкодовуються особою, яка її завдала внаслідок неправомірних дій за наявності вини такої особи. Позивач не довів, що йому завдано шкоду відповідачем. Натомість останній запереченнями спростував позов. Судові витрати у виді держмита, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України і ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито», з урахуванням того, що позивач є інвалідом ІІ гр. і звільнений від сплати такого, слід віднести на рахунок держави. Судові витрати у виді сплачених витрат на ІТЗ розгляду справи поверненню не підлягають у разі відмови в позові.

Outcome: dismissed