Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

06 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість із грошового забезпечення в загальній сумі 4 263, 24 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що він перебуває на військовій службі у військові частині [NUMBER] . В січні 2009 року позивачем поданий рапорт про виплату йому матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 2 689, 50 грн. за 2009 рік. Наказом командира військової частини від 06 січня 2009 року № 3 йому призначена така допомога, проте 13 січня 2009 року іншим наказом № 9 пункт щодо виплати матеріальної допомоги скасований як нереалізований. У зв`язку з несвоєчасною виплатою матеріальної допомоги за 2009 рік позивач також просить стягнути з відповідача втрату частини доходів в сумі 355, 01 грн. Крім того, позивач вказує, що 2007-2010 років відповідно до наказів командира військової частини перебував у службових відрядженнях. Втім, кошти на оплату службових відряджень йому виплачені не були, і позивачу довелося їхати у відрядження за кошти власного грошового забезпечення. Через несплату відповідачем коштів за відрядження утворилася заборгованість, яка загалом складає 920, 22 грн. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною виплатою коштів на службові відрядження за 2007 -2010 роки позивач також просить стягнути з відповідача втрату частини доходів в сумі 298, 51 грн. Позивач в судове засідання не з`явився надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позов підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, за їх згодою, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як зазначають ч.І, ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення, зокрема, входять одноразові додаткові види грошового забезпечення. Згідно з п. 1.11 першого розділу Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 58 (в редакції наказу від 10 червня 1999 року № 146) відрядженому працівникові перед від`їздом у відрядження видається грошовий аванс у межах суми, визначеної на оплату проїзду, наймання жилого приміщення і добові. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і мають бути задоволені. Через несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку вона має бути стягнута примусово. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1% від ціни позову та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved