Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має статус ветерана війни - учасника війни, що надає йому та членам родини право на 50% знижку за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством, але відповідач, у порушення зазначених норм закону, надає пільги щодо оплати послуг з водопостачання та водовідведення лише на двох осіб (позивача та його дружину). У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що позивач відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має статус ветерана війни - учасника війни (посвідчення серії В- І №019920). Згідно п.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на 50% знижку плати за користування комунальними послугами в межах середніх норм. Пільги щодо оплати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені п.п.4-6 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Відповідно до ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Постанова Кабінету Міністрів України від 16.02.1994р. №94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлює, що пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни і особам, на яких поширюється чинність зазначеного закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів їх сім'ї, які проживають разом з ними, виходячи з встановленого чинним законодавством норм житла та розміру плати за користування. Пільги, передбачені законом, надаються організаціям за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами термінами. Відшкодування організаціями витрат, повязаних з наданням пільг, фінансові органи проводять за рахунок коштів місцевих бюджетів на підставі перевірених ним розрахунків, поданих організаціями. Судом встановлено, що відповідач надає позивачу пільги щодо оплати за користування житлом тільки на двох осіб: позивача та його дружину, посилаючись на те, що у Законі України «Про державний бюджет України» на відповідній рік зазначається, що до членів сім"ї пільговика при наданні пільг належить дружина, неповнолітні діти. Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до положень ст.ст.21,22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод не допускається. Законність вимоги позивача про визнання його права на перерахунок вартості за надані послуги з урахуванням прав всіх членів сім"ї на 50% знижку відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» підтверджується також рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999р. № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї». Відповідно до ст.92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України. У відповідності до ч.З ст.22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод громадян при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, зокрема, і до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Інтереси і права громадян є основоположними факторами чинного законодавства, а тому твердження про обмеженість бюджетних асигнувань не може слугувати підставою для порушення цих прав. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку вартості за надані послуги з урахуванням всіх членів сім'ї є неправомірними, а тому останнього необхідно зобовязати провести перерахунок вартості наданих позивачу та членам його сімї послуг з врахуванням вимог ст.14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту з 11.02.2010р. по 21.02.2011р. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial