Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

У жовтні 2009 року позивачі звернулися до суду з позовом про виділення майнових паїв колишнього СТОВ Сафронієве угіддя, в т.ч. [PERSON] в розмірі 3341 грн. або 0,18 %, [PERSON] - 2103 грн. або 0,11 %, [PERSON] - 2714 грн. або 0,15 %, [PERSON] - 2296 грн. або 0,12 %, [PERSON] - 5708 грн. або 0,30 %, [PERSON] - 85 грн. або 0,005 %, [PERSON] - 5251 грн. або 0,28 %, [PERSON]- 5505 грн. або 0,29 %, [PERSON] - 2773 грн. або 0,15 %, [PERSON] - 1710 грн. або 0,09 %, [PERSON] - 1673 грн. або 0,09 %, [PERSON] - 1258 грн. або 0,07 %, [PERSON] - 3303 грн. або 0,18 %, [PERSON] - 1391 грн. або 0,07 %, [PERSON] - 2306 грн. або 0,12 %, [PERSON] - 2002 грн. або 0,11 %, [PERSON]- 3719 грн. або 0,20 %, [PERSON] - 932 грн. або 0,05 %, [PERSON] - 3321 грн. або 0,18 %, [PERSON] - 5265 грн. або 0,28 %, [PERSON] - 4420 грн. або 0,24 %, [PERSON] - 1377 грн. або 0,07 %, [PERSON]- 1644 грн. або 0,09 %, [PERSON] - 370 грн. або 0,02 %, [PERSON] - 5763 грн. або 0,30 %, [PERSON] - 3321 грн. або 0,17 % , [PERSON] - 2929,05 грн. або 0,16 %, у рахунок якого просили виділити в спільну часткову власність - тракторні майстерні вартістю 15721,23 грн., гараж вартістю 1965,19 грн., огородження току вартістю 2516,50 грн., гараж новий вартістю 16703,8 гри., склад ПММ вартістю 4912,86 грн., культиватор вартістю 948,19 грн., зернопогрузчик вартістю 474,09 грн., ваги автомобільні вартістю 1422,28 грн., колонку ОПС вартістю 237,06 грн., електрокран (балку) вартістю 1327,47 гри., сіялку вартістю 1896,38 кой., водораздатчик ВКВ вартістю 758,56 грн., цистерну 10 mj вартістю 589,55 гри., цистерну 25 м3 вартістю 786,06 грн., електротелер вартістю 142,24 гри., трактор МТЗ-80 вартістю 1896,38 грн., трактор МТЗ-80 вартістю 4740,95 грн., основне стадо ВРХ на суму 11282 грн., молодняк на суму 9706 грн., інструменти на суму 1327 гри., коней на суму 415 грн., інвентар на суму 1493 грн., запчастини на суму 1410 гри., посилаючись на те, що майнові паї їм добровільно не виділяються. Також просили зобовязати ФГ Троценко передати це майно новим власникам. В порядку, визначеному ст.ст. 33, 37 ЦПК України судом до участі в справі як співвідповідачів залучено ФГ Троценко, фізичних осіб - інших співвласників майна та проведено заміну померлих осіб на їх правонаступників. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], його представник-адвокат [PERSON], позов підтримали. Інші позивачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представники ФГ Троценко - [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги не визнали з посиланням на відсутність доказів щодо структури майнового паю СТОВ Сафронієве угіддя, звернення позивачів з питань виділення паю до інших співвласників майна. Просили врахувати і те, що частина позивачів самовільно забрала в рахунок свого паю відповідне майно, що зафіксовано правоохоронними органами, а решта отримала грошову компенсацію за свій пай на підставі укладених договорів купівлі-продажу з ФГ, яке використовує це майно для вирощування с/х продукції, а тому просили в позові відмовити. Інші відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, день і місце судового засідання були належним чином повідомлені. Новослобідська сільська рада направила заяву про розгляд справи за відсутності її представника (т. З а.с. 38). Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, матеріали кримінальної справи № 1-16/08, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай кожен з позивачів має право на частку у пайовому фонді СТОВ Сафронієве угіддя с. Н.Слобода Путивльського району, яка визначена у відсотковому та грошовому виразі, і сумарно складає 76480,05 грн.(т. 1 а.с. 84-90, 92-98). Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною часткової власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути, зокрема фізичні особи та юридичні особи. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на виділення та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом статей 5, 7-9 Закону України від 14.02.1992 р. Про колективне сільськогосподарське підприємство (далі - Закон № 2114-ХІІ) майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження). Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обовязків членів колективного сільськогосподарського підприємства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочності членів підприємств є похідними від правового статусу, завдань і функцій цих підприємств та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і право громадянина вимагати своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини члена колективного підприємства з КСП щодо передачі - отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення також повинні ґрунтуватись на принципі рівності прав і обовязків зазначених сторін. Тобто праву члена КСП вимагати видачі майнового паю відповідає право цього підприємства вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін. Спосіб забезпечення цих прав і інтересів члена КСП та підприємства визначений п. З ст. 9 Закону № 2114-ХП, згідно з яким у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій за згодою сторін, формі. Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств із майновими паями з метою створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших субєктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 3.12.1999 р. № 1529/99 Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки. Крім того, з метою реалізації прав і інтересів КСП та членів цих підприємств у правовідносинах виділення-отримання майнового паю Міністерством сільського господарства і продовольства України та Інститутом аграрної економіки України 1 січня 1996 року розроблені методичні рекомендації про порядок отримання майнового паю при виході із колективного сільськогосподарського підприємства його членів, які не є нормативно-правовим актом у розумінні Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади". Але враховуючи, що в них закладені аналогічні ст. 9 Закону № 2114-ХІІ та ст. 1 Указу принципи і підходи щодо порядку і способу виділення майнового паю, вони можуть враховуватись в частині, які не суперечать Закону, зокрема в них зазначено, що спосіб одержання майнових паїв пайовиками (натурою, грішми або цінними паперами) обирається в кожному конкретному випадку з урахуванням як побажань пайовика, так і можливостей підприємства. Судовим розглядом встановлено, що група співвласників майна пайового фонду СТОВ Сафронієве угіддя в кількості 323 осіб на підставі договору оренди від 14.10.2004 р., укладеного з ФГ Троценко (т. 2 а.с. 75,83-91), передали в оренду останньому для використання в сільськогосподарському виробництві, переробки сільгосппродукції та інших видів статутної діяльності господарства, основні засоби - будівлі (споруди), автотракторну техніку та інше майно, зазначене в акті передачі від 24.01.2004 р., на загальну суму 865322,20 грн., яке після спливу терміну дії договору знаходиться в цьому господарстві, чого його представники не заперечували в судовому засіданні. 14.04.2009 р. позивачі звернулись із письмовими заявами про виділення паїв в натурі, які були отримані головою комітету співвласників майна [PERSON] (т. 1 а.с. 25-34), однак майно їм добровільно не виділено. Посилання представників ФГ Троценко на відсутність повноважень останньої для вирішення цих питань за обставин, встановлених рішенням Путивльського районного суду від 12.08.2009 р. (т. 1 а.с. 35-36), на думку суду, є безпідставним, з огляду на дату звернення позивачів за виділенням паю і відсутності доказів передачі цією уповноваженою особою звернень позивачів на розгляд загальних зборів співвласників. Таким чином, суд вважає встановленим порушення права позивачів на отримання своєї частки із спільного майна. Визначаючи спосіб захисту цього права та вирішення питання щодо майна, яке слід виділити у натурі, суд виходить з такого. Із копії протоколу зборів уповноважених КСП [PERSON] революція № 2 від 18.06.1999 р. видно, що на них була затверджена структура і розмір пайового фонду (т. 1 а.с. 9-12). Між тим, згідно архівних довідок (т. 2 а.с. 19,93), даних Управління агропромислового розвитку Путивльської РДА (т. 2 а.с. 45) документи щодо структури пайового фонду відсутні, а в сільській раді зберігаються лише списки осіб-співвласників майна та книга обліку виданих свідоцтв на право власності (т. 2 а.с. 104). За поясненнями представника ФГ Троценко - [PERSON] такі документи в господарстві також відсутні, що є підставою для висновку про те, що ці документи не збереглися. Надана позивачами структура паю (т. 1 а.с. 24) розроблена ними в односторонньому порядку, без погодження з іншими співвласниками майна, лише на підставі даних ФГ Троценко (т. 1 а.с. 23), а структура, розроблена управлінням АПР райдержадміністрації (т. 2 а.с. 221-301), є аналогічною за змістом. Крім того, протягом триваючого спору про виділ майна, позивачами в рахунок паю самостійно забрана частина майна пайового фонду, яке знаходилось в користуванні ФГ Троценко, що підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1-16/08 (к.с. а.с. 52- 53 55-56 60-61 63-64 66-67 69-70 81 106-108 112-114 118-121 123-1254 копіями постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.10.2006 р. і від 24.05.2007 р. (т. 2 а.с. 55-56), а саме : 11 корів, плуг ПЛН-5-35, доїльна установка, частина з яких зберігається у позивачів, а частина вилучена та передана на зберігання запропонованим ними особам під розписку, і після закриття справи (к.с. а.с. 193) ФГ Троценко не повернуто, що також встановлено поясненнями сторін. Те, що плуг і доїльна установка не відносяться до розпайованого майна, а реалізоване ліквідатором за борги КСП, позивачами не доведено і спростовується переліком майна, яке зазначено в акті передачі від 24.01.2004 року (№ № 16,40) та списком майна, що виділено кредиторам (т. 2 а.с. 80 звор. бік). Також за договорами купівлі-продажу ФГ Троценко було викуплена частка майнових паїв 13 позивачів на загальну суму 15001 грн. (т. З а.с. 361, 369-380). В силу ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття нею у власність не встановлена судом. Будь-яких рішень суду з приводу незаконності набуття ФГ Троценко наведених прав в судовому засіданні не надано. Надана позивачами довідка сільради про неотримання ФГ Троценко свідоцтв про права власності (т. З а.с. 362), стосується не набуття права власності за договорами, предметом яких була частка у рухомому майні позивачів, а оформлення власником майна своїх прав, яке чинним законодавством у часі не обмежене. Беручи до уваги всі встановлені обставини, наявні у справі докази, з метою дотримання права і інтересів обох сторін, суд вважає розумним та справедливим вирішення цього спору шляхом виділення позивачам у натурі майна на суму 61479,05 (76480,05 - 15001) грн., а саме : цистерни 25 м3 вартістю 786,06 грн., колонки ОПС вартістю 237,06 грн., водораздатчика ВКВ вартістю 758,56 грн., запчастин на суму 22.18 грн., а також із числа майна, раніше забраного ними самостійно - доїльну установку 039995 вартістю 568, 91 грн., плуг ПЛН-5-35 вартістю 1422,28 грн., 11 голів ВРХ: 7 корів вартістю 36064 грн. = 11,5 грн. х 3136 кг, де 11,5 грн. - середня ціна закупівлі по довідці управління АПР райдержадміністрації (т. З а.с. 351), а 3136 кг (472+478+472+488+380- 444+402) - загальна вага, яка підтверджена документально (к.с. а.с. 108, 114, 120, 125); 4 корови (к.с. а.с. 56, 61-62, 81) вартістю 21620 грн. = 11,5 грн. х (470 грн. х 4 гол.), де 470 кг - середня вага 1 голови ВРХ за довідкою ФГ Троценко (т.З а.с. 352), яка приймається судом через відсутність документального підтвердження їх ваги. При цьому слід констатувати, що предметом позову є виділення майнового паю із колективного майна, тому присудження позивачам в натурі іншого майна, ніж зазначено ними у позовній заяві, не є виходом за межі позову. Одночасно суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки у ФГ Троценко знаходиться лише частина виділеного позивачам майна, яке і слід зобовязати його передати новим власникам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial