Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

28.04.11 року позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ Вуглецевий композитпро стягнення заборгованості по заробітній платі, та компенсації за час затримки розрахунку. У позові вказав, що 14.04.2009 року, його було прийнято на роботу на ВАТ Вуглецевий композит на посаду слюсаря ремонтника. 01.10.2009 р. позивача було переведено на посаду старшого майстра з ремонту обладнання, про що було видано наказ № 52-к від 01.10.2009р., де працює по теперішній час. Просив стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також середній заробіток за час затримки розрахунку на 31.03.2011 року по день фактичного розрахунку. У судовому засідані позивач підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх. У судове засідання відповідач не зявився, будучи повідомленим про час і місце слухання справи, про що у матеріалах справи є докази, заперечень на позов не надав, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі документах. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв"язку з наступним. Позивача [PERSON], 14.04.2009 року було прийнято на роботу на ВАТ Вуглецевий композит на посаду слюсаря ремонтника. Сума заборгованості по заробітній платі в період з липня 2009 р. по жовтень 2010р. складає 25284 грн. 40 коп., що підтверджується довідкою № 03/164 від 05 жовтня 2010 р. та довідкою №08/800 листопада 2010р. Сума заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в період з липня 2009 р. по жовтень 2010р. складає у розмірі 2475 грн. 29 коп. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У статті 94 КЗпП України зазначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається з довідки ВАТ Вуглекомпозитвід 23.12.2010 року, заробітна плата позивачу не була виплачена у сумі 2192 грн. 40 коп., а тому, вказана сума підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, що суд установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день винесення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved