Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на будинок № 4 , по 5-му Травневому провулку у м. Одесі , який складається з одноповерхового житлового будинку площею 61,1кв.м., та надвірних будівель. Обґрунтовуючи заявлені вимоги посилалась на те, що через необхідність поліпшення житлових умов та бездіяльність відповідних державних органів змушена була зробити реконструкцію домобудівлі, що належить їй на праві приватної власності. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник Одеської міської ради в судове засідання не зявився , про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив , клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку ст.. 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі , що відповідає положенням ст..224 ЦПК України . Вивчивши наявні у справі матеріали, прийнявши до уваги обставини справи та пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкала у будинку № 4,по 5-му Травневому провулку у м. Одесі, разом зі своєю тіткою [PERSON], яка померла 2.07.2010 року. Житлова площа вказаного будинку не відповідала нормам для проживання і тому вони вимушені були зробити реконструкцію будівлі, з метою поліпшення житлових умов. Для поліпшення умов проживання [PERSON] за рахунок своїх коштів, на місці підсобного приміщення, побудувала одноповерховий будинок, який складається з одноповерхового жилого будинку літ „А, 61,1 кв.м., літньої кухні літ. „Ж, погребу літ. „Д, вбиральні літ. „Е. [PERSON] залишила заповіт на [PERSON], у якому усе належне їй майно заповіла позивачці. Однак при зверненні у пяту державну нотаріальну контору м. Одеси їй пояснили, що вона не може отримати свідоцтво на спадок, оскільки належній тітки будинок було самовільно реконструйовано. Сумісним користувачем будівлі № 4 по 5-му Травневому провулку у м. Одесі, була [PERSON] [INFO], яка у 1960 році вибула на постійне місце мешкання у Росію і 8.08.1960 року знята з реєстрації і у даний час ніякого відношення до спірної будівлі № 4 по 5-му Травневому провулку у м. Одесі не має. Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України «спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадку, вважається тим, що прийняв спадок, якщо в перебігу, терміну встановленого ст..1270 ЦК України він не заявив про відмову від нього». Одним із способів ухвалення спадку є фактичний вступ до управління і володіння спадковим майном, т.е., здійснення спадкоємцем дій, які дають підставу вважати, що спадкоємець відноситься до спадкового майна як до свого. Позивачка вказує на те, що вона неодноразово зверталась в органи місцевого самоврядування для узаконення проведеної реконструкції, однак Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради відмовила в рішенні даного питання. Згідно технічного висновку ПП „Відкриття технічний стан основних несучих і огороджуючи конструктивних елементів одноповерхового житлового будинку загальною площею 61,1 кв.в., розташованого по 5-му Травневому провулку 4, у м. Одесі задовільний. Конструктивні та планувальні рішення відповідають вимогам ДБН В. 2.2-15-2005 „Житлові будівлі. Основні положення, ДБН В .1.1.-7, Сніп 2.01.01,Сніп 2.01.07, Сніп 2.02.01, Сніп 2.03.01, Сніп П -22,Сніп П 23, Сніп П -25. Можливо збереження виконаної реконструкції та подальша експлуатація. Значних деформацій, тріщин, вогкості при обстеженні не знайдено. Пожежна безпека основних несучих і захищаючих конструктивних елементів обстежуваних будов відповідає вимогам ДБН В 1.1.- 7, а також вимогам розділу 4 ДБН В. 2.2. 15-2005 „ Житлові будівлі. Основні положення . Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно- технічних вимог і правил експлуатації будинку. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що спірний будинок не має негативного впливу на планування, сусідніх квартир. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Суд вважає, що обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для визнання за позивачем права власності на будинок № 4 по 5-му Травневому провулку у м. Одесі, який складається з одноповерхового будинку житловою площею 43,8 кв.м., загальна площа будинку 61,1 кв.м.., та надвірних будівель, Задовольняючи позов, суд виходить з того, що згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права, а також те, що загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. З ЦК України є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. На підставі викладеного,

Outcome: approved