Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] 25 лютого 2010 року звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ТПГ «Рейнфорд» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Позивач в своєму позові, а його представник в судовому засіданні посилався на те, що 01 жовтня 2009 року в кафе «Словянський двір» ТОВ «ТПГ «Рейнфорд» він придбав млинці з мясом, суп з грибами і компот з ягід, в результаті споживання вказаних продуктів позивач потрапив в лікарню, завдана шкода його здоровю (розлад шлунку, рвота. Після одужання звернувся до управління в справах захисту споживачів і отримав відповідь про неякісність виготовлення відповідачем млинців і накладення штрафу на відповідача. Вважає, що придбав у відповідача в кафе не якісний товар, йому завдана матеріальна і моральна шкода. В добровільному порядку відповідач не погоджується виплачувати будь-яку шкоду, вважає такі дії відповідача неправильними і просив стягнути з нього матеріальну шкоду 10 грн. 90 коп. і 192 грн. 90 коп., а також моральну шкоду, задовольнивши позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що дійсно 01 жовтня 2009 року в кафе «Словянський двір» ТОВ «ТПГ «Рейнфорд» позивач дійсно придбав млинці з мясом, в ході перевірки були виявлено їх неякісність, винних осіб притягнуто до адміністративної відповідальності і вони згодні повернути позивачу його витрати на придбання в них цих млинців. Проти решти позову заперечують, оскільки позивачем не доведено, що саме через ці неякісні млинці був розлад здоровя позивача та завдана йому шкода, що саме через це позивач придбавав ліки і чому саме ці ліки. Все інше ними зроблено згідно вимог закону. Ніяких зобовязань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх інших прав не порушували і моральної шкоди не завдавали. Вважають позовні вимоги безпідставними і не заперечували проти часткового їх задоволення. Вислухавши пояснення представників позивача і відповідача, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 01 жовтня 2009 року в кафе «Словянський двір», що належить ТОВ «ТПГ «Рейнфорд» він придбав млинці з мясом, суп з грибами і компот з ягід. Але вказані млинці з м'ясом виявилися невідповідними до вимог нормативних документів, в зв'язку з чим пози\-вач потрапив до лікарні, поніс матеріальні витрати та зазнав моральних страждань. Позивач звернувся до управління в справах захисту прав споживачів і отримав відповідь про те, що придбані ним у відповідача млинці дійсно не відповідали вимогам чинного законодавства. Позивач звернувся до відповідача з питанням відшкодування завданої йому шкоди, але отримав відмову, спір в добровільному порядку не вирішено і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Суд вважає позовні вимоги обгрутованими частково, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно придбав у відповідача 01 жовтня 2009 року млин\-ці з м'ясом (позивачем надав фіскальний чек). Згідно довідки з медичної служби Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ позивач (це його місце роботи) дійсно звертався в цей же день до лікаря зі скаргами на нудоту, неодноразове блювання, розлад стулу (неодноразовий «поніс», тобто діарею). У довідці зазначено, що такий стан позивач пов'язує зі споживанням млинців з м'ясом, що були придбані у відповідача. Але зазначена довідка не встановлює достеменно, що позивач зробив вірний висновок і розлад здоров'я стався саме внаслідок споживання млинців. Тобто ця довідка не доказує причинно-наслідковий зв'язок між споживанням млинців та спричиненням шкоди здо\-ров'ю позивача, а значить і не доказує вину відповідача у завданні шкоди здоров'ю відповідача. Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» «на споживача поклада\-ешься обов'язок довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв 'язку між шкодою і дефектом». Позивач звернувся за захистом своїх прав до Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів з проханням про проведення перевірки дотримання відповідачем вимог при виготовленні продукції, зокрема млинців з м'ясом. Листом від 10 листопада 2009 року вих.№М-901 облуправління у справах захисту прав споживачів пові\-домило позивачеві, що ними було проведено перевірку кафе «Словянский двір» в ТЦ «МАТЕРИК» і встановлено, «що млинці з м'ясом не відповідали вимогам нормативних документів, а саме м'ясний фарш містить добавку не характерну для рецептури». Це твердження є вірним. Дійсно органами облуправління у справах захисту прав споживачів було проведено перевірку кафе «Словянский двір» і встановлено експрес-методом якісної реакції на вуглеводи, що у фарші було знайдено добавку, не характерну для рецептури виготовлення фаршу (технологічна картка №192569), а саме хліб. Ця інформація зафіксована в акті перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №126111 від 09 листопада 2009 року, з чим погодився відповідач. Таким чином, відповідач визнає, що ним було порушено законодавство України у сфері за\-хисту прав споживачів, а саме відповідач виготовив та реалізував продукцію, що не відповідала ви\-могам нормативного документу (технологічної картки), в зв'язку з чим було прийнято рішення засто\-сувати до відповідача адміністративний штраф у розмірі 170.00 грн. згідно п. 2 ч. І ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» - за «виготовлення або реалізацію продукції, що не відпові\-дає вимогам нормативних документів, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, але не менше 10 розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян». Постановою по справі №1661/1662 про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2009 року на директора виробництва відповідача згідно ст. 167 КУпАПП було накладено штраф за допущення реалізації продукції, що не відповідає вимогам нормативного документу, у роз\-мірі 119 грн., що дорівнює 7 розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Санкці\-єю ст. 167 КУпАПП передбачено штраф у розмірі від 3 до 80 розмірів неоподаткованих мінімумів доходу громадян, тому розмір засто\-сованого до директора виробництва штрафу вказує на низьку суспільну небезпечність скоєного по\-рушення, адже згідно вимог ст. 33 КпАП України: «при накладенні стягнення враховуються хара\-ктер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обстави\-ни, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.». Суд приймає до уваги ті обставини, що органами захисту прав споживачів було встано\-влено, що відповідач поніс відповідальність, передбачену п. 2 ч. І ст. 23 Закону України «Про за\-хист прав споживачів», а не п. 4 ч. І ст. 23 цього Закону, згідно якого встановлено відповідальність за виготовлення і реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів стосовно безпеки для життя і здоров'я споживачів. Тобто відповідач хоч і допустив адміністративне правопо\-рушення, але воно не завдавало загрози життю і здоров'ю позивача, оскільки хліб сам по собі не є отруйною речовиною, і враховуючи той факт, що млинці є виробом із тіста, хліб не міг завдати шко\-ди позивачеві. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постанова від 12 листопада 2009 року набрала законної сили і виконана, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого звязку між винними діями, повязаними з порушенням вимог про виготовлення млинців, відповідача і завданням шкоди цими діями позивачу. Вказаними протиправними діями відповідача стосовно млинців позивачу було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позовні вимоги про відшкодування шкоди в сумі 10 грн. 90 коп. обґрунтовані і підлягають задоволенню, що визнав і відповідач, який готовий в порядку п. 8 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» повернути позивачеві сплачені ним гроші за млинці у сумі 10.90 грн. Стосовно інших вимог про відшкодування матеріальної шкоди, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення витрат у розмірі 192.90 грн., пов'язаних з придбанням ліків. Але позивач не надав доказів витрат на ці ліки - надана ним до позову довідка із аптеки №1 підтверджує вартість перелі\-чених в ній медичних препаратів, але не підтверджує той факт, що позивач придбав їх, чому саме їх і як це повязано з придбанням млинців; позивачем не було доведено, що він занедужав внаслідок споживання продукції відповідача, необхідність позивача у витратах на медикаменти відсутня. Крім того, млинці з м'ясом не становили небезпеки для життя і здоров'я по\-зивача, тому позивач безпідставно заявляє вимоги про відшкодування шкоди в цій частині. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В судовому засіданні не знайшли підтвердження неправомірні дії відповідача, повязані з ушкодження здоровя, майнової шкоди та прямих збитків позивача, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому звязку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Суд приймає до уваги також і ті обставини, що неправомірними діями вказаного відповідача, повязаними з порушенням вимог про виготовлення млинців, позивачу також було завдано і моральної шкоди: нервові хвилювання, моральні страждання, стресові ситуації, хвороба, безпідставне затягування питання про відшкодування шкоди і розгляд справи додатково спричинило нервові хвилювання, порушується звичний порядок життя сімї позивача. Усвідомлення того факту, що через нього (позивача) його близькі та рідні вимушені змінити уклад свого життя, вживати додаткових зусиль і позбавлені через відповідача нормального відпочинку постійно пригнічувало і продовжує пригнічувати позивача. Суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково: в розмірі 500 грн., в задоволенні решти вимог про це слід відмовити. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечує будь-які домовленості і зобовязання стосовно позивача по незаконним (з точки зору позивача) діям відносно нього по придбанню ліків і завданню шкоди, предмета спору, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобовязань стосовно позовних вимог є припущенням. Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на всіх позовних вимогах повністю, оскільки воно спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню: слід стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 10 грн. 90 коп. та моральну шкоду 500 грн., а всього 510 грн. 90 коп., також слід стягнути з ТОВ «ТПГ «Рейнфорд» на користь держави судовий збір 59 грн. 50 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 179 грн. 50 коп., в задоволенні решти позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, позовна заява знайшла своє часткове підтвердження в ході судового засідання і підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial