Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 20.04.2009 року приблизно о 22 год. 30 хв. В с. Саджавка Надвірнянського району відповідач, керуючи автомобілем марки «Фольксваген-Гольф». д.н. знак [NUMBER], який належить йому на праві спільної власності з [PERSON], рухаючись автодорогою Мукачево-Львів в напрямку с. Ланчин Надвірнянського району, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку і стан технічного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим допустив порушення п. 12.1, п. 12.2, п. 12,3 Правил дорожнього руху України під час роз»їзду з зустрічним автомобілем, при погіршенні видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічного автомобіля, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної а умови фактичної видимості дороги в напрямку руху допустив наїзд на нього в той час, коли він рухався по краю проїзної частини дороги в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого відламкового перелому кісток лівої гомілки із зміщенням відломків, що викликало необхідність проведення операції накладання МОС, АЗФ, що відносяться згідно висновку судово-медичної експертизи від 15.07.2009 року до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров»я і закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку, саден в ділянці обличчя, обох променево-зап»ястних та правого колінного суглобів, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Постановою Надвірнянського районного суду від 19.03.2010 року кримінальну справу проти відповідача за ст.. 286 ч.1 КК України закрито в зв»язку з передачею його на поруки. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 3.11.2010 року встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він втратив 15% загальної і професійної працездатності. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у втраченому ним заробітку за період з 11.10.2010 року по 3.11.2011 року в розмірі 453 гривні 38 копійок щомісячно і моральна шкода, яка полягає в моральних і фізичних стражданнях внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, погіршенні стану здоров»я, втрати нормальних життєвих зв»язків і необхідності додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду він оцінює в сумі 25000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.04.2009 року приблизно о 22 годині 30 хвилин в с. Саджавка Надвірнянського району відповідач керуючи автомобілем марки «Фольксвагену-Гольф», державний номерний знак [NUMBER], який належить йому на праві спільної власності з [PERSON], рухаючись автодорогою Мукачево-Львів в напрямку с. Ланчин Надвірнянського району, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку і стан технічного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим допустив порушення п. 12.1, п. 12.2, п. 12.3 Правил дорожнього руху України під час роз»їзду з зустрічним автомобілем, при погіршенні видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічного автомобіля, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в напрямку руху допустив наїзд на позивача в той час, коли він рухався по краю проїзної частини дороги в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого відламкового перелому кісток лівої гомілки із зміщенням відломків, що викликало необхідність проведення операції накладання МОС, АЗФ, що відносяться згідно висновку судово-медичної експертизи від 15.07.2009 року до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров»я і закриту черепно-мзковутравму зі струсом головного мозку, саден в ділянці обличчя, обох променево-зап»ястних та правого колінного суглобів, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Постановою Надвірнянського районного суду від 19.03.2010 року кримінальну справу проти відповідача за ст.. 286 ч.1 КК України закрито в зв»язку з передачею його на поруки. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 3.11.2010 року встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він втратив 15% загальної і професійної працездатності. У відповідності із ст..ст. 1195, 1197 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток втрачений ним внаслідок втрати або зменшення професійної або загальної працездатності. Середньомісячний заробіток обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров»я або втраті працездатності внаслідок каліцтва. Якщо середньомісячний заробіток потерпілого є меншим від п»ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку обчислюється виходячи з п»ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що позивач перед отриманням ушкодження здоров»я працював ЗАТ «Коломийське заводоуправління будівельних матеріалів» і як вбачається з довідки про його доходи його середньомісячний заробіток менший від п»ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. В зв»язку з тимчасовою втратою працездатності позивач отримав страхове відшкодування по місцю праці згідно листків непрацездатності. Судом встановлено, що стійка втрата працездатності у позивача наступила 11.10.2010 року. Виходячи з п»ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік» 3025 гривнів і ступеня втрати професійної і загальної працездатності 15 %, сума щомісячного страхового відшкодування в зв»язку із стійкою втратою працездатності становить 453 гривні 38 копійок. Дана сума підлягає стягненню щомісячно з 11.10.2010 року по 3.11.2011 року. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Позивач зазнав моральних страждань в зв»язку з фізичним болем внаслідок ушкодження здоров»я, втратив реальні життєві зв»язки, був позбавлений можливості жити повноцінним життям, змушений був докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Враховуючи обставини справи, глибину і тривалість моральних страждань позивача, ступінь вини особи, що завдала моральну шкоду, його матеріальний стан, принцип розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 5000 гривнів моральної шкоди. У відповідності із ст.. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 2500 гривнів понесених ним судових витрат на надання юридичної допомоги і в доход держави 59 гривнів 50 копійок судового збору 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст..ст. 23, 1195, 1197, 1198, 1208 ЦК України,

Outcome: approved