Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду з позовом , просить визнати недійним і скасувати Державний акт серії РВ № 05657 6 від 22 грудня 2003 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,04 га, кадастровий номер 5610100000:01:029:0045 розташовану по вул.Винниченка, 7 в м.Рівне, виданий на ім'я [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали , суду пояснили, що позивачу на підставі договору дарування від 03.10.2003 року належить 35/100 частин домоволодіння №7 по вул. Винниченка в м.Рівне отриманого в дар від матері - [PERSON]. Також 34/100 частини домоволодіння ка підставі цього ж договору дарування перебуває у власності його брата - [PERSON]. Відповідач [PERSON] являється власником 31/100 частики домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності Однак Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,04 га , на якій розміщено вказане домоволодіння, виданий [PERSON] та [PERSON] з порушенням вимог ст.ст. 120,121 Земельного кодексу України, так як на час видачі Державного акту на право власності на землю було вже три власника домоволодіння і він з братом мали право на частку земельної ділянки необхідної для обслуговування їх частини домоволодіння. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,04 га виданий на ім'я [PERSON] порушує їх право на використання земельної ділянки , необхідної для обслуговування частини домоволодіння, позбавляє їх можливості безперешкодно обслуговувати належну частину житлового будинку. Просять Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії РВ № 056576 від 22.12.2003 року визнати недійсним і скасувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений в установленному законом порядку . Надіслав суду нотаріально посвідчену заяву , відповідно до якої просить справу розглядати без його участі , позов визнає. Суд вважає за можливе розглягути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] , представник третьої особи Рівненського міського управління земельних ресурсів не заперечили протии задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 03.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]О є власником 35/100 частин домоволодіння №7 по вул.Винниченка в м.Рівне , отриманого в дар від матері - [PERSON]. Також 34/100 частини домоволодіння на підставі цього ж договору дарування перебуває у власності брата позивача [PERSON]. Відповідач [PERSON] являється власником 31/100 частики домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності від 04.09.2003 року. Однак Державний акт на право власності на земельну ділянку серії РВ № 056576 від 22.12.2003 року площею 0,04 га на якій розміщено вказане домоволодіння, видано [PERSON] та [PERSON], яка вже тоді не була власником домоволодіння. Відповідно до п.4 ст. 120 Земельного кодексу України право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Згідно ст.121 Земельного кодексу України , сторонни як власники частки житлового будику та господарських будівель мають право на безоплатну передачу їм земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,04 га виданий на ім'я [PERSON] порушує право позивача на використання земельної ділянки , необхідної для обслуговування частини домоволодіння, позбавляє можливості безперешкодно обслуговувати належну йому частину житлового будинку. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною;визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.І ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В зв'язку з цим Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії РВ № 056576 від 22.12.2003 року має бути визнаний судом недійсним і скасованим. На підставі ст.ст. 120, 121, 152,155, 158 ЗК України

Outcome: approved