Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим то 08 лютого 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON], був укладений кредитний договір №014/15-12/2438 від 08.02.2007 р. відповідно до якого Позичальнику надано кредит в сумі 91 000.00 дол. США строком до 5 лютого 2017 р. із процентною ставкою за користування кредитом - 13% відсотків річних. 15 травня 2008 року між банком та Позичальником було укладено Генеральну кредитну угоду № 014/15-12/3429 відповідно до якої [PERSON] зобов'язувався надати Позичальнику кредитні кошти загальним лімітом 119 500.00 дол. США строком до 15.05.2018 року. В рамках відповідної генеральної кредитної угоди з позичальником було укладено кредитний договір № 014/15-12/3429 від 15.05.2008 р. згідно якого Позичальнику було надано кредит в сумі 40 000.00 дол. США зі сплатою 14.75 % річних, строком до 15.05.2018 р. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, згідно договору іпотеки від 08.02.2007 р. за реєстровим №622 та додаткової угоди до нього від 19.05.2008 р. за реєстр. №4341 було передано нежитлове приміщення, загальною площею 95.05 кв.м.., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська. 6.4. П.1.1 укладеного договору іпотеки передбачено, що він забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з укладених кредитних договорів, за умовами яких позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та можливу неустойку у розмірах та у випадках передбачених кредитними договорами. Постановою Господарського суду Сумської області від 21.01.2010 р. по справі №7/200-09, фізичну особу - підприємця [PERSON] відповідно до ст.ст. 47,48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 03.03.2010 р. заставне майно банку було продане ліквідатором. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.07.2010 р.. відповідні торги з продажу майна було визнано не дійсними, але покупець здійснив реєстрацію права власності на предмет іпотеки на своє ім'я, після чого перепродав відповідне майно [PERSON]. У зв'язку з не сплатою позичальником заборгованості за кредитними договорами та переходом права власності на предмет іпотеки, посилаючись на ст. 23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої, у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 95,05 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Суми. вул. Харківська. 6.4 та належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що Постановою Вищого Господарського суду від 05.10.2010 р. було залишено в силі рішення Харківського апеляційного господарського суду яким визнано не дійсними торги з продажу майна по вул. Харківській, б. 4. заг. площею 95,05 кв. м., а договір іпотеки за реєстр. №622 від 08.02.2007 р. в установленому порядку не дійсним не визнавався. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на те, що договір іпотеки між банком та відповідачем не укладався, а отже відповідати за порушення Закону України «Про іпотеку» [PERSON] не може. Крім того в державному реєстрі іпотек відсутня реєстрація договору іпотеки, отже він припинився. Третя особа в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що нежитлове приміщення, загальною площею 95.05 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська, б.4 належить [PERSON], а тому його не можна продавати. Факт отримання кредитів в АТ «[PERSON] Аваль» та не здійснення платежів в рахунок погашення заборгованості більше року [PERSON] визнав. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши письмові докази по справі (суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 08 лютого 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» правонаступником якого с публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON], був укладений кредитний договір №014/15-12/2438 від 08.02.2007 р. відповідно до якого позичальнику надано кредит в сумі 91 000.00 дол. США строком до 5 лютого 2017 р. із процентною ставкою за користування кредитом - 13 % відсотків річних. 15 травня 2008 року між банком та позичальником було укладено Генеральну кредитну угоду № 014/15-12/3428 відповідно до якої [PERSON] зобов'язувався надати позичальнику кредитні кошти загальним лімітом 119\~500,00 дол. СІІІА строком до 15.05.2018 року. В рамках відповідної генеральної кредитної угоди з Позичальником було укладено кредитний договір № 014/15-12/3429 від 15.05.2008 р. згідно якого Позичальнику було надано кредит в сумі 40\~000, 00 дол. США зі сплатою 14.75 %річних, строком до 15.05.2018 р.. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, згідно договору іпотеки від 08.02.2007 р. за реєстровим №622 та додаткової угоди до нього від 19.05.2008 р. за реєстр. №4341 було передано нежитлове приміщення, загальною площею 95,05 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми. вул. Харківська, б.4. П.1.1 укладеного договору іпотеки передбачено, що він забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з укладених кредитних договорів, за умовами яких Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та можливу неустойку у розмірах та у випадках передбачених кредитними договорами . Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. 03.03.2010 р. під час процедури ліквідації фізичної особи - підприємця [PERSON] нежитлове приміщення, загальною площею 95,05 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми. вул. Харківська, б.4. було продане ФОП [PERSON], що підтверджується протоколом проведення аукціону . Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.07.2010 р., відповідні торги з продажу нежитлового приміщення було визнано недійсними. Постановою Вищого господарського суду від 05.10.2010 р. відповідне рішення суду залишено без змін. Згідно Постанови Вищого господарського суду від 14.09.2010 р. процедуру банкрутства ФОП [PERSON] припинено . Жодних доказів в підтвердження того, що договір іпотеки від 08.02.2007 р. за реєстр. №622 визнавався недійсним в установленому порядку суду не надано. Згідно довідки Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.12.2010 р. нежитлове приміщення, загальною площею 95.05 кв.м., по вул. Харківська, б.4 належить [PERSON]. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є одним із видів застави. Іпотечні правовідносини регулюються спеціальним Законом України « Про іпотеку». Відповідно до ст. 3 ЗУ « Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 3 ЗУ « Про іпотеку» у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Це право Іпотекодержателя також передбачено п. 3.1.4. укладеною договору іпотеки №622 від 08.02.2007 р. Не виконання своїх зобов'язань перед банком позичальник [PERSON] визнав, а відповідно АТ «[PERSON] Аваль» в особі Сумської обласної дирекції набув право звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу. Сума заборгованості станом на 17.09.2010 р. згідно наданого розрахунку становить: за кредитним договором №014/15- 12/2438 від 08.02.2007 р. складає: заборгованість за кредитом - 75 237.22 дол. США; заборгованість за відсотками - 8 429.00 дол. США; пеня на суму заборгованості за відсотками - 468.27 дол. США; пеня на суму заборгованості за кредитом - 96.41 дол. США; за кредитним договором № 014/15-12/3429 від 15.05.2008 р. складає: заборгованість за кредитом - 39 234.79 дол. США; заборгованість за відсотками - 4 653.39 дол. США: пеня на суму заборгованості за відсотками - 276.94 дол. США; пеня на суму заборгованості за кредитом - 23.26 дол. США. Загальна сума боргу за кредитними договорами 128 419.28 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 17.09.2010 р. становить 1 016 977.96 грн., це підтверджується розрахунком. Посилання представника відповідача та третьої особи на неможливість звернення стягнення у зв'язку з тим, що предмет іпотеки на теперішній час належить не [PERSON] М, а відповідачу суд до уваги не бере, адже згідно ст. 23 Закону України « Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Отже, оскільки до відповідача перейшло право власності на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 95.05 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська, б.4 та він набув статусу іпотекодавця, то відповідач відповідно з вимогами ст. 23 ЗУ « Про іпотеку» несе всі обов'язки за іпотечним договором. Відсутність реєстрації іпотеки в Державному реєстрі іпотек, також не може бути взято до уваги судом, адже в судовому засіданні було встановлено що відповідні відомості були вилучені не за ініціативою Іпотекодавця, а відновити запис не можливо так як власник предмету іпотеки змінився, це підтверджується листом нотаріуса . Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ « Про іпотеку» у разі недотримання умови про державну реєстрацію, іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майна. Отже, ЗУ « Про іпотеку» не пов'язує дійсність самого іпотечного договору з його реєстрацією, яка визначає лише пріоритет вимог кредиторів. Аналізуючи викладене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту,а позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню - необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки від 08.02.2007 року та договору про внесення змін до договору іпотеки від 19.05.2008 року , а саме - нежитлове приміщення загальною площею 95.05 кв.м, що знаходиться за адресою м. Суми. вул. Харківська. 4 та належить на праві власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/15-12/2438 від 08.02.2007 року та за кредитним договором № 014/15-12/3429 від 15.05.2008 року на користь ПАТ "[PERSON] Аваль" в особі Сумської обласної дирекції на суму 128 419,28 доларів США, що відповідно по курсу НБУ становить 1 016\~977,96 грн. Відповідно до ст.ст. 81. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачене при зверненні до суду з даним позовом судовий збір у розмірі 1700 грн.. витрати за інформаційне-технічне. забезпечення судового процесі у розмірі 120 грн.

Outcome: approved