Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її діда [PERSON], який помер 3 січня 2009 року, в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Після смерті діда заявниці залишилось спадкове майно, що складається із квартири в житловому будинку по вул. Леніна 3, під номером 1 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, посвідчену свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії CAB № 209213, виданим 18.09.1989 року Вапнярською селищною радою. 15 грудня 1998 року дід [PERSON], заповів половину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, які належать йому на підставі вище згаданого свідоцтва, онучці [PERSON], про що було складено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Томашпільського районного нотаріального округу у [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON], спадкоємиця [PERSON] фактично спадщину прийняла, про що свідчить довідка Вапнярської селищної ради від 5.10.2010 року. Однак при нотаріальному оформлені спадщини, їй було відмовлено в зв'язку з тим, що в заповіті зроблено розпорядження на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Леніна, 3, в селищі Вапнярка, а спадкова нерухомість знаходиться [ADDRESS], тому з даним позовом звернулася в суд. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав із наведених в позовній заяві підстав. Представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не з'явився, проте від Вапнярського селищного голови надійшла заява, в якій він просить розглянути справу по суті, без участі їхнього представника, з позовом згідний. Суд дослідивши матеріали справи , вважає позов обгрунтованим , який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство , чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року. Відповідно до статей 1217, 1235 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1270 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини , зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини , повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкоємця. За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії CAB № 209213 виданого 18.091989 року Вапнярською селищною радою [PERSON], який помер 3 січня 2009 року, належала на праві приватної власності квартира № 1 з господарчими будівлями та спорудами розташована в смт. Вапнярка по вул. Леніна № 3. Томашпільською державною нотаріальною конторою відповідно до повідомлення останньої від 05.11.2010 р. №148/0107 на ім'я позивачки, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як заповідальне розпорядження зроблено на належну спадкодавцю половину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в той час як технічний паспорт на квартиру виготовлений на квартиру № 1 в житловому будинкові № 3 по вул. Леніна в смт. Вапнярка. Відповідно до матеріалів справи позивачка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, а тому вона підлягає звільненню від сплати державного мита на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». На підставі викладеного,

Outcome: approved