Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] (далі [PERSON]) звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] у якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору № 185/07-Б від 05.09.2007 року в сумі 11941 (одинадцять тисяч девятсот сорок одна) грн. 42 коп., з яких 8117,35 грн. заборгованість по кредиту, 2285,47 грн. 57 коп. заборгованість по відсотках, 1538,60 грн. штрафу. Окрім того, просив стягнути з відповідачів судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 119,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу в сумі 120 грн., стягнуті кошти направити на розрахунковий рахунок № 37396880020 в ПАТ ВіЕйБі Банкв м. Києві, МФО № 380537, код № 19017842. Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що 05.09.2007 року, відповідно кредитного договору № 185/07-Б, укладеного між Банком та [PERSON], останній отримав у Банку кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 03.09.2010 року. Погашення заборгованості боржником не здійснюється, у звязку з чим виникла заборгованість. З метою забезпечення виконання вказаного зобовязання 05.09.2007 року Банком укладено договір поруки із [PERSON], який має відповідати за зобовязанням солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд за згодою позивача ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Відповідно кредитного договору № 185/07-Б від 05.09.2007 року, укладеного між Банком та [PERSON], останній отримав у Банку кредит в сумі 10 000 грн., строком до 03.09.2010 року зі сплатою за користування кредитом в розмірі 24 відсотків річних. За таких обставин договір у вказаній частині позивачем виконаний. Відповідно договору позичальник зобовязується: П.2.4.1 та п.3.3.3. щомісячно, згідно Графіку погашати відповідну частину кредиту та проценти. П.4.3. сплатити банку штраф у розмірі 25 % від суми неналежно виконаного зобовязання, у випадках, передбачених п.3.3.3 Договору. За договором поруки № 185/07, від 05.09.2007 року, укладеним між Банком та [PERSON], останній зобовязався перед Банком в терміни та на умовах, визначених кредитним договором № 185/07, від 05.09.2007 року погасити кредитну заборгованість, а також нести відповідальність за порушення умов договору (сплатити штраф, пеню). У судовому засіданні встановлено, що відповідачі не належним чином виконували свої зобовязання, передбачені договором № 185/07, від 05.09.2007 року, а саме: у встановлені строки не сплачували заборгованості за кредитом та нарахованих процентів за кредитом, тим самим істотно порушили умови укладеного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. При вирішенні даної справи, суд виходить із загальних засад судочинства в частині свободи договору, передбаченого п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, обовязковості договору, передбаченої ст.629 ЦК України, а також вимог ст.1054 ЦК України та ч.1 ст.1049 ЦК України, відповідно до яких позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником, визначені у ст.1050 ЦК України та передбачають у разі своєчасного не повернення ним суми позики, його зобовязання сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, а саме суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних, від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Зі змісту ст.546, 549 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобовязання неустойкою (штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. П.3 цієї статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Виходячи з ч.1 ст.554 ЦК України: У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Зі ст.614 ЦК України, витікає, що особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2 ст.614 ЦК України цієї статті: Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Враховуючи, що відповідачі у судове засідання не зявились, будь-яких даних щодо відсутності своєї вини у порушення зобовязання не надали, суд рахує їх вину доведеною наявними у справі доказами. За таких обставин заборгованість за кредитом, яка підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, підлягає стягненню із відповідачів у повному обсязі солідарно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача повністю у рівних частинах.

Outcome: approved