Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

В жовтні 2010 року акціонерне товариство „Банк „Фінанси та кредит" звернулось в суд з позовом до [PERSON],[PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором про іпотечний кредит №Ф1-07/58373-238 від 25.12.2007 року в сумі 142 268 грн. 78 коп. та судових витрат по справі, покликаючись на порушення відповідачами зобов'язань за кредитним договором. Ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості належного позивача залучено ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 25.12.2008 року між ВАТ „Банк „Фінанси та кредит",правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» і [PERSON] був укладений кредитний договір №Ф1-07/58373-238, відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 126 000 грн. 00 коп. зі сплатою по процентній ставці 11 % річних зі строком повернення до 24.12.2037 року. Позичальник зобов'язувався щомісячно в строк з 25 числа кожного місяця погашати кредит та сплачувати нараховані кредитором відсотки. З моменту отримання кредиту позичальник не виконував належним чином умови договору,кредит не погашав,відсотки за користування кредитом не сплачував. Відповідно до умов кредитного договору,банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів від боржника в разі порушення ним умов договору. Згідно п.6.2 Договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та відсотків позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ,яка діяла в період,за який сплачується пеня,від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Для забезпечення виконання зобов'язання між Банком та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки за №58373-238-1п та №58373-238-2п від 25.12.2007 року,відповідно до яких останні як поручителі прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язання [PERSON] та відповідати як солідарні боржники. Згідно п.3.1,п.3.2 Договору поруки, поручитель відповідає за зобов»язаннями згідно з договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу,процентів,неустойки,відшкодування збитків тощо. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Станом на 25.10.2010 року ні позичальник, ні поручителі своїх зобов'язань перед банком не виконали. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів, солідарно, борг за кредитним договором в сумі 142 268 грн. 78 коп. та судові витрати по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали,однак в частині стягнення розміру пені просили вказану суму зменшити, покликаючись на тяжке матеріальне становище, наявність на утриманні малолітніх дітей, відсутність місця роботи. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, в позові в частині стягнення пені просив відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 25.12.2007 року між ВАТ „Банк „Фінанси та кредит", правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» і [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №Ф1-07/58373-238, відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 12 6 000 грн. 00 коп. зі сплатою по процентній ставці 11 % річних зі строком повернення до 24.12.20037 року. За умовами кредитного договору, Позичальник зобов'язувався щомісячно в строк до 25 числа кожного місяця погашати кредит та сплачувати нараховані кредитором відсотки. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання [PERSON] не виконав, на час розгляду справи в добровільному порядку наявний борг за кредитним договором не погасив, відсутність своєї вини у невиконанні зобов'язання не довів. Згідно п.6.2 Договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та відсотків позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ч.І ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума боргу за кредитним договором станом на 25.10.2010 року складає 142 268 грн. 78 коп. - заборгованість по кредиту, в тому числі 124 855 грн. 40 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 16 571 грн. 21 коп. - по відсоткам, 842 грн. 17 коп. - пеня. Для забезпечення виконання зобов'язань 25.12.2007 року між Банком та [PERSON],[PERSON] були укладені договори поруки № 58373-238-Іп та №58373-238-2п, згідно яких останні як поручителі прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх зобов"язань. Відповідно до ч.І ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Як вбачається з ч.І ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п.3.1,п.3.2 Договорів поруки,поручитель відповідає за зобов»язаннями згідно з Договором про іпотечний кредит перед кредитором,в тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу,процентів, неустойки,відшкодування збитків тощо. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Як встановлено судом, відповідачі в порушення умов Договорів та вимог законодавства свої зобов'язання належним чином не виконали, на вимогу Банку про повернення суми боргу не відреагували. Враховуючи вищевикладене в сукупності, а також те, що на день ухвалення рішення відповідачі наявний борг за кредитним договором не погасили, підстави для стягнення з них солідарно на користь позивача зазначеної суми боргу наявні. Однак згідно із ч.З ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності шх обставин,які мають істотне значення. Тому з врахуванням матеріального становища відповідачів,наявність на утриманні малолітніх дітей суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 500 грн. 00 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень №20 та №22 від 26.10.2010 року вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1422 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., які підлягають до стягнення з відповідачів. Тому підстави для стягнення судових витрат в зазначеному розмірі також наявні. На підставі вищевикладеного, ст.ст.526,530,549-552,553-554,610-612,625 ЦК України,

Outcome: partial