Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 30.09.1999 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчений державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Христенко Н.І. проте власником зазначеної квартири позивачка просить визнати себе. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 17.11.1990 уклала шлюб з відповідачем, в період якого останній за її особисті кошти придбав спірну квартиру і всупереч їх домовленості та доручення оформив на своє ім`я. Звернувшись до відповідача з проханням переоформити вказану квартири на своє ім`я [PERSON] відмовився і послався на той факт, що ця квартира є їх спільною сумісною власністю, оскільки придбана в період шлюбу. Позивачка просить скасувати договір купівлі-продажу спірної квартири в частині покупця, визнавши саме її покупцем та визнати право власності на квартиру за собою. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому визнав викладені в позовній заяві обставини укладення спірного договору купівлі-продажу вказаної квартири, проти позовних вимог не заперечував та просив розглянути справу за наявними матеріалами без його участі. Третя особа державний нотаріус Христенко Н.Л. в суді підтвердила факт нотаріального посвідчення нею договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та при розгляді справи послалась на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: 17.11.1990 між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, в період якого за договором купівлі-продажу від 30.09.1999 останній придбав квартиру [ADDRESS] , яку оформив на себе (а.с. 5-6). З обставини викладених в позовній заяві та відзиву на позов вбачається, що спірна квартира придбана на особисті кошти позивачки, яку, всупереч домовленості відповідач оформив на своє ім`я. Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 24 КпШС України (в редакції 1969 року), майно, яке належало кожному з подружжя до шлюбу, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. За вказаних обставин договір купівлі-продажу спірної квартири в частині, що стосується покупця є удаваною угодою, укладеною з метою приховання справжнього покупця в особі позивачки. Відповідно ч. 2 ст. 58 ЦК України (в редакції 1963 року ), удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами, щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно з положеннями ст. 60 ЦК України (в редакції 1963 року) недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, якщо можна передбачати, що угода була б вчинена і без включення недійсної її частини. Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували зворотне від обставин, викладених [PERSON] в позовній заяві, проти позовних вимог не заперечував, отже суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved