Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та зазначила, що 15 липня 2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0.0721га., яка знаходиться на території м.Ізмаїл, вул. Железнякова, 171, цільове призначення якої будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія III-ОД № 002394 виданого 28.06.2000 року на підставі рішення Ізмаїльської міської Ради народних депутатів від 05.02.1998 р. за №172, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1771. Спадкоємцями по закону першої черги є дружина спадкодавця [PERSON], позивачка по справі, яка вважає себе такою, що прийняла спадщину, адже звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, також спадкоємицею першої черги є дочка спадкодавця [PERSON], яка звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини. Звернувшись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], їй у цьому було відмовлено у звязку із тим, що немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини. З наведених підстав позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 15 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 15.07.2009 року, серія І-ЖД №187857. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0.0721га., яка знаходиться на території м.Ізмаїл, вул. Железнякова, 171, цільове призначення якої будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія III-ОД № 002394 виданого 28.06.2000 року на підставі рішення Ізмаїльської міської Ради народних депутатів від 05.02.1998 р. за №172, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1771. Позивачка є дружиною спадкодавця що підтверджується свідоцтвом про одруження від 21 лютого 1976 року, серії II-АГ №724931, інших спадкоємців немає. [PERSON], фактично прийняла спадщину тому що встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що на підставі Постанов КМ України від 06.05.2009 року № 439 та від 28.08.2009 року № 901 для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку повинен бути витяг з Державного реєстру земель, який у даному випадку відсутній. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved