Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 27 жовтня 2010 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 лютого 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP93110481, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 2106,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 17 серпня 2007 року. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустив прострочення кредитних зобовязань, внаслідок чого за ним, станом на 23 вересня 2010 року заборгованість становить 14917,56 грн., яка складається з: -1988,28 грн. - заборгованість за кредитом; -5818,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -5924,35 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов тв. Правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -686,55 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 14917,56 грн. за кредитним договором № DNH4KP93110481 від 16.02.2006 року та судові витрати по справі. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги підтримав, в обґрунтування позовних вимог посилався на обставини зазначені в позові. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання. Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового засідання встановлено, що 16 лютого 2006 року відповідач звернувся до позивача із Заявою Позичальника № DNH4KP93110481 (а.с. 7). На підставі вищезазначеної заяви між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 2106,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 17 серпня 2007 року (а.с. 8-9). Однак, в порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, в наслідок чого за ним, 23 вересня 2010 року заборгованість становить 14917,56 грн., яка складається з: 1988,28 грн. - заборгованість за кредитом; 5818,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5924,35 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов тв. Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 686,55 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 6). Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № DNH4KP93110481 від 16 лютого 2006 року в розмірі 14917,56 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме державне мито у сумі 149,18 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved