Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

21.07.2010р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачкою - [PERSON] перебував у шлюбі, який розірвано 10.02.2009 року. Під час шлюбу у них народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачкою проживають окремо. Дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.08.2009року було ухвалено визначити йому періодичні побачення з дитиною з можливістю відвідування нею його місця проживання в наступні дні: в суботу та неділю кожного першого та третього тижня кожного місяця з 10.00 год. до 18.00 год. Вказує, що звертався до відповідачки з проханням збільшити кількість часу та побачень з дочкою, але вона відмовила посилаючись на вищезгадане рішення суду. Зазначає, що Опікунська рада Мостиської РДА в своєму висновку від 26.03.2009року № 02-29-529 вважає визначити йому такий порядок спілкування зі своєю малолітньою дочкою: першого та третього тижня кожного місяця з 10.00год.вівторка до 20.00год.середи та другого і четвертого тижня кожного місяця з 11.00год.суботи до 20.00год.неділі. Згідно додаткового висновку опікунської ради Мостиської РДА про емоційний стан малолітньої дитини [PERSON] від 06.08.2009року №02-29-1254 при зустрічах батька з дитиною, які відбувались на нейтральній території, дитина охоче спілкувалась з батьком, її настрій змінювався в кращу сторону при спілкуванні з ним. Також зазначає, що у нього нормальні умови для проживання, за місцем проживання та місцем праці характеризується з позитивної сторони, не схильний до вживання алкоголю та не курить. З огляду на усе вищенаведене просить суд постановити рішення, яким збільшити йому кількість побачень з дочкою [PERSON], в такому порядку: першого та третього тижня кожного місяця з 09.00год.суботи до 21.00год.неділі; кожну п'яту суботу місяця з 09.00год.суботи до 21.00год.неділі; [INFO] з 09.00год. до 21.00год.; 7 травня з 15.00год. до 21.00год.; 22 грудня з 09.00год до 21.00год.; 17 жовтня з 15.00год. до 21.00год. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд його позов задовольнити. Відповідачка - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що не заперечує щодо зустрічей позивача з донькою, однак вважає за доцільне дозволити позивачу побачення з дитиною у визначені дні лише в час з 10.00 год. - 15.00год. дня, так як дитина після побачень із батьком повертається додому виснажена, що негативно впливає на її здоров'я та навчання у школі. В іншій частині позовні вимоги заперечує. Представник третьої особи - служби у справах дітей Мостиської РДА, в судовому засіданні підтримала вимоги позивача в частині, що відповідають висновку Мостиської РДА «Про участь батька [PERSON], [INFO] у вихованні малолітньої дочки [PERSON], 2004року народження» №02-29/1784 від 29.10.2010року. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 10 серпня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали в лютому 2009 року. Під час шлюбу у них народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.08.2009 року було ухвалено визначити йому періодичні побачення з дитиною з можливістю відвідування нею його місця проживання в наступні дні: в суботу та неділю кожного першого та третього тижня кожного місяця з 10.00 год. до 18.00 год. Але вказане рішення відповідачка не виконує, продовжує перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Висновком Мостиської РДА «Про участь батька [PERSON], [INFO] у вихованні малолітньої дочки [PERSON], 2004року народження» №02-29/1784 від 29.10.2010року, встановлено за доцільне визначити такий порядок спілкування [PERSON] з своєю малолітньою дочкою [PERSON]: в суботу та неділю кожного першого та третього тижня кожного місяці з 10.00год. до 18.00год., та [INFO] з 09.00год. до 21.00год., на День народження [PERSON] Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Стаття 153 СК України передбачає право матері, батька та дитини на безперервне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А згідно з ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з врахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач має нормальні умови для проживання, він позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем праці: як авторитетна людина, користується повагою серед односельчан, стриманий, не схильний до вживання алкоголю, відповідальний та дисциплінований працівник. Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що вона з поважних причин не надавала позивачу можливості спілкуватися з дитиною, а саме через те, що позивач та його родичі провокують негативне ставлення дитини до неї, а також те, що спілкування дитини з батьком негативно впливає на психічний стан дитини, оскільки нею не надано суду достовірних доказів в підтвердження своїх доводів. Також відповідачка не надала суду доказів, які б свідчили про те, що позивач не має права спілкування з дитиною чи своїми діями може причинити шкоду дитині. Навпаки, в судовому засіданні встановлено, що між батьками відчувається напруга та ворожнеча, що впливає на поведінку дитини, її моральний та фізичний розвиток, а на нейтральній території дитина охоче спілкується з батьком і її настрій при спілкуванні з ним змінюється у кращу сторону, що підтверджується висновком Мостиської РДА №02-29/1784 від 29.10.2010року. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачка безпідставно чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, а тому вимоги позивача є обґрунтованими. Однак, враховуючи інтереси не тільки позивача [PERSON] - батька дитини, але і самої дитини - [PERSON] та матері - [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про збільшення йому часу побачення з дитиною у визначені дні у час до 21.00 год. вечора задоволенню не підлягають. До такого висновку суд приходить з огляду на вік дитини, оскільки в такому ранньому віці дітям, щоб не порушувати їхній життєвий уклад, необхідно більше часу для відпочинку. Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері і батька, у пункті 1 ст.9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. І саме в цій статті проголошено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial