Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду 09 листопада 2010 року з вищевказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON]. Батько помер 10 квітня 1983 року. Матір [PERSON] вийшла в друге заміж, за [PERSON], у зв»язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Матір померла 26 січня 2009 року під призвищем [PERSON]. На день відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована та фаактично мешкала за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Катеринівка, вул. Орджонікідзе, 9. Брати позивача від спадкування за законом відмовилися про що надали відповідні заяви до Лозівської державної нотаріальної контори. Під час оформлення спадщини після смерті матері виявилося, що згідно з архівною довідкою матері виділялася присадибна земельна ділянка площею 0,15 га в с. Катеринівка, Лозівського району. Відповідно до висновку № 228 від 31.08.2010 року КП «Архітектурне бюро м. Лозова»місце будівництво погрібу, колодязю та розташування їх задовольняють будівельним вимогам. Житловий будинок, літня кухня, тамбур, гараж, господарчий сарай, дворова вбиральня побудовані з порушенням та не задовольняють будівельним вимогам. Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23.09.2010 року № 05.03.02-04/68852 за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи вимогам санітарно-епідеміологічного законодавства індивідуального житлового будинку, господарчих будівель та споруд не відповідає вимогам діючого санітарного зхаконодавства України, не може бути затверджений. Частиною 1 ст. 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У судове засідання позивач не з»явився, однак надав суду письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, в зв»язку з тим, що проживає за межами України.. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився, але надав суду письмову заяву в якій просив суд розглянути цивільну справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився, але надав суду письмову заяву в якій просив суд розглянути цивільну справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та прохає їх задовольнити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти будівель, які збудовано батьками позивача з порушенням державних будівельних норм претензій не мають та проти задоволення уточненого позову не заперечували. Крім цього в матеріалах справи наявні їхні розписки про то, що вони не мають ніяких претензій щодо самочинного будівництва. Третя особа Катеринівська сільська рада Лозівського району Харківської області, не забезпечила явку свого представника, але надали суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності та не заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог. Представник третьої особи - КП «Архітектурне бюро м. Лозова»у судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Третя особа КП «Лозівське бюро технічної інвентаризації», не забезпечили явку свого представника, але надали суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності та не заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с.№13), [PERSON] померла 26 січня 2009 року, про що зроблений запис в книзі реєстрації актів про смерть за № 07. З пояснень представника позивача було встановлено, що батько позивача помер 10 квітня 1983 року. Після чого мати позивача, [PERSON] вийшла вдруге заміж за [PERSON], у зв»язку з чим їй було змінено прізвище [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: Харківської області, Лозівський район, с. Катеринівка, вулиця Орджонікідзе, № 6. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до положення статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємцями після смерті спадкодавців залишилися сини: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] від спадкування за законом відмовилися, про що надали відповідні заяви до Лозівської державної нотаріальної контори (а.с.№ 75-76). Про те, що позивач звертався до Лозівської Державної контори Харківської області з завою про прийняття спадщини, свідчить фотокопія заяви про прийняття спадщини від 11 лютого 2009 року, про що свідчить витребувані судом матеріали спадкової справи з Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області (а.с. 74). У судовому засіданні з пояснень представника позивача та позову позивача з»ясовано, що позивач звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, але йому було відмовлено, у зв»язку з тим, що вказаний будинок з надвірними будівлями належним чином не зареєстровано. Відповідно до Висновку КП «Архітектурне бюро м. Лозова»№ 228 про можливість подальшої експлуатації збудованого житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями від 31 серпня 2010 року, планування і забудова сільських поселень задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації є. Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23.09.2010 року № 05.03.02-04/68852 за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи, об»єкт не відповідає вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і не може бути погоджений (затверджений). Згідно з експертним висновком протипожежного стану об»єкта від 17.09.2010 року № 2298 встановлено, житловий будинок з господарчими спорудами побудовані з порушенням вимог п. 3.25 та п. 3.25а ДБН 360-92. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що в зв»язку зі смертю спадкодавців, позивач дійсно має право на прийняття спадщини. Отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд знаходить уточнений позов з урахуванням уточнень позивача таким, що підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, про що надано квитанцію, та судовий збір, що також підтверджується квитанцією. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем не заявлено в своїй позовній заяві про стягнення судових витрат, то суд під час ухвалення рішення по даній цивільній справі, ухвалює його, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved