Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

До суду надійшла зазначена заява, обґрунтовуючи та підтримуючи яку позивачка зазначає, що 23.08.2010р. помер чоловік позивачки [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку №148 СТ „Сулимівське-2, Кіровська сільська рада, Бориспільського р-ну Київської обл.., та земельна ділянка площею 0,06 га для садівництва на території СТ „Сулимівське-2 Кіровська сільська рада, Бориспільського р-ну Київської обл. Крім позивачки, спадкоємцями є діти померлого [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки. Позивачка [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, оскільки у чоловіка позивачки відсутні правовстановлюючі документи на майно. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка. Позивачка в судове засідання не зявився, але від неї надійшла заява, в якій вона на позові наполягає та просить суд слухати справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але в своїй письмовій заяві позов [PERSON] визнає та просить справу слухати за відсутності їх представника. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши, в сукупності докази по справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, дійсно 23.08.2010р. помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с.6-8,18). Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №148 СТ „Сулимівське-2, Кіровська сільська рада, Бориспільського р-ну Київської обл.., та земельна ділянка площею 0,06 га для садівництва на території СТ „Сулимівське-2 Кіровська сільська рада, Бориспільського р-ну Київської обл. (а.с.9-14, 17). Відповідно до копії технічного паспорта померлому [PERSON] належав житловий будинок №148 СТ „Сулимівське-2, Кіровська сільська рада, Бориспільського р-ну Київської обл.(а.с.9-14). Відповідно до копії державного акту серії КВ 000332, померлому [PERSON] також належала земельна ділянка площею 0,06 га для садівництва на території СТ „Сулимівське-2 Кіровська сільська рада, Бориспільського р-ну Київської обл.(а.с.17). Позивачка вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом термін, але оскільки у чоловіка були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, то нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно(а.с.15-16). Крім того відповідач по справі позов визнали повністю. Відповідно до ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї; а також незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою. На якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. "Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженим наказом Міністра юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. На підставі наведеного,

Outcome: approved