Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради та просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Курогло, 126 в с. Дмитрівка, Болградського району Одеської області, що належав померлим 28.11.1999 року [PERSON] та 09.03.2010 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду не зявилися, хоча повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Курогло, 126 в с. Дмитрівка, Болградського району Одеської області належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджено рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 43 від 30.08.2010 року та довідкою [PERSON] сільської ради Болградського району від 25.11.2010 року за № 1336. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 198539 від 01.12.1999 року, виданого [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON] помер 28.11.1999 року. Спадщину після його смерті, як спадкоємцем першої черги за законом, прийняла його дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.03.2003 року за № 1097. Не оформивши спадщину, 09.03.2010 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 212516 від 11.03.2010 року. Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Дмитрівської сільської ради від 17.07.2000 року за № 459, [PERSON] заповідала усе належне їй на день смерті майно [PERSON]. Позивач в вставлений строк звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 19.07.2010 року, але письмовою відповіддю Болградської районної Держаної нотаріальної контори від 23.02.2011 року за № 01-16/180 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Треті особи [PERSON] та [PERSON], які являються спадкоємцями за законом, нотаріально посвідченими заявами від спадщини відмовилися на користь позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved