Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 квітня 1991 року у Палаці урочистих подій м. Одеси, актовий запис №735. Від шлюбу є двоє дітей: повнолітній син - [PERSON], [INFO] та неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що між ним та відповідачкою постійно виникали сварки та суперечки по важним життєвим питанням, у зв'язку з чим з весни 2009 року вони припинили подружні стосунки, спільно домашнього господарства не ведуть, проживають окремо, примирення між ними неможливе. Сторони про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 74-76 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 29 квітня 1991 року у Палаці урочистих подій м. Одеси, актовий запис №735. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. У судовому засіданні на підставі ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню за наступних встановлених обставин: иебручан [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29 квітня 1991 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження у Палаці урочистих подій м. Одеси зроблено відповідний актовий запис №735 від 29.04.1991 р. (а.с.5) За час сумісного проживання у подружжя зникли взаємопорозуміння, спільні інтереси та склалися різні погляди на життя. Почуття любові втрачено, кожен зі сторін став жити своїм життям. В 2009 році [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, домашнього господарства не ведуть. Родина фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач на примирення категорично не згоден. Одночасно, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, а також шлюб - це добровільний, рівноправний союз, спільність чоловіка та жінки, спрямований на створення сім'ї. Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією слід зробити висновок, що сім'я у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може існувати. Право одного з подружжя розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Не можливо насильно, без волі особи змусити її перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою фізичного або психічного насильства. У свою чергу, суд не зобов'язаний призначати строк на примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. З цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] про розірванню шлюбу задовольнити й розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Враховуючи неявку в судове засідання відповідачки, яка була належним чином повідомлена та від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. На підставі викладеного й

Outcome: approved