Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

В березні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка [PERSON]М, зазначала, що з відповідачем [PERSON] В,В. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1990 р. Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що останні виявилися різними людьми, зі своєрідними характерами та з різними поглядами щодо вирішення життєвих проблем. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має, але відповідач [PERSON] не бажає розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Посилаючись на те, що сім'я розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, позивачка просила позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований 17 лютого 1990 р. міськвідділом запису актів громадянського стану м. Черкаси між нею та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, зазначивши, що сім'я розпалася остаточно та подальше її збереження неможливе. Подружні відносини припиненні з вересня 2009 р., через те, що сторони виявилися різними людьми та в кожного свій погляд на життєві і сімейні відносини. Проте, відповідач не бажає вирішити дане питання в позасудовому порядку, шляхом звернення до органів реєстрації актів цивільного стану з заявою про розірвання шлюбу. На примирення не згодна та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], [INFO], та позивачка [PERSON] (до шлюбу - Оставненко) [PERSON], [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1990 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія ІІ-СР №251667, виданим 17 лютого 1990 р. міськвідділом запису актів громадянського стану м. Черкаси (а.с.4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з вересня 2009 р. припинили шлюбні відносини та жоден з них не бажає зберегти сім'ю. Спору про поділ майна між сторонами не має. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 17 лютого 1990 р. між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - Оставненко) [PERSON] розірванню.

Outcome: approved