Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-20 00:00:00

6.01.2011 р. позивач звернувся у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Першокутчанській,25, у с.Карашина Корсунь Шевченківського району Черкаської області, на неприватизованій земельній ділянці площею 0,31 га, та був зареєстрований за матір»ю [PERSON] Свій позов позивач мотивує тим, що 28 вересня 2006 р. померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з житлового будинку. Померла за свого життя мала право на визнання за нею права власності на дане майно, здавши його в експлуатацію відповідно до вимог Закону, але не здала, бо померла, а тому вказане будинковолодіння має статус об»єкта незавершеного будівництва, бо не здане в експлуатацію, в зв»язку з чим позивач не може оформити свої спадкові права на вказане будинковолодіння. В судове засідання представник позивача зявилася, позов підтримала повністю та надала суду пояснення, аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи, у суд не зявився, але направив до суду заяву, за підписом сільського голови, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд справу слухати у відсутність представника відповідача. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 28 вересня 2006 р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Першокутчанська,25, у с.Карашина Корсунь Шевченківського району Черкаської області, на неприватизованій померлою земельній ділянці, площею 0, 31 га, яка була виділена під вже самочинно збудований будинок, яка не здала будинок в експлуатацію, бо померла. Спадкодавець на вищевказане будинковолодіння заповіту не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, і відповідно до діючого законодавства частину спадщини вже одержав,згідно повідомлення держнотконтори № 2-66/11 від 10.01.2011 р. Інші спадкоємці відсутні. Позивач не може оформити свої спадкові права на вказане в даному позові будинковолодіння померлої матері, так як воно є самочинно збудованим, тобто збудованим на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. А також, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка померлій була наділена у постійне користування під уже самочинно збудований будинок та нею ж приватизована. Згідно письмової заяви власника суміжної садиби [PERSON] вона проти задоволення позову не заперечує, так як це не порушує її прав, як власника суміжної садиби. Інші суміжні землекористувачі та землевласники відсутні, а тому при задоволенні позову, не будуть порушені права інших осіб, як власників суміжних садиб. Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається обєктом незавершеного будівництва. Оскільки вказаний житловий будинок на день смерті померлої не був зареєстрований в установленому законом порядку, тобто являється обєктом незавершеного будівництва, то за таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення і відповідно до положень ст. 1216 ЦК України обовязок по здачі вказаного будинковолодіння в експлуатацію переходить до позивача, оскільки вказана стаття передбачає, що спадкування це є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/, а тому суд позов задовольняє та визнає за позивачем право власності в порядку спадкування, як за спадкоємцем першої черги за законом, сином померлої [PERSON] на дане майно, як на незакінчений будівництвом обєкт, з послідуючою здачею його в експлуатацію. Задовольняючи позов, суд залишає за позивачем судові витрати по справі, оскільки ні до подання позову до суду, ні під час судового розгляду справи відповідач не заперечував проти його задоволення і прав позивача не порушував.

Outcome: approved