overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою №43 у будинку №6 по пр-ту Ак.Глушко у м.Одесі, виділив у його користування кімнату площею 11,8 кв.м. та балкон площею 1,4 кв.м., у користування відповідачки кімнату, площею 15,7 кв.м. кімнату площею 9,1 кв.м. та лоджію площею 1,7 кв.м., підсобні приміщення - кухню, коридор, ванну кімнату, туалет залишити у загальному користуванні, а також зобов'язати сторони не перешкоджати один одному в користуванні підсобними приміщеннями спірної квартири. При цьому позивач посилається на те, що йому та [PERSON] належить зазначена квартира, в зв'язку з тим, що мирним шляхом встановити порядок користування не можливо він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно рішення апеляційного суду Одеської області від 05 лютого 2009 року 1/3 частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] та 2/3 частини зазначеної квартири належать [PERSON]. З технічного паспорту вбачається, що квартира [ADDRESS] складається з 3-х жилих кімнат: 15,7 кв.м., 11.8 кв.м.. 9.15 кв.м., кухні - 10,6 кв.м, ванної кімнати - 2,7 кв.м., туалету - 1,4 кв.м., коридору - 13,2 кв.м, балкону - 1.4 кв.м., лоджії - 1,7 кв.м. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Окрім того, відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника ( учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що він є членом гаражного товариства «Дніпровський-1», якому Павлоградською міською радою для обслуговування гаражів, на умовах оренди, було передано земельну ділянку площею 1,440 га. На зазначеній земельній ділянці у 1986 році він самовільно побудував гараж А № 202 розмірами 3,75 хметри та погріб під ним. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений об'єкт нерухомості. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно з якою просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно з якою позов визнав повністю, та просив розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Згідно з архівною довідкою Павлоградської міської ради від 16 червня 2009 року №846 рішенням виконкому Павлоградської міської ради №906/1\~від 29\~листопада 1986\~року позивача було прийнято в члени кооперативу Дніпровський" (а.с.13). На території земельної ділянки площею 1,440 га. відведеної під гаражне товариство "Дніпровський-1" Павлоградською міською радою, що підтверджується договором оренди від 19 серпня 2004 року (а.с.5-8), позивач побудував гараж з погребом розміром 3,75 х 6,46 метри (а.с.12), та отримав технічний паспорт на нього (а.с.9). Відповідно до п.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає необхідним задовольнити позов повністю. Суд розподіляє судові витратити у відповідності до ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 80. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя не склалося із-за постійних сварок та суперечок по різним причинам, внаслідок чого супружні стосунки між сторонами припинені. Позивач [PERSON] до суду не з*явився, повідомлявся, надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутності та наполягає на задоволенні позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до суду не з*явилась, повідомлялась, надала нотаріально завірену заяву в якій просить справу слухати у її відсутності та згодна на розірвання шлюбу. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки при обставинах, вказаних у позовній заяві, сім'я фактично розпалася і її відновлення не можливо, а також беручі до уваги той факт, що, будь-хто з подружжя чи обидва мають право звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу і це право підлягає судовому захисту. Одночасно суд вважає, що в подальшому спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам обох сторін і цей факт має суттєве значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 26 серпня 2004 року, шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у позивачки другий. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на психологічну несумісність, вважає шо. примирення між ними неможливе, на даний час подружні стосунки припинені, оскільки відповідач тривалий час постійно мешкає у Сполучених Штатах Америки. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, однак [PERSON] до позовної заяви було надано нотаріально посвідчену та належним чином апостильовану заяву громадянина США [PERSON] від 04.11.2010р. (а.с. 10-12), зі змісту якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу з [PERSON] та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є громадянином США та постійно мешкає за адресою: 1947 [PERSON], кв. И-7. м. Бруклін, штат Нью-Йорк. СІМА, 11230. Згідно положень ч.ІО ст. 110 ЦГІК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. На запит суду адресно-довідкове бюро ГУМВС України в Одеській області повідомило, що останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 68а. кв. 39 (а.с. 15). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) та коштів на її утримання в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення їх сином трьох років. Позивачка посилається на те, що 21 березня 2009 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку. З відповідачем вони проживають окремо, [PERSON] аліменти на сина та кошти на її утримання не надає, дійти згоди по наданню цих коштів вони не можуть, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\~000 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття та кошти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Відповідач у судовому засіданні уточнений позов визнав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та Копаницею (нині [PERSON]) [PERSON], актовий запис № 236. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 190931, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від даного шлюбу у них народився [PERSON], [INFO], актовий запис № 1648 від 15 вересня 2009 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На теперішній час [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, а саме до 30 серпня 2012 року. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років та аліментів на [PERSON] в розмірі 1\~000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 29 травня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис № 404 /а.с. 5/ Позивачка звертаючись з позовом до суду про розірвання шлюбу, посилалась на те, що 29.05.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Цей шлюб у обох перший. Від даного шлюбу спільних дітей не має. [PERSON] просить розірвати шлюб мотивуючи це тим, що їх сім'я фактично розпалась. Сторони подружні й сімейні відносини не підтримують тривалий час. Відповідач скривається та не проживає дома близько восьми місяців, матеріально не допомагає. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюб носить формальний характерне. Майновий спір між сторонами по справі відсутній. Позивачка у судове засідання підтримала вимоги просила суд задовольнити позов. Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи, у судове засідання неодноразово не з'являвся, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст. ст. 224. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, не мають наміру поновлювати шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що має для сторін істотне значення. На підставі вищезазначеного збереження сім'ї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

30 серпня 2010 року Прокурор Комінтернівського району Одеської області, який діє в інтересах держави в особі, Одеського територіального відділу Західно-Чорноморського державного басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства Державного комітету рибного господарства України звернувся до Комінтернівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення в бюджет держави 544 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої шкоди рибним запасам України та стягнення витрат пов'язаних з розглядом справи. В судовому засіданні прокурор Процик Д.В. підтримав заявлені вимоги пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, про що надав до суду заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 04.06.2009р. о 20 год. 00 хв. - на Тилігульському лимані, в районі с. Кошари Комінтернівського району Одеської області [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, виловив рибу цінних видів - піленгас (16 од.), загальною вагою 2, 3 кг, що підтверджується копією Протоколу про адміністративне правопорушення № 010123/682 від 04.06.2009 року. (а.с. 3) Вказаними незаконними діями відповідач грубо порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» за №2894-111 від 13.12.2001р., п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України за № 19 від 15.02.1999р., в результаті чого заподіяв шкоду рибним запасам України, згідно оцінки шкоди по таксам, затвердженим Постановою КМУ за №32 від 19.01.1998р. на загальну суму 544 грн. 00 коп. (а.с. 6-8) Відповідно до п 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За наведених обставин та вимог цивільно-процесуального законодавства України суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини -\~[PERSON],\~[INFO]\~у розмірі\~1/4 частини з усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 14 лютого 2004 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкому Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис за №02. (а.с.З). В шлюбі у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні та забезпеченні позивачки. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обовязку утримувати дитину не досягнуто. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримань дитини, а також не забезпечує її продуктами харчування та одежею, хоча має таку можливість. [PERSON] є малолітнім, доходів чи права власності на нерухоме майно не має. Відповідач має задовільне матеріальне становище та стан здоровя, інших дітей, або осіб на утриманні у відповідача немає, однак не бажає виконувати вимоги по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, передбачені ст.180 СК України, у звязку з чим, позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі вищевикладеного, ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка уточнила заявлені позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 12 жовтня 2002 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів громадянського стану Кривоозерського управління юстиції Миколаївської області зроблено актовий запис за №55 (а.с.З). В шлюбі у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні та забезпеченні позивачки. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обовязку утримувати дитину не досягнуто. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а також не забезпечує її продуктами харчування та одежею, хоча має таку можливість. [PERSON] є малолітнім, доходів чи права власності на нерухоме майно не має. Відповідач має задовільне матеріальне становище та стан здоровя, інших дітей, або осіб на утриманні у відповідача немає, однак не бажає виконувати вимоги по утриманню дитини до досягнення ним повноліття, передбачені ст.180 СК України, у звязку з чим, позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою 04.11.2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка послалася на наступне. 23 червня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1 виконкомом Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], 15.04 [INFO], про що виконкомом Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в Книзі реєстрації народжень 23 квітня 2009 року зроблено запис за № 8. Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому починаючи з 01.10.2010 року вони не підтримують подружні стосунки, та вона проживає у своїх батьків. Дочка проживає з нею. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і тому не може в повному обсязі заробляти гроші на своє утримання. З таких підстав вона просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі V* частини від усіх видів доходів щомісячно. Відповідач [PERSON] зявився в судове та пояснив, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2007 року між позивачкою та відповідачем [PERSON], зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконкому Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень виконкому Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 23 квітня 2009 року зроблено актовий запис за № 8. Відповідачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і тому не може в повному обсязі заробляти гроші на своє утримання. Відповідач займає посаду машиніста колійних машин Дистанції колії №22 ст. Одеса-Сортувальна Одеської залізниці, що підтверджується відповідною довідкою. В судовому засіданні позивачка просила не стягувати з відповідача кошти на юридичну допомогу. З таких підстав суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: partial