Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про передачу в заклад ПАТ КБ ПРИВАТБАНК шляхом звернення стягнення на предмет застави автомобіля Бкосіа модель: Осіауіа, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий в-хетчбек, № кузова/шасі: ТМВСА41297В150069, реєстраційний номер: ВК 1406 АЕ, що належить на праві власності відповідачу [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КОН0АК14000072 від 24.07.2006 року в сумі 127669 грн. 42 коп., шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] уклав з ПАТ КБ ПРИВАТБАНК договір № КОНОАК14000072 від 24.07.2006 року та отримав кредит у розмірі 132534,41 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,44 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2013 року. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, не дотримується графіку погашення кредиту та не сплачує вчасно відсотки, що призвело до утворення простроченої заборгованості. У звязку з чим просить позов задоволити. Відповідач в судові засіданні не зявлявся неодноразово, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу позову не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] договору № КОНОАК14000072 від 24.07.2006 року останній отримав кредит у розмірі 132534,41 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,44 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2013 року. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, не дотримується графіку погашення кредиту та не сплачує вчасно відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, згідно представленого позивачем розрахунку, станом на 13.08.2010 року, має заборгованість в сумі 127669 грн. 42 коп., яка складається з наступного: - 83375 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом; - 28074 грн. 39 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2234 грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 7429 грн. 57 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 6055 грн. 69 коп. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] був укладений договір застави. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль Зкосіа модель: Осїауіа, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий в-хетчбек, № кузова/шасі: ТМВСА41297В150069, реєстраційний номер: ВК 1406 АЕ, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, суд вважає вимогу позивача стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом ЗО днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувана негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувана (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає, в тому числі і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання по погашенню боргу по кредитному договору № КОНОАК14000072 від 24.07.2006 року, є підстави для задоволення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягнення з другої сторони понесені та документально підтвердженні судові витрати. Підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат: державне мито в розмірі 1276,69 грн. і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, що підтверджується квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved