Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

06 серпня 2010 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № HAU9AU12180027 від 03.11.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 34\~752 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.11.2011 року. Відповідач зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28.07.2010 року має заборгованість у розмірі 14\~938 гривень 62 копійки. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами по справі 03.11.2006 року був укладений договір застави рухомого майна за № HAU9AU12180027. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу легковий автомобіль [PERSON], 2006 року випуску, що належить йому на праві власності. Відповідач у звязку з порушенням зобовязань був зобовязаний передати предмет застави заставодержателю позивачу по справі, проте предмет застави позивачу не передав, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представники позивача по довіреності [PERSON] та Куля шов М.В. позов підтримали, просили звернути стягнення на заставлене відповідачем майно. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що дійсно на 23.03.2010 року у нього виникла заборгованість по погашенню взятого у банку кредиту на купівлю автомобіля ЗАЗ. Йому було запропоновано погасити дану заборгованість та коли він 23.03.2010 року виїхав до банку з метою проведення звірки по платежам, він був зупинений працівниками служби безпеки банку, які забрали у нього автомобіль та документи на автомобіль про що було складено акт звірки який він підписав. Після цього він погасив всю суму боргу у розмірі 7600 гривень, але автомобіль йому повернуто не було. В подальшому він неодноразово звертався до правоохоронних органів але відповіді так і не отримав. Де знаходиться на даний час його автомобіль йому невідомо. Вважає, що працівники позивача порушили його права, а позивач намагається таким чином узаконити неправомірні дії своїх працівників. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач зобовязання по кредитному договору та договору застави за № HAU9AU12180027 від 03.11.2006 року належним чином не виконував про, що сам не заперечував в судовому засіданні. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Договором застави за № HAU9AU12180027 від 03.11.2006 року передбачено, що у випадку порушення позичальником зобовязань за кредитним договором або за договором застави він зобовязаний передати предмет застави позивачу заставодержателю в заклад. Відповідач добровільно предмет застави банку не передав, хоча був ознайомлений з умовами договору застави про що свідчить в договорі його підпис, а також з п.17.10 договору який передбачає, що у випадку порушення Заставодавцем/ Позичальником будь-якого із зобовязань за кредитним договором або договором застави зобовязаний: доставити Предмет застави за адресою: Харківська область, місто Валки, провулок Леніна, №4, у строк 7 днів з моменту предявлення Заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строку сплати якої настав( у т.ч по кредиту, відсоткам ін. платежам), а також неустойки. У противному випадку Заставодержатель має право здійснити доставку Предмету застави за вказаним адресом, як своїми силами, так і на договірних умовах з третіми особами. Витрати повязані з доставкою предмету застави несе Заставодавець. Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано ( ч.1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави ( ч.6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору про заставу, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги те, що позивачем заявлено позов про звернення стягнення та реалізацію предмету застави, виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володіння позивача. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Закон та умовами договору передбачає обовязок відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя, у звязку з чим вимога позивача стосовно зобовязання відповідача виконати зобовязання в натурі є законною та обґрунтованою. Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Такі умови містяться і в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється з рішенням суду. Таким чином, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави автомобіль ЗАЗ, модель : 110307-40, рік випуску : 2006, тип ТЗ: легковий КОМБІ-В, № кузова/шасі : Y6D11030760103090, реєстраційний номер : АХ 9925 АО, що належить на праві власності [PERSON] ( 63055, Харківська область, Валківський район, с. Мельникове, вул. Шкільна, буд, №8, ІПН [NUMBER]), шляхом продажу автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для продажу. На підставі викладеного,

Outcome: approved