overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою і просила визнати її чоловіка [PERSON], [INFO], проживаючого в [INFO] обмежено дієздатним; встановити її дочку [PERSON] опікуном над чоловіком. Чоловік заявниці [PERSON] з 7 січня 2010 року по 26 січня 2010 року проходив стаціонарне лікування в Центральному госпіталі ВМУ СБУ з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом (кардіоемболічний інсульт) в басейні лівої середньо-мозкової артерії з сенсорно-моторною афазією, правосторонньою геміплегією, порушенням функції тазових органів за центральним типом, церебральна кома, ІХС: дифузний кардіосклероз. 27 квітня 2010 року [PERSON] було встановлено першу групу інвалідності довічно, відповідно він потребує постійного стороннього догляду та опіки, оскільки не взмозі самостійно рухатися, розмовляти, читати, писати, самостійно висловлювати свою думку чи зрозуміти чужу. Зазначене захворювання вплинуло на його психічний та розумовий стан. Після надходження акту експертизи заявниця уточнила вимоги, просила визнати [PERSON] недієздатним. В судове засідання заявниця не з'явилась, просила слухати справу без її участі. Майданівська сільська рада в судове засідання представника не направила, відповідно до подання просила призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] та слухати справу без їх участі. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти заявлених вимог, подання про призначення її опікуном підтримала. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява та подання підлягають задоволенню. Судом встановлено, що чоловік заявниці [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешканець с. Майданівка, пров.Леніна,№7 Бородянського району Київської області, є інвалідом І групи, страждає на гіпертонічну хворобу ІІІ стадії, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні лівої середньо-мозкової артерії з сенсорно-моторною афазією, правосторонньою геміплегією, порушенням функції тазових органів за центральним типом, що підтверджується копією паспорта, копією довідки до акта огляду МСЕК, копією виписки із історії хвороби № 32, (а.с.7-9,28). Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 785 від 17 листопада 2010 року (а.с.33) [PERSON] страждає на психічне захворювання органічне ураження головного мозку у вигляді судинної деменції (слабоумство). Ступінь виразності психічних розладів у [PERSON] така, що він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, а тому рекомендовано визнати його недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] та подання Майданівської сільської ради задовольнити та визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити [PERSON] опікуном над ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

В травні 2011 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона в зареєстрованому шлюбі не перебувала, але вони 4 роки проживали разом, вели спільне господарство і 2 квітня 2004 року в них народилася спільна дитина син [PERSON]. На даний час вони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, скільки вважав, що позивачка буде не раціонально і не за призначенням використовувати одержувані кошти. Зазначив, що на даний час постійної роботи він не має. Вислухавши показання позивачки і відповідача, допитаних як свідків під присягою, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що не оспорюється відповідачем.. З копії довідки Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області від 14 квітня 2011 року №169 вбачається, що позивачка [PERSON] проживає в [INFO] з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи вимоги ст.182 і 184 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.84 і 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги, в розмірі 150 гривень. Заперечення відповідача проти позову суд до уваги не приймає, як необґрунтовані. Також з відповідача необхідно стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 60 грн. і на відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120 гривень. На підставі ст.367 ЦПК України рішення підлягає обовязковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

У заяві заявник посилається на те, що 18 березня 2011 року помер її чоловік. Вона перебувала на його утриманні, оскільки пенсія її чоловіка була значніше більше її пенсії. Вони були зареєстровані окремо, але жили разом. Вона бажає перейти на пенсію покійного чоловіка, тому просить встановити факт перебування на утриманні. У судовому засіданні заявниця підтримала заяву і просила її задовольнити, дала аналогічні пояснення по суті поданої заяви. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, але надав суду клопотання в якому зазначив що проти позову не заперечує. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду те, що заявниця постійно проживала з померлим, вели спільне господарство. Суд, вислухавши заявника, беручі до уваги письмове клопотання представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши й оцінивши в сукупності докази по справі вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утримання. Відповідно до діючого законодавства утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка одержувала від померлого матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів існування. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.98) судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. У судовому засіданні встановлено, що заявниця перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер 18 березня 2011 року, вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство. Данні обставини не заперечувались зацікавленою особою. За життя [PERSON] отримував пенсію у розмірі 1975 грн. 28 коп., заявниця отримувала пенсію у розмірі 833 грн. 85 коп., що підтверджується наданими суду довідками. Заявниця надала суду усі докази того, що її чоловік мав ще який- небуть заробіток і його доход був для неї основним і постійним джерелом засобів до існування, оскільки утримання, яке вона могла отримувати від чоловіка складало більш ніж половину її пенсії (1975,28-833,85=1141,43:2=570,71), що складає у відсотковому відношенні близько 70%. За таких обставин суд вважає, що заявниця знаходилась на утриманні свого чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 21 жовтня 1974 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 липня 2007 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач з 2007 року ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та матеріального утримання дитини. Не спілкується з дочкою, не цікавиться її життям, станом здоровя. Тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позов підтримав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 липня 2007 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини: не піклується про її здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримує. Орган опіки та піклування надав висновок про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він з 2007 року не займається вихованням та утриманням дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, а навпаки, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Тому, беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Заявники звернулись до суду з названою заявою, посилаючись на те, що 12 жовтня 2010 року помер їх батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. За життя батько склав заповіт, яким заповів все своє майно заявникам в рівних частинах. Заявники прийняли спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Броварської районної державної нотаріальної контори. Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину зясувалося, що в свідоцтві про право власності на житло неправильно вказане прізвище батька. У свідоцтві про смерть та заповіті прізвище батька записано «Лісач», а в свідоцтві про право власності на житло - «Лисач». Дана обставина позбавляє їх можливості належним чином оформити право на спадкове майно, тому просять встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло видане [PERSON] належить померлому 12.10.2010 року [PERSON] У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявниці [PERSON]- [PERSON] підтримали заяву. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 12.10.2010 року помер [PERSON] батько заявників. Згідно заповіту, посвідченого 23.09.2009 року секретарем Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заявникам в рівних частинах кожному. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.03.1995 року радгоспом-комбінатом «Калитянський», [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної власності, в рівних частинах кожному, квартира [ADDRESS]. Згідно паспорту, свідоцтва про смерть прізвище померлого «Лісач». Враховуючи наведене, суд вважає, що свідоцтво про право власності на житло, видане 23.03.1995 року радгоспом-комбінатом «Калитянський» [PERSON] належить [PERSON], який помер 12.10.2010 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] у травні 2011 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що у жовтні 2010 року відповідач, здійснюючи підприємницьку діяльність по заготівлі худоби, придбав у неї шість голів свиней на загальну суму 13125 грн. Грошові кошти [PERSON] відразу не сплатив, пообіцявши розрахуватися на протязі десяти днів, але свої зобовязання не виконав. Тому позивачка просить стягти з [PERSON] борг у сумі 13125 грн. та судові витрати, повязані з розглядом справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні необовязкові. Судом установлено: 22.10.2010 року [PERSON] здала шість голів свиней [PERSON] на загальну суму 13125 гривень. У грудні 2010 року позивачка звернулася до прокуратури Пирятинського району Полтавської області з заявою щодо несплати відповідачем коштів за здане поголівя свиней. В ході перевірки [PERSON] зобовязався повернути кошти до кінця 2010 року. Проте свої зобовязання не виконав. 24.01.2011 року [PERSON] звернулася із заявою до Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області з приводу спричинення їй матеріальних збитків. Заява була передана до Гребінківського РВ ГУМВС України в Полтавській області. 26.01.2011 року постановою ДІМ Гребінківського РВ ГУМВС України в Полтавській області відносно [PERSON] було відмовлено у порушенні кримінальної справи. У відмовному матеріалі є розписка відповідача, в якій він через фінансові труднощі зобовязується розрахуватися з позивачкою протягом десяти днів. Закупка відповідачем свиней у позивача підтверджується також приймальними квитанціями з розрахунком вартості зданого поголівя (а.с. 7). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Всупереч даним вимогам відповідач у вказаний у розписці строк борг не повернув. Таким чином, суд уважає, що позов у частині стягнення боргу підлягає задоволенню. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в дано випадку підтверджено судові витрати (на правову допомогу) на суму 250 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у травні 2011 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У попередньому судовому засіданні позивач свій позов підтримала, пояснила, що перебуває у шлюбі з відповідачем,але у провадженні Пирятинського районного суду перебуває цивільна справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають трьох дітей,які потребують постійної матеріальної підтримки зі сторони своїх батьків,як матері так і батька. Відповідач проживає окремо від неї та дітей. У звязку з чим просила стягти з [PERSON], народження 19.05.1981, уродженця і жителя [INFO], аліменти на її користь на утримання дочки, [PERSON] , народження 19.04.2005,сина [PERSON],народження 15.01.2009,сина [PERSON],народження 15.02.2011 у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився, просив його задовольнити і повністю підтвердив пояснення позивача, надані нею у попередньому судовому засіданні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено: Позивач, [PERSON], народження 20.11.1980 (а.с. 10-13); Згідно свідоцтва про одруження [PERSON],народження 19.05.1981 та [PERSON], народження 20.11.1980 одружились 14.10.2004 про що в книзі реєстрації актів про одруження 14.10.2004 зроблено запис за № 98.Прізвище після одруження дружини - [PERSON]. (а.с.2); Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], народження 19.04.2005 (а.с. 3), двох малолітніх синів [PERSON],народження 15.01.2009 та [PERSON],народження 15.02.2011 які за станом здоровя не перебувають на „Д обліку в Пирятинській дитячій консультації (а.с. 7-9). Діти зареєстровані і проживають з матірю, [PERSON], у [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав у попередньому судовому засіданні ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані тому і позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у травні 2011 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], і при цьому пояснила, що 22.07.2005 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають сина. Спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин,а саме останній зловживає алкогольними напоями у звязку з цим між ними постійні сварки та непорозуміння,які призвели до втрати взаємних почуттів. Під час примирення відповідач не намагався зберегти сімю. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. У судовому засіданні відповідач з позовом погодився, тобто згідний на розлучення. Під час примирення намагалися примиритися з позивачем, але це позитивних результатів не дало. Судом встановлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2005, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва , про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 липня 2005 року зроблено актовий запис за № 665 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], народження 03.12.2005 (а.с. 6). Сімя сторін розпалась, так як спільне життя не склалось. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої сімї суперечитиме інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду у травні 2011 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та пояснив, що15 лютого 2011 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 23000 грн. терміном до 16 лютого 2011 року. Одержання відповідачем зазначеної суми підтверджується розпискою від 15 лютого 2011 року. Проте в зазначений в розписці термін відповідач борг [PERSON] не повернув повністю, мотивуючи відсутністю у нього коштів. [PERSON] повернув [PERSON] лише 550 гривень. Неодноразові зверненння [PERSON] до відповідача з вимогою повернути борг позитивних результатів не дали. Не повернувши борг в обумовлені в розписці строк, відповідач порушив зобовязання. Просив суд: стягти з [PERSON], мешканця [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], мешканця [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], 22450 грн. боргу; стягти з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, повязані з оплатою судового збору та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги викладені у позові визнав просив суд задовольнити позов. Судом установлено: Відповідач [PERSON],народження 14.07.1975(а.с.8) зобовязався повернути борг [PERSON],народження 04.01.1962(а.с.6) у строк до 16.02.2011 згідно розписки (а.с.7). Згідно з ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані тому і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

26.05.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 3159 грн 78 коп., а також 171 грн у відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач позов визнала в повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 02.07.2007 року сторони уклали кредитний договір № 36-05/06/11/11/504/2007/131 відповідно до якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти в сумі 3000 грн, строком до 02.07.2009 року, зі сплатою за користування кредитом 2.8% річних (далі по тексту Договір). Згідно пунктів 2.3.1, 2.3.2 Договору відповідач була зобовязана щомісячно до 15 числа сплачувати в повернення суми кредиту і нарахованих відсотків 175 грн. Пунктом 4 Договору передбачено нарахування пені і штрафу за порушення строків сплати кредиту та/чи нарахованих відсотків. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19.05.2011 року складає 3159 грн 78 коп., зокрема: - заборгованості по кредиту 1355 грн 79 коп.; - заборгованість по відсоткам 790 грн 79 коп.; - пеня за несвоєчасну сплату кредиту 222 грн 71 коп.; - пеня за несвоєчасну сплату відсотків 83 грн 61 коп.; - штраф за порушення вимог Договору 300 грн, - інфляційні 406 грн 89 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 12) правильність якого визнана відповідачем, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved