Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

1 грудня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і попросила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті 12 березня 2008 року в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області її тітки [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що тітка, ще за життя 25 липня 2002 року склала заповіт, який було посвідчено секретарем Яланецької сільської ради [PERSON], яким заповіла позивачці спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, загальною площею 2,03 га, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ІУ-ВН № 026485, виданого 5 січня 2002 року Яланецькою сільською радою. Позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом, у встановлений шестимісячний період прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Яланецької сільської ради. Однак, при оформлені спадщини, було виявлено втрату оригіналу Державного акту на землю, через що нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, тому з цим позовом вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав. Від Яланецької сільської ради надійшла заява в якій остання просить розглянути справу по суті у відсутності представника, позов визнає. Відповідно до статей 1217, 1223 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті .Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, строк якої з урахуванням вимог ст. 1270 ЦК установлений у шість місяців. За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності виданого Яланецькою сільською радою 5 січня 2002 року, земельна ділянка розміром 2,03 га, в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області на праві приватної власності належала [PERSON], яка померла 12 березня 2008 року в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області. Спадкодавець ще за життя склала заповіт нотаріально посвідчений секретарем Яланецької сільської ради [PERSON]. яким заповіла вище згадану земельну ділянку своїй племінниці [PERSON] . Відповідно до довідки Яланецької сільської ради від 17.11. 2010 року № 463 спадкоємицею за заповітом є позивачка [PERSON], на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,03 га розташованій на території Яланецької Томашпільського району Вінницької області. Томашпільською державною нотаріальною конторою відповідно до повідомлення останньої від 16.11.2010 р. №152/0114 на ім'я позивачки, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю оригінала державного акта на право власності на землю. На підставі викладеного,

Outcome: approved