overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом територіальної громади в особі виконкому Лубенської міської ради про встановлення належності будинку в садовому товаристві «Лічмаш». В позові вказав, що батько позивача [PERSON], який помер в 2010р., мав садовий будинок №342а з господарськими будівлями в садовому товаристві «Лічмаш», що знаходиться у м. Лубни. Будинок №342а розташований на земельній ділянці площею 0,0872га, яка приватизована покійним батьком позивача. Як спадкоємець за законом, позивач звернувся до нотконтори з заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на право власності спадкодавця на будинок. Прохає суд: встановити факт належності [PERSON] на день його смерті у садовому товаристві «Лічмаш» будинка №342а А1, сараю Б, прогребу під Б, сараю В, вбиральні Г, огорожі №1,2, колодязя №3, який знаходиться в м. Лубни Полтавської області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на їх задоволенні наполягає. Відповідач проти задоволення позову по суті не заперечує, а саме на визнання права власності на садовий будинок з господарськими будівлями за померлим [PERSON] Треті особи: КП «Лубенське МБТІ», 2-га Державна лубенська нотаріальна контора - направили до суду письмові заяви, в яких прохають справу розглядати без участі їх представників, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. [PERSON]- направив до суду письмову заяву, в якій прохає справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує; голова садового товариство «Лічмаш» проти задоволення позову не заперечує; [PERSON]Г . - проти задоволення позову не заперечує. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1220 ч.1 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою . Судом встановлено, що батько позивача [PERSON], який помер в 2010р., мав садовий будинок №342а з господарськими будівлями в садовому товаристві «Лічмаш», що знаходиться у м. Лубни. Будинок №342а розташований на земельній ділянці площею 0,0872га, яка приватизована покійним батьком позивача. Як спадкоємець за законом, позивач звернувся до нотконтори з заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на право власності спадкодавця на будинок Згідно ст.. 331 ЦК України право власності на майно створене особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. При таких обставинах суд вважає можливим встановити факт належності майна померлому [PERSON], а саме садового будинку у садовому товаристві «Лічмаш» №342а з господарськими будівлями в м. Лубни.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

. У жовтні 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 02.08.2006 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського МУЮ між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що стосунки між ним та дружиною погіршились внаслідок і неприязнених стосунків, часто виникаючих суперечок, він втратив до неї почуття поваги та : кохання. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки їх сімя розпалась остаточно, тому просив задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Вказував, що шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені з липня 2010 року по причині неприязнених стосунків, часто виникаючих суперечок. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно і на примирення він не згодний. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його і задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2006 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського МУЮ між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Неприязнені стосунки та часто виникаючі суперечки фактично призвели до втрати сторонами почуття поваги і кохання один до одного та розпаду сімї. Сімейні та шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2010 року. Спір щодо розподілу майна та місця проживання дитини відсутній. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи вищевикладене, а також те, що. сімя Гордя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, а також приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між подружжям - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача 75000 грн. матеріальної шкоди та 870 грн. судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] 26.06.2009 р., згідно розписки позичив 75000 грн., які зобовязався повернути до 15.08.2010 р. Відповідач гроші не віддає. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладених у позовній заяві. Просять позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив факт отримання від [PERSON] грошей в сумі 75000 грн., тому просив в позові відмовити. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт отримання відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] грошей в сумі 75000 грн. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі слідуючого. Між сторонами існує спір щодо стягнення з відповідача заборгованості за борговим зобовязанням. Для вирішення вказаного спору необхідно керуватися вимогами ЦК України. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві такуж суму грошових коштів (суму позики). У відповідності до розписки [PERSON] зобов'язувався повернути [PERSON]. 75000 гривен до 15.08.2010року. Відповідач умови договору не виконав, борг в обумовлений строк не повернув, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права. Факт позики підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що [PERSON] дійсно позичив 75000грн. у [PERSON] і гроші по даний час не повернув. Зважаючи на те, що боргове зобов'язання доведене в повному обсязі в судовому засіданні, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки критично оцінює невиконання грошового зобовязання відповідачем, а його доводи в судовому засіданні не знайшли свого логічного підтвердження та спростовуються матеріалами справи, показаннями свідків і тому доводи відповідача не приймаються до уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем сплачено 870грн. судових витрат, які слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

28 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про ві знання угоди дійсною, посилаючись на те, що 15 лютого 2000 року вона уклала з [PERSON] угоду купівлі-продажу 'А частки житлового будинку № 135 по вул. Свердлова сел. Миколаївки (на теперішній час м. Миколаївка) Донецької області. Угоду було зареєстровано у Словянській філії Краматорської товарної біржі «Примус». В той же день вона передала відповідачу гроші, а [PERSON]. передав їй у власність ХА частку будинку № 135 по вул. Свердлова сел. Миколаївки (на теперішній час м. Миколаївка) Донецької області, яка належала йому на праві власності згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою,реєстровий № 1-173 від 07.02.2000 року. Крім того, вона зареєструвала договір в КП БТІ м. Словянску. Але нотаріально вони договір не посвідчили. На даний момент вені не може розпорядитися придбаною квартирою, оскільки угода не була посвідчена нотаріально Просила визнати договір купівлі-продажу 'А частки будинку дійсним. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника [PERSON], просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги Пос валюк В.І., дав пояснення які співпадають з викладеним у позові, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив суд позов [PERSON] задовольнити. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, шо позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.220 ЦПК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне по свідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорюється сторонами, що 15 лютого 2009 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON], з другого бску укладено договір купівлі-продажу 'А частки будинку № 135 по вул. Свердлова сел. Миколаївки Донецької області, згідно умов якого [PERSON] продав [PERSON] /2 частку б] динку за 2500 гривен. Вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено у Словянській філії Краматорської yt іьерсальної біржі «Примус» 15 лютого 2000 року (а.с. 10) Будинок № 135 по вулиці Свердлова м. Миколаївка Донецької області згідно технічного пгс юрту належить [PERSON] (а.с. 11-15). Але договір купівлі-продажу було складено, але не посвідчено нотаріусом. Всі сторони договору купівлі-продажу умови угоди виконали. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, стободи чи інтереси інших осіб. Правомірність володіння вищевказаним нерухомим майном ніким та ніколи не осп зрювалось. Позивач про визнання права власності на квартиру не ставить. Таким чином, у суду є усі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 1994 року у відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 1898, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд із позовною -заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя з відповідачем не склалось, через різні характери та погляди на життя, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що і вважає є причиною розпаду сімї. Шлюбні відносини між стронами припинені з 2008 року, не ведуть .спільного господарства. Просить розірвати шлюб, який існує лише формально. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві повністю, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, додатково зазначила, що шлюб між ними розпався остаточно та примирення не можливе, так як вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про що свідчить відмітка в журналі вихідної кореспонденції, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини, примирення між ними не є можливим. Позивачка в судовому засіданні підтвердила пре те що, шлюб існує лише формально, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересах їх дітей, шо мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що він народився [INFO] і в свідоцтві про його народження серії ІІІ-СР №376748, що видане 28 жовтня 1992 року батьком записаний [PERSON] - тобто відповідач. Відповідач до лютого 2010 року виплачував аліменти на його утримання, а потім стягнення аліментів було припинено, так як в рішенні суду допущена помилка. На даний час він навчається на першому курсі денного відділення Уманського національного університету садівництва, що підтверджується довідкою з місця навчання. Згідно з ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила суд його задоволити, стягувати з відповідача ? частину всіх видів його заробітку(доходу) щомісяця , але не менше 30% від прожиткового мінімуму до 16 червня 2014 року, тобто до закінчення навчання. Відповідач в судове засідання не з?явився, але надіслав до суду свої заперечення, згідно яких проти задоволення позову заперечував, так як він не має змоги надавати синові матеріальної допомоги і на його утриманні знаходить ще його малолітня донька [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки відповідач вже сплачує аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], а тому на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати померлим [PERSON], посилаючись на те, що з останнім вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. В березні 2005 року [PERSON] залишив місце проживання і виїхав на роботу з його слів у Одеську область, з того часу будь-які відомості про нього відсутні. Оголошення [PERSON] померлим, заявник обґрунтовує тим, що їй необхідно для вирішення питання про оформлення пенсії у звязку з втратою годувальника а також на отримання соціальної допомоги дитини-інваліда. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його останнього постійного проживання у [INFO] більше пяти років підтверджується зібраними у справі доказами. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, показали, що починаючи з березня 2005 року, тобто більше року, за місцем постійного проживання [PERSON] не бачили, де він може знаходитись, не знають. їм відомо, що він не спілкується з [PERSON] ні телефоном ні листуванням, ніяких стосунків не підгримує.З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до виписки з розшукової справи, заведеної 02.02.2010 року щодо розшуку [PERSON], наданої суду Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області, проведеними оперативно-розшуковими заходами, місцезнаходження останнього встановити не вдалось. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.01.2002 року. Від шлюбу вони мають: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час вони проживають окремо, матеріальну допомогу на дітей відповідач не надає, а вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною сином інвалідом до досягнення ним 16 років, отримує державну допомогу, дитина потребує постійного лікування і масажу, стаціонарного лікування, тому вимушена була звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. В обґрунтування своїх вимог посилалась на обставини вказані в позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.01.2002 року. Від шлюбу вони мають: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час сторони проживають окремо, матеріальну допомогу на дітей відповідач не надає, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною сином інвалідом [PERSON], [INFO], до досягнення ним 16 років, отримує державну допомогу, дитина потребує постійного лікування і масаж\, стаціонарного лікування. Згідно ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває Протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріальної о становища того з батьків, з ким вона проживає. Згідно ч.З ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину ні за яких обставин не може бути менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. з дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив суду, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року, дітей від шлюбу не мають. Почуття поваги і кохання втратили, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. А тому вважає, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила суду, що шлюбні відносини припинені, вважає, що сімя розпалась остаточно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.10.2009 року, дітей від шлюбу не мають. Спільне життя у сторін не склалося, спільного господарства не ведуть. На думку суду сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Шлюб необхідно розірвати, поклавши судові витрати на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 1995 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя з відповідачкою не склалось, через різні характери та погляди на життя, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що і є причиною розпаду сімї. Шлюбні відносини між сторонами припинені у січні 2010 року та з цього часу не ведуть спільного господарства. Просить розірвати шлюб, який існує лише формально. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві повністю, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, додатково зазначив, що шлюб між ними розпався остаточно та примирення не можливе, так як вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, про що свідчить відмітка в журналі вихідної кореспонденції, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачки, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини, примирення між ними не є можливим. Позивач в судовому засіданні підтвердив, що шлюб існує лише формально, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересах їх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved