Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

07 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] із зазначеною позовною заявою до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 травня 1998 року між ним та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу домоволодіння зі службовими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Козирка, вул. Урожайна, 23.Ця угода була зареєстрована Південною товарною біржею під №0070. Обидві сторони виконали всі умови договору відповідачка передала йому у власність зазначену вище будівлю, а він її прийняв та сплатив відповідачці ціну, обумовлену договором. У теперішній час він не може розпорядитися зазначеним нерухомим майном, оскільки нотаріуси вимагають від нього нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цього домоволодіння, а зазначений вище договір вважають недійсним. Та обставина, що він зареєстрував за собою право власності на придбану ним будівлю, у теперішній час унеможливлює нотаріальне посвідчення спірного договору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка та представник третьої особи Південної товарної біржі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 25 травня 1998 року між позивачем та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу домоволодіння зі службовими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Козирка, вул. Урожайна, 23, який зареєстровано Південною товарною біржею під № 0070, що підтверджується копією цього письмового договору. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання одна перед однією за цим договором, а саме відповідачка передала у власність позивача продане нерухоме майно, а останній його прийняв та сплатив відповідачці ціну цього майна, обумовлену договором, що також підтверджується зазначеною вище копією договору. 02 червня 1998 року за позивачем на підставі зазначеного вище договору Миколаївськім міжміським бюро технічної інвентаризації в особі його Очаківської районної філії зареєстроване право власності на домоволодіння зі службовими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Козирка, вул. Урожайна, 23, що підтверджується копією відповідного реєстраційного посвідчення № 180. Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на час укладення сторонами спірної угоди, договір купівлі-продажі повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Реєстрація за позивачем права власності на спірну будівлю в Миколаївському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Враховуючи викладене, а також те, що цивільні відносини, які виникли між сторонами, чинним законодавством України не врегульовані, суд вважає можливим, на підставі ч. 1 ст. 8 ЦК України, що діє у теперішній час, застосувати для їхнього врегулювання ч. 2 ст. 220 ЦК України, що регулює подібні цивільні відносини, і відповідно до якої суд вправі визнати дійсним договір, для якого законом передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання цього договору. Таким чином вимога позивача про визнання угоди дійсною є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved