Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], стверджуючи, що 25.01.2008 року між банком та гр. [PERSON], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] був укладений кредитний договiр № [NUMBER] про надання кредиту в сумі 24840 доларів США по 25.01.2014 року із сплатою 12, 95 % річних за користування кредитними коштами. В період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримався умов п.п. 3.3 кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків, а саме: погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії кредитного договору згідно графіку. За рахунок кожного платежу здійснюється погашення щомісячних процентів за користування кредитом та погашення частини кредиту. Нарахування пені здійснено з урахуванням строку позовної давності відповідно до вимог п. 2 ст. 258 ЦПК України та п. 10.1 кредитного договору: за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки. 25 січня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» та відповідачем [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до п. 1.1, якого відповідачем передано в заставу належний йому автомобіль марки SEAT Altea Reference 2007 року випуску, шасі ( кузов, рама) № VIN VSSZZZ5PZ7Z000046 VSSZZZ5PZ7Z000046, легковий комбі-в державний реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 24.01.2008 року, та належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІС № 113360, виданий Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 24 січня 2008 року. Відповідачеві була надіслана претензія-повідомлення ( вимога) № 09-14/09/13071 від 16.12.2008 року, про порушення забезпечення обтяженням зобовязання за кредитним договором № [NUMBER], у якій запропоновано у 30 денний строк повернути достроково у повному обсязі кредитні кошти, сплатити проценти та пеню. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом не погашена. За згодою сторін предмет застави було реалізовано, а отримані кошти від реалізації в сумі 59827 грн. були спрямовані на погашення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 25.01.2008 року, але дана сума виявилась недостатньою для погашення всієї заборгованості за кредитним договором. Після цього, погашення заборгованості відповідачем більше не здійснювались. Станом на 19.05.2010 року загальна сума заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 25.01.2008 року складає 269\~408 грн. 79 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 147\~241 грн. 51 коп.;заборгованість за відсотками 24741 грн. 96 коп.; пеню за прострочення кредиту 49025 грн. 50 коп.; пеня за прострочення відсотків 48\~399 грн. 82 коп. Просять суд розірвати кредитний договір та стягнути заборгованість за кредитним договором. В судовому засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» [PERSON] збільшив позовні вимоги та пояснив суду, що 25.01.2008 року між банком та гр. [PERSON] був укладений кредитний договiр № [NUMBER] про надання кредиту в сумі 269408 грн. 79 коп. по 25.01.2014 року із сплатою 12, 95 % річних за користування кредитними коштами. В період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримався умов п.п. 3.3 кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків, а саме: погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії кредитного договору згідно графіку. За рахунок кожного платежу здійснюється погашення щомісячних процентів за користування кредитом та погашення частини кредиту. Відповідачеві була надіслана претензія-повідомлення ( вимога) № 09-14/09/13071 від 16.12.2008 року, про порушення забезпечення обтяженням зобовязання за кредитним договором № [NUMBER], у якій запропоновано у 30 денний строк повернути достроково у повному обсязі кредитні кошти, сплатити проценти та пеню. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом не погашена. За згодою сторін предмет застави було реалізовано, а отримані кошти від реалізації в сумі 59827 грн. були спрямовані на погашення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 25.01.2008 року, але дана сума виявилась недостатньою для погашення всієї заборгованості за кредитним договором. Після цього, погашення заборгованості відповідачем більше не здійснювались. Станом на 17.11.2010 року загальна сума заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 25.01.2008 року складає 270 873 грн. 37 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 147\~423 грн. 56 коп.;заборгованість за відсотками 34 344 грн. 20 коп.; пеню за прострочення кредиту 35 576 грн. 46 коп.; пеня за прострочення відсотків 53 529 грн. 15 коп. Просить суд розірвати кредитний договір та стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 270\~873 грн. 37 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що він взяв кредит в 2008 році на автомобіль. Перші місяці він сплачував кредит так, як працював і у нього була заробітна плата в розмірі 2500 грн. Потім 3 місяці у нього виникла заборгованість. До нього приїздила служба безпеки і повідомила йому щоб він погасив заборгованість. Він зібрав певну суму грошових коштів і поїхав до м. Києва, щоб зробити проплату заборгованості, але йому працівниками банку було повідомлено, щоб він поставив свій автомобіль на стоянку банку. Банком було реалізовано його автомобіль на аукціоні. Сума за яку було продано автомобіль становить 57\~000 грн. Він сам міг продати автомобіль за 15\~000- 16\~000 доларів США, так, як в нього на той час був покупець. Просив суд не стягувати з нього суму заборгованості в повному обсязі, так, як банком було реалізовано його автомобіль за 57\~000 грн., а ці кошти не було відраховано від суми стягнення, яка зазначена в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] визнав позов частково та просив суд позов задовольнити частково та відрахувати кошти за реалізований автомобіль від суми стягнення, яка зазначена в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25.01.2008 року між банком та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER] про надання кредиту в сумі 269408 грн. 79 коп. по 25.01.2014 року із сплатою 12, 95 % річних за користування кредитними коштами. В період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримався умов п.п. 3.3 кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків. 25 січня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» та відповідачем [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до п. 1.1, якого відповідачем передано в заставу належний йому автомобіль. Відповідачеві була надіслана претензія-повідомлення ( вимога) № 09-14/09/13071 від 16.12.2008 року, про порушення забезпечення обтяженням зобовязання за кредитним договором № [NUMBER], у якій запропоновано у 30 денний строк повернути достроково у повному обсязі кредитні кошти, сплатити проценти та пеню. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом не погашена. Предмет застави було реалізовано, а отримані кошти від реалізації в сумі 59827 грн. були спрямовані на погашення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 25.01.2008 року, але дана сума виявилась недостатньою для погашення всієї заборгованості за кредитним договором. Після цього, погашення заборгованості відповідачем більше не здійснювались. Судом також встановлено, що згідно протоколу № 119071 проведено аукціон по реалізації рухомого майна, яке належить [PERSON] від 30.12.2009 року переможцем аукціону став житель м. Черкаси [PERSON], де ціна проданого автомобіля становила 70500 гривень. Дані відомості представник банку намагався приховати від суду. Таким чином позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за мінусом вартості реалізованого через аукціон автомобіля [PERSON] Окрім цього суд вважає, що збільшення розміру позовних вимог банком суперечить дійсним обставинам справи, так як представники банку допустили ряд порушень при вилучені автомобіля у [PERSON] без складання відповідних документів з порушенням прав [PERSON], як громадянина. У відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат по сплаті державного мита у сумі 1700 грн. та 120 гр. за інформаційно технічне забезпечення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» в особі Київської регіональної дирекції [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]». Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 624 ЦК України передбачено, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи: - ксерокопією кредитного договору № [NUMBER] від 25.01.2008 року ; - ксерокопією договору застави від 25.01.2008 року; - ксерокопією паспорта [PERSON] серія СМ № 098819 від 23.09.1999 року; - ксерокопією розрахунку заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 25.01.2008 року; - іншими матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: partial