Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просить суд стягнути з кредитної спілки «Єдність» на її користь 18000 грн 00 коп боргових зобовязань за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Лояльність» № 1049 від 13 січня 2010 року, № 1057 від 29 січня 2010 року та № 1095 від 16 березня 2010 року, 443 грн 61 коп процентів за цими договорами та 10000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник кредитної спілки «Єдність» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову відповідач не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Єдність» та [PERSON] були укладені договори про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Лояльність» № 1049 від 13 січня 2010 року на суму 9000 грн строком на 3 місяці з процентною ставкою по вкладу у розмірі 20,02% річних, № 1057 від 29 січня 2010 року на суму 4500 грн строком на 3 місяці з процентною ставкою по вкладу у розмірі 18,7% річних та № 1095 від 16 березня 2010 року на суму 4500 грн строком на 3 місяці з процентною ставкою по вкладу у розмірі 12% річних. Грошові кошти на загальну суму 18000 грн були внесені позивачем готівкою у касу відповідача і, таким чином, позивач свої зобовязання за згаданими договорами виконала повністю. Відповідно до п.1.1., п.3.4.2., п.3.4.4. договорів відповідач зобовязався повернути позивачу всю суму вкладів згідно з умовами цих договорів, нараховувати та сплачувати позивачу проценти за користування вкладами у строки та в розмірах, які передбачені умовами договорів. Згідно п.3.1.3. договорів позивач має право по закінченню строку дії цих договорів отримати всі належні їй суми коштів відповідно до умов договорів. Судом також встановлено, що ні в день закінчення строку дії договорів, ні станом на теперішній час відповідач своїх зобовязань за договорами не виконав, вклади позивачу не повернув та жодного разу не виплатив проценти, встановлені договорами. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Статтею 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. При цьому визнається, що умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що відмова відповідача у поверненні позивачу вкладів на загальну суму 18000 грн по спливу встановленого договорами строку є порушенням відповідачем своїх договірних зобовязань, а тому вказана грошова сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до умов договорів (п.1.1.,п.2.3.,п.4.2.,) підлягають стягненню і проценти за період строку дії договорів, розмір яких, згідно повідомлення кредитної спілки «Єдність», становить 443 грн 61 коп. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд визнає такими, що не підлягають задоволенню за відсутністю правових підстав, визначених чинним законодавством України. Умовами ж укладених між сторонами договорів відшкодування моральної шкоди не передбачено. При цьому суд також враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довела ні самого факту заподіяння їй моральної шкоди, ні обставин, які визначають її характер та обсяг. Не зазначила позивач і того, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. На пiдставi ст.ст.526,651,1058,1060,1066,1068,1074 ЦК України, ст.ст.2, 55,56,85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.4,6,21,22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial