Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У листопаді 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до Тишківської сільської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, у якій позивач вказала, що 12.05.2006 р. помер її батько [PERSON] За законом належне йому домоволодіння, яке знаходиться по вул. Перемоги, 184 у с. Тишківка, Новомиргородського району Кіровоградської області, повинно бути успадковане позивачем. Інші спадкоємці відмовилися від власної частки у спадщині на користь заявника. Проте у подальшому зясувалося, що право власності на вище згаданий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які належали [PERSON], своєчасно не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Тому нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок . Посилаючись на ст. ст. 319, 321, 1261 ЦК України, просить суд визнати за заявником право приватної власності на спадкове майно. У попередньому судовому засіданні та при розгляді справи 17.12.2010 р. представник позивача [PERSON] підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. У попередньому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] визнала позов повністю. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони і третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач і третя особа письмових заперечень проти позову не надіслали. Як вбачається із заяви представника відповідача від 17.12.2010 р., він проти позову не заперечує, просить суд розглянути справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених учасників розгляду справи на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом безспірно зясовано, що згідно згаданим поясненням та наданим документам: 12.05.2006 р. помер батько позивача [PERSON] За законом належне йому домоволодіння, яке знаходиться по вул. Перемоги, 184 у с. Тишківка, Новомиргородського району Кіровоградської області, повинне бути успадковане позивачем. Інші спадкоємці відмовилися від власної частки у спадщині на користь заявника. Проте у подальшому зясувалося, що право власності на вище згаданий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які належали [PERSON], своєчасно не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Вище викладені обставини підтверджуються поясненнями сторін, а також письмовими доказами у справі: постановою нотаріуса, свідоцтвами про смерть [PERSON], народження позивача, довідками сільської ради і БТІ, матеріалами спадкової справи до майна померлого, а також іншими документами. Таким чином, у судовому засіданні безспірно зясовано, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем права приватної власності на спадкове майно. Окрім цього, між сторонами у суді не виникло розбіжностей щодо дійсної вартості згаданого майна. За ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оскільки на час розгляду справи у суді відсутні дані про прийняття нерухомого майна до експлуатації, потрібно зобовязати [PERSON] вирішити це питання у встановленому законом порядку. Ураховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1258-1261, 1267-1270, 1278 ЦК України,

Outcome: approved