Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Ізмаїлі Одеської обласної, [PERSON] діючий на підставі довіреності від 20.05.2009 р. № 010-01/3387, проти заочного розгляду справи не заперечував, на задоволені позовних вимог наполягав, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судові засідання які призначалися на 21.09.2010 р., на 08.11.2010 р. та на 23.11.2010 р., будучи сповіщена належним чином, не зявлялася, про причину неявки, суд не сповістила, була попереджена що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0052013232ЕК/2007-02 від 08.02.2007 р.; копії поточних витягів за контрактами по 29.10.2010 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Ізмаїлі Одеської області просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії в розмірі 2 295 грн. 24 коп., зазначивши, що 08.02.2007 р. із відповідачкою був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0052013232ЕК/2007-02. Згідно з умовами договору позивач відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки, виданої в рамках зарплатного проекту, з лімітом в сумі не більше 2\~870 грн. строком погашення до 30.01.2009 р. та оплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 22,00 % річних (п.п. 2.1-2.3 Договору). У звязку із тим, що відповідачка [PERSON] (позичальник) свої зобовязання за Договором не виконала, позивач звернувся до суду з відповідним позовом щодо стягнення заборгованості з відповідачки. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 21.05.2009 р. у справі № 2-462/2009 р. позов було задоволено, стягнуто з [PERSON] суму в розмірі 4\~519 грн. 94 коп. та видано виконавчий лист. Виконавчий лист був направлений для виконання до Відділу ДВС Ренійського районного управління юстиції. Постановою старшого виконавця [PERSON] серії ВП № 14191947 від 10.08.2009 р. відкрите виконавче провадження. Станом на дату подання цієї позовної заяви рішення суду від 21.05.2009 р. у справі № 2-462/2009 р. не виконане. П. 9.1 Договору передбачено, що він діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Таким чином, станом на день подання позовної заяви, тобто 05.02.2010 р., заборгованість за несплаченими процентами складає 430 грн. 31 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування Кредитом та пеня за несвоєчасне погашення основного боргу за користування Кредитом складає 556 грн. 15 коп., отже загальна сума заборгованості на день подання позовної заяви складає 986 грн. 46 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачки. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, мотивував тим, що за період часу з моменту подачі позовної заяви до 08.11.2010 р. заборгованість й досі не погашена, навпаки зросла за рахунок нарахованої та несплаченої пені, яка складає станом на 08.11.2010 р. загальною сумою 2\~295 грн. 24 коп. На адресу боржника неодноразово надсилалися попередження про стягнення заборгованості, повідомлення про прострочення платежу за кредитом, однак, сума заборгованості ним у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачкою [PERSON] матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність банківської установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. У ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Згідно зі ст. 548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У ст. 550 ЦК України зазначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Предметом неустойки може бути грошова сума, розмір якої встановлюється договором (ст. 551 ч.ч. 1, 2 ЦК України). Ст.ст. 1212, 1214 ЦК України зобовязує повернути майно, якщо це майно було набуто за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу розмір процентів встановлюється договором). Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР зобовязує платників грошових коштів сплачувати на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. У ст. 3 цього Закону визначено, що розмір пені передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно з постановою Правління Національного банку України від 21.04.2008 р. № 107 облікова ставка з 30.04.2008 р. встановлена у розмірі 12 % річних. Згідно з постановою Правління Національного банку України від 12.06.2009 р. № 343 облікова ставка з 16.06.2009 р. встановлена у розмірі 11 % річних. Згідно з постановою Правління Національного банку України від 10.08.2009 р. № 468 облікова ставка з 12.08.2009 р. встановлена у розмірі 10,25 % річних. Таким чином, станом на 08.11.2010 р. заборгованість за несплаченими процентами складає 908 грн. 23 коп. Пунктом 3.1 Договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту від 08.02.2007 р. № 0052013232ЕК/2007-02 передбачено, що з питань виконання умов договору сторони керуються чинним законодавством України, в тому числі нормативно-правовими документами Національного банку України, а також внутрішніми нормативними документами кредитора. Відповідно вимогам абз. 10 гл. 2 р. І «Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України», затверджених постановою правління НБУ від 18.06.2003 р. № 255, простроченою заборгованістю за нарахованими доходами визнається заборгованість за нарахованими доходами, яка не отримана в термін, передбачений угодою. Згідно п. 1.12 гл. 1 р. ІІІ зазначених правил у разі непогашення боржником заборгованості за нарахованими доходами в строк, передбачений угодою, наступного робочого дня несплачена сума обліковується на відповідних рахунках з обліку прострочених нарахованих доходів. Тому заборгованість за непогашеними процентами за кредитом визнані простроченими і на неї нараховується пеня. Таким чином, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування Кредитом та пеня за несвоєчасне погашення основного боргу за користування Кредитом станом на 08.11.2010 р. складає 1136 гр. 01 коп., а всього загальна сума заборгованості складає 2\~044 грн. 24 коп. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки судові витрати: 51 грн. судового збору та 120 грн. інформаційних витрат.

Outcome: approved