Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір №30, укладений між ним та ТзОВ «Олвер»; стягнути з відповідача в його користь: 557920,00 грн. основного боргу, 27896,00 грн. штраф за порушення умов договору, 27068,12 грн. втрат від інфляції, 14444,78 грн. три проценти річних за користування чужими коштами, та 30000 грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 07.05.2007 року між ним та відповідачем був укладений договір №30, за яким він, як договірна сторона (комітент), з метою набуття ним у власність трикімнатної квартири загальною площею 126,8 кв.м. по вул.Данилишиних в м.Трускавці, взяв на себе обовязок оплатити 557920,00 грн., що є її розрахунковою власністю. Відповідач (комісіонер) зобовязувався укласти правочини щодо створення обєкту нерухомості з метою оформлення права власності ним, як первинного набувача нерухомості; забезпечити організацію та завершення будівництва будинку у плановані терміни, які пунктом 2.4 визначені, як третій квартал 2008 року; зарезервувати обєкт нерухомості з третіми особами; передати обєкт нерухомості за актом після повної сплати ним суми договору з врахуванням коригування вартості, виготовлення технічної документації, скласти звіт про виконання договору; після проведення розрахунків за остаточною вартістю забезпечити передачу документації для оформлення права власності. Зазначений договір набув чинності і він, на виконання своїх договірних зобовязань, оплатив відповідачеві всю обумовлену договором суму 557920,00 грн. Відповідач в порушення договірних правовідносин не забезпечив організацію та будівництво будинку в запланований термін, визначений як третій квартал 2008 року; не передав йому обєкт нерухомості та склав звіт про виконання договору; не забезпечив передачу документації для оформлення права власності на квартиру. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань та довготривалим їхнім протермінуванням, у нього відпала необхідність в отриманні квартири, побудованої відповідачем. Свої житлові проблеми він вирішив за допомогою іншої будівельної компанії, тому заявою від 30.09.2009 року він повідомив ТзОВ «Олвер» про вказані обставини та вимагав повернути йому кошти. Відповідач в листопаді місяці 2009 року надав йому відповідь, у якій запевнив, що в першому кварталі 2010 року зможе повернути йому кошти, в другому кварталі 2010 року завершить будівництво квартири. Однак, такі строки його не влаштовували і тому, 23.11.2009 року він повторно звернувся з вимогою про повернення коштів. Проте, це повторне звернення протиправно було залишено відповідачем без належного реагування. Вважає, що правові наслідки, які наступають у разі порушення зобовязання, дають йому право вимоги від відповідача оплати неустойки (штрафу) та відшкодування збитків, які виникли через неналежне виконання договірних зобовязань. Пунктом 6.2 договору встановлено, що у випадку невиконання комісіонером власних зобовязань, останній сплачує штраф у розмірі 5% від загальної суми, передбаченої договором. Тому відповідач повинен сплатити йому 27896,00 грн. штрафних санкцій. Втрати від інфляції, спричинені простроченням виконання зобовязання щодо повернення коштів, становлять 27068,12 грн. А також з відповідача слід стягнути 3% річних за користування чужими коштами, у розмірі 14444,78 грн. Крім цього, вважає, що відповідач завдав йому моральної шкоди, оскільки укладаючи з ТзОВ «Олвер» договір, він переслідував мету вирішити свої та своєї сімї житлові проблеми. Сподівався, що своєчасно отримає житло за свої кошти. Після спливу строків, обумовлених в договорі, він ще цілий рік чекав, надіючись, що відповідач визначить реальні та прийнятні для нього строки виконання договору. Однак, відповідач ігнорував його звернення, чим, в сукупності з невиконанням обовязку повернути кошти, викликав у нього моральні переживання, відчуття приниження престижу та безпорадності, сорому перед близькими, а також відчуття страху про можливість втратити оплачені кошти. Моральну шкоду оцінює в 30000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідно до п.1.2. оспорюваного договору ТзОВ «Олвер» за комісійну винагороду виконує цей договір в якості правомочної особи, що від імені та за рахунок [PERSON] здійснює фактичні дії вчиняє правочин з метою організації будівництва, введення в експлуатацію нерухомості та підготовки документації для оформлення права власності останнього на обєкт нерухомості. Під обєктом нерухомості відповідно до п.2.1 мається на увазі трикімнатна квартира, розташована на 8-му поверсі, загальною площею 126,8 кв.м., підїзду №1, 72-квартирного житлового будинку. Саме на створення цього обєкту нерухомості [PERSON] уповноважив ТзОВ «Олвер», що згідно п.2.2 договору полягало у виконанні загальних будівельних робіт, штукатурки стін, виготовленні цементної стяжки під чистову підлогу, встановленні лічильників, індивідуальне опалення. При цьому, ТзОВ «Олвер» не здійснює безпосередньо будівництво, натомість, має дозвіл на проведення будівельних робіт саме зазначеного 72-квартирного будинку та укладає правочини від імені комітента з третіми особами за комісійну плату. Так, [PERSON] не уповноважував ТзОВ «Олвер» на організацію будівництва згаданого будинку як цілісного майнового комплексу, приміщення загального користування якого та різне обладнання будуть у спільній частковій власності усіх власників квартир. На будівництво цього будинку позивачем особисто не було переказано усіх необхідних коштів, які по даний час, з незалежних від ТзОВ «Олвер» причин, в повному обсязі не залучені. Вважає, що позивач неправомірно вимагає припинення договору №30 від 07.05.2007 року у звязку із затримкою введення ТзОВ «Олвер» будинку в експлуатацію, оскільки такий не є предметом даного договору і на створення якого [PERSON] не уповноважував товариство та не надавав для цього необхідних ресурсів. Вказані суперечності не є єдиними недоліками зазначеного договору, оскільки посилання в ньому щодо завершення будівництва та введення в експлуатацію будинку не конкретизовані, тобто, не вказано номеру будинку. У п.3.2 договору йдеться про обовязок укладення правочинів щодо створення обєкта нерухомості, тобто трикімнатної квартири, загальною площею 126,8 кв.м., і одночасно є посилання на забезпечення організації та завершення будівництва у заплановані терміни будинку в цілому, однак, знову ж таки не вказано - якого конкретно. Тому, на її думку, наявність таких істотних суперечностей у тексті договору у своїй сукупності не дає підстав для трактування незавершення ТзОВ «Олвер» будівництва у заплановані терміни якогось будинку, як підставу для розірвання договору і повернення коштів. Проте, введення в експлуатацію зазначеної квартири без введення в експлуатацію 72-квартирного будинку в цілому є неможливим з технічних причин. В той самий час, вказаний житловий будинок не був зданий в експлуатацію в заплановані терміни через причини, які ТзОВ «Олвер» не міг передбачити і які стались не з його вини. В тому числі, мова йде про наслідки світової економічної кризи. У згаданому будинку залишається близько 10-ти нереалізованих квартир і по даний час, тобто коштів комітентів було недостатньо для завершення будинку в цілому. Також вважає, що правовідносини, які склались між [PERSON] та ТзОВ «Олвер» регулюються нормами Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008 року. Тому, навіть у випадку розірвання договору, ТзОВ «Олвер», як забудівельником, кошти позивачу можуть бути повернуті тільки після реалізації предмету договору. Щодо моральної шкоди, то у її задоволення просить відмовити, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, а відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення не передбачено ні законом, ні умовами договору.

Outcome: approved