Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору від 30.09.2008р. в сумі 25627,38грн., з яких заборгованість по кредиту 16383,37грн., по відсоткам 6700,39грн., по щомісячній комісії 2543,62грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.09.2008р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким вона отримала кредит в сумі 17000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% за користування кредитом. Вказує, що умови договору відповідач належним чином не виконує, щомісячно кредит не сплачує та не сплачує відповідні платежі, про що однак попереджалась банком. А станом на 30.06.2010р. заборгованість складає 25627,38грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з наведених підстав, просить позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково в сумі 23027,38грн., зазначила, що частково погасила борг по кредиту після 30.06.2010р., що не знайшло відображення в наданому банком розрахунку. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Так, 30.09.2008р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитна картка референт №затёпЗ4000023 701776, згідно умов якого банк надає позичальнику грошові ресурси (кредитний ліміт) 17000грн. з базовою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору 2,5% на місяць із розрахунку ЗО днів у році (номер картки 4149625301234637). На виконання умов договору банком було надано відповідачу обумовлені кредитні кошти, що не заперечується самим відповідачем. Відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання по кредитному договору. Відповідно ст. ст.525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором; зобов'язання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимогами даного кодексу у встановлений строк. Згідно приписів ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на 30.06.2010р. відповідно до наданого розрахунку відповідач має поточну заборгованість по кредиту по основному боргу 16383,37грн., по відсоткам 6700,39грн., по щомісячній комісії 2543,62грн.; суд вважає, що розрахунок станом на 30.06.2010р. проведений відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, суд не може повністю погодитись із обґрунтованістю позовних вимог і вважає за необхідне зазначити наступне. Так, згідно наданих в судовому засіданні відповідачем квитанції від 15.09.2010р. на суму 500грн., квитанції від 30.08.2010р. на суму 500грн., квитанції від 26.11.2010р. на суму 100грн., квитанції від 26.11.2010р. на суму 1000грн., квитанції від 25.10.2010р. на суму 500грн. нею було здійснено проплату поповнення картки (внесення на рахунок) коштів в сумі 2600грн. В зв'язку з чим в позові в частині стягнення 2600грн. боргу слід відмовити за безпідставністю вимог. Позивачем зазначено в позовній заяві, що з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство «Приватбанк», який є його правонаступником, що підтверджується засвідченою копією статуту, копією свідоцтва про державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» та довідкою ЄДРПОУ. За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню належним чином підтверджені судові витрати.

Outcome: partial