Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

позивачка звернувся до суду з цим позовом, в якому зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05.12.1999 року у Дубівській сільській раді Жмеринського району, актовий запис №4. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Із-за різних поглядів на сімейне життя між ними виникають сварки і непорозуміння, що призвели до припинення сімейних відносин. Тому їх сімя фактично розпалась. Неодноразово протягом подружнього життя вони припиняли шлюбні відносини, але за ради інтересів дитини позивачка погоджувалась на примирення. Однак позитивних змін в їх відносинах не наступило. А останнім часом відповідач став зловживати спиртними напоями, що спричинило повний розрив між ними і з 20 травня 2010 року між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Проживають вони окремо, до примирення не прагнуть. А тому подальше збереження такого шлюбу буде суперечити їх інтересам. Хоч юридично вони перебувають у шлюбі, фактично один одному вони чужі люди, кожен живе своїм особистим життям. Спору майнового характеру та стосовно місця проживання дітей немає. В судове засідання сторони не зявились, позивачка надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути у його відсутність . Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦГЖ України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно по ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що фактичні шлюбні стосунки, спільне господарство та проживання сторони припинили, що стверджується матеріалами справи. Подальше сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Спору про майно немає. Враховуючи задоволення позов, згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved