Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

06.08.2010 року фізична особа підприємець [PERSON] в особі свого представника звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] 220467 грн. 53 коп. заборгованості з орендної плати та комунальні платежі, 32038 грн. 16 коп. пені, 12531 грн. 58 коп. неустойки, 6139 грн. 25 коп. три відсотки річних, 15966 грн. 15 коп. інфляційних втрат, 21118 грн. 62 коп. відсотків за користування чужими грошима та сплачені судові витрати, а всього 310081 грн. 29 коп. Свої позовні вимоги ФОП [PERSON] мотивувала тим, що 17.07.2007 року між нею, як фізичною особою підприємцем, та [PERSON] укладено договір оренди приміщення №1/27, у відповідності до якого, нежитлове приміщення площею 70,9 кв.м., розташоване за адресою: вул. Микільсько-Слобідська, 6-є в м. Києві, передано в оренду на 11 місяців. 17.07.2007 року укладено акт приймання-передачі приміщення між указаними сторонами. Таким чином, строк дії договору почався з моменту підписання акту. В червні 2008 року строк дії договору сторонами продовжено до 31.12.2008 року. Згідно умов укладеного договору відповідач зобовязувався своєчасно та в повному обсязі вносити орендні платежі та здійснювати компенсацію вартості спожитих ним комунальних послуг. Визначивши початкову орендну плату за користування нежитловим приміщенням та порядок її визначення на майбутнє, а також порядок компенсації комунальних затрат, сторони приступили до його фактичного виконання. Дія договору завершилась 31.12.2008 року, однак відповідач продовжив використовувати орендоване приміщення і після завершення дії договору, що в порядку ст. 764 ЦК України, є продовженням дії указаного договору. Проте, починаючи з лютого 2009 року [PERSON] припинив оплату оренди приміщення та компенсації комунальних витрат, незважаючи на те, що продовжив його використовувати у власних цілях. З цього приводу, та зважаючи на те, що ФОП [PERSON] не виявляла ініціативи про розірвання договору оренди, а відносини за договором продовжились фактично по день звернення до суду, та те, що [PERSON] не виконує умов договору з свого боку та не сплачує орендну плату, компенсації за комунальні платежі, хоча фактично використовує передане йому в оренду приміщення, позивач просила її позов задовольнити та стягнути указані суми з відповідача. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, обставини викладені в позові підтвердила, і зазначила, що фактично [PERSON] у встановленому договорі порядку не повернув нежитлове приміщення, як обєкт оренди згідно умов договору, та фактично продовжує його використовувати за цільовим призначенням у своїх інтересах. Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що фактично виконав всі умови договору, оплатив оренду плату за весь час користування приміщенням, компенсацію витрат на комунальні послуги, а про повернення приміщення підписав акт від 31.12.2008 року. Після цього фактично указаним приміщенням не користується, а тому про заборгованість з оплати оренди та стягнення з нього інших сум не може бути мови. Просив у задоволенні позову відмовити. Також в якості свідків в судовому засіданні були допитані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ФОП [PERSON] в повному обсязі. Так, виниклі між сторонами правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, а саме ст.ст. 525, 536, 549, 625, 629, 759, 762, 764 ЦК України. Суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження у справі не має, оскільки договір оренди укладено з [PERSON], як фізичною особою, а не підприємцем. Судом встановлено, що дійсно між сторонами 17.07.2007 року укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого в м. Києві (70,9 кв.м., розташоване за адресою: вул. Микільсько-Слобідська, 6-є).Указаний договір почав дію з моменту підписання акту приймання-передачі 17.07.2007 року. Зазначеним договором визначалось умови оренди, предмет оренди, орендна плата за перший місяць та порядок формування орендної плати та компенсаційних витрат за комунальні послуги. Договір діяв до 31.12.2008 року та у зазначений день завершив свою дію, зважаючи на те, що вподальшому актів прийняття-передачі послуг сторонами не складалось (а.с. 72). Подані позивачем акти приймання-передачі послуг за 2009 рік відповідач не визнав, а тому суд оцінює указаний доказ критично, зважаючи на наявність можливості сумніву в підписі [PERSON] в акті від 05.02.2009 року (а.с. 26). Крім того, суд критично оцінює інші письмові докази подані позивачем, оскільки останні не визнаються відповідачем, та виклкиають сумнів у їх достовірності. Крім того, свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що в січні 2009 року [PERSON] вияв з офісу в м. Києві, що він орендував у [PERSON] З цього приводу суд критично оцінює покази [PERSON], сина позивача, зважаючи на те, що він є близьким родичем, а тому є підстави для їх відхилення. Крім того, такі покази спростовуються поясненнями інших допитаних свідків та матеріалами цивільної справи. Таким чином суду не надано належних та допустимих доказів у відповідності до ст.ст. 60, 61 ЦПК України, які б свідчили, що [PERSON] продовжував умови договору оренди та використовував приміщення, що орендував раніше, що б свідчило про пролонгацію дії останнього. Крім того, суду не надано доказів того, що [PERSON] користувався коштами позивача. Також, представник позивача не зміг пояснити причини тому, що починаючи з лютого 2009 року по серпень 2010 року позивач терпів порушення його прав, невиконання умов договору оренди з боку [PERSON] та вживав заходів для усунення перешкод у користуванні своїм нерухомим майном. З урахуванням наведеного та встановленого судом у задоволенні таких вимог слід відмовити за їх недоведеністю з боку ФОП [PERSON] Судові витрати за розгляд позовних вимог ФОП [PERSON] в порядку ст. 88 ЦПК України, слід віднести на позивача, яка сплатила їх при зверненні до суду. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed