overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та в їх обгрунтування пояснила, що 10.09.2009 року відповідач отримала від нього в борг 43 000 грн., про що була складена боргова розписка, надавши в заставу належну йому земельну ділянку площею 5,36 га., згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯА № 700793 від 03.02.2006 року, яка знаходиться на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Оскільки до обумовленого терміну гроші повернуті не були, просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував та пояснив, що 10.09.2009 року він взяв у позивача в борг 43 000 грн. Повернути борг не може, так як не має для цього відповідних коштів, а оскільки іншого майна у нього немає, особи, що претендують на вказане майно, відсутні, він згодний передати земельну ділянку позивачу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2009 року відповідач, [PERSON] отримав в борг від позивача, [PERSON], 43000 грн. з обов'язком повернути кошти до 10.09.2010 року. В разі його несплати зобов'язався передати [PERSON] земельну ділянку площею 5,36 га., що належить йому, [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 700793 від 03.02.2006 року, яка розташована на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. В зазначений в розписці термін 10.09.2010 року [PERSON] борг не повернув. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 ч.І, 2 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не повернув вчасно грошові кошти позивачеві, суд вважає, що позивач має право звернути стягнення на дану земельну ділянку, що передбачено ст. 143 п. ґ) ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в їх обгрунтування пояснив, що 03.06.2010 року відповідач отримала від нього в борг 47 600 грн., про що була складена боргова розписка, надавши в заставу належну їй земельну ділянку площею 5,96 га, згідно державного акту на землю серії ІІ-ХС № 025732 від 16.08.2000 року, яка знаходиться на землях Таврійської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Оскільки до обумовленого терміну гроші повернуті не були, просить суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала та пояснила, що 03.06.2010 року вона взяла у позивача в борг 47 600 грн. Повернути борг не може, так як не має для цього відповідних коштів, а оскільки іншого майна в неї немає, особи, що претендують на вказане майно, відсутні, вона згодна передати земельну ділянку позивачу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03.06.2010 року відповідач, [PERSON] отримала в борг від позивача, [PERSON], 47600 грн. з обов'язком повернути кошти до 30.07.2010 року. В разі його несплати зобов'язалась передати [PERSON] земельну ділянку площею 5,96 га, що належить їй, [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії И-ХС № 025732 від 16.08.2000 року, яка знаходиться на землях Таврійської сільської ради Скадовського району Херсонської області. В зазначений в розписці термін 30.07.2010 року [PERSON] борг не повернула. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 ч.І, 2 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не повернула вчасно грошові кошти позивачеві, суд вважає, що позивач має право звернути стягнення на дану земельну ділянку, що передбачено ст. 143 п. ґ) ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в їх обгрунтування пояснив, що 03.06.2010 року відповідач отримала від нього в борг 46 600 грн., про що була складена боргова розписка, надавши в заставу належну їй земельну ділянку площею 5,89 га згідно державного акту на землю серії 1І-ХС № 025607 від 16.08.2000 року, яка знаходиться на землях Таврійської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Оскільки до обумовленого терміну гроші повернуті не були, просить суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала та пояснила, що 03.06.2010 року вона взяла у позивача в борг 46 600 грн. Повернути борг не може, так як не має для цього відповідних коштів, а оскільки іншого майна в неї немає, особи, що претендують на вказане майно, відсутні, вона згодна передати земельну ділянку позивачу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03.06.2010 року відповідач, [PERSON] отримала в борг від позивача, [PERSON], 37000 грн. з обов'язком повернути кошти до 30.07.2010 року. В разі його несплати зобов'язалась передати [PERSON] земельну ділянку площею 5,89 га, що належить їй, [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І1-ХС № 025607 від 16.08.2000 року, що знаходиться на землях Таврійської сільської ради Скадовського району Херсонської області. В зазначений в розписці термін 30.07.2010 року [PERSON] борг не повернула. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 ч.І, 2 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не повернула вчасно грошові кошти позивачеві, суд вважає, що позивач має право звернути стягнення на дану земельну ділянку, що передбачено ст. 143 п. ґ) ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в їх обгрунтування пояснив, що 05.09.2009 року відповідач отримав від неї в борг 37 000 грн., про що була складена боргова розписка, надавши в заставу належну йому земельну ділянку площею 4,57 га., згідно державного акту на земельну ділянку серії ХС № 025842 від 07.05.2003 року, що знаходиться на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Оскільки до обумовленого терміну гроші повернуті не були, просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував та пояснив, що 05.09.2009 року він взяв у позивача в борг 37 000 грн. Повернути борг не може, так як не має для цього відповідних коштів, а оскільки іншого майна в нього немає, особи, що претендують на вказане майно, відсутні, він згоден передати земельну ділянку позивачу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05.09.2009 року відповідач, [PERSON] отримав в борг від позивача, [PERSON], 37000 грн. з обов'язком повернути кошти до 05.09.2010 року. В разі його несплати зобов'язався передати [PERSON] земельну ділянку площею 4,57 га., що належить йому, [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 025842 від 07.05.2003 року, яка розташована на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. В зазначений в розписці термін 05.09.2010 року [PERSON] борг не повернув. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 ч.І, 2 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не повернув вчасно грошові кошти позивачеві, суд вважає, що позивач має право звернути стягнення на дану земельну ділянку, що передбачено ст. 143 п. ґ) ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та в їх обгрунтування пояснила, що 05.09.2009 року відповідач отримала від неї в борг 37 000 грн., про що була складена боргова розписка, надавши в заставу належну їй земельну ділянку площею 4,63 га., згідно державного акту на земельну ділянку серії ХС № 025843 від 07.05.2003 року, яка знаходиться на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Оскільки до обумовленого терміну гроші повернуті не були, просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала та пояснила, що 05.09.2009 року вона взяла у позивача в борг 37 000 грн. Повернути борг не може, так як не має для цього відповідних коштів, а оскільки іншого майна в неї немає, особи, що претендують на вказане майно, відсутні, вона згодна передати земельну ділянку позивачу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05.09.2009 року відповідач, [PERSON] отримала в борг від позивача, [PERSON], 37000 грн. з обов'язком повернути кошти до 05.09.2010 року. В разі його несплати зобов'язалась передати [PERSON] земельну ділянку площею 4,63 га., що належить їй, [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 025843 від 07.05.2003 року, що розташована на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. В зазначений в розписці термін 05.09.2010 року [PERSON] борг не повернула. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 4.1, 2 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не повернула вчасно грошові кошти позивачеві, суд вважає, що позивач має право звернути стягнення на дану земельну ділянку, що передбачено ст. 143 п. ґ) ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та в їх обгрунтування пояснила, що 10.09.2009 року відповідач отримала від неї в борг 43 000 грн., про що була складена боргова розписка, надавши в заставу належну їй земельну ділянку площею 5,37 га., згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯА № 700792 від 03.02.2006 року, яка знаходиться на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Оскільки до обумовленого терміну гроші повернуті не були, просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала та пояснила, що 10.09.2009 року вона взяла у позивача в борг 43 000 грн. Повернути борг не може, так як не має для цього відповідних коштів, а оскільки іншого майна в неї немає, особи, що претендують на вказане майно, відсутні, вона згодна передати земельну ділянку позивачу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2009 року відповідач, [PERSON] отримала в борг від позивача, [PERSON], 43000 грн. з обов'язком повернути кошти до 10.09.2010 року. В разі його несплати зобовязалась передати [PERSON] земельну ділянку площею 5,37 га., що належить їй , [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 700792 від 03.02.2006 року, що розташована на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. В зазначений в розписці термін 10.09.2010 року [PERSON] борг не повернула. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 ч.І, 2 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не повернув вчасно грошові кошти позивачеві, суд вважає, що позивач має право звернути стягнення на дану земельну ділянку, що передбачено ст. 143 п. ґ) ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Скадовська державна нотаріальна контора про визнання права власності. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та в їх обгрунтування пояснили, що після смерті їх батька [PERSON], який помер 30.05.2010 року залишилась спадщина в виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Ладичука, 78 в с. Широке Скадовського району Херсонської області, який належав йому, згідно договору купівлі- продажу від 1960 року. Вони звернулись до Скадовської держнотконтори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на що 23.11.2010 року, згідно довідки № 237/02-14, отримали відмову, оскільки відсутні юридичні документи, які потрібні для оформлення спадщини. Не зважаючи на те, що вони являються дітьми спадкодавця, а їх матір [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, то відповідач вважає, що саме вона повинна спадкувати частку майна яка б належала матері, але [PERSON] при відмові не вказувала на чиюсь користь, вважають, що спадщина належить їм в рівних долях кожному. Просять суд визнати за ними, [PERSON]С, [PERSON]С, [PERSON] право власності по 1/3 частці в рівних долях кожному на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область Скадовський район с. Широке вул. Ладичука 78. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, та проти його задоволення не заперечувала. Представник третьої особи, Скадовської державної нотаріальної контори, в судовому засіданні не з'явився, подав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував та просив розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачів та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30.05.2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 109287, виданим 03.06.2010 року Широкіцвською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 8. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Ладичука, 78 в с. Широке Скадовського району Херсонської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.07.1960 року. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

Мотивуючи свої позовні вимоги позивачка [PERSON] вказує на те, що з померлим 31.01.2010 року [PERSON] вона з 1989 року до самої його смерті проживали в його помешканні в с.Нововасилівка, Врадіївського району Миколаївської області, однією сім»єю, як чоловік та дружина та вели спільне господарство, користувалися спільними коштами, а коли він помер займалася його похованням. За період їхнього сімейного проживання [PERSON] набув у приватну власність земельну ділянкудля ведення підсобного госодарства та товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять зазначені земельні ділянки, на отримання якої вона має право як спадкоємець четвертої черги, але для цього їй необхідно довести в судовому порядку факт їх сімейних відносин з спадкодавцем. В судовому засіданні представник заявник [PERSON] заяву підтримав, надав суду пояснення, що відповідають вищевикладеним обставинам справи. Представники заінтересованих осіб від Врадіївської держаної нотаріальної контори, Нововасилівської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, але надали суду заяви в яких не заперечують проти задоволення заяви, та просять проводити розгляд справи без їхньої присутності. Враховуючи те, що в справі наявні всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності зацікавлених осіб. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника [PERSON], та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що заявлені заявницею вимоги обґрунтовані і підлягають повному задоволенню на підставі слідую чого: Із свідоцтва про смерть серії 1-ФП №106959, виданого Нововасилівською сільською радою, якого вбачається, що [PERSON] помер 31.01.2010 року; Із довідки Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю і вели спільне господарство протягом двадцяти останніх років і до смерті останнього. Встановлені судом факти та наявні в справі докази підтверджують, що заявниця [PERSON] померлий 31.01.2010 року [PERSON] дійсно проживав однією сімєю як чоловік і дружина з 1989 року і до дня смерті останнього.

Outcome: approved