Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Чернівецької міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності на самочинно добудоване нерухоме майно. Посилалась на те, що вона, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.07.1995 року є власником 71/100 частин будинку, що по вул. Батумській 9 в м. Чернівці. Протягом 2008 року неї було здійснено добудови до вищезазначеного будинковолодіння і на даний час домоволодіння складається: Будинок літера А: підвал літ. «II» загальною площею 4,20 кв.м., коридор літ. «2-1» загальною площею 3,60 кв.м., коридор літ. «2-2» загальною площею 13,90 кв.м., кімната літ. «2-3» загальною площею 23,00 кв.м., кімната літ. «2-4» загальною площею 13,40 кв.м., кімната літ. «2-5» загальною площею 17,00 кв.м., кімната літ. «2-6» загальною площею 20,10 кв.м., коридор літ. «2-7» загальною площею 4,90 кв.м., коридор літ. «2-8» загальною площею 2,30 кв.м., санвузол літ. «2-9» загальною площею 4,10 кв.м., кухня літ. «2-10» загальною площею 8,00 кв.м., службове приміщення літ. «2-11» загальною площею 3,70 кв.м., а всього 118,20 кв.м.; Будинок літера 3: підвал літ. «І» загальною площею 8,80 кв.м., коридор літ. «1-1» загальною площею 21,40 кв.м., кімната літ. «1-2» загальною площею 11,00 кв.м., кімната літ. «1-3» загальною площею 23,90 кв.м., кімната літ. «1-4» загальною площею 18,80 кв.м., другий поверх II, коридор літ. «1-5» загальною площею 20,60 кв.м., кімната літ. «1-6» загальною площею 25,20 кв.м., кімната літ. «1-7» загальною площею 19,60 кв.м., кімната літ. «1-8» загальною площею 12,40 кв.м., вбиральня літ. «1-9» загальною площею 1,60 кв.м., тераса загальною площею 26,60 кв.м., а всього 189,90 кв.м.; Гараж літ. «Б» загальною площею 19, 20 кв.м.; Сарай літ. «Г» загальною площею 23,80 кв.м. Посилається на те, що добудоване будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, яка належить позивачці на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18 листопада 2004 року серія ЧВ № 089322, виданого згідно рішення Чернівецької міської ради від 01.11.2002 року №103 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Вказує, що перепланування та будівництво здійснювалось без порушення будівельних норм, що підтверджується технічним висновком №215/2009 на зроблені добудови, які виконані інженером-конструктором (ліцензія №475791). З експертного висновку №9/6/7977 від 30.12.2009 року управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Чернівецькій області, вбачається, що проведеною експертизою правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів в технічному висновку №215/2009 -порушень вимог пожежної безпеки не виявлено. Висновок державної санітарно-епідеміологічної станції міста Чернівці №191/02-02 від 28.02.2010 року підтверджує відсутність порушень санітарно-епідеміологічних вимог норм і правил наданої проектної документації №215/2010. У змінених позовних вимогах позивачка просить визнати право власності на будівлі під літерами: Літера «А», «А-І», «A-IV» - житловий будинок (71/100 часток), загальною площею 118,20 кв.м.; Літера «З» - недобудований будинок, загальною площею 171,30 кв.м, Літера «Б» - гараж, загальною 19,20 кв.м.; Літера «Г» - сарай, загальною площею 23,80 кв.м. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, він неї надійшла заява про визнання позову та вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нерухоме майно на вул. Батумській 9 в м. Чернівці. Крім того, просила розглядати справу без участі представника Чернівецької міської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася він неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається із матеріалів справи, виходячи із предмету позову, виду спільної власності на житловий будинок № 9 по вул. Батумській в м. Чернівці, визнання відповідачем позову суперечить закону та порушує права інших осіб. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.07.1995 року належить 71/100 частин будинку, що по вул. Батумській, 9 в м. Чернівці. Протягом 2008 року було здійснено добудови до вищезазначеного будинковолодіння і на даний час домоволодіння складається: Будинок літера А: підвал літ. «II» загальною площею 4,20 кв.м., коридор літ. «2-1» загальною площею 3,60 кв.м., коридор літ. «2-2» загальною площею 13,90 кв.м., кімната літ, «2-3» загальною площею 23,00 кв.м., кімната літ. «2-4» загальною площею 13,40 кв.м., кімната літ. «2-5» загальною площею 17,00 кв.м., кімната літ. «2-6» загальною площею 20,10 кв.м., коридор літ. «2-7» загальною площею 4,90 кв.м., коридор літ. «2-8» загальною площею 2,30 кв.м., санвузол літ. «2-9» загальною площею 4,10 кв.м., кухня літ. «2-10» загальною площею 8,00 кв.м., службове приміщення літ. «2-11» загальною площею 3,70 кв.м., а всього 118,20 кв.м.; Будинок літера 3: підвал літ. «І» загальною площею 8,80 кв.м., коридор літ. «1-1» загальною площею 21,40 кв.м., кімната літ. «1-2» загальною площею 11,00 кв.м., кімната літ. «1-3» загальною площею 23,90 кв.м., кімната літ. «1-4» загальною площею 18,80 кв.м., другий поверх II, коридор літ. «1-5» загальною площею 20,60 кв.м., кімната літ. «1-6» загальною площею 25,20 кв.м., кімната літ. «1-7» загальною площею 19,60 кв.м., кімната літ. «1-8» загальною площею 12,40 кв.м., вбиральня літ. «1-9» загальною площею 1,60 кв.м., тераса загальною площею 26,60 кв.м., а всього 189,90 кв.м.; Гараж літ. «Б» загальною площею 19, 20 кв.м.; Сарай літ. «Г» загальною площею 23,80 кв.м. (а.с.11-21) Добудоване будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, яка належить позивачці на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18 листопада 2004 року серія ЧВ № 089322, виданого згідно рішення Чернівецької міської ради від 01.11.2002 року №103 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.10) Разом з тим, як вбачається із інформації Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації за №805 від 27.08.2010 року та №948 від 06.10.2010 року будинок № 9 по вул. Батумській в м. Чернівці зареєстрований на правах спільної сумісної власності за [PERSON] (71/100) та [PERSON] (29/100). У відповідності до вимог ст. 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У відповідності до вимог ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У випадках передбачених ч.3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити в захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п'ятої статті 13 ЦК України, зокрема в разі зловживання правом в певних формах. Як вбачається із позовних вимог позивачки, поданих доказів, а також інформації ЧК ОБТІ, позивачка та третя особа [PERSON] не виявляли бажання про виділ часток із майна, що є у спільній сумісній власності. Крім того, у позивачки окрім договору купівлі-продажу будинку відсутні відповідні правовстановлюючі документи на даний будинок і право спільної сумісної власності на будинок № 9 по вул. Батумській в м. Чернівці не припинено. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ч.2 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Положеннями ст.376 ЦК України, зокрема частинами 1, 2, 3 встановлено, що житловий будинок та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Крім того, згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. За таких обставин звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності рішення компетентного державного органу, що дає підставу вважати про наявність спору про право. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та її представник в супереч вимогам ст. 10,11, 60, 61 ЩІК України, не надали до суду жодних доказів щодо розгляду даного питання Чернівецькою міською радою. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на самочинно добудоване нерухоме майно не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed