Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 06 жовтня 2009 року з позовом, вказавши, що відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 квітня 2008 року та ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2008 року їй належить ј частина квартири [ADDRESS]. Інші ѕ частини вказаної квартири належать [PERSON] відповідно до договору довічного утримання. На даний час позивач, власник ј частини квартири, не може розпорядитися та користуватися своєю власністю. Після того як рішення суду вступило в законну силу позивач прийняла заходи для користування своєю власністю, а саме: вона пропанувала відповідачу встановити порядок користування спільною власністю, але її навіть не вступили в квартиру, не надали ключів від вхідної двері; вона зверталася письмово до голови житлово-будівельного кооперативу «Рассвет»(надалі ЖБК «Рассвет») з проханням допомогти їй вселитися в квартиру, але їй було відмовлено. З таким же клопотанням [PERSON] зверталася до працівників міліції, але їй також було відмовлено. В звязку з тим, що позивач не може вирішити питання про порядок користування власністю, вона змушена звернутися до суду. Згідно технічного паспорту квартири квартира розташована на 4 поверсі 9 поверхового будинку, складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 59,4 м2, загальною площею 63,9 м 2. Площа кожної кімнати складає: 1 кімната 12,5 м2 з лоджією площею 3,1 м2, 2 кімната 7,3 м2, 3 кімната 17,2 м2 з лоджією 1,4 м2. На ј частини квартири припадає 14,85 м2 (59,4 м2 житлової площі квартири : 4 = 14,85 м2). Вона просить визначити порядок користування квартирою № 13 у будинку № 4-а по вул. Водопянова у м. Кривому Розі та виділити їй з дитиною [PERSON], [INFO], у користування окрему кімнату площею - 12,5 м2 з лоджією площею 3,1 м2 у вказаній квартирі, залишити в користуванні відповідача [PERSON] кімнати площею 7,3 м2, 17,2 м2 з лоджією 1,4 м2, місця загального користування: ванну кімнату, туалет, кухню, коридор, вбудовану шафу залишити у спільному користуванні. Зобовязати ЖБК «Рассвет-45»укласти з нею окремий договір на надання комунальних послуг, надати їй окремий особовий рахунок на закріплену за нею рішенням суду кімнату. В додатковому позові позивач просила вселити її з дитиною в квартиру (а.с.34). В судовому засіданні позивач позов підтримала, додавши, що відповідач з членами його сімї не впускають її до квартири. Представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала. Відповідач позов не визнав та пояснив, що житлова площа квартири складає 37 кв.м., а не 59,4 кв.м., як вказує позивач, і 1/4 від цієї площі складає 9,25 кв.м., а позивач просить виділити їй кімнату площею 12,5 кв.м. В квартирі за його кошти був зроблений ремонт, але позивач не пропонує компенсацію за нього. Вселення [PERSON] до квартири погіршить умови його сімї, яка проживає в цій квартирі. Позивач не має наміру проживати в квартирі. Вона просить компенсацію за її частку, але в завищеній сумі, ніж вартість 1/4 частки квартири. Представник відповідача адвокат [PERSON] проти задоволення позову заперечує с аналогічних підстав, вважає, що сторони не зможуть проживати разом в одній квартирі. Третя особа [PERSON] вважає, що позов задоволенню не підлягає. Кімната, яку просить їй виділити позивач, користується їх син. В квартирі вони зробили ремонт, на який витратили великі гроші. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник третьої особи - ЖБК «Рассвет»в судове засідання не зявився. Ухвалою суду провадження у справі в частині визначення порядку користування житловим приміщенням закрито, так як набрало законної сили рішення суду від 07.04.2008р., у задоволенні аналогічної вимоги відмовлено. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про вселення підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду від 07 квітня 2008 року за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину квартири по вул. Водопянова, 4-а/13, за [PERSON] визнано право власності на 3/4 частини вказаної квартири (а.с.4-5 копія рішення). Вказане рішення не оскаржено, набрало законної сили. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що права позивача, як власника, підлягають захисту шляхом її вселення в квартиру. Інакше вона, маючи у власності частину квартири, не зможе користуватися цією власністю. Вселення її неповнолітньої дитини не вимагає дозволу зі сторони відповідача. Тому суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial