Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-03 00:00:00

17 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 45 тисяч гривень , посилаючись на те, що відповідача відповідно до вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2007 року визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 , ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 ( семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності. Позивач є потерпілим від злочину, скоєного відповідачем , в ході слідства цивільний позов ним не був заявлений. Вважає, що в наслідок шкоди йому спричинені матеріальні збитки у розмірі 45 тисяч гривень. В зв`язку з тим, що він є хворим на гемофілію, тривалий час проходив лікування від дій спричинених відповідачем, витрачав численні кошти на лікування, йому заподіяні моральні страждання та фізичний та глибокий душевний біль, який він оцінює в 90 тис. 700 гривень. В судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, оскільки вони не підтверджені документально, та остаточно просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 90 тис.700 гривень. Відповідач, який відбуває покарання у Житомирській виправній колонії № 4, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, направив свої пояснення щодо заявлених позовних вимог ( а.с.34) в яких зазначив про свої заперечення проти позову без викладення обґрунтування такових. В подальшому клопотань від відповідача до суду не надходило, тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач по справі - [PERSON] згідно з Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2007 року визнаний винним у скоєнні злочині, передбачених ст.ст.186 ч.1, 187 ч.2 КК України та йому призначено покарання у вигляді 7(семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.(а.с.14-16). Згідно з зазначеним Вироком Солом`янського райсуду м. Києва встановлено,що відповідач вчинив відносно позивача навмисні дії, що виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном , поєднаним із застосуванням насильства та з погрозою застосування насильства , яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, ( розбій) яка зазнала нападу. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON]К за ст.ст.186 ч.1, 187 ч.2 КК України № 1-721/07 ( а.с.112) позивач по справі визнаний потерпілим відповідно до постанови про визнання особи потерпілою від 31.08.2006 року. Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завданій фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка ії завдала, за наявності ії вини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення ії прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала з зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів ії сімі`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням ії майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Визначаючи розмір моральної шкоди, який повинен відшкодувати відповідач позивачу, суд виходив із наступного. Позивач є хворим від гемофілії типу « А» важкої форми, що підтверджується карткою хворого ( а.с.28). Відповідно до виписки з медичної карти ( а.с.12) позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 19.08.2006 року по 14.09.2007 року с діагнозом закрита травма грудної клітки, тупа закрита травма живота та т.і. Важкий стан здоров`я позивача , також підтверджується його медичною картою, оглянутою в судовому засіданні. Водночас як вбачається з матеріалів кримінальної справи ( а.с.98-100) відповідно до висновку експерта від 20.09.2006року , яка проводилась в процесі розслідування кримінальної справи по обвинуваченню відповідача, по факту спричинення тілесних ушкоджень позивачу, діагноз « забій, гематома поясничної ділянки, передньої черевної стінки « не враховувався при оцінці наявності та ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як не підтверджені клінічними даними. Діагноз « міжм`язова гематома лівої сідниці» не пов`язана з подіями від 18.08ю2006 року. Вказаним висновком не надано відповіді на питання чи є розлад здоров`я [PERSON] в період з 19.08.2006 року по 14.09.2006 року наслідком злочинних дій [PERSON], який є відповідачем по справі при обставинах, зазначених в постанові. Враховуючи наведене, зважаючи на стан здоров`я позивача, який є інвалідом 1 групи, який зазнав фізичних та моральних страждань від дій злочинних дій відповідача , та потребує постійного лікування у зв`язку із захворюванням, оцінюючи усі докази в їх сукупності, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає доцільним стягнути з відповідача моральну шкоду на користь позивача у розмірі 10 тис. гривень. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial