overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], відділу ГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про усунення перешкод в користуванні власністю, анулювання реєстрації та стягнення суми у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 30.05.2009 р. вона придбала у відповідача у власність квартиру № 63 на Садовому проїзді, 18/1 у м.Харкові. Відповідно до умов договору купівлі-продажу відповідач зобовязався знятись з реєстрації за вказаним місцем проживання, проте до теперішнього часу з реєстрації не знявся, чим перешкоджає [PERSON] здійснювати права власника нерухомого майна. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, окрім того, просила стягнути з відповідача на її користь 8000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідачі [PERSON] та представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області у судове засідання не з»явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2009 р. позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий номер 1098, придбала у власність у відповідача [PERSON] квартиру № 63 на Садовому проїзді, 18/1 у м.Харкові. (а.с.5). Як вбачається з п. 15 договору купівлі-продажу відповідач зобовязався знятись з реєстрації за вищевказаною адресою до 13.06.2009 р., проте до теперішнього часу залишається там зареєстрований. Згідно відомостей АДБ УМВС України в Харківській області [PERSON] зареєстрований у квартирі 63 буд. 18/1 на Садовому проїзду у м.Харкові (а.с.17). Положеннями ст. 391 ЦК України встановлено право власника вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні з пояснень позивача та свідка [PERSON] встановлено, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою перешкоджає їй, як власникові, здійснювати право користування та розпорядження спірним майном, оскільки позивач змушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням зареєстрованого відповідача. Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені законно, обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] 8000 грн. у відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено факт спричинення їй такої шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 гр. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.06.1985 р. вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки, оскільки мали різні погляди на життя. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 1985 року сторони зареєстрували шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження Палацу обружень «Жовтневий» вчинено актовий запис № 749. У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки, оскільки мали різні погляди на життя, вратили почуття любові один до одного. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки сімя існує формально і не може бути відновлена. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що 15.01.2001 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що розташоване по вул. Щорса, 19 с. Гельмязів, Золотоніського району Черкаської області. При житті померлий [PERSON] не провела оформлення права власності на належний йому житловий будинок з надвірними спорудами, тобто не одержала свідоцтво про право власності на будинковолодіння, що розташоване вул. Щорса, 19 с. Гельмязів, Золотоніського району Черкаської області. Позивач після смерті матері прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, але не зміг оформити свої спадкові права на будинковолодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що Гельмязівська сільська ради не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у відсутності його представника. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав: - з даних свідоцтва про смерть серії 1СР № 153246 від 16.012001 року, вбачається, що [PERSON] помер 15.01.2001 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 1; - з даних свідоцтва про народження серії І-СР № 113936 від 04.08.1977 року [PERSON] народився 06.07.1977 року, а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]; - з даних технічного паспорту на житловий будинок та довідки, виданої Гельмязівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області № 1056 від 26.08.2010 року, з яких вбачається, що за померлим [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований вул. Щорса, 19 с. Гельмязів, Золотоніського району Черкаської області; Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення \~позову. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, правовстановлюючий документ відсутній, а власник помер. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що спадкодавець фактично був власником, але не зареєстрував своє право відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду існують підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

09 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати їхній з відповідачкою шлюб, що зареєстрований 07.01.1989 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 07.01.1989 року відділом ЗАГСу Очаківського райвиконкому Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини виявилися невдалими по причині постійних сварок. Посилаючись на зазначене обґрунтування, позивач просив розірвати її шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судову засіданні позов підтримав повністю, наполягав на розірванні шлюбу, на примирення не згоден, пояснив, що причиною є постійні претензії з боку дружини та її родичів, з літа 2009 року проживають окремо. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, вважає примирення не можливим, зазначила, що останні роки чоловік мав іншу жінку. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 січня 1989 року відділом ЗАГСу Очаківського райвиконкому Миколаївської області, про що у [PERSON] реєстрації актів про укладання шлюбів зроблений запис № 4, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Фактичні шлюбні стосунки припинені з літа 2009 року, з цього часу мешкають окремо. Причинами розпаду сімї є постійні сварки у подружжя та те, що позивач останні роки мав іншу жінку. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право його залишити після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, пояснюючи, що з весни 2004 року їх бригада, яка складалася із трьох чоловік, виконувала ремонтні роботи у Локомотивному депо Волноваха на підставі договорів, укладених з останнім, у яких були вказані об*єми робіт, які необхідно було виконати, строк виконання робіт, а також розмір заробітної плати. У 2007 році бригада виконала робіт на суму 186856 гр., із якої відповідач, Локомотивне депо Волноваха, виплатило їм лише 80356 гр. [PERSON], яка залишилась, у розмірі 106500 гр. відповідач відмовляється виплачувати, оскільки йому ДП «Донецька залізниця» не дозволила укладати договори з ними, а раніше укладені договори залишились не підписаними. Просять суд стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 106015 гр. У судовому засіданні сторони зробили спільну заяву і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок. За умовами мирової угоди відповідачі, ДП «Донецька залізниця» та Локомотивне депо Волноваха зобов*язуються виплатити позивачам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] добровільно протягом п*ятнадцяти банківських днів, перебіг яких починається з наступного дня після визнання та затвердження судом даної мирової угоди, заробітну плату у розмірі тридцять чотири тисячі гр. на розрахунковий рахунок №75718 до Державного ощадного банку України м. Волноваха, установа №3137, а позивачі у свою чергу відмовляються від своїх позовних вимог про стягнення з відповідачів заробітної плати у розмірі 106500 (сто шість тисяч п*ятьсот гр.) за виконані ремонтні роботи у Локомотивному депо Волноваха в 2007 році. Зазначені спільні заяви та мирова угода приєднані до справи. Сторонам роз*яснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України. Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд у відповідності до ст. 175, п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 21 квітня 2007 року вступила в шлюб з відповідачем по даній справі - [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Однією сім»єю офіційно прожили 2 роки. Починаючи з березня поточного року припинили шлюбні стосунки із відповідачем, так як між ними відсутнє взаєморозуміння. Остільки шлюб існує лише юридично, то просить його розірвати. Термін для примирення не надавати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач згідний з позовними вимогами про розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя, відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання у, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сім'ї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучеення є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, що унеможливлюють існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та на бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу наведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майновий спір, як стверджує позивачка, вирішать самостійно. У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини з матір»ю, позивачкою у справі, беручи до уваги ті обставини, що син фактично проживає з нею, батько ніяких стосунків із ним не підтримує, що вона є матеріально забезпеченою, працює, отримує заробітну плату і має можливість забезпечувати та здійснювати виховання дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Кінгз Кепітал», ТОВ «Кінгз Кепітал», Всеукраїнської громадської організації «Духовність та благополуччя» та [PERSON] про розірвання договору і стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2008 року між ним та відповідачами було укладено договір №5829-6 цільового членського внеску та платіжної вимоги, відповідно до якого він перерахував на рахунок відповідачів внесок у сумі 33000,00 грн., а відповідачі в свою чергу зобов'язалися по закінченню строку договору ЗО вересня 2009 року повернути йому зазначений внесок і виплатити винагороду у розмірі 13860,00 грн. Відповідачі свої зобов'язання перед позивачем не виконали, з цих підстав позивач [PERSON], просить суд розірвати договір цільового членського внеску та платіжної вимоги та стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь членський внесок у розмірі 33000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідачів та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, були належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи, про причини не явки суду не повідомили. У зв'язку з чим судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи згідно ст.224 ч.І ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав. 01 жовтня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачами ПП «Кінгз Кепітал», ТОВ «Кінгз Кепітал», Всеукраїнської громадської організації «Духовність та благополуччя» та [PERSON] було укладено договір №5829-6 цільового членського внеску та платіжної вимоги, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок відповідачів внесок у сумі 33000,00 грн., а відповідачі в свою чергу зобов'язалися по закінченню строку договору ЗО вересня 2009 року повернути йому зазначений внесок і виплатити винагороду у розмірі 13860,00 грн. (а.с.4-7) . Відповідно до платіжної квитанції від 24 вересня 2008 року відповідач сплатив на рахунок відповідачі 33000, 00 грн. (а.с.8). Згідно ч.І ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім"і склались напружені відносини через постійні сварки , між подружжям немає взаєморозуміння, у сторін різні погляди на життя, вони різні за характером люди. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Це і привело до розпаду сім"і. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, на розірвання шлюбу не згідна з тих підстав, що бажає, щоб позивач повернув їй придбанні нею за час спільного проживання речі. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Судом було з"ясовано фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову, якими є постійні сварки, що виникають між подружжям з підстав несумісності їх характерів. Також, як зазначає відповідач, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, що і стає серед іншого причинами конфліктів з її сторони. Суд бере до уваги і той факт, що у сторін відсутні спільні діти, шлюб між ними було укладено відносно нещодавно, а саме - 10.04.2007 р. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, сторони фактично не проживають однією сім"єю тривалий період часу, що підтверджується поясненнями учасників процесу та наявними доказами, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 3223,32 грн. заборгованості за теплопостачання, що виникла за період з 01.07.2007 по 30.11.2010. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, відповідач проживає у кв.№ 72 в будинку № 17 по вул.Одінцова у м.Чернігові. Відповідно до вимог ст.ст.509, 525, 526, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» відповідач несе обовязок по сплаті за послуги з теплопостачання. Відповідач за надані послуги належним чином не розраховується, внаслідок чого за період з 01.07.2007 по 30.11.2010 виникла заборгованість в сумі 3223,32 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4053,15 грн. заборгованості за теплопостачання, що виникла за період з 01.12.2007 по 30.04.2010. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, відповідач проживає у кв.№ 4 в будинку № 23 по вул.Доценка у м.Чернігові. Відповідно до вимог ст.ст.509, 525, 526, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» відповідач несе обовязок по сплаті за послуги з теплопостачання. Відповідач за надані послуги належним чином не розраховується, внаслідок чого за період з 01.12.2007 по 30.04.2010 виникла заборгованість в сумі 4053,15 грн.

Outcome: approved