Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

02 листопада 2010 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта(ЄДРПОУ 00034186) про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області розглянуто цивільну справу за її позовом до ВАТ НАСК Орантапро визнання дій незаконними, стягнення шкоди, завданої невиконанням обовязків по відношенню до третіх осіб, та 30 вересня 2010 року прийнято рішення, яким суд встановив цивільно-правове правопорушення з боку відповідача і притягнув останнього до відповідної юридичної відповідальності. У даному процесуальному документі позивачка вказує нову підставу для позову - несвоєчасну виплату відповідачем страхового відшкодування, і, як слідство, сформульований новий предмет позову - стягнення з зобовязаної особи, визначеної страховим договором (полісом), пені. Загальною юридично-процесуальною підставою для заявлення позивачем вимог є існування між водієм [PERSON] договірних відносин зі страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами. Даний факт підтверджується Полісом від 27.12.2008 року, котрий за своєю правовою природою і сутністю є різновидом договору страхування, на що вказує ст. 18 Закону України Про страхування. [PERSON] є особою винною у скоєнні ДТП. У якості мотивації обґрунтованості та законності своєї правової позиції, позивачка посилається на наступне. Між сторонами склались зобовязальні відносини. Вони базуються на диспозиції ст. 509 ЦК України, яка встановлює, що зобовязанням є правовідношення, де сторона (боржник) повинна вчинити на користь другої сторони (кредитора) дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. ЦК України дає можливість зробити висновок стосовно предмету спору, який полягає у наступному - боржник повинен у повному обсязі виконати договірні обовязки, в тому числі і в частині сплати штрафних санкцій як різновиду цивільно-правової відповідальності. Згідно із ч.1 ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Полісу, що дублює названий нормативний акт, виплата страхового відшкодування повинна здійснитися відповідачем на протязі одного місяця з дня отримання документів на підтвердження настання страхового випадку. Відповідні документи були отримані відповідачем у триденний строк з дня настання страхового випадку. Належне виконання позивачем як страхувальником своїх обовязків підтверджено у судовому рішенні від 30.09.2010 року. Частина 2 ст. 37 Закону й умови Полісу вказують, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, останній сплачує пеню особі, яка має право на отримання такого відшкодування. Розмір пені дорівнює подвійній обліковій ставці Національного банку України, котра діє у період, за який нараховується штрафна санкція. Тобто цей обовязок належить відповідачу, а місце кредитора займає позивач. Далі, на виконання ст. 119 ЦПК України, позивач вираховує кількість днів прострочення відповідачем зобовязання і суму штрафної санкції (пені), котра залежить і від облікової ставки, що встановлюється НБУ. Розрахунок: 12.06.2009 р. - день, коли трапилося ДТП; 14.06.2009 р. відповідачу надані необхідні документи для вирахування страхового відшкодування; 14.07.2009 р. останній день, коли відповідач повинен виконати грошове зобовязання перед позивачем; 29.10.2010 р. - день направлення позову до суду. На даний час існує затримка у виплаті страхового відшкодування за 473 дні. 7,75(ставка НБУ): 365 (кількість днів у році) = 0,02 %; 0,02 % х 2 = 0,04 % : 100% = 0,0004 %; 28444 грн. х 0,0004 % х 473 дні =5381 грн. Таким чином, пеня становить 5 381 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення відшкодування страхової виплати у сумі 5381 грн. та 2420 грн. витрат на правову допомогу. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] надали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення пені у вказаній у позовній заяві сумі, але вважали, що сума за правову допомогу є завищеною та не відповідає вимогам Постанови КМУ від 27 квітня 2006 року № 590. Треті особи до суду на розгляд справи не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили та від них не надходило заяв та клопотань про відкладення розгляду справи. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 30 вересня 2010 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду позов [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта(ЄДРПОУ 00034186), треті особи [PERSON], [PERSON], про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкодизадоволений частково: стягнуто з [PERSON] акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта(ЄДРПОУ 00034186) на користь [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 28444,40 грн. як страхове відшкодування за страховий випадок 12 червня 2009 року (а.с. 10-11). Згідно із ч.1 ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Полісу від 27.12.2008 року, що дублює названий нормативний акт, виплата страхового відшкодування повинна здійснитися відповідачем на протязі одного місяця з дня отримання документів на підтвердження настання страхового випадку. Відповідні документи були отримані відповідачем у триденний строк з дня настання страхового випадку, що підтверджено у судовому рішенні від 30.09.2010 року. Частина 2 ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівй умови Полісу від 27.12.2008 року вказують, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, останній сплачує пеню особі, яка має право на отримання такого відшкодування. Розмір пені дорівнює подвійній обліковій ставці Національного банку України, котра діє у період, за який нараховується штрафна санкція. Розрахунок пені: - 12.06.2009 р. - день, коли трапилося ДТП; - 14.06.2009 р. відповідачу надані необхідні документи для вирахування страхового відшкодування; - 14.07.2009 р. останній день, коли відповідач повинен виконати грошове зобовязання перед позивачем; - 29.10.2010 р. - день направлення позову до суду. На час подання позову існує затримка у виплаті страхового відшкодування за 473 дні. - 7,75(ставка НБУ): 365 (кількість днів у році) = 0,02 %; - 0,02 % х 2 = 0,04 % : 100% = 0,0004 %; - 28444 грн. х 0,0004 % х 473 дні =5381 грн. Таким чином, розмір пені становить 5381 грн. Згідно диспозиції ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, де сторона (боржник) повинна вчинити на користь другої сторони (кредитора) дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Суд вважає, що позивачка [PERSON] має право на відшкодування пені за прострочення відшкодування страхової виплати у сумі 5381 грн. (станом на 29 жовтня 2010 року) і в цій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги у частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2420 грн. (а.с. 6) суд вважає за необхідне задовольнити частково, у розмірі 500 грн., що буде достатнім та справедливим відшкодуванням. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 53,81 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 16, 20 Закону України Про страхування, ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 509 ЦК України,

Outcome: partial