Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.04.2008 року [PERSON] за домовленістю із [PERSON] прийшли до його домоволодіння в с. Жеребилівка, вул. Миру, 41, Новоград-Волинського району, таємно викрали з кінної косарки 17 металевих пальців вартістю 26 грн. за 1 шт., 5 прижимних пластин вартістю 11 грн. за 1 шт., 2 пластини тертя (повзуни) вартістю 14 грн. 25 коп. за 1 шт. та кінну шлею вартістю 344 грн. 50 коп. Всього відповідачами викрадено майна на суму 870 грн. Відповідачами, на момент звернення до суду, матеріальна шкода не відшкодована. Крім заподіяння матеріальної шкоди позивач зазначає, що йому заподіяна і моральна шкода. Він поніс душевне потрясіння, їздив у міліцію та суд давати покази, витрачав на це кошти, не зміг відновити косарку, наймав людей щоб йому скошували сіно і траву, на що також витрачав кошти. Також моральну шкоду обґрунтовує і тим, що втратив прибуток, оскільки він допомагав людям викошувати сінокоси. 10.09.2010 року вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та обрано кожному покарання у вигляді одного року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено засуджених від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі наведеного, позивач в судовому засіданні просить суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на свою користь 870 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували щодо задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 870 грн. Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши сторін, оглянувши кримінальну справу № 1-294/10, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області знаходилась кримінальна справа про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] за ч. 2 ст.185 КК України де потерпілим було визнано [PERSON]. 10.09.2010 року вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та обрано кожному покарання у вигляді одного року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено засуджених від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Так 09.04.2008 року [PERSON] за домовленістю із [PERSON] прийшли до домоволодіння [PERSON] в с. Жеребилівка, вул. Миру, 41, Новоград-Волинського району, таємно викрали з кінної косарки 17 металевих пальців вартістю 26 грн. за 1 шт., 5 прижимних пластин вартістю 11 грн. за 1 шт., 2 пластини тертя (повзуни) вартістю 14 грн. 25 коп. за 1 шт. та кінну шлею вартістю 344 грн. 50 коп. Всього відповідачами викрадено майна на суму 870 грн.. Зазначене майно [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON]. Дані обставини встановлені матеріалами кримінальної справи № 1-294/10. [PERSON], у якості третьої особи на стороні відповідачів, заявив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не приносили та не пропонували йому купити викрадене у [PERSON] майно. На підставі наведеного суд вважає, що матеріальна шкода заподіяна злочином і її мають відшкодувати відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Відповідно статті 10 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 частина 1 встановлює, що суд розглядає цивільну справу на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 частина 1 встановлює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду безперечних доказів тих обставин, на які він посилається як на обґрунтування своїх позовних вимог, щодо заподіяння моральної шкоди, а тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1)у фізичному болю та стражданнях,\~ яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості і вважає можливим задовольнити позов про відшкодування моральної шкоди частково. На підставі ст. 79 - 81, 88 ЦПК України також необхідно стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн., та на користь держави судовий збір - 68 грн.

Outcome: partial