Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

21.05.2009 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитно-заставним договором в розмірі 10 785,40 гривень, посилаючись на те, що 20.12.2006 року між [PERSON] та Акціонерним банком «Факторіал- Банк» (далі - АБ «Факторіал-Банк») було укладено кредитно-заставний договір №667-00.04/098, за яким відповідачу були надані грошові кошти у сумі 5 281,25 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості 19.12.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. З огляду на те, що відповідач взяв на себе певні зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом і сплати відсотків за ними та на даний час їх не виконує, заборгованість останнього станом на 22.03.2009 року перед банком становить 10 785,40 гривень, тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму на його користь. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги просив повністю задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, не надав письмової заяви про розгляд справи у його відсутність та про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив за можливе оголосити про заочний розгляд справи. Перевіривши письмову заяву представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши і зваживши всі доводи, що наведені в матеріалах справи суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що 20.12.2006 року між [PERSON] та Акціонерним банком «Факторіал-Банк» було укладено кредитно-заставний договір №667-00.04/098, за яким відповідачу були надані грошові кошти у сумі 5 281,25 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості 19.12.2007 року зі сплатою відсотків в розмірі 12 % за користування кредитом, що підтверджується завіреними копіями меморіальних ордерів № 30429193 від 20.12.2006 року та №30429192 від 20.12.20006 року. Суд не може не погодитися з позивачем стосовно того, що отримавши вказані кошти, відповідач взяв на себе певні зобов'язання, а саме - сплачувати суму заборгованості та відсотків за кредитним договором. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку із чим станом на 22.03.2009 року у останнього виникла перед банком заборгованість в розмірі 10 785,40 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майнові які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.І ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 2 ст. 651 ЦК України закріплює, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує своїх зобовязань за договором, не зважаючи, що [PERSON] повідомлений про невиконання зобовязань листом №10-830 від 12.02.2007 року. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про розірвання договору № 667-00.04/098 від 20.12.2006 року та про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитно-заставним договором № 667-00.04/098 від 20.12.2006 року в розмірі 10 785 гривень 40 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд солідарно стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати сплачені останнім в розмірі 107 гривень 85 коп. та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми та

Outcome: approved