Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Коломийця №230 в с.Городець Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що після смерті їхньої метері відкрилась спадщина - житловий будинок в с. Городець Володимирецького району Рівненської області. Вказану спадщину вони прийняли як спадкоємці за заповітом, однак через необізнаність в законодавстві та відсутність правовстановлюючих документів на будинок, спадкові права на будинок оформити не змогли. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату та ОБТІ їй відмовлено. Просили визнати за ними право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не мають можливості, окрім як в судовому порядку. Позивачі підтримали позовні вимоги, про що надала суду письмові заяви, просили справу розглядати без їх участі. Відповідач визнала позов, розглядати справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 грудня 2001 року померла [PERSON] яка була матір'ю сторін. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст.177, 178 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. З пояснень позивачів та письмових доказів, зокрема довідки №150 від 10.08.2010 р. виданої Рівненським обласним БТІщовідкою Володимирецької ДНК № 257 від 06.09.2010 та довідкою Городецької сільської радо №2462 від 16.07.2010, вбачається, що житловий будинок №230 по вул..Коломийця в с. Городець Володимирецького району, належав померлій [PERSON], вказаний будинок використовувався за цільовим призначенням для проживання власника. Судом встановлено, що спірний житловий будинок на відведеній для цього земельній ділянці, і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, [PERSON] правомірно набула право власності на нього. У відповідності до ч.5 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що житловий будинок №230 по вул.. Коломийця в с. Городець Володимирецького району наділений ознаками нерухомої не споживної речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179,181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об'єктом цивільних прав. Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлій [PERSON] на праві власності, він входить до складу спадщини. У відповідності до заповіту, посвідченого 27.05.1997 року, [PERSON] заповів своє майно [PERSON] та [PERSON]. Та обставина, що позивачі є спадкоємцями вказаного майна за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні паспортами [PERSON]С, [PERSON] та свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть [PERSON], копією заповіту, іншими письмовими доказами. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є законним спадкоємцем житлового будинку, і набули право власності на цей будинок правомірно, внаслідок прийняття спадщини у відповідності до поданої позивачами заяви до Володимирецької ДНК. Як вбачається зі ст.1278 ЦК України, частки кожного із спадкоємців у спадщині є рівними. У відповідності до ст.З91 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.З92 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved