overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивачка посилається на те, що вона з 1992 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, актовий запис 1864 від 13.11.1992 року. Дітей від спільного життя немає. У 2002 році їх сімя розпалась, з цього часу вони проживають окремо, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Причиною розпаду шлюбу є те, що відповідач створив нову сімю, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, тому шлюб їх носить формальний характер, позивачка просить його розірвати. У судове засідання позивачка не з*явилась, у позові просила справу розглянути за її відсутності, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 250 грн. Відповідач у судове засідання не заявився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції. Про причини неявки суд не повідомив. У зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про шлюб позивачки і відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як подальше спільне сімейне життя суперечить життєвим інтересам сторін, позивач не бажає зберегти шлюб, шлюб існує формально, оскільки сторони з 2002 року взагалі не спілкуються, відповідач не скористався своїм правом подачі заперечень на позов та їх обгрунтування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

[PERSON] 21.03.2011 р. звернувся до суду з цією заявою. У заяві зазначив, що він [PERSON], 02.02.09.1951 р.н., при поступленні на роботу у Синевирське лісництво Буштинського лісокомбінату у графі «Рік народження» містить видиме виправлення останніх двох цифр року його народження «1951». Можливо це було викликане тим, що працівник який заповнював трудову книжку, оскільки заявник у 1967 році мав тільки 16 років, тобто був неповнолітнім, свідомо проставив рік його народження спочатку «1949», а після досягнення заявника повнолітня виправив цю дату на 1951 рік. Внаслідок допущених помилок у трудовій книжці стосовно точності дати народження виникають труднощі з оформленням документів, які необхідні для призначення пенсії за віком, тому заявник змушений звертатися до суду. В судовому засіданні заявника [PERSON] просить встановити належність неправильності запису прізвища у трудовій книжці. Представник третьої особи з управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі на розгляд справи не зявився, до початку розгляду справи третьою особою подана заява, про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позову управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі не заперечує. Вислухавши пояснення заявника та дослідивши подані докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що у трудовій книжці рік народження 1951 виправлено. Згідно поданих документів у справі, а саме: копії паспорта громадянина України вбачається, що рік народження заявника має бути 1951 рік. Згідно з ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, якщо дата народження, зазначена в документі не збігається з датою народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Трудова книжка є документом , що підтверджує трудовий стаж громадянина для призначення пенсії. Від встановлення цього факту залежить виникнення пенсійного (майнового) права для заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

02 лютого 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 13 жовтня 2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час вона з відповідачем проживає окремо, матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає, тому вона змушена звертатись до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, у заяві позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, у заяві позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 13 жовтня 2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час сторони проживають окремо, матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. З ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину ні за яких обставин не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, у сторін відсутня домовленість по утриманню дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись,на те, що з 04.03.2000 року по 25.01.2011 року перебувала у з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на сімю, на утримання дітей та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до повноліття дітей. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ст.181 п.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому останній має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення старшою дитиною повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120-00 грн. та судовий збір на користь держави в розмірі 51-00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

У березні 2011 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах з 05.06.2009 року. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідач у вихованні доньки участі не бере, коштів на її утримання не надає. Добровільно надавати матеріальну допомогу на моє утримання та на утримання доньки відповідач відмовляється. Оскільки [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця та на утримання дружини 1\\5 частини з усіх видів заробітку щомісяця. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дружини та дитини аліменти. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2009 року, від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] (а/з № 3803 від 18.11.2009 року), яка знаходиться на утриманні матері [PERSON] та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, ч 2. ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліментів) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови що другий із подружжя може надати матеріальну допомогу. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати : судовий збір у розмірі 51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120, 00 грн. На підставі ст.ст.75,110,111,112,180,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що із відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], 10 вересня 2010 року р.н., яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісяця із дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала із викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, попередньо до суду подав заяву із проханням справу слухати у його відсутності та із зазначенням, що позовні вимоги визнає, згодний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про шлюб серії 1-БВ № 066762 від 18 жовтня 2009 року, про народження дитини [PERSON] серії 1-БВ № 139283 від 27 вересня 2010 року. Відповідач має постійне місце роботи, працює старшим інспектором з питань цивільного захисту Шепетівського РВ У МНС України в Хмельницькій області. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного, а також тих, обставин, що на утриманні у відповідача інших осіб немає, він в змозі надавати кошти на утримання неповнолітньої дочки, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 10 версеня [INFO] в розмірі ? частини заробітку(доходу) щомісяця, починаючи з 1 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що із відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду 29 листопада 2010 року. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, хоча має постійне місце роботи та стабільний заробіток. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала із викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні із заявленим позовом погодився. Вказав, що інших утриманців немає, має задовільний стан здоровя. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням суду 29.11.2010 року, є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з матірю - позивачкою по справі, що сторонами в суді не оспорюється. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісяця, починаючи з 8 лютого 2011 року і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 02 березня 2011 р. з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що подружнє життя у них не склалося. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 15 жовтня, [INFO], який повністю знаходиться на її утриманню. Допомоги відповідач не надає, відмовляється належно утримувати його, хоча здоровий та працездатний і може допомагати в утриманні дітей, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти . Дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з"явився без поважних причин, хоча про час і місце розгляду справи був належно повідомлений та не повідомив про причини неявки, що стверджується розпискою про вручення йому судової повістки, тому суд вважає за можливе слухати справу в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, а - саме: копію свідоцтва про народження: (а.с.3,), довідку про доходи (а.с.4), довідку про склад сім»ї( а.с.5), довідку про заробітну плату (а.с.10) суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, рішення постановити заочне. На підставі ст., ст. 180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 02.03.2011 р. з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, вони люди різних характерів та поглядів на життя, постійно виникають сварки та образи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем неможливе, суперечить її інтересам та дитини, а тому просить суд шлюб розірвати, судові витрати стягнути з неї, справу розглянути у відсутності відповідача, через його небажання з»являтися в судове засідання та постановити рішення заочне, на що дає свою згоду. Відповідач в судове засідання не з"явився без поважних причин, хоча про час і місце розгляду справи був належно повідомлений, що стверджується розпискою про вручення йому судової повістки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, а - саме: свідоцтво про укладення шлюбу, актовий запис № 13 від 27 липня 1993 (а.с.3), копію свідоцтва про народження дитини [PERSON], актовий запис № 28 від 07 листопада 1995 р. (а.с. 4), суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки позивачка довела, що їх подружнє життя з відповідачем не склалось і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати, а рішення по справі слід постановити заочно. На підставі ст.,ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що під час спільного проживання з відповідачем у них 28.12.1992 року народилась дочка [PERSON]. В 1997 році вони зареєстрували шлюб, а в 2003 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач після розірвання шлюбу за рішенням суду сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття, тобто до 28.12.2010 року. На даний час дочка [PERSON] є студенткою денної форми навчання Київського Національного університету технологій та дизайну і потребує допомоги на утримання. Дочка на даний час ніяких доходів не отримує, а її заробітку не достатньо для утримання дитини. Прохала винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини його прибутку на період навчання до досягнення нею 23 років. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач звернувся до суду з заявою в якій прохав справу слухати без його участі. Позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на навчання дитини в розмірі ? частини доходу. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років , які навчаються і потребують матеріальної допомоги, розмір аліментів встановлюється у частці від доходів платника аліментів. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). На даний час дочка являється повнолітньою, але навчається в Київському Національному університеті технологій та дизайну і закінчує навчання 30.06.2014 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с.7). Оскільки дочка сторін навчається на денному відділенні і ніде не працює, то вона знаходиться на повному матеріальному утриманні матері - позивачки по справі. Відповідач [PERSON] є пенсіонером МОУ і не заперечує проти відрахування ? частини із його прибутку аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню задоволенню. Керуючи ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Решетилівського району про визначення додаткового строку тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Свою заяву мотивувала тим, що 31 вересня 2009 року помер її батько [PERSON] після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) та присадибної земельної ділянки на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району. У передбачений законом шестимісячний термін позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що її мати [PERSON] прийняла спадщину і лише нещодавно дізналась, що вона відмовилась від спадщини 20.01.2010 року, окрім того має на утриманні 4-х малолітніх дітей, яких утримує сама, у звязку з чим вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Свідок [PERSON] пояснила, що дійсно відмовилась від спадщини свого чоловіка 20.01.2010 року, однак дочці [PERSON] про це вчасно не повідомила. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судове засіданні не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України: За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову, визнає причини пропущення [PERSON] строків прийняття спадщини поважними та вважає за необхідне повністю задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 12.03.1989 року у Тарасівській сільській раді Зеньковського району Полтавської області, актовий запис № 4. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Головною причиною розірвання шлюбу є той факт, що згідно з актами медичного заключення, складених комісією при Київському обласному наркологічному диспансері відповідач страждає на хронічний алкоголізм II стадії в формі запійного пияцтва. Сторони не підтримують подружніх стосунків та спільного господарства не ведуть. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 12.03.1989 року у Тарасівській сільській раді Зеньковського району Полтавської області, актовий запис № 4 (а. с. 10). Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню доньку: [PERSON], [INFO], (а.с.11). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved