overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що в с. Петрівка Бобровицького району по вул. Гагаріна, 53 , який перейшов їй в спадщину після померлого 13.05.2009 року батька [PERSON] . Як спадкоємець позивачка належним чином прийняла спадщину, проте оформити спадкові права не змогла, так як житловий будинок не зареєстрований в органах БТІ, а тому і вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, просить їх задовольнити . Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність , проти задоволення позову не заперечують (а.с.19). Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] 0,М. є спадкоємцем по закону померлого 13.05.2009 року батька [PERSON] , який на день смерті проживав в [INFO] і якому належала на праві власності 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що підтвердила наданими суду письмовими доказами (а.с. 4-7,14,15 ), прийняла спадщину належним чином (а.с.21). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивачки перейшло право на нерухоме майно батька , а так як воно не пройшло первинної реєстрації (а.с.8-13), то позивачка звернулася до суду, що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач вимоги визнає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що її мати [PERSON],ЗО.06.1929 р.н., проживає одна в [INFO]. Її чоловік [PERSON] помер 13.03.2003 року. На сьогоднішній день мати внаслідок хвороби не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку МСЕК вона є інвалідом першої групи загального захворювання (органічна деменція- розумова недостатність) та потребує постійного стороннього догляду. Неодноразово перебувала на лікуванні в різних психіатричних закладах. Оглядалась психіатричною МСЕК та за її висновком може знаходитись в будинку-інтернаті для психохроніків. Оскільки її мати не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду, з метою забезпечення її особистих немайнових та майнових прав необхідно визнати її недієздатною та встановити опіку. Тому вона звернулась з заявою до суду та просить визнати її матір недієздатною та призначити її опікуном останньої. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.39ч.1 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Медичні дові дки свідчать, що [PERSON] є інвалідом першої групи загального захворювання довічно та потребує стороннього догляду. Як вбачається з акту №834 амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає на атеросклеротичну деменцію (слабоумство). Ступінь психічних розладів у [PERSON] такий, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. За поданням органу опіки та піклування опікуном її може бути визнана донька хворої- заявниця у даній справі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням Красилівського районного суду від 20.02.2008 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, аліменти стягуються на утримання дитини - КізюнЛєни Сергіївни, [INFO] в розмірі 210 гривень. Прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 901 грн., на 01 квітня - 917 грн., на 01 липня-921 грн., 01 жовтня-941 грн., а на 01 грудня-957 грн, тому просить збільшити розмір аліментів стягуваних з [PERSON] на утримання їхньої дитини КізюнЛєни Сергіївни, [INFO] за рішенням Красилівського районного суду від 20.02.2008 року до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що на підставі рішення Красилівського районного суду від 20.02.2008 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 210 гривень щомісяця до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, а також в інших випадках. У разі зміни прожиткового мінімуму, підлягає зміні розмір стягуваних аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач з відповідачем [PERSON] уклали кредитний договір №297/08 від 28.02.2008 року на споживчі цілі у розмірі 12 тисяч гривень строком користування до 26.02.2011 року. Поручителем згідно договору поруки є [PERSON]. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобовязання за вказаним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 17258 грн.94 коп. та судові витрати. 05.11.2010 року представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглянути без їх участі та стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 17258 грн.94 коп., суму витрат по справі по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи в розмірі 172,59 грн. та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню в розмірі 120 грн. Відповідачі в судове засідання не зявилися, заперечень проти позову не надано, клопотань про відкладення справи не надійшло, незважаючи на те, що неодноразово належним чином повідомлялися про день і час розгляду справи, про поважність неявки суд не сповістили. За таких умов зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню: Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.02.2008 року ПАТ ВіЕйБіБанк та [PERSON]. уклали договір №297/08 на споживчі цілі у розмірі 12 тисяч гривень строком користування до 26.02.2011 року та Позичальник зобов»язався повернути отримані кошти та сплатити проценти в порядку та терміни, що визначені кредитним договором, що підтверджується копією кредитного договору (а.с.7-10). Поручителем згідно договору поруки є [PERSON]. Та, всупереч договору-кредиту, Позичальник порушив умови сплати кредиту та не вносила проплату по кредиту, хоча і була попереджена про заборгованість по кредиту . Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с.6) заборгованість за кредитним догором становила на 06.07.2010 року 17258 грн.94 коп. Станом на 05.11.10 року сума заборгованості залишилася без змін, а тому позивач просить стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку 17258 грн.94 коп., а також судові витрати по справі: по державному миту в розмірі 172,59 грн. та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню в розмірі 120 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ВАТ "Полтавтрансбуд" про визнання права власності. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив винести рішення, яким його позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - ВАТ "Полтавтрансбуд" в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] була придбана заставна серії А № 001191 від 03 вересня 2008 року, згідно договору на виконання № 3074-Б купівлі - продажу цінних паперів від 02 березня 2010 року, повна сума зобовязань якої складає 191600,00 (сто девяносто одна тисяча шістсот) грн. Заставна серії А № 001191 від 03 вересня 2008 року надає беззаперечне право вимоги на заставлене майно, право на яке належить Відповідачу ВАТ "Полтавтрансбуд", а саме : 1-но кімнатна квартира № 73 (сімдесят три) на четвертому поверху в будинку № 12 (дванадцять) по вул. Пролетарській в м. Полтаві. У заставній серії А № 001191 від 03 вересня 2008 року виданою Відкритим акціонерним товариством «Полтавтрансбуд» строк звернення стягнення на предмет іпотеки визначений не пізніше 20 (двадцятого) серпня 2013 року. Згідно з сертифікатом відповідності № ПТ 000624 виданого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області 10 вересня 2010 року житловий будинок за адресою м. Полтава, вул. Пролетарська, 12 було введено в експлуатацію. У звязку з цим позивач звернувся до ВАТ «Полтавтрансбуд» з вимогою дострокового виконання своїх зобовязань та передачі [PERSON] заставленого майна - квартири № 73 (сімдесят три), яка знаходиться в будинку № 12 по вул. Пролетарська. ВАТ «Полтавтрансбуд» не заперечує проти повного дострокового погашення своїх боргових зобовязань за рахунок заставленого майна та визнання за [PERSON] права власності на квартиру № 73 (сімдесят три), яка знаходиться в будинку № 12 (дванадцять) по вул. Пролетарська в м. Полтаві раніше встановленого строку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ "Полтавтрансбуд", третя особа по справі: ТОВ „Компанія з управління активами „Полтавтрансбуд про визнання права власності. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив винести рішення, яким його позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - ВАТ "Полтавтрансбуд" в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи - ТОВ „Компанія з управління активами „Полтавтрансбуд в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 14 квітня 2009 року був укладений договір про набуття прав на приміщення № 43 між [PERSON], відповідачем та ТОВ «КУА «Полтавтрансбуд». Предметом цього договору було набуття [PERSON] права власності на Приміщення, а саме: l-о кімнатної квартири № 36 (тридцять шість) на третьому поверсі в будинку № 12 (дванадцять) по вул. Пролетарській, в м. Полтаві, загальною площею 40,12 кв. м. Згідно п. 4.2.1. абзац 2-ого Договору про набуття прав на приміщення № 43 від 14.04.09 р., [PERSON] повинен був придбати заставну серії А № 001228 від 14 квітня 2009 року, яка підлягає поетапній оплаті, з метою набуття в подальшому права власності на вищевказану квартиру. Вказана заставна була видана ВАТ «Полтавтрансбуд», як гарантійне зобовязання перед ТОВ «КУА «Полтавтрансбуд». Відповідно до умов договору про набуття прав на приміщення № 43 та заставної [PERSON] станом на 04 (четверте) грудня 2009 року було сплачено повну суму зобовязань у розмірі 220660,00 (двісті двадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 00 коп. товариству з обмеженою відповідальністю «Компанії з управління активами «Полтавтрансбуд». Після чого на зворотньому боці вказаної заставної було вчинено індосамент на імя [PERSON]. У заставній серії А № 001228 від 14 квітня 2009 року виданою Відкритим акціонерним товариством «Полтавтрансбуд» строк звернення стягнення на предмет іпотеки визначений не пізніше 14 (чотирнадцятого) жовтня 2013 року. Згідно з сертифікатом відповідності № 000624 виданого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області від 10 вересня 2010 року житловий будинок за адресою: м. Полтава, вул.. Пролетарська, 12 було введено в експлуатацію. У звязку з цим позивач звернулася до ВАТ «Полтавтрансбуд» з вимогою дострокового виконання своїх зобовязань та передачі [PERSON] заставленого майна - квартири № 36, що знаходиться: м. Полтава, вул. Пролетарська, 12. Відкрите акціонерне товариство «Полтавтрансбуд» не заперечує проти повного дострокового погашення своїх боргових зобовязань за рахунок заставленого майна та визнання за [PERSON] права власності на квартиру № 36, яка знаходиться в будинку 12 (дванадцять) по вул. Пролетарській, в м. Полтаві раніше встановленого строку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

31.08.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між ними було зареєстровано 04.09.2004р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що проживає разом з позивачкою. За твердженням позивачки, сторони у 2009р. фактично припинили ведення спільного господарства та шлюбні відносини. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] - позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав, при цьому пояснив, що вважає збереження сім'ї неможливим, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини та проживання неповнолітньої доньки разом із матір'ю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, тобто за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 04.09.2004р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що проживає разом з позивачкою. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони у 2009р. фактично припинили ведення спільного господарства та шлюбні відносини. Проживають окремо. Відповідач грошей на утримання доньки позивачці не надає. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна у сторін немає. На підставі викладеного та ст.ст.112, 181-183 СК України, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Крім того, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2010р. до досягнення дитиною повноліття, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.09.2006 року по 22.08.2008 року. В період шлюбу, 12 листопада 2006 року в них з відповідачем народився син [PERSON]. Рішенням суду від 22.08.2008 року, з відповідача на її користь на утримання дитини стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 205 гривень, щомісячно. Стверджує, що з указаного часу значно збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини, сума, що визначена судом є недостатньою для утримання дитини. Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі та стягувати по 450 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач на розгляд справи до суду не зявився, у письмовому запереченні на позов позовні вимоги не визнав, просив суд прийняти до уваги те, що з моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів у нього в новій сімї народилась інша неповнолітня дитина, яка перебуває на його утриманні, він перебуває на диспансерному обліку в лікарні у звязку з погіршенням здоровя, на даний час ніде не працює. Просив суд провести розгляд справи без його участі Вислухавши пояснення позивача, зясувавши правову позицію відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. З дослідженого судом свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] встановлено, що його батьками є сторони у даній справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Така норма закріплює рівний обов'язок батьків по утриманню дитини. Відповідно до ст. 2 Закону України " Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плати з 1 грудня 2010 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 799 гривень. Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги стан здоровя відповідача, а також те, що на його утриманні знаходиться інша неповнолітня дитина, а він не має постійного місця роботи і заробітку, з урахуванням інтересів дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 350 гривень, щомісячно, не буде суперечити указаним нормам, а тому позов підлягає до задоволення частково на указану суму. На підставі ст. 180, ч. З ст. 181, ч. 1 ст. 184, ст. 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 10 червня 2005 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народилася дочка Вікторія-29.03.2006 року народження, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач вихованням дочки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає. В добровільному порядку досягнути згоду щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання їхньої неповнолітньої дочки неможливо. Відповідач є здоровим, працездатним і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному об»ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав частково, в сумі по 400 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. В них народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, своїх батьківських обовязків не виконує. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням матеріального становища обох сторін. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших утримань з його заробітньої плати не проводиться тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.04.2009 року відділом РАЦСу Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 18. В судовому засіданні позивач наполягала на заявлених позовних вимогах, суду пояснила, що з позивачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 25.04.2009 року відділом РАЦСу Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - Богдану, [INFO], яка проживає з нею. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, після чого її ображає погрожує фізичною розправою, в звязку з чим спільне життя стало не можливе та суперечить її інтересам. Разом не проживають з січня 2010 року. Спору про майно подружжя не має. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.04.2009 року відділом РАЦСу Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - Богдану, [INFO], яка проживає з позивачем. На даний час подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Судом встановлено, що суперечки про місце проживання дитини та про майно подружжя немає. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України суд з'ясував, що позивач бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п.2 ч.З ст.115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved