Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~18 лютого 2011 року до суду звернулась [PERSON] з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 65% усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти у розмірі 10% всіх його доходів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач проживає окремо, не цікавиться проблемами сімї, відмовляється утримувати дитину, хоча працює, отримує заробітну плату, аліменти на інших осіб не сплачує, непрацездатних осіб на своєму утриманні немає. У звязку з тяжким матеріальним становищем вона вимушено перервала відпустку по догляду за дитиною до трьох років, проте зароблених коштів не вистачає, оскільки на її утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд вважає, що визнання позову відповідачем суперечить закону, а тому відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки позовні вимоги перевищують 50 відсотків заробітної плати боржника. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову. У відповідності з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче Провадження»із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчим документом у разі стягнення аліментів не більше пятдесяти відсотків заробітної плати боржника. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки, виданої Варвинською селищною радою Чернігівської області, дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с. 13). Відповідач [PERSON] працює машиністом технологічних насосів на Гнідинцівському ГПЗ, проте матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує, що батько дитини відповідач по справі [PERSON], працездатний, має постійне місце роботи, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Інших дітей відповідач не має, утримання по виконавчих документах з нього не провадиться. При цьому суд враховує стан здоровя відповідача та дитини, а тому приходить до переконання, що розмір аліментів на дитину повинен становити 50 % всіх його доходів щомісячно.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що відповідач [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки його дохід після утримання аліментів на дитину буде значно меншим від доходу позивачки, а тому приходить до переконання, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Суд також вважає, що судові витрати слід покласти на відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial