Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування житлового будинку № 23, по вул. Нове життя, с. Ладижинка Уманського району Черкаської області від 19 грудня 2003 року удаваним, визнання вказаного договору дарування договором довічного утримання та розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що відповідач є його племінником, у 2003 році запропонував йому постійний догляд в обмін на дарування йому спірного житлового будинку, він погодився та подарував належний йому житловий будинок, [PERSON] зобовязався не перешкоджати користуватися будинком та не відчужувати його до дня смерті. Відповідач не виконує свої обовязки по догляду за ним, не навідується, не допомагає по господарству та не цікавиться його здоровям. У 2003-2006 роках він ще не потребував допомоги, але з 2006 року здоровя значно погіршилося і в даний час він потребує стороннього догляду. Останнім часом допомогу по господарству йому надає сусід [PERSON], який погоджується на його утримання взамін на передачу у власність будинку, тому він звернувся до суду з даним позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити та пояснив, що даруючи будинок № 23 по вул. Нове життя, с. Ладижинка, Уманського району, він вважав, що відповідач буде надавати йому допомогу довічно, але з 2006 року відповідач допомоги не надає, а в нього незадовільний стан здоровя і він потребує догляду. Останні півтора року допомогу надає сусід [PERSON] на якого він має намір переписати будинок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] подарував йому будинок з власної волі, так як він залишився одним родичем і мав намір виїзджати в Казахстан, але [PERSON]Я просив не виїзджати, на будинковолодіння претендував чоловік покійної дружини позивача, тому з цих підстав позивач подарував будинок [PERSON], хоч спочатку відповідач відмовлявся, щоб [PERSON] дарував будинок, ніякої домовленості з приводу догляду та утримання між ними не було, але він надавав допомогу позивачу по господарству і по його утриманню, а в даний час по мірі необхідності також надає таку допомогу. Близько 3-х років по сусідству з [PERSON] став проживати [PERSON], який підговорив позивача, що буде йому допомагати та утримувати його за будинковолодіння, з того часу відносини з позивачем погіршилися. Вони з позивачем являються родичами, [PERSON] це його дядько, інших родичів у нього не має. Він погоджується на утримання та догляд діда і завжди надавав таку допомогу, тому позовні вимоги [PERSON] безпідставні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем [PERSON] вона працювала разом в городній бригаді, вона була помічником бригадира ТОВ «Укрзерноінтенсив» с. Ладижинка. [PERSON] працював в бригаді до 2011 року. Зараз за станом здоровя та похилим віком він не працює. Під час спілкування з позивачем, він говорив, що подарував хату племіннику, який останнім часом не являється і йому не допомагає. Зараз йому важко справлятися по господарству, він потребує сторонньої допомоги. На сьогоднішній день сусід [PERSON] допомагає йому по господарству, його жінка вносить йому їсти. Зі слів [PERSON] сусід йому допомагає у всьому по першій вимозі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що, в 2003 році [PERSON] переписав хату [PERSON], заключив угоду з племінником, що він буде доглядати його. Так і було він допомагав, але останні роки відповідач не допомагає. Дід сам працює на городі, приходить до неї щоб поїсти. Молоді сусіди [PERSON] допомагають йому по господарству. [PERSON] хоче розірвати угоду з племінником, переписати хату сусідам Семенюк, так як вони допомагають йому у всьому, [PERSON] допомагає по господарству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син - [PERSON], близько трьох років проживає по сусідству з позивачем. [PERSON] запропонував моєму сину переписати на нього будинковолодіння, взамін на догляд діда, так як його племінник [PERSON] не допомагає йому. З цього приводу син радився з нею, але вона йому сказала вирішувати самому. Вона ні разу не бачила, щоб відповідач допомагав по господарству [PERSON], тільки бачила, що стояла машина відповідача біля будинковолодіння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з позивачем по справі [PERSON] він проживає по-сусідстві біля трьох років. На протязі цього часу відповідача по справі, [PERSON] він бачив приблизно 6,7 разів, але, щоб він щось допомагав діду по господарству він не бачив. [PERSON] прийшов до нього і попросив, щоб він йому допомагав по господарству, так як він старий і не може вже працювати по господарству. [PERSON] повідомив, що хоче розірвати договір дарування з племінником, так як він його не доглядає і запропонував переписати на нього хату. Все, що його [PERSON] просить допомогти господарству він допомагає. Позивач похилого віку і потребує постійної допомоги, уваги та спілкування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється племінником [PERSON], періодично він спілкується з відповідачем по справі, який казав, що дід подарував йому будинковолодіння. Його батько, який є рідним братом позивача, особисто йому казав, що оскільки [PERSON] є сиротою та без житла, то він повинен допомогти йому. Всі родичі відказалися від спірного будинковолодіння на користь відповідача. Свідок [PERSON], в судовому засіданні, пояснила, що дід допомагав відповідачу, а відповідач допомагав діду. [PERSON] здоровий, до 2009 року працював, також допомагав односельчанам на городі, так як в нього був кінь, вона ні разу не бачила, щоб дід був недоглянутий чи неохайний або потребував стороннього догляду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] в гарному фізичному стані по даний час і сам себе обходить, до 2009 року допомагав односельчанам. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, судом встановлено, що 19.12.2003 року [PERSON] подарував своєму племіннику - [PERSON] належний йому будинок з надвірними будівлями № 23, по вул. Нове Життя, с. Ладижинка, Уманського району. В договорі дарування сторони підтвердили, що договір не носить характеру мнимої та удаваної угоди, даний договір підписано сторонами. Факт ознайомлення з договором та особистого його підписання сторони підтвердили в судовому засіданні. Позивач проживає в спірному будинку з моменту дарування і по даний час, користується ним, відповідач не перешкоджає в користуванні будинком. [PERSON] надає допомогу [PERSON] по мірі необхідності, а останніх пів року допомогу надає сусід [PERSON], якому позивач має намір відчужити будинок взамін на довічний догляд, ця обставина стала мотивом і підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Покази свідків [PERSON] та [PERSON], суд не бере до уваги в звязку з їх зацікавленістю в результаті розгляду справи, оскільки в судовому засіданні встановлено, що мотивами звернення до суду з даним позовом є намір [PERSON] відчужити будинковолодіння на користь [PERSON], а [PERSON] являється його матірю. Позивач стверджує, що договір дарування, є удаваним, тобто насправді вони з відповідачем уклади договір довічного утримання, посилаючись на обовязок із сторони відповідача утримувати та доглядати його по день смерті, але удаваний правочин це правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який особа насправді вчинили. В даному випадку необхідно волевиявлення обох сторін правочину, а як встановлено в судовому засіданні відповідач не мав наміру укладати чи приховувати договір довічного утримання. Судом не встановлено підстав для приховування дійсного правочину і перешкод для укладення договору довічного утримання. Крім того, відповідно п.2 Постанови ПВС України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. В даному випадку на підставі ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, так як, нині діючий ЦК на який посилається позивач набрав чинності з 1 січня 2004 року, а договір дарування був укладений у 2003 році, тому суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування удаваним, визнання договору дарування договором довічного утримання та розірвання договору довічного утримання, безпідставний, не підтверджений доказами та не підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] на час дарування будинковолодіння і по 2009 рік працював та надавав допомогу односельчанам своїм конем, міг сам себе утримувати, відповідач допомагав йому по господарству і не відмовляється допомагати [PERSON] в подальшому, проживає в будинковолодінні і користується ним по даний час, будь-хто не перешкоджає йому в користуванні будинковолодінням, отримує пенсію, подарував будинок з власної волі, так як [PERSON] являється його племінником, мотивом визнання договору дарування договором довічного утримання та розірвання договору довічного утримання є намір відчужити будинковолодіння чужій людині, сусіду [PERSON], за таких обставин, права [PERSON] не порушуються. Крім того, позивач [PERSON] пропустив строк позовної давності для звернення до суду, оскільки йому стало відомо про порушення його прав у 2006 році, про що він зазначає в позовній заяві та підтвердив в судовому засіданні, доказів щодо поважності причин пропуску строку позовної давності суду не надав, а відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки, згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ст.ст. 235, 257, 267, 717-728 ЦК України,

Outcome: dismissed