Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулася [PERSON] з позовом до Гв`язди П.Д. про розірвання договору №5 від 15.10.1999 року найму житлової кімнати в квартирі №4 в м.Збаражі по вул.Черняховського, буд.№8, Тернопільської області та зобов`язання відповідача звільнити житлове приміщення квартири, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач користується житловою кімнатою в зазначеній квартирі на підставі договору найму №5 від 15.10.1999 року. У позивачки виникла потреба у займаній відповідачем кімнаті, в частині використання займаної відповідачем кімнати для проживання самою позивачкою та її хворим батьком, про що вона попередила останнього 09.03.2010 року. Однак відповідач в добровільному порядку відмовляється звільнити житлове приміщення квартири, що унеможливлює позивачу можливість повноцінного користування даною квартирою, а тому згідно чинного законодавства необхідно розірвати договір №5 від 15.10.1999 року найму житлової кімнати в квартирі №4 в м.Збаражі по вул.Черняховського, буд.№8, Тернопільської області та зобов`язати відповідача звільнити житлове приміщення квартири. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги і просила суд виселити Гв`язду [PERSON] з належної її на праві власності квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Відповідач, Гв`язда П.Д., в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав і пояснив, що він користувався і проживав у квартирі позивачки з 1999 року до весни 2010 року. У шлюбі сторони не перебували і не перебувають. Договір №5 від 15.10.1999 року найму житлової кімнати він не підписував. Відповідач робив ремонти у спірній квартирі, збудував гараж, в даний час проживає в гаражі, а тому не бажає виселятися. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що сторонами не оспорюється і стверджується копією реєстраційного посвідчення виданого 18.03.1998 року Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації (а.с.5) та копією паспорта [PERSON] (а.с.11). Відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі, що сторонами не оспорюється і стверджується відміткою у паспорті Гв`зди П.А. та довідкою №7697 виданою 07.09.2010 року СГІРФО Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області (а.с.14). Відповідач Гв`зда П.А. користувався житловою кімнатою в зазначеній квартирі з 1999 року до весни 2010 року, що сторанами не оспорюється. У позивачки виникла необхідність у використанні займаної відповідачем кімнати для проживання самою позивачкою та її батьком, про що вона попередила Гв`язду П.Д. 09.03.2010 року, що стверджується поясненнями позивачки, копією повідомлення [PERSON] про звільнення кімнати (а.с.12) та копією повідомлення надісланого Гв`зді П.А. (а.с.13). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами діяв договір найму житлового приміщення квартири №4 в м.Збаражі по вул.Черняховського, буд.№8, Тернопільської області, оскільки відповідач фактично проживав з 1999 року до весни 2010 року в зазначеній квартирі. Згідно вимог ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно вимог ст.158 Житлового кодексу України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Згідно вимог ст.167 Житлового кодексу України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. Згідно вимог ст.168 Житлового кодексу України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача. Договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений, так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку (квартирі), а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Згідно вимог ст.169 Житлового кодексу України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.3 ст.825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. Згідно вимог ст.826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Згідно із вимогами ч.3 ст.10 та ч.1 ст.11, 60 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки позивачка 12.03.2010 року попередила відповідача про розірвання договору найму житлової кімнати в квартирі [ADDRESS], а тому відповідач втратив право користуватися зазначеною квартирою і на підставі ст.169 ЖК України, ст.826 ЦК України Гв`язду П.Д. слід виселити з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.88 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з Гв`язди П.Д. в користь [PERSON] 45,50 гривень сплачених судових витрат, а саме: 8,5 гривень судового збору та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом. При цьому суд бере до уваги квитанцію №46 від 31.08.2010 року про сплату [PERSON] судового збору (а.с.4) та квитанцію №48 від 31.08.2010 року про сплату [PERSON] витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Збаразьким районним судом (а.с.3). На підставі наведеного,

Outcome: approved