Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

13 листопада 2010 року позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,06 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , яка належала спадкодавиці на підставі державного акта про право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 070920 від 20 жовтня 2003 року, зареєстрованому в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 565. В обгрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивач послався на те, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] За життя бабуся залишила заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповідала йому право на отримання земельної частки (паю), яке належало їй на підставі сертифікату серії ОД № 0132305, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області 17 грудня 1996 року. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на належну їй на підставі державного акта про право правної власності на земельну ділянку серії ОД № 070920 від 20 жовтня 2003 року, зареєстрованому в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 565 - земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,06 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Він звернувся до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину, але у зв`язку з тим, що за життя його бабуся отримала державний акт на земельну ділянку, на яку відповідно до вищевказаного сертифікату мала право, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву у який визнає заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі, (а.с. 108) Представник відповідача - Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання, про дату, час та місце якого був сповіщений своєчасно та належним чином - не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючим підставам. Відповідно до ч,4 ст.130 ЦПК України, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні в порядку, встановленому ст.174 ЦГЖ України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, позивач як син померлої має в першу чергу право на спадкування майна, яке залишилося після її смерті в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 1268 п.З ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За наведених обставин та вимог цивільно-процесуального законодавства України суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved