Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В листопаді місяці 2010 року позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивувала тим, що вона разом з чоловіком та сином являються власниками квартири [ADDRESS]. Їхня донька [PERSON] у 2006 році вступила в шлюб з відповідачем, а тому він у 2007 році був зареєстрований у належному їм житлі. 03 травня 2010 року шлюбні відносини між донькою та відповідачем були припинені, останній забрав свої речі і виїхав на інше місце проживання, хоча залишився зареєстрованим в квартирі. Більше 6 місяців відповідач не проживає в квартирі, ніяких належних йому речей там також немає, перешкод у проживанні ніхто йому не чинив, а тому позивачка вважає, що відповідач втратив право користування належним їй житлом і просить визнати його таким. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка та її представник свої вимоги підтримали. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач та його представник з позовом не згодні, просять у задоволенні позову відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В суді встановлено, що позивачка разом з чоловіком [PERSON]Г та сином [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS]. \\а.с.5\\ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В 2006 році донька позивачки [PERSON] вступила в шлюб з відповідачем по справі - [PERSON], з грудня місяця 2006 року вони стали проживати в спірній квартирі, а в лютому місяці 2007 року відповідач був зареєстрований у цьому житлі на правах члена сім*ї. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Квартира складається з трьох кімнат загальною жилою площею 40,1 кв.м., одна з кімнат була виділена молодому подружжю, в яку [PERSON] завіз належний йому спальний гарнітур та холодильник. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Те, що відповідач дійсно проживав у спірній квартирі на правах члена сім*ї підтвердили в судовому засіданні позивач та свідок [PERSON] та інші свідки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Навесні 2010 року між подружжям [PERSON] відносини розладилися, а тому 02 травня 2010 року позивачка наказала відповідачу віддати їй ключ від її квартири, від гаража, забрати свої речі і покинути належну їй квартиру. Відповідач виконав висунуті до нього вимоги, віддав ключі, взяв деякі свої речі, залишив спірне житло і став наймати житло в будинку № 29 по вулиці Лохвицькій в м. Суми, яке раніше, під час навчання в ВУЗі, знімав у гр. [PERSON] В послідуючому він через декілька днів забрав ще деякі свої речі, залишивши там належні йому спальний гарнітур та холодильник, а також речі, які спільно з дружиною придбавали в період шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~18 серпня 2010 року за рішенням Сумського районного суду шлюб між подружжям [PERSON] був розірваний. На даний час в провадженні Сумського районного суду знаходиться також цивільна справа про поділ майна подружжя [PERSON], придбаного в період шлюбу, яке знаходиться у спірному житлі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що на даний час відповідач не втратив права користування спірним житлом, зважаючи на таке. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 71 ЖК України, на яку посилається позивачка, право на житло втрачає особа, яка без поважних причин більше 6 місяців не проживає і не користується цим житлом. На думку ж суду, відповідач з травня місяця 2010 року не проживає у спірному житлі не тому що він не хоче цього, а тому що він не може користуватися ним, оскільки, власник житла заборонив йому це робити, відібравши у нього ключі від квартири, чого вона і сама не заперечує, а отже, відповідач не проживає в квартирі з поважних, на думку суду, причин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також відповідач не втратив інтересу до цього житла, оскільки, до цього часу в ньому знаходяться належні йому речі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, до даних правовідносин необхідно застосовувати положення ст. 405 ЦК України, щодо права членів сім*ї власника житла на користування цим житлом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як було встановлено, відповідач був членом сім*ї позивачки, чого вона сама не заперечує, що також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до зазначеного вище закону члени сім*ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім*ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Тобто і ця норма закону передбачає вирішення питання щодо поважності причини не проживання. Судом же доведено, що причина не проживання відповідача у спірному житлі є поважною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на цю норму закону, навіть якщо і допустити, що відповідач не проживає у спірному житлі без поважних причин, то і тоді право на визнання відповідача, таким що втратив право на житло, у позивача виникне через рік вибуття відповідача з квартири. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у своєму позові наводить і іншу підставу для визнання відповідача таким що втратив право, частину 2 ст. 107 ЖК України, тобто, вибуття відповідача на інше місце проживання, хоча і не має справа посилатися на дві підстави одночасно. Але і ця обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, [PERSON], за неможливості проживати у спірній квартирі, тимчасово знімає житло по вулиці Лохвицькій, 29, власником якого являється [PERSON], що підтвердили в судовому засіданні сама власниця будинку та свідки [PERSON] та [PERSON] Тобто, нинішнє житло не являється місцем його постійного проживання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За викладених обставин позовні вимоги [PERSON] не можна визнати обґрунтованими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed