Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

07 грудня 2010 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради Донецької області про встановлення факту прийняття спадщини та надання додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що 15.11.2003р. померла її бабуся [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: м.Красноармійськ, вул.Островського, буд.13, після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м.Красноармійськ, вул.Островського, буд.13, котрий належав їй на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області 12 червня 2002 року за реєстром № 2662, та земельної ділянки призначеної для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої за вищевказаною адресою, яка належала їй на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області 12 червня 2002 року за реєстром № 2664. На підставі ст.529 ЦК України (1963р.), та п.4 прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року спадкоємицею вказаного майна була її мати [PERSON]. Але у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини її мати не звернулась, вона вважала, що спадщину прийняла фактично, так як всі правовстановлюючи документи, а саме Договір купівлі-продажу будинку, та технічний паспорт на будинок і договір купівлі-продажу земельної ділянки весь час зберігались у неї. 27 лютого 2010 року померла її мати [PERSON], крім мене інших спадкоємців у неї немає. Вона вирішила оформити спадщину, яка відкрилась після смерті її матері та звернулась до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, але нотаріус їй відмовив, в звязку з тим, що перш за все її мати не оформила спадщину після своєї матері, тобто її бабусі та зараз нею пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. За час життя її мати передала документи на будинок та на земельну ділянку, які належали її бабусі, вона вважала, що в любий час зможе оформити спадщину після її смерті. Вважає, що зазначені нею обставини є поважними та дають їй підставу для звернення до суду для встановлення факту прийняття спадщини її матір»ю після смерті бабусі та про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері. Просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON], яка відкрилася після смерті [PERSON] та надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном на три місяці. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву в якій, просить суд справу розглядати у її відсутність на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області до судового засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Суд вивчивши матеріали справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволенню з таких підстав. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, за його позовом суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що прямо передбачено ч.3 ст.1272 ЦК України. Так, судом встановлено, що 15 листопада 2003 року померла бабуся позивачки [PERSON] (а.с.8), після смерті якої залишилось спадкове майно яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м.Красноармійськ, вул.Островського, буд.13, який належав їй на підставі Договору купівлі-продажу від 12.06.2002р.(а.с.15), посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області 12 червня 2002 року за реєстром № 2662, та земельної ділянки призначеної для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої за вищевказаною адресою, яка належала їй на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області 12 червня 2002 року за реєстром № 2664 (а.с.16). Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу України (1963р.) та п.4 прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року спадкоємицею вказаного майна була мати позивачки [PERSON], яка померла 27 лютого 2010 року (а.с.9). У встановлений законодавством строк [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звернулась, так як вважала, що спадщину вона прийняла фактично, в зв»язку з тим, що всі правовстановлюючі документи на будинок і земельну ділянку знаходились у неї. Позивачка по справі [PERSON], 16.09.1986р.н., є донькою померлої [PERSON] (а.с.13), окрім позивачки інших спадкоємців у [PERSON] немає. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, за його позовом суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що прямо передбачено ч.3 ст.1272 ЦК України. Суд визнає поважними причини пропуску позивачем та те, що та не подала відповідної заяви до нотаріальної контори. У звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим встановити факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті її матері [PERSON], померлої 15 листопада 2003 року та надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини терміном 3 місяці, який є достатнім для оформлення нотаріальних документів.

Outcome: approved