Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

08 листопада 2010 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі -3262,50 доларів США, що у гривневому еквіваленті відповідно до розпорядження Національного банку України від 27.10.2010 року становить - 25806,38 грн. та судові витрати, пов'язані з пред'явленням позову, вказуючи на те, що 18 лютого 2008 року банк, відповідно до встановленого порядку та правил надання банківських послуг, перерахував на картковий рахунок [PERSON] 2000 доларів США, які відповідач зобов'язалась повернути шляхом внесення обов'язкових, щомісячних платежів. У позові також.зазначається, що [PERSON], в порушення умов договору, свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за його користування не виконала і фактично припинила внесення платежів, спрямованих на погашення кредиту, внаслідок чого станом на 25 жовтня 2010 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 3262,50 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена телефонограмою, яка долучена до матеріалів справи. Відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Згідно ст. 224 ч.І ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, при цьому судом роз'яснено його право на розгляд справи у звичайному порядку, а також зміст ч.З ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню за таких підстав. Суд встановив, що зобов'язальні відносини між сторонами ґрунтуються на договорі № 5АМОЮ4000020037074 про надання банківських послуг, укладеного 18 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], згідно якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку і перерахував на картковий рахунок відповідачки 2000 доларів США, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % річних з кінцевим терміном повернення у межах дм карткового рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію, у тому числі 1 сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В порушення умов договору про надання банківських послуг, встановлених п. 6 та 8 Правил [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала і обов'язкові щомісячні платежі не вносила, у зв'язку з чим банком ініційовано питання про дострокове стягнення з відповідача основної суми кредиту, яка на момент звернення позивача до суду становить - 1879,98 доларів США та заборгованості по відсотках у розмірі - 1282, 52 долари США, що у гривневому еквіваленті відповідно до розпорядження Національного банку України від 27.10.2010 року становить - 25806,38 грн. Наведене підтверджується наявними у справі письмовими доказами, оголошеними і дослідженими в судовому засіданні. За змістом ст.ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення освоєної суми кредитної заборгованості, заборгованості по відсотках та всіх судових витрат ґрунтуються на Законі, відповідають характеру цивільно-правового спору і підлягають задоволенню.

Outcome: approved