overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 21 червня 1983 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Шлюбні відносини припинені наприкінці літа 2010 року. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння з приводу ведення домашнього господарства, в результаті чого виникали сварки, що негативно відображалися на нашій родині. Відповідач цілком втратив до відповідачки почуття любові та поваги. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в попередньому судовому засідання позовні вимоги визнала та не заперечуючи обставини, на які позивач посилається в позовній заяві, просила розірвати шлюб з останнім. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмовуу прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням зазначених положень закону, обставин по справі на які посилаються сторони та визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням рішення в попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.06.1983 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №509 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як зазначили в попередньому судовому засіданні сторони з літка 2010 року вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають наміру відновлювати шлюбні відносини та жити разом. З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам останніх, а тому позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

У листопаді 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те. що відповідач є її батьком, та до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. З вересня 2009 року вона навчається на бюджетній основі у Запорізькому держа\-вному медичному університеті, отримує стипендію у розмірі 530 гри. Оскільки відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, до закінчення нею навчання. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, та просила його задовольнити у пов\-ному обсязі. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, згоден випла\-чувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 ча\-стини всіх видів його доходів щомісячно, про що надав суду письмову заяву. Суд. враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим згідно ст..174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх ді\-тей, які продовжують навчання та в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. За свідоцтвом про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилася 27 серпня 1992 року, яка з вересня 2009 року навчається на денному відділенні Запорізького державного медичного університету, що підтверджується довідкою від 10.09.2010 року та довідкою про доходи № 181 від 04.10.10. Таким чином, виходячи з вимог ст. 198-200 Сімейного кодексу України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №2801-4 від 22.09.2005 року), враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, перешкод з бо\-ку стану його здоровя не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення нею навчання. Задовольняючи позов, суд відповідно зо ст..88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави в розмірі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпе\-чення в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

У червні 2010 р. Прокурор Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказали, що Прокуратурою Ленінського району м. Миколаєва проведено перевірку ВАТ«Державний ощадний банк України», під час якої встановлено, що 01.10.2008 р. між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір на суму 5 000 грн. з виплатою 30 % річних за його використання. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором був укладений Договір поруки з [PERSON], відповідно до якого вона зобов'язалася відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за використання кредиту та штрафних санкцій. Оскільки сторони взяті на себе зобов'язання виконують неналежним чином, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості в розмірі 2 216,16 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та уточнив. Оскільки відповідачі сплатили частину заборгованості після подачі позову до суду, просили суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 915,83 грн. Прокурор в судовому засіданні вважав, що позов необхідно задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.10.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 251-П на суму 5 000 грн., з виплатою 30 % річних за його користування. В забезпеченні виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 01.10.2008р. був укладений Договір поруки № 251-П/1 з [PERSON], відповідно до якого остання зобов'язалася відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за його використання. З умовами договорів відповідачі були ознайомлені, ними вони підписані. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 915,83 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Також у відповідності ст.ст. 541, 543, 553, 554 ЦК України Банк має право вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі від всіх боржників в солідарному порядку. Відповідачами в односторонньому порядку порушені умови зазначених договорів. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового бору за подачу позову в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 551-555 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, висловлені нею в позовній заяві і просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку на утримання її сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка і відповідач з 25 серпня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них є син - [PERSON], [INFO], позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, маючи постійне місце роботи і стабільний заробіток, будь - якої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю. Пояснив, що 26 березня 2010 року між ним і [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано- Франківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №280. Від спільного проживання в шлюбі дітей немає. Спільне проживання між ним та відповідачем склалося невдало. На його неодноразові прохання відповідачка не змінила поведінки. Примирення між ними неможливе. Просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Просила шлюб розірвати. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №079715, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області 26 березня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №280. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Крім того, суд призначав сторонам строк для примирення з метою збереження шлюбу на почуттях любові та поваги, підтримки один одного, однак сторони не помирилися. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. У обох сторін по справі наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

У червні 2010 р. ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до СПД [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що 31.10.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому змінено назву на ПАТ «УкрСиббанк») та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений Кредитний договір на суму 25 270 грн., з виплатою 14,5 % річних за його користування. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, був укладений Договір Поруки з [PERSON], відповідно до якого остання зобов'язалася відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за використання кредиту та штрафних санкцій. Оскільки, відповідачі взяті на себе зобов'язання за договорами не виконують, позивач просив суд стягнути з них в солідарному порядку суму заборгованості в розмірі 14 815,23 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 11 932,01 грн., заборгованість по відсотками - 2 337,05 грн., пеня - 546,17 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31.10.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому змінено назву на ПАТ «УкрСиббанк») та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 11242979000 на суму 25 270 грн., з виплатою 14,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 31.10.2007 р. був укладений Договір Поруки № б/н з [PERSON], відповідно до якого остання зобовязалася відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за його використання та штрафні санкції. З умовами договорів сторони були ознайомлені, ними вони підписані. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 07.06.2010 р. сума заборгованості відповідачів по кредиту складає - 14 815,23 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 11 932,01 грн., заборгованість по відсотками - 2 337,05 грн., пеня - 546,17 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Також у відповідності ст.ст. 541, 543, 553, 554 ЦК України Банк має право вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі від всіх боржників в солідарному порядку. Відповідачами в односторонньому порядку порушені умови зазначених договорів. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового бору за подачу позову в сумі 148,15 грн. та витрати на ІТЗ у зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 551-555 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Житлово будівельного кооперативу - 39 «Пресс-2» до [PERSON], про стягнення боргу з комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його представник в ході судового засідання посилалися на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS]. Вказаний будинок знаходиться на балансі Житлово будівельного кооперативу - 39 «Пресс-2» У звязку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг виникла заборгованість у розмірі 8064,00 грн. На підставі викладеного, просили суд: ●стягнути з [PERSON] на користь Житлово будівельного кооперативу - 39 «Пресс-2» - 8064,00 грн заборгованості за комунальні послуги; ●стягнути з [PERSON] на користь Житлово будівельного кооперативу - 39 «Пресс-2» - 171,00 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS]. Вказаний будинок знаходиться на балансі Житлово будівельного кооперативу - 39 «Пресс-2». У звязку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг виникла заборгованість у розмірі 8064,00 грн. Правилами ст.149 ЖК України передбачено, що права і обов'язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім'ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу, що також знаходить своє відображення у статуті Житлово будівельного кооперативу - 39 «Пресс-2». Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення 8064,00 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача - 171,00 грн судового збору, а саме 51,00 грн - державного мита та 120,00 грн інформаційно технічних витрат, а також з Житлово будівельного кооперативу - 39 «Пресс-2» на користь держави 29,64 грн недоплаченого державного мита.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

21 липня 2010 року Акціонерне товариство закритого типу «Комбінат» ( далі- АТЗТ «Комбінат») звернулось до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищеназваним позовом, в якому зазначило, що [PERSON] з 21 вересня 2001 року була поселена, проживала та була зареєстрована у гуртожитку, розташованому в с. Дальник по вул.. Леніна, 117, Овідіопольського району Одеської області, яке з 30 грудня 1999 року належить АТЗТ «Комбінат», однак з 15 січня 2009 року [PERSON], не повідомивши АТЗТ «Комбінат», виселилась із гуртожитку та не проживає за вищевказаною адресою понад шість місяців. Відповідачка у трудових відносинах із АТЗТ «Комбінат» не перебувала і не перебуває. Тому позивач просить, визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилою площею у гуртожитку, розташованому по вул.. Леніна, 117, с. Дальник, Овідіопольського району Одеської області. Позивач в ході судового засідання свої позовні вимоги підтримав та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач на судове засідання не зявилась. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 72 ЖК України процес визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так судом встановлено, що жила площа в гуртожитку, розташованому в с. Дальник, вул.. Леніна, 117, Овідіопольського району Одеської області належить на праві приватної власності Акціонерному товариству закритого типу «Комбінат», згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Згідно виписки №489 від 25 червня 2010 року з Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області за вищевказаною адресою [PERSON] зареєстрована, однак за даною адресою не проживає понад шести місяців. Дані обставини підтверджуються довідкою з медичної установи від 29.11.2010 року , довідкою з Овідіопольського РВ від 03.12.2010 року , довідкою з установи «Укрпошта» відділення пошти с.Дальник від 31.11.2010 року Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Дана норма закону дає вичерпний перелік випадків коли у разі відсутності наймача або членів його сімї понад шести місяців за ними зберігається жиле приміщення, однак відповідачка не повідомила адміністрацію АТЗТ «Комбінат» про причини свого виселення та не подала відповідних заяв для продовження терміну проживання в гуртожитку. Тому суд вважає, що той факт, що відповідачка залишається зареєстрованою в даній жилій площі, створює для АТЗТ «Комбінат» певні труднощі. Тому враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій зазначила, що 18.07.1997 року Бердянським міським РАЦС Запорізької області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від цього шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб через те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, чоловік зловживає спиртними напоями. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Шлюб розриває вдруге. В судове засідання позивач надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, був попереджений належним чином, заперечень проти позову не направив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, складання повного рішення відкласти до 08.12.2010 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 4 травня 2007 року. В даний час сумісно з відповідачем не проживає, знаходиться на 24 тижні вагітності. Батьком дитини є відповідач, який припинив її утримувати, допомагати матеріально та морально. Перебіг вагітності проходить важко з погрозами переривання, що потребує матеріальних затрат. Тому, просить суд, стягнути з відповідача аліменти на її утримання на період вагітності до народження дитини в розмірі % частки з всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні змінила позовні вимоги, просила стягувати на її утримання аліментм в розмірі 300 грн. щомісячно до дародження дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 300 грн. до народження дитини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд знаодить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 4 травня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ за №034711 виданого відділом РАЦСу Вінницького міського управління юстиції. Відповідно до довідки Шепетівської ЦРЛ №20/2171 від 12.11.2010 року [PERSON]на 12.11.2010 року являється вагітною 22-23 тижні, з приводу загрози переривання вагітності з 01.10.2010 року по 22.10.2010 року знаходилась на лікуванні. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. За таких обставин, суд знаходить стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на період ї"ї вагітності.

Outcome: approved