Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «МГЗК» про відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що працював на ВАТ МГЗК Гірником очисного вибою з 1976 року. Під час роботи захворів хронічним захворюванням, 1.04.2010 року, згідно висновку МСЕК йому встановлено 3 групу інвалідності, 65 % втрати працездатності. В звязку з цим звільнився з роботи, не має змоги працевлаштуватися на нову роботу, втратив нормальні життєві звязки. Просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. В судовому засіданні Позивач позов підтримав та суду пояснив, що повинен був додавати додаткові зусилля для організації свого життя, під час роботи не завжди був забезпечений спеціальним одягом, засобами індивідуального захисту, в звязку з захворюваннями не може працевлаштуватися, оскільки не має ніякої іншої спеціальності. Постійно знаходиться на лікуванні, що підтверджується амбулаторною картою. Представник відповідача ВАТ «МГЗК» позов не визнала та пояснила, що Позивач отримував пільги за роботу у шкідливих умовах праці, мав скорочену тривалість зміни, забезпечувався засобами індивідуального захисту. Позивач мав змогу звільнитися , коли почав хворіти, а бажав працювати для отримання підвищеної заробітної плати. Суд дослідив докази наданні позивачем та відповідачем. Суд приходить до наступного: Позивач [PERSON] працював у ВАТ «МГЗК» в періоди з квітня 1976 року по квітень 1981 рік, з жовтня 1983 року по жовтень 1993 рік, з квітня 1994 року по жовтень 2001 року підземним робітником очисного вибою, згідно копії трудової книжки. Звільнений в звязку з виходом на пенсію. Під час роботи на підприємстві [PERSON] захворів захворюваннями -деформуючий артроз. Хронічне захворювання легень ( пило токсичний бронхіт, емфізема легень), нейросенсорна приглухуватість, які визнанні професійними Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини. 16 березня 2010 року було складено Акт розслідування хронічного захворювання відповідно до якого причинами професійного захворювання є вплив на протязі трудової діяльності пилу, марганцю, несприятливого мікроклімату (підвищена вологість, рівень пилу). Згідно висновку МСЕК від 1.04.2010 року [PERSON] встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, працівник має право на відшкодування моральної шкоди, у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач неодноразово проходив курс лікування стаціонарно та амбулаторно в міській та обласній лікарнях, повинен був звільнитися і на даний час є безробітним. Данні обставини призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків, що призвело до моральних страждань. Так як Позивач захворів професійними захворюваннями з вини відповідача ВАТ «МГЗК», який не створив безпечні умови праці, то позивач потребує відшкодування моральної шкоди, заподіяну ушкодженням здоров'я. Не створення належних умов працівнику підтверджується Актом розслідування, в якому зазначені рекомендації комісії щодо запобігання професійних захворювань в майбутньому, а саме забезпечення контролю за використанням засобів індивідуального захисту, дотримання режиму праці та відпочинку градівників. Зазначені рекомендації дають право вважати, що роботодавцем порушувався режим роботи градівників та допускалася безконтрольність за використанням засобів індивідуального захисту. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, які спричинені [PERSON] професійним захворюванням - настання наслідків, встановлення 3 групи інвалідності, знаходження тривалий час на лікуванні, і приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають вдоволенню частково, в сумі 6000 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ВАТ «МГЗК».

Outcome: partial