Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 2071 грн. 36 коп. та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені в сумі 10713 грн. 00 коп., посилаючись на невиплату відповідачем належних їй при звільнені сум. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень не надавав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно трудового договору між працівником і фізичною особою від 14 листопада 2008 року, зареєстрованого в той же день в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва за №1173, позивачка працювала у відповідача з 14 листопада 2008 року і виконувала роботу фасувальника продовольчих та непродовольчих товарів. Відповідно до п.3 зазначеного трудового договору оплата праці позивача була встановлена в розмірі 750 грн. 00 коп. на місяць. 24 квітня 2009 року позивачка звільнилась за власним бажанням і в цей же день трудовий договір був знятий з реєстрації в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва та зроблено відповідний запис в трудовій книжці позивача. В день звільнення відповідач не провів з позивачем розрахунок по заробітній платі, а саме не виплатив позивачу заробітну плату за лютий, березень і квітень 2009 року. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, організації, установи, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений законом термін виплатити не оспорюванні суми. Згідно з нормами ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у ст.116 КЗпП України при відсутності спору підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У матеріалах справи відсутня довідка про розмір заробітної плати позивача, але цей розмір підтверджується п.З зазначеного вище трудового договору. Враховуючи розрахунок позивача та [PERSON] праці та соціальної політики України №10338/0/14-08/13 від 30.09.2008р. «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2009 рік», загальний розмір заробітної плати позивача за лютий, березень і квітень 2009 року складає 2071 грн. 36 коп. Згідно з ч. ч.З, 4 п.2 та ч.І п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Враховуючи викладене та розрахунок позивача, розмір середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільнені складає 10713 грн. 00 коп. За таких обставин зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 127 грн. 84 коп. та на користь ГУДКУ в Миколаївській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: approved