overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина Дмитра, [INFO], в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Через виниклі між сторонами неприязні взаємовідносини сторони не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують. Зі слів позивачки, за період після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачці ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання сина, дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її повному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється їй матеріально допомагати. В звязку з тим, що позивачка утримує себе та свою дитину і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, погоджується з вимогами позивачки. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], однак в порушення вимог ст. 180 СК України не утримує його. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності житловий будинок №23, розташований по вулиці Миру в с. Бендзарі Балтського району Одеської області, який раніше належав [PERSON], стверджуючи, що 19.11.2010 року він уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 27000 грн., про що була складена відповідна розписка, а відповідач передав йому технічну документацію, правовстановлюючі документи на будинок, сам будинок з господарськими будівлями. Але, у нотаріальній конторі сторонам відмовлено у посвідченні встановленим порядком угоди купівлі-продажу будинку по причині того, що відповідач не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок з господарськими будівлями. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні його представник за дорученням [PERSON] вимоги позивача підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідачу на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності САВ №151414, виданого 19.11.2000 року Бендзарівською сільською радою Балтського району Одеської області, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 2100 м. кв. по вулиці Миру,23 в с.Бендзарі Балтського району Одеської області, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 10 січня 2007 року померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді: квартири №57, розташованої за адресою: Одеська область м. Ізмаїл, пр. Леніна буд.№29. Також позивачка зазначила, що спадкоємцями першої черги на вищезазначене спадкове майно є батьки спадкодавця, [PERSON], та [PERSON], відповідачі по справі, які спадщину не прийняли, до того ж не заперечують проти того, щоб прийняла спадщину [PERSON] Інших спадкоємцем першої черги, не має. Спадкоємцем другої черги є [PERSON], позивачка по справі, яка вважає що прийняла спадщину адже проживала разом зі спадкодавцем як до смерті так і після неї. В цей час [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, але у цьому їй було відмовлено у звязку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. З наведених підстав позивачка просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем та визнати за нею право власності, на зазначене вище спадкове майно, що залишлося після її смерті. В судовому засіданні представник позивача, позов підтримала. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не зявилися, але надали суду заяву, в якій зазначають, що позов визнають, та просять справу розглядати без їх участі. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], померла 10.01.2007р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області від 29.12.2007 року; серія І-ЖД №120896. Позивачка [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданого 18.11.1970р., серія I-АВ №501376, де відповідно до свідоцтва про одруження змінила своє прізвище з «Топтигіна» на «Кудрявцева», та свідоцтвом про народження виданого 18.11.1970р., серія I-АВ №501375. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджується договором купівлі-продажу від 12.01.2000р. за №5163 та зареєстровано КП «Ізмаїльске МБТІ»довідкою філії ізмаїльського відділення № [NUMBER] «Державний [PERSON] України» №444 від 15.03.2010 року. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

06 вересня 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала свої вимоги, просила справу розглянути без неї. Відповідач був допитаний в порядку ст. 132 ЦПК України. Відповідно до заяви, наданої ним до Дзержинського районного суду м. Харкова, позов [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина визнав у повному обсязі, просив розглядати справу в Балаклійському районному суді без нього. Суд вважає за можливе розглянути справу без особистої участі сторін, які надали заяви про розгляд справи без них. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 092377 на а.с.4). Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] разом із сім»єю не проживає, матеріальної допомоги дитині не надає, тобто не виконує свій обов'язок по утриманню сина, а значить вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч.З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір»ю, яка не працює, відомості про перебування дитини на обліку у лікарів відсутні. Відповідач мешкає від сім»ї окремо, зі слів позивачки працює менеджером у ФОП [PERSON], інвалідності не має, інші діти, крім [PERSON], відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязаного з обгрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Свої вимоги позивач стверджує тим, що вона перебувала у не зареєстрованих шлюбних відносинах з відповідачем з липня 2004, в шлюбних відносинах у них народився син [PERSON]. Позивач стверджує, що їхня сім`я розпалась, вони не підтримують шлюбні відносини, за період після розпаду сім`ї відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання сина. На даний час позивач утримує неповнолітню доньку, яка знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється матеріально допомагати позивачу утримувати доньку. В звязку з тим, що позивач утримує себе та сина, і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду та просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі в розмірі по ? частині його доходів заробітку але не менше ніж по 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сина. Відповідач надав суду заяву в якій позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі. На підставі викладеного, з огляду на ствердження позивача та відповідача враховуючи надані ними докази, з огляду на необхідність утримання дитини, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу автомобіля марки «ВАЗ 2121», 1985 року випуску, шасі №VIN-ХТА212100F0451375, реєстраційний номер [NUMBER], укладену між ним та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на вище вказаний автомобіль, стверджуючи, що 02 грудня 2010 року він досяг угоди з відповідачем про купівлю-продаж вище зазначеного автомобіля, згідно якої сплатив відповідачу гроші у сумі 5000 грн., а остання передала позивачу автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, про що складена відповідна розписка. Вище зазначену угоду купівлі-продажу сторони мали намір оформити належним чином у нотаріальній конторі, але у нотаріальній конторі сторонам відмовлено у реєстрації угоди, так як вище вказаний автомобіль належав співмешканцю відповідача [PERSON], з яким відповідач проживала на протязі 15 років і який помер 06.12.2005 року, після його смерті відповідач, як спадкоємець четвертої черги за законом, у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і не отримала свідоцтво про право на спадщину. Вказана обставина позбавила позивача права в повному обсязі володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним автомобілем. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності по причині незадовільного стану здоровя, похилого віку. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав автомобіль марки «ВАЗ 2121», 1985 року випуску, шасі №VIN-ХТА212100F0451375, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС №553599 від 05.12.2003 року, виданим Котовським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області, після його смерті спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом, прийняла його співмешканка [PERSON], яка на протязі 15 років проживала разом з покійним [PERSON] однією сімєю, вела з ним спільне господарство, що підтверджується довідкою №968 Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області від 02.12.2010 року, що угода купівлі-продажу автомобіля, укладена між сторонами, відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач, як добросовісний набувач, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 09 квітня 1999 року, зареєстрованому Ізюмським міським відділом РАЦС Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 53. Шлюб розірвано 21 листопада 2002 року. Від подружніх стосунків мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини до повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає з матірю (а.с.15). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач просить стягнути з відповідача аліменти за рішенням суду. Згідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є батьком дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави, а також суд стягує з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, - [PERSON], який зареєстрований 22 жовтня 2005 року відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 128, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, від сплати судового збору звільнити її на підставі п.18 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито», як потерпілу в результаті Чорнобильської катастрофи, поклавши судові витрати на відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримав, процесуальні наслідки визнання позову в судовому засіданні судом роз»яснено та йому зрозумілі. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами. 22 жовтня 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області , актовий запис № 128., свідоцтво про одруження серії 1 ОК № 004354, виданого 22 жовтня 2005 року. Від спільного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, - серії 1 ОК № 068696, видане 23 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області. Спільне життя з відповідачем не складається, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя, постійні сварки в сім'ї за ініціативи відповідача та приниження позивачки. Вказане вчинялося в присутності дитини. В процесі спільного проживання сторони стали байдужими один до одного, що є обтяжливим для сторін. На протязі більше 6 місяців позивачка з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства та сімейного бюджету сторони не ведуть, проживаєють окремо одне від одного на різних житлових площах. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами, не зважаючи на намагання суду, - неможливе. Що стосується питання проживання неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку щодо залишення неповнолітньої дитини, - дочки [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, - серії 1 ОК № 068696, видане 23 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, то дитину слід залишити на вихованні позивачки, - [PERSON]. Що стосується судових витрат, то суд приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] 30 грн. сплачених нею коштів державного мита та коштів в сумі 100 грн. сплачених позивачкою за надання їй юридичної допомоги при складанні позовної заяви, та 8 грн. 50 коп. державного мита на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], так як рішенням Сарненського районного суду від 25.04.2008 р. з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в сумі 300 (триста) грн.. щомісячно до їх повноліття. 26.09.2010 р. [PERSON] досяг повноліття і відповідно зменшилась сума аліментів на [PERSON], що становить 150 (сто п»ятдесят) грн. в місяць, що стало причино подання даного позову [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення згідно заяви. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до закону, про що свідчить наявність розписки в справі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по факту того, що відповідач є батьком дитини, яка утримується матірю врахувавши обставини щодо матеріального становища сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття і визначає розмір аліментів ? частину заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до повноліття сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

КП «ВРЕЖО № 1» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за участь у витратах по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території та комунальним послугам, який був уточнений під час розгляду справи, в якому зазначив, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], та не виконують обовязки по внесенню плати по утриманню будинку та прибудинкової території та плати за комунальні послуги у строк та в повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість за період з 01.01.2002 року по 01.05.2010 року, яка складає 6 024 грн. 12 коп., яку позивач просить стягнути у судовому порядку з відповідачів. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні позивач та його представник не зявились, представник позивача надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності та просить суд застосувати строк позовної давнини до позовних вимог. В судовому засідані відповідачі надали суду заперечення проти позову позивача та клопотання про застосування трирічної давнини. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги КП «ВРЕЖО № 1» підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача квартири, що проживають разом з ним, несуть солідарно з наймачем майнову відповідальність по зобовязанням оплати за квартиру та комунальні послуги. \~ Згідно довідки КП «ВРЕЖО №1» від 26.05.2010 року, в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст.ст. 67, 68 ЖК України мешканці квартир зобовязані своєчасно вносити квартирну плату (витрати по технічному обслуговуванню будинків та при будинкової території) та плату за комунальні послуги. \~ Згідно особового рахунку, загальна заборгованість відповідачів за період з 01.01.2002 року по 01.05.2010 року складає 6024 грн. 12 коп. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки, відповідачем зроблена заява про застосування позовної давності, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, заявлених за період часу до 01.07.2007 року. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON], з урахуванням строку позовної давності, заборгованість за період часу з 01.07.2007 року по 01.06.2010 року у розмірі 62 грн. 06 коп. Згідно рішення Запорізької міської ради № 57 від 30.09.2009 року КП «ВРЕЖО № 1» звільнено від оплати державного мита при зверненнях в місцеві суди м. Запоріжжя з питань стягнення заборгованості за житло та комунальні послуги. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути в доход держави мито в розмірі 25,50 гривні та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: partial