Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3», Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зоря Наталія Георгіївна, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації`в якому позивачка просить суд: ·\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~визнати недійсною довідку № 71 від 22.04.2007 року, видану головою Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3»Воробйовою Т.А.; ·\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 р., видане на ім`я [PERSON] ; ·\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 16.05.2007 р. між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] з іншого боку, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зорею Наталією Григорівною; ·\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.02.2008 р. між [PERSON] і [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною; ·\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~витребувати у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі обмінного ордеру № 108 від 09.04.1976 р. та квитанції № 102 від 01.04.1976 р. про сплату пайового внеску в Житлово-будівельний кооператив - 50 «Учитель-3». В квартирі з 1976 р. проживала її донька [PERSON] , а з 1996 р. - і онука - [PERSON] 1980 року народження. У 1982 році позивачка переїхала у м.\\~Прип`ять, а в квартирі залишились проживати [PERSON] та [PERSON] , ні одна з них ніколи не були власниками квартири та членами Житлово-будівельний кооперативу - 50 «Учитель-3». У 2003 р. несподівано померла онука позивачки [PERSON] , після чого дочка [PERSON] знаходилась у депресивному стані. Незабаром [PERSON] втратила роботу та її моральний стан став ще важчим, депресивний стан поглибився. В цей час з [PERSON] почали щільно спілкуватися [PERSON] та [PERSON] , вони часто її відвідували, як стало пізніше відомо від сусідів, неодноразово розпивали алкогольні напої. Наслідком таких «дружніх відвідувань`стало те, що [PERSON] 20.09.2005 р. потрапила до Психоневрологічного диспансеру СМСЧ-6 з діагнозом F 45.0, де проходила лікування до 24.10.2005 р. 29.11.2007 р. у зв`язку з загостренням хвороби у [PERSON] почались галюцинації і її госпіталізували до психоневрологічної лікарні «Ігрень». Для госпіталізації необхідний був паспорт [PERSON] , який з невідомих причин знаходився у [PERSON] , що визвало хвилювання позивачки. [INFO] [PERSON] померла. \\~Позивачка звернулася до [PERSON] з проханням повернути паспорт [PERSON] для отримання довідок в морзі та свідоцтва про смерть, однак [PERSON] відповіла, що цими питаннями займається [PERSON] . На категоричні настоювання позивача на поверненні документів і [PERSON] , і [PERSON] відповіли відмовою, більш того, вони заявили, що квартира була продана ще в травні 2007 р. Позивачка була шокована, почала звертатися до різних органів та встановила, що дійсно 16.05.2007 р. її квартира була продана, угоду було посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зорею Наталією Георгіївною по вул. Шевченко, 35 в м. Дніпропетровську, про що в реєстрі зроблено запис № 1415. Відповідно до документів, отриманих на адвокатський запит з КП ДМБТІ, власником квартири була [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 07.05.2007 р., продаж вчинено за 20 200 грн. Покупцями стали саме [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 р., виданого на квартиру на ім`я [PERSON] , підставою для видачі свідоцтва стали довідка ЖБК № 50 «Учитель-3»від 22.04.2007 р. за № 71 і рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 р. № 2091 та № 3060 від 21.10.2004 р. Відповідно до п. 2 рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 р. № 2091, свідоцтва на право власності на об`єкти нерухомого майна ЖБК видаються на підставі заяви власника та надання довідки про повну сплату пайових внесків з ЖБК. На запити позивачки, голова Житлово-будівельний кооперативу - 50 «Учитель-3», [PERSON] , пояснила, що навесні 2007 р. помилково видала довідку про членство [PERSON] в ЖБК, а в довідці про склад сім`ї, що необхідна для нотаріуса, забула зазначити померлу онуку [PERSON] , виписати яку мала змогу тільки позивачка, як власниця. Коли позивачка звернулась до моргу для отримання довідки про смерть \\~її доньки [PERSON] , співробітники повідомили, що довідку отримала [PERSON] , заявивши, що у [PERSON] немає родичів. У результаті такого свавілля [PERSON] , [PERSON] та голови ЖБК [PERSON] , позивачка 26.12.2007 р. звернулася до міліції і постановою 65089031 від 25.02.2008 р. слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська Горбатенко Д.М. була порушена кримінальна справа у відношенні посадових осіб ЖБК 50 «Учитель-3». В подальшому відповідачі [PERSON] та [PERSON] 23.02.2008 р. продали квартиру [ADDRESS] громадянці [PERSON] , \\~при цьому на укладення зазначеного договору купівлі-продажу дали згоду чоловіки продавців та покупця: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивачка вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3»звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, \\~в якому просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] в зв`язку з виїздом до іншого постійного місця проживання з 06.04.1982 року, та визнати [PERSON] вибувшою з членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3»в зв`язку з виїздом до іншого постійного місця проживання з 06.04.1982 року. В обґрунтування заявленого позову ЖБК № 50 «Учитель-3»посилався на те, що [PERSON] та члени її сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вселились в квартиру [ADDRESS] на підставі обмінного ордеру № 108 від 09.04.1976 р., а ще 03.02.1976 року на підставі протоколу № 15 зборів уповноважених членів ЖБК [PERSON] була прийнята в члени ЖБК. 06.04.1982 року [PERSON] та [PERSON] знялись з реєстрації у спірній квартирі, та виїхали на інше постійне місце проживання в м. Прип`ять Київської області, а в 1986 році вони, як переселенці з Чорнобильської зони, отримали квартиру [ADDRESS] , в якій були зареєстровані з 14.11.1986 року по теперішній час. Діти позивачки - [PERSON] та [PERSON] залишились проживати в спірній квартирі. В подальшому, в 1987 році, донька позивачки [PERSON] знялась з реєстрації у вказаній квартирі, а [PERSON] продовжувала проживати у спірній квартирі. Таким чином, відповідачі мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням на підставі ст. ст. 107, 145, 147, 149 ЖК України. В зв`язку з виїздом на інше постійне місце проживання [PERSON] була визнана вибувшою з членів кооперативу, а її донька [PERSON] була прийнята в члени кооперативу, що об`єктивно підтверджується тим, що [PERSON] була членом ревізійної комісії кооперативу, яким може бути лише член ЖБК. Крім того, [PERSON] в порушення вимог статуту кооперативу не несла такі обов`язки члена кооперативу як, зокрема, виконання рішень зборів кооперативу, сплата внесків до спецфондів, сплата комунальних послуг. Всі ці обов`язки несла [PERSON] , що ще раз підтверджує те, що [PERSON] не була членом ЖБК, а тому позивач просить визнати [PERSON] вибувшою з членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3». [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. в якому просять суд: визнати [PERSON] добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 23.02.2008 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] ; визнати вказаний договір купівлі-продажу квартири дійсним та визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилались на те, що 23.02.2008 р. між \\~ [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] стала власником вказаної квартири. В подальшому вона дізналась про наявність спору щодо вказаної квартири. Позивачка вважає, що оскільки вона на момент укладення вказаного договору купівлі-продажу не знала про наявність спору щодо квартири, то вона вважається добросовісним набувачем і просить суд визнати її таким. Крім того, позивачка вважає, що при укладенні спірного договору купівлі-продажу було виконані всі вимоги законодавства, а тому просить визнати вказаний договір дійсним та визнати за нею право власності на спірну квартиру. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник Пільх А.В. підтримали свої позовні вимоги та просили суд задовольнити їх. Проти задоволення позовних вимог ЖБК №50 «Учитель-3»та позовних вимог [PERSON] і [PERSON] заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності (т.2, а.с. 44). Представники ЖБК № 50 «Учитель-3»Воробйова Т.А. та Єременко І Л. в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на їх необґрунтованість. [PERSON] та її представник [PERSON] \\~в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та просили суд задовольнити їх. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечували. Позовні вимоги ЖБК № 50 «Учитель-3»залишили на вирішення суду. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує свої позовні вимоги (т.2, а.с.149). [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] \\~в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечували, та підтримали позовні вимоги ЖБК № \\~50 «Учитель-3». В обґрунтування заперечень посилались на те, що передбачених чинним ЦК України підстав для визнання договорів купівлі-продажу недійсними не має. Позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації договорів задоволенню не підлягають, оскільки такого способу захисту права, як скасування держреєстрації договорів немає, так як саме по собі визнання договору недійсним є скасуванням його реєстрації. Представник Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради \\~Черненкова Г.М. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, та винесення \\~рішення згідно \\~з \\~чинним законодавством (т.3, а.с.201-202). Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зоря Н.Г. в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності (т.2, а.с. 98). Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, просила суд розглянути справу за її відсутності (т.2, а.с.99, 138). Представник КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації`Якобчук О.Б. в судове засідання не з`явився, \\~про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ЖБК \\~№ 50 «Учитель-3»та позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав: Судом по справі встановлено, що 09.04.1976 року на підставі обмінного ордеру (т. 1, а.с. 10) [PERSON] стала користувачем квартири [ADDRESS] та членом ЖБК-50 «Учитель-3»згідно ст. 143 ЖК України, виплативши \\~в 1976 році пайовий внесок (т. 1, а.с. 9). Посилання представника ЖБК № 50 «Учитель-3»на те, що [PERSON] виплатила внесок не в повному обсязі не підтверджено жодним документом, а тому суд оцінює ці посилання критично. В подальшому в 1982 році [PERSON] переїхала проживати у м. Прип`ять, при цьому в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання представника ЖБК-50 «Учитель-3»про те, що \\~ [PERSON] була виключена з членів ЖБК-50 «Учитель-3», а [PERSON] була включена в члени ЖБК-50 «Учитель-3». Так, відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а отже суд вважає, що членство [PERSON] в кооперативі не може бути підтверджено показаннями свідків або тим, що вона була членом ревізійної комісії (т.1, а.с. 123-125). Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] являлась та є в теперішній час членом ЖБК-50 «Учитель-3». 22.04.2007 р. голова ЖБК-50 «Учитель-3»Воробйова Т.А. видала довідку № 71 про те, що [PERSON] являється членом ЖБК-50 «Учитель-3», \\~і в повному обсязі сплатила пайовий внесок (т.3, л.д. 86). 07.05.2007 р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, на підставі \\~довідки ЖБК-50 «Учитель-3»від 22.04.2007 р. за № 71 і рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року № 2091 (т.1, а.с.17), рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.2004 року № 3060 (т.1, а.с.18) [PERSON] видано свідоцтво про право власності \\~на квартиру [ADDRESS] (т.1, а.с.16), а вже 16.05.2007 року між [PERSON] з одного боку, та [PERSON] і [PERSON] з іншого, \\~було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] . (т.1, а.с.15). [INFO] \\~ [PERSON] померла (т.2, а.с.33). 23.02.2008\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~року між [PERSON] і [PERSON] з одного боку, та [PERSON] з іншого, \\~було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] і [PERSON] продали, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . (т.1, а.с.193) Згідно ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до п. 15.5 Статуту ЖБК-50 «Учитель-3»(т.1, а.с.39) член ЖБК має право за згодою загальних зборів членів кооперативу, передати свій пай будь-якому з постійно проживаючих з ним членів сім`ї. Крім того, п. 16.2. статуту передбачена можливість загальних зборів ЖБК виключати з членів кооперативу та включати в члени кооперативу громадян. Однак в судовому засіданні не встановлено ані рішення про виключення [PERSON] з членів кооперативу, ані рішення про включення [PERSON] в члени ЖБК, ані заяви [PERSON] про передачу свого паю, ані згоди загальних зборів на передачу паю. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] була єдиними \\~членом ЖБК -50 «Учитель-3», а [PERSON] мала право лише користуватись спірною квартирою на підставі п. 15.25. Статуту та ст. 145 ЖК України. Таким чином, [PERSON] не являлась членом ЖБК-50 «Учитель-3», а видача головою ЖБК-50 «Учитель-3»довідки № 71 про те, що [PERSON] являється членом ЖБК-50 «Учитель-3», і в повному обсязі сплатила пайовий внесок, являється неправомірною, \\~і відповідно, \\~ця довідка підлягає визнанню недійсною. Сам факт того, що [PERSON] сплачувала комунальні послуги (т.1, а.с.133-180) не свідчить про її членство в ЖБК. Відповідно до п. 6.1 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від \\~07 лютого 2002 року N 7/5, \\~оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Підставою для видачу свідоцтва, є, зокрема, довідка про членство в ЖБК та сплату пайових внесків. Оскільки, видана ЖБК-50 «Учитель-3»довідка про те, що [PERSON] являється членом ЖБК є недійсною то, відповідно, і свідоцтво про право власності [PERSON] на спірну квартиру, видане на підставі цієї довідки, \\~також підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України \\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 317 ЦК України лише власнику належить право розпоряджатись його майном. Таким чином, оскільки на час продажу [PERSON] спірної квартири, вона фактично не була власником квартири, та не мала права на вчинення цього продажу, то договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 16.05.2007 р. між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] з іншого боку, підлягає визнанню недійсним. Таким чином, \\~позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсною довідки № 71 від 22.04.2007 року, виданої головою Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3»Воробйовою Т.А., визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 р., видане на ім`я [PERSON] , визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 16.05.2007 р. між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] з іншого боку, \\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог [PERSON] про скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 16.05.2007 р. між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] з іншого боку, то вони задоволенню не підлягають, оскільки державна реєстрація спірного договору сама по собі не створює жодних правових наслідків для позивача у разі визнання договору недійсним, і \\~відповідно, \\~права позивача не порушені. Що стосується позовних вимог позивача про визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.02.2008 р. між [PERSON] і [PERSON] з одного боку, та [PERSON] з іншого боку, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними`не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Що стосується позовних вимог позивача про витребування у [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , то вони підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 388 ЦПК України, \\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно \\~вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В судовому засіданні встановлено факт вибуття спірної квартири з володіння [PERSON] не з її волі. Також встановлено що [PERSON] являється добросовісним набувачем, так як \\~не знала та не могла знати про те, що [PERSON] і [PERSON] не мали право відчужувати спірну квартиру, а отже вказана квартира підлягає витребуванню у [PERSON] . Позовні вимоги ЖБК № 50 «Учитель-3»про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у спірній квартирі задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Ст. 107 ЖК України, на яку посилається ЖБК № 50 «Учитель-3», як на підставу своїх позовних вимог, передбачає, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, \\~договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Однак суд зазначає, що позивачка [PERSON] , будучи членом кооперативу, повністю виплативши паєнагромадження, \\~не може бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, оскільки фактично набула права власності на нього, однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку. Що стосується позовних вимог ЖБК № 50 «Учитель-3»про визнання [PERSON] такою, що вибула з членів кооперативу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 147 ЖК України член ЖБК може бути виключений з членів кооперативу в порядку встановленому Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, а згідно п. 60 Примірного статуту виключення з членів кооперативу відбувається лише за рішенням загальних зборів. Оскільки такого рішення загальними зборами ЖБК № 50 «Учитель-3» не приймалось, а суд не може замінити собою загальні збори кооперативу, перебравши на себе їх повноваження, то в задоволенні позову належить відмовити. Позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. про визнання добросовісним набувачем, визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності також не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається зі змісту ст. 388 ЦК України добросовісним набувачем є особа, яка не знала та не могла знати, що придбала майно у особи, яка не мала права його відчужувати. Суд вважає доведеним та встановленим, що [PERSON] дійсно не знала про спір, що виник з приводу квартири в момент її придбання, а отже вважається добросовісним набувачем, однак визнання особи добросовісним набувачем не відповідає загальним вимогам захисту права, \\~визначеним в ст. 16 ЦК України, оскільки фактично таким визнанням суд не захищає будь-яке право особи, а тому в задоволенні цих позовних вимог належить відмовити. Позовні вимоги про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру не підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, \\~зокрема із правочинів. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, як зазначено у ст. 334 ЦК України, \\~виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Чинний ЦК України передбачає єдину підставу для визнання договору дійсним ухилення однієї зі сторін правочину від його нотаріального посвідчення. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Таким чином, суд не вважає за необхідне визнавати дійсним договір, та встановлювати право власності на квартиру, оскільки ці позовні вимоги не відповідають загальним вимогам захисту права, \\~визначеним в ст. 16 ЦК України. Судові витрати на користь [PERSON] суд не стягує, \\~у зв`язку з тим, що представник позивача відказався від цієї частки позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial