overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, стверджуючи, що відповідно до умов кредитного договору №388 від 12.10.2004 р., відповідачці [PERSON] був виданий кредит на суму 9500 грн. з строком погашення до 12.10.2009 р. зі сплатою 25 % річних за користування кредитним коштами. Вказуючи на те , що відповідачка не виконали свої зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з останньої заборгованості у сумі 18885,18 грн. Прокурор Малєєв О.М. та представник банку [PERSON] на задоволенні позову наполягали в повному обсязі з зазначених в позові підстав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася без поважних причин, а тому за згодою прокурора та представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, відповідно до ст.224 ЦГ1К України. Вислухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом , 12.10.2004 р. між ВАТ " Державний ощадний банк України " в особі філії- Біляївського відділення №5422 та [PERSON] було укладено кредитний договір №388 відповідно до умов якого останній було надано кредит у сумі 9500 грн. з строком погашення до 12.10.2009 р.. зі сплатою 25 % річних (а.с.5-6) . Однак, у встановлені терміни відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості у сумі 18885,18 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами (а.с.7-8), які відповідачкою не спростовані. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, права позивача порушені ті підлягають судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

01 листопада 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що дійсно існують законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення цього позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 29.09.2001 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час нею подана до суду позовна заява про розірвання шлюбу. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що змусило її звернутись у суд з даним позовом, оскільки відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Просить стягнути аліменти в її користь з відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до стст.81 ч.З п.4, 88 ч.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави 2 судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

В липні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» в особі Миколаївської філії звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за не оплату телекомунікаційних послуг. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є абонентом ВАТ «Укртелеком» і користується телефоном № 21-41-40, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. У звязку з несплатою відповідачем телекомунікаційних послуг утворився борг, який складає 311,51 грн. З них заборгованість по абонентській платі складає 54,54 грн. Згідно ст. 625 ЦК України збитки від інфляції складають 40,57 грн.; три проценти річних - 11,76 грн. Посилаючись на наведене та на положення п. 5 ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг ст.,625 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 363,84 грн. заборгованості та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено договір про надання послуг електрозвязку від 05.11.1998 р. Відповідач є абонентом ВАТ «Укртелеком» і користується телефоном № 21-41- 40, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.06.2010 р. заборгованість відповідача по абонентській платі складає 54,54 грн., за міжміські телефонні розмови - 226,97 грн., а всього - 311,51 грн. Відповідно до п. 5 ст.ЗЗ Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонент зобовязаний своєчасно оплачувати телекомунікаційні послуги. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи те, що відповідачка прострочила виконання зобовязання, тому сума боргу підлягає індексації, а також підлягають стягненню 3% річних. Таким чином позовні вимоги ВАТ «Укртелеком» про стягнення заборгованості підлягають повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин з її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в його свідоцтві про народження посадовими особами помилково було записано її по батькові на російській мові "[PERSON]", тоді як дійсне її по батькові "[PERSON]". У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд заяви у відсутність представника. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю осіб, які приймають участь у справі, оскільки у справі досить даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи заяви, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, заявник є сином [PERSON]. В свідоцтві про народження заявника виданого 09 березня 1954 року, по батькові мати заявника вказано як на російській мові "[PERSON]", замість "[PERSON]". Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть виданого 07 травня 2004 року, мати заявника [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина. Після звернення заявника до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом постановою від 30.04.2010р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за наявності помилки в написанні по батькові його матері в свідоцтві про народження. Таким чином, суд вважає встановленим, що зазначені розходження при складанні документів заважають заявнику при оформленні спадщини, після смерті його матері. За таких обставинах, у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідності встановлення факту родинних відносин заявника з його матір'ю, яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути на свою користь заборгованість у сумі 345 грн. 96 коп., збитки відінфляції у сумі 56 грн. 71 коп. та 12 грн. 22 коп. - 3% річних, а всього 414 грн. 89 коп. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвалою суду справа слухалася у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та відносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є абонентом відкритою акціонерного товариства «Укртелеком» і користується телефонним №37-38-27. Відповідно до п.3.2.8. договору № 2604/54 укладеного між сторонами від 13.11.2006 року, а також п. 5 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 09.08.2005 року № 720 - абонент зобовязаний своєчасно проводити оплату за телекомунікаційні послуги. Проте, відповідач належним чином умови договору не виконала, внаслідок чого станом на 19.03.2010 року виникла заборгованість на суму 345 грн. 96 коп., а саме заборгованість по абонентській платі у сумі 47 грн. 57 коп., заборгованість за міжміські телефонні розмови в сумі 298 грн. 39 коп. В частині стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми належить відмовити. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 171 грн. 00 коп.( судовий збір 51 грн. 00 коп. та витрати по оплаті ІТЗ 120 грн. 00 коп.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

В травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визначити йому додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], який помер 07.05.2007 року. Зазначені вимоги позивач мотивував тим, що він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки в силу професійної діяльності моряк дальнього плавання знаходився в рейсі та протягом шести місяців не встиг звернутись з відповідною заявою до нотконтори. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, додатково суду пояснив, що його довіритель, повернувшись з рейсу 13 жовтня 2007 року протягом 25 днів, що залишились з шестимісячного строку, встановленого законом, також не встиг звернутись до нотаріальної контори, оскільки мав проблеми з оформленням митних документів. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, суду пояснила, що спадщина батьків була фактично розподілена за домовленістю між ними, при цьому будинок батька мав дістатись їй. За такого позивач і не звертався до нотаріальної контори. Третя особа Четверта Миколаївська державна нотаріальна контора - у судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасника процесу, який не зявився, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є сином [PERSON], який помер 07 травня 2007 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належного йому житлового будинку «20 по вул. Березанській в м. Миколаєві. Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, згідно довідки ТОВ «Інтернешенел Балтік Сервіс» б/н від 09.04.2010 року, позивач працював судовим електромеханіком на теплоході «CIC Elli S» з 27 березня 2007 року по 13 жовтня 2007 року. Для прийняття спадщини позивачу після повернення з рейсу залишилось 25 календарних днів. Даний строк суд вважає був достатнім для здійснення відповідної дії з прийняття спадщини, чого позивач не зробив. Належних та допустимих доказів того, що решта строку, що залишилась була також пропущена з поважних причин позивачем суду не представлено. За такого позов задоволенню не підлягає. При цьому суд бере до уваги пояснення відповідачки з приводу наявності іншої домовленості між сторонами щодо поділу спадкового майна і вважає що таке відповідає дійсності так як позивач протягом майже трьох років після смерті батька до суду за захистом порушеного права не звертався. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову і відшкодуванню з відповідача не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути на свою користь заборгованість у сумі 470 грн. 44 коп., збитки від інфляції у сумі 76 грн. 48 коп. та 15 грн. 61 коп. - 3% річних, а всього 562 грн. 53 коп. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є абонентом відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» і користується телефонним №42-03-75. Відповідно до п. 5 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 09.08.2005 року № 720 абонент зобовязаний своєчасно проводити оплату за телекомунікаційні послуги. Проте, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 562 грн. 96 коп., а саме заборгованість по абонентській платі у сумі 40 грн. 85 коп., заборгованість за міжміські телефонні розмови в сумі 429 грн. 59 коп. Заборгованість відповідачем частково погашена на суму 463 грн. 96 коп. В частині стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми належить відмовити. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 141 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень не надавали. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності відповідача та третьої особи в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідач з 14 червня 2000 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні та проживають разом з позивачем [PERSON] Відповідач проживає окремо від синів, матеріального утримання їм не надає, хоча за станом здоров'я та матеріальним положенням таку можливість має, оскільки працює на посаді головного економіста відділу банківської безпеки НБУ Чернігівської області і має регулярний дохід. Домовленості між позивачем та відповідачем про участь останнього в утриманні синів не досягнуто. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки, а не лише мати, зобовязані утримувати, дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за Рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частини 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи матеріальний стан дивачки і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання синів, проживає окремо від них, має регулярний дохід, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень не надавав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ФП №070741, виданим 12.03.2003р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Миколаєва, Миколаївської області, актовий запис №39. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ФП №148383, виданим 27.08.2003р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №2189. Спільне життя в сторін не склалося в звязку з тим, що сторони не знаходять спільну мову з питань сімейного життя та побуту, через розходження в характерах в сім'ї постійно відбуваються сварки і це призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім'ї, яку на погляд позивача поновити не можливо. Зазначене призвело до того, що сторони на теперішній час шлюбних стосунків не підтримують. Неповнолітня донька залишається проживати з позивачем, знаходиться на його утриманні та вихованні. Майнового спору, а також спору про місце проживання дитини у сторін немає. Згідно з ч.ч.І, 3 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що сімя розпалася остаточно, а збереження даної сімї не відповідало б інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved