overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки подружнє життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, через різні погляди на життя в сімї виникають непорозуміння, разом не проживають. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 1992р.н., та [PERSON] [PERSON], 01.08.2004р.н. які проживають з позивачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі , суду пояснила, що викладені в позові обставини підтримує, додаткових пояснень не має, разом не проживають, примирення та збереження шлюбу є неможливе, просить позов задовольнити. Відповідач для розгляду справи в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, до суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу погоджується, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та у відсутність відповідача. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши надані по справі докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, беручи до уваги те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.01.1990 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Дворищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області 20.01.1990 року, про що був зроблений актовий запис за № 1. Вказана обставина підтверджуються відповідно свідоцтвом про одруження серії ІІ-ТП № 292730 ( а.с.З). Від шлюбу сторони мають 3 дітей [PERSON], [INFO], , [PERSON], 30.09.1992р.н., та [PERSON] [PERSON], 01,08.2004р , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії Ш-ТП № 342817, серії ИІ-ТП 407927 та І-ТП-154291 (а.с.4-5). Сторони зберегти сімю не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам , подружніх стосунків не підтримують , разом не проживають, а тому суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, а отже збереження даної сім'ї є недоцільним та неможливим. Дитину сина: [PERSON] слід залишити проживати з матірю, спір про місце проживання дитини відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини сина [PERSON], 01.08.2004 р.н в розмірі !Л частини всіх видів заробітку відповідача, оскільки останній не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на її утриманні та вихованні. Позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що викладені в позові обставини підтримує, додаткових пояснень не має, разом не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] для розгляду справи не зявивсь, про час і місце судового засідання належним чином повідомлений, до суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов визнає, згоден на стягнення аліментів. Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані по справі докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], копією свідоцтва про народження дитини серії І-ТП № 154291 підтверджується факт запису в якості батька відповідача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.183 СК України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку відповідача у розмірі !4 частини від заробітку (доходу) останнього. Згідно п.1 ч.І ст.367 ЦПК України рішення в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача стягуються витрати на інформаційно- технічне забезпечення, на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

18.08.2010 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 18.08.1996 року. Однією родиною мешкали до теперішнього часу. Позов про розірвання шлюбу знаходиться в провадженні Волноваського районного суду. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтв про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні і відповідач зобов*язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 600 грн. Відповідно ст.ст.81, 82 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 гр. у дохід держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 коп. на рахунок УДК, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 183 СК України, ст. ст. 81, 82 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовом до [PERSON], в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалося, на протязі чотирьох років вони проживають окремо, ведуть різні бюджети, не підтримують шлюбних стосунків, в звязку з чим позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши, що причиною розпаду сімї стала втрата любові та поваги один до одного. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки. У неї утворилась інша сімя. Відповідач позов визнав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

30.07.2010 року, позивач звернувся до суду в вказаним позовом яким просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 1932,50 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] проживає у [INFO], площею 51,4 м. кв., та користується послугами з теплопостачання для опалення та гарячого водопостачання. Особовий рахунок оформлений на імя відповідача. Згідно до вимог ст.67 ЖК України, та п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005р., №630, відповідач зобовязаний щомісяця сплачувати за теплову енергію за тарифом, цей обовязок він не виконує. Вказаний обов»язок відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого в період з 01.07.2009 року по 01.07.2010р. у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1932,50 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача, оскільки в добровільному порядку він це робить відмовляється, та судові витрати у розмірі 30 грн., крім того слухати справу у відсутність їхнього представника. Відповідач, як на попередній розгляд справи, так і на судове засідання не зявився, письмових пояснень суду не надав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. На підставі цього суд приходить до висновку про заочний розгляд справи відповідно до ст..224 ЦПК України. Суд, дослідив, оцінив, проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності і прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав, що дійсно відповідач повинен був сплатити 1932грн. 50коп. грн. на користь позивача за надані позивачем послуги, але добровільно цього не зробив. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк згідно закону чи договору. Вищенаведене підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на користь КПТМ «Бориспільпломережа» витрати, повязані зі сплатою інформаційно-технічних витрат, крім того, оскільки позивач рішенням Бориспільської міської ради звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду, то останнє підлягає стягненню з відповідача На підставі ст.ст. 11, 526 ЦК України, 64,67, ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи і підтримуючи який в судовому засіданні позивач пояснив, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.07.1999р., який зареєстрований відділом РАГС Бориспільського міськвиконкому, Київської області, актовий запис № 164. Від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Спільне життя не склалося по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя, у звязку з чим виникають постійні суперечки. Шлюбних відносин не підтримують з 2008 року. Враховуючи це, спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе та суперечить його інтересам та дитини. Їхній шлюб існує лише формально, тому він просить їх шлюб розірвати. Між сторонами досягнуто усної угоди про утримання дитини та місця її проживання після розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов фактично визнала в повному обсязі та пояснила, що дійсно їхній шлюб при діючих відносинах, зберегти не можливо. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують вже більше двох років, шлюб існує формально. За наявності визнання відповідачем позову в повному обсязі, вважаю за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Позивач не ставив вимогу щодо стягнення з відповідача на його користь судових витрат. Суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому вважає, що стягнення судових витрат з відповідача є недоцільним. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 23.08.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, шлюб реєструвався виконкомом Ольгінської селищної ради, Волноваського району, Донецької області, актовий запис № 10, і проживали однією родиною по травень місяць 2010 ріку, після чого сімейно-шлюбні відносини припинили. Від шлюбу мають сина, Антона, [INFO] та Олександра, [INFO], які мешкають з позивачкою, питання стягнення аліментів не вирішено, спільного майна не мають. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що сторони перестали розуміти один одного і на цій підставі відбували сварки, які і привели до розпаду родини, тому позивач звернулася до суду з позовною заявою. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 23.08.1997 року, шлюб реєструвався виконкомом Ольгінської селищної ради, Волноваського району, Донецької області, актовий запис № 10, і мешкали однією родиною по травень місяць 2010 року, а потім припинили, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу і поясненнями сторін. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Антона, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] і за взаємною згодою сторін, сини мешкають з позивачкою і в майбутньою залишається з нею питання стягнення аліментів не вирішено. Спільного майна не мають. Причиною розпаду шлюбних стосунків стало, те, що сторони перестали розуміти один одного, і на цьому грунті виникали сварки, в наслідок чого між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 104, 110 - 112 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за можливе подальші судові витрати покласти на відповідача, у сторін це перший шлюб, тому підлягає стягненню 17 гривень. На підставі ст. ст. 104, 110-112 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і має з ним спільну дитину, дочку - [PERSON] [INFO]. Але відповідач в добровільному порядку надавати грошові кошти на утримання дитини не бажає, оскільки після розірвання шлюбу проживає окремо. Тому, позивачка просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, подавши письмові заяви про слухання справи без їх участі. Приймаючи до уваги обставини справи і природу позову по захисту прав дитини та вивчивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючий задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Так, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 11.06.2002 року. Від даного шлюбу у них є спільна дочка - [PERSON] [INFO]. Батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, а не солідарним. Відповідач не надає грошові кошти позивачу для утримання дітей, хоча є працездатним, працює і отримує стабільний заробіток. Інших осіб на своєму утримання не має. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у вигляді 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня звернення до суду позивача до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення розрахункових сум при звільненні з роботи, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. В позовній заяві він вказав та в судовому засіданні пояснив, що працював до 28.09.2010 року водієм в комунальному підприємстві „Домовий" селища Есхар Чугуївського району. Був звільнений в порядку скорочення чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. При звільнені відповідач повинен був розрахуватись з ним і виплатити нараховані йому суми, а до наступного часу в добровільному порядку зробити цього не бажає. Відповідач заборгував йому 4441 гривню 58 копійок при звільненні, що підтверджується довідкою-розрахунком. Просить суд стягнути з відповідача заробітну плату при звільненні у сумі 4441 гривню 58 копійок та середній заробіток з дня звільнення по день ухвалення рішення суду. Представник відповідача позов визнав та пояснив суду, що підприємство не виплатило заробітну плату позивачу у зв'язку з відсутністю коштів на підприємстві, оскільки КП,Домовий" є банкрутом. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючий задоволенню з наступних підстав. Позивач працював на підприємстві відповідача та був звільнений за ініціативою відповідача за п. 1 ст.40 КЗпП України - 28.09.2010 року. Згідно довідки №23 від 08.10.2010 року виданої підприємством позивачу, відповідач повинен був при звільнені виплати йому нараховану заробітну платню в сумі 4441 гривню 58 копійок, яку до наступного часу не виплатив. У Відповідності до довідки №40 від 03.11.2010 року середній заробіток у позивача в день складав 100 гривень 24 копійки. У відповідності до ст.116 КЗпП України підприємство повинне розрахуватися с робітником при звільнені не пізніше наступного дня, і при не виконані цієї вимоги закону згідно зі ст.117 КЗпП України підприємство повинне сплатити робітнику середній заробіток за весь час затримки розрахунку, тобто з дня звільнення по день винесення рішення судом. Що складає 44 дні, тоді сума середнього заробітку складає: 100 грн. 24 коп. х 44 дні = 4410 гривень 56 копійок. Таким чином, позовні вимоги позивача засновані на законі, підтверджені документами та по суті є безспірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений нею - [PERSON] з [PERSON], 30 вересня 1988 року зареєстрований Олександрівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 8. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про день та час слухання справи і суд, відповідно до частини 4 ст. 169 ЦГІК України, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішив справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів, ухваливши провести заочний розгляд справи. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу - а.с. 4. Правовідносини сторін регулюються сімейним законодавством України. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не зацікавлений в збереженні сімї, так як в судове засідання не зявився і тому, на підставі вимог ст. ст. 105 ч.З, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з цією заявоюм про встановлення факту родинних відносин і зазначає, що 08.11.1974 року помер її батько [PERSON]. 29.07.2007 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді !4 част житлового будинку з надвірними будівлями, розташований по 1 пров. Пархоменко, 10 м. Коростені. Коли заявниця звернулася до міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то їй було відмовлено в зв»язку з тим що в її свідоцтві про народження її прізвище вказано як « Засименко» , а не « Зосименко «, та по батькові як «Васильова» а не «Василівна». Іншим шляхом виправити цей недолік заявниця не може, тому просить встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON], зазначивши, що померлий за життя був її батьком. Свої вимоги в суді заявниці підтримала і просила задовольнити. Заінтересовані особи проти заяви не заперечили. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, 08.11. 1974 року помер батько заявниці [PERSON]. 29.07.2007 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 1А частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташований по 1 пров. Пархоменко, 10 м. Коростені. Заявниця не може оформити свої спадкові права оскільки в її свідоцтві про народження не вірно вказано її прізвище та по батькові ( а.с. 7) Іншим шляхом виправити цей недолік вона не може, а без його вирішення не можливо оформити свої спадкові права . Факт родинних відносин між померлими [PERSON] , [PERSON] та заявницею стверджується свідоцтвом про її народження, де вони вказані її батьками, поясненнями свідків Суд задовольняє вимоги заявниці, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичні наслідки - оформлення спадщини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

03.11.2010 року представник заявника звернувся з зазначеною заявою до суду, в якій вказав, що в серпні 2005 року заявником були отримані Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 573988 та серії ЯА № 589954, розміром 0,2405 га та 0,6132 га відповідно, які розташовані на території с. Мартусівка Бориспільського району Київської області. Вказані державні акти видані на підставі рішень Мартусівської сільської ради. При їх виготовленні було помилково вказано прізвище та ім"я "Кісіль Прасковія", хоча за всіма іншими документами її прізвище та ім"я "Кисіль Параска". Представник заявника звернувшись до нотаріуса для оформлення договору дарування на вказані земельні ділянки отримав відмову в зв"язку з невідповідністю написання прізвища та ім"я заявника у вказаних актах. В зв"язку з цим представник заявника просить суд встановити факт належності державного акту серії ЯА № 573988 від 02.08.2005 року та державного акту серії ЯА № 589954 від 09.08.2005 року [PERSON]. Представник заявника заявлені вимоги підтримав повністю. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала та просила слухати справу без її участі, про що надала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області заяву підтримав та просив слухати справу без його участі, про що надав відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 02 серпня 2005 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА № 573988 площею 0,2405 га, яка розташована в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області, на ім»я [PERSON]. 09 серпня 2005 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА № 589954 площею 0,6132 га, яка розташована на території с. Мартусівка Бориспільського району Київської області, на ім»я [PERSON]. Вказані державні акти видані на підставі рішень Мартусівської сільської ради. Як вбачається з матеріалів справи, при виготовленні вказаних державних актів була допущена помилка, а саме, неправильно вказане прізвище та ім»я заявника "Кісіль Прасковія", однак за всіма іншими документами її прізвище та ім»я "Кисіль Параска". Той факт, що зазначені вище державні акти належать [PERSON] підтверджується паспортом, свідоцтвом про одруження, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, в яких зазначено прізвище та ім»я заявника «Кисіль Параска». Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання факту належності державного акту серії ЯА № 573988 від 02.08.2005 року та державного акту серії ЯА № 589954 від 09.08.2005 року, виданих на "Кісіль Прасковія Андріївна", саме [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved