Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В листопаді 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей В позовній заяві зазначено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2005 p., який на теперішній час на підставі рішення суду розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на утриманні. З листопада 2009 р. сторони припинили шлюбні відносини та з цього час. відповідач у добровільному порядку не приймає участі у вихованні та матеріально1.1. утриманні дітей. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, проте добровільно не надає матеріальної допомоги дітей, достатньої для задоволення розумних потреб, позивачка просила позсв задовольнити, стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської об ласт аліменти на її користь на утримання двох дітей: доньки [PERSON]-/ [INFO], і сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю 26 листопада 2010 року і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повне v. обсязі, суду пояснила, що діти знаходиться на її утриманні, а відповідач не при,"'уз-: участі у матеріальному утриманні останніх. При цьому зазначала, що відюе лз- [PERSON] є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти в pccv; визначеному в позовній заяві. Враховуючи наведене, просила позов залсв стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], -а " аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від ус» в.а в ."югз заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового vдля дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду - 26 листопада 211С р до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково н= заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 150 (г п'ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вим:' ~ на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, с.і: встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO] 26 липня 2005 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстро- Трикратівською сільською Радою Вознесенського району Миколаївської області. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва : народження, серія [NUMBER], виданого Трикратівською сільською Радсхс Вознесенського району Миколаївської області 19 жовтня 2005 р., та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне), серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 06 листопада 2007 р. (а.с.6,7). Шлюб між сторонами розірвано. Розлучення зареєстровано в органах реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що 25 серпня 2010 р. було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище „[PERSON]" (а.с.5). Згідно довідки від 25 листопада 2010 р., виданої виконавчим комітетом Воронівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області, позивачка [PERSON] та її малолітні діти проживають за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що фактично малолітні діти знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач проживає окремо від них та у добровільному порядку не приймає участі у утриманні останніх. Ч.З ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.З ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є працездатною особою, інших неповнолітніх (малолітніх) дітей на своєму утримань останній немає, тому відповідно до вищезазначеної норми, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, ще відповідач [PERSON], який є батьком малолітнім дітям [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зобов'язаний до утримання дітей та має можливість сплачувати аліменти, тому суд вважає можливим визначити їх в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення ними повноліття. При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд бере до уваги матеріальне становище позивачки та враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. За правилами ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, в якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що такий договір між сторонами не укладався, тому, при вищезгаданих обставинах з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання дітей на користь позивачки. Відповідно до ч,1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Проте, правом для надання доказів в обґрунтування своїх вимог і заперечень відповідач не скористався та не надав до суду докази на підтвердження того, що він має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі, оскільки лише в даному випадку, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд не приймає до уваги визначений відповідачем [PERSON] спосіб стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі, оскільки він не відповідає фактичним обставин справи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову - 26 листопада 2010 р. і до досягнення ними повноліття. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved