Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивачі: його дружина [PERSON] і діти [PERSON], [PERSON], та відповідач [PERSON] Вони, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), чинного на момент виникнення правовідносин, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, постійно проживали разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інший спадкоємець за законом відповідач у справі [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймала, на час відкриття спадщини проживала окремо від спадкодавця, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала. Факт належності померлому [INFO] [PERSON] вказаного житлового будинку підтверджується технічним паспортом на будинок, свідоцтвом про забудову, актом відведення земельної ділянки в натурі, довідками Комунального підприємства Київської обласної ради "Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації" і Жердівської сільської ради Броварського району Київської області. Згідно із технічним паспортом на житловий будинок, розташований у [ADDRESS], власником у якому вказаний [PERSON], за даною адресою знаходяться: житловий будинок - "А-1" і господарські будівлі та споруди: сарай - "Б", погріб - "В", вбиральня - "Г", вбиральня - "Д", тротуар - "Т", колодязь - "К" та огорожа - "N". Також зазначали, що за змістом ст. 22 КпШС України (1969 року), чинного на час виникнення правовідносин, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Враховуючи, що спірний житловий будинок збудовано за час перебування у шлюбі померлим [PERSON] та його дружиною [PERSON], остання має право на ? частку цього житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами як спільному сумісному майні подружжя. Таким чином, у спірному житловому будинку позивачу [PERSON] як дружині померлого [PERSON] та спадкоємцю за законом повинна належати ? частка як спільному сумісному майні подружжя та 1/6 частка спадкова, всього - 2/3 частки. Відповідно позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на 1/6 частку спадкового житлового будинку із господарськими будівлями кожен. Оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно, тому змушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на це нерухоме майно. Просили визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки та за [PERSON] і [PERSON] за кожним право власності на 1/6 частку житлового будинку - "А-1" із господарськими будівлями та спорудами: сарай - "Б", погріб - "В", вбиральня - "Г", вбиральня - "Д", тротуар - "Т", колодязь - "К" та огорожа - "N", розташовані за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач Жердівська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не з'явилася, направила до суду листа, у якому зазначає, що позов визнає, просить розглянути справу у відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, позов визнає. Роз'яснивши представнику позивачів наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] і діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження. Із спадкової справи № 186/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] видно, що 04 березня 2009 року із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON], а 18 березня 2009 року - позивач [PERSON] Інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Оскільки правовідносини виникли до 01 січня 2004 року та продовжують існувати на даний час, при вирішенні цього спору застосуванню підлягають ЦК України (1963 року), КпШС України (1969 року) та чинний ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою Жердівської сільської ради Броварського району Київської області від 14 листопада 2008 року № 785, з якої вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] на день смерті проживав та був постійно зареєстрований у [ADDRESS], на день його смерті разом із ним проживали та були постійно зареєстровані дружина [PERSON], дочка [PERSON] і син [PERSON]. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини померлому [INFO] [PERSON] належав житловий будинок, загальною площею 111,1 м2, житловою площею 49,6 м2, із надвірними будівлями та спорудами: сарай - "Б", погріб - "В", вбиральня - "Г", вбиральня - "Д", тротуар - "Т", колодязь - "К" та огорожа - "N", що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок побудований у 1972 році. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами підтверджується копіями погосподарских книг за 1986-2010 роки, свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби, затвердженим 16 листопада 1974 року, актом відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, довідками виконкому Жердівської сільської ради Броварського району Київської області №№ 778 і 779 від 05 листопада 2010 року, довідкою Комунального підприємства Київської обласної ради "Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 91144 від 03 вересня 2009 року, планом забудови земельної ділянки, погодженим у встановленому законом порядку, технічним паспортом на даний житловий будинок, власником у якому зазначений [PERSON]. Рішення про оформлення права власності на вказаний вище житловий будинок на ім'я [PERSON] за його життя Жердівською сільською радою Броварського району Київської області не приймалося, оскільки така заява до сільської ради не надходила. Згідно із ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 28 КпШС України (1969 року), чинного на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Оскільки зазначений вище житловий будинок будувався подружжям у шлюбі, він є спільною сумісною власністю подружжя, тому позивачу [PERSON] та її померлому чоловікові [PERSON] у цьому будинку належить по ? частки кожному. Листом від 04 березня 2009 року № 962/02-14 Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок позивачам відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, рекомендовано звернутися до суду. У ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спірний житловий будинок будувався за час шлюбу подружжям [PERSON], який помер [INFO], та його дружиною [PERSON], а також те, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим визнати право власності на 2/3 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] і по 1/6 частки за кожним за [PERSON] та [PERSON] На підставі ст. ст. 524 - 527, 529, 548, 549, ЦК України (1963 року), ст. ст. 22, 28 КпШС України (1969 року), ст. ст. 328, 392, 1218 ЦК України,

Outcome: approved