Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] селищної ради в якому просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані будівлі і споруди, а саме 2 сараї та гараж, зазначені у технічному паспорті, від 18.11.2009 року КП Бюро містобудування та технічної інвентаризації [PERSON] районувідповідно літерами б1, Д, Г, розташовані по вул. Садковій 41, селища Решетилівка Полтавської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що вказане майно було збудоване нею у період 1976-1989 років за власні кошти на земельній ділянці, площею 0,07 га, яка у встановленому законом порядку в подальшому виділена їй у користування для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарсько-побутових будівель і споруд, без порушень нормативно-технічних документів з будівництва та не порушує права інших осіб, однак без відповідного дозволу. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав у ньому зазначених. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Виходячи з положень ст.392 ЦК України: Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... Судом встановлено, що [PERSON], відповідно свідоцтва про права власності, від 16.04.1999 року (а.с.7) та свідоцтва про право на спадщину за законом, від 16.04.1999 року (а.с.8) є власником житлового будинку та господарсько-побутових будівель і споруд по вул. Садковій 41 селища Решетилівка, Полтавської області. Відповідно ксерокопії паспорту, [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою із 18.08.1980 року (а.с.4). За даними технічного паспорту, від 18.11.2009 року КП Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району літерами б1, Д, Г установлено самочинно збудовані будівлі по вул. Садковій 41, селища Решетилівка Полтавської області (а.с.11-15). Із довідки відділу містобудування та архітектури [PERSON] районної державної адміністрації від 10.12.2009 року, убачається, що самочинне будівництво здійснене без порушень нормативних документів по забудові населених пунктів (а.с.9). Рішенням [PERSON] селищної ради від 15.12.2009 року [PERSON] виділено в користування (оренду) земельну ділянку, розміром 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарсько-побутових будівель і споруд по вул. Садковій 41, селища Решетилівка (а.с.10), про що укладено договір оренди землі від 31.04.2011 року. За встановлених обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Outcome: approved