Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

[PERSON] 28.02.2011 р. звернулась до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на 6/13 частин домоволодіння по вулиці Пролетарська,57 у м. Городня, Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті 07.05.2010 р. [PERSON]. З позову виходить, що після смерті матері позивачки відкрилась спадщина за заповітом, у т.ч. на 6/13 частин житлового будинку №57 (в минулому №53) по вул. Пролетарська в м. Городня, Чернігівської області. У встановлений законом строк позивачкою була подана заява до [PERSON] державної районної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Вищевказана частина будинку належала померлій на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 11.10.1962 року, однак в даному договорі та реєстрі прав власності на нерухоме майно існують розбіжності щодо опису обєктів, які входять до складу цілого домоволодіння. Дана обставина стала підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивач не зявилась, оскільки подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. /а.с.25/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської Чернігівської області у судове засідання не зявився, оскільки голова міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову міська рада не заперечує. /а.с.31/ Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не зявився, про час та місце засідання нотаріальна контора повідомлена належним чином, причини не явки не відомі. /а.с.28/ Згідно положень частини 3 статті 36 ЦПК України якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З дослідженого у судовому засіданні нотаріально посвідченого договору дарування від 11.10.1962 року встановлено, що [PERSON] прийняла в дар 6/13 частин будинку, коридор з кладовою в сінях, половину сараю та один льох по вулиці Пролетарська,53 у м. Городня, Чернігівської області. Право власності зареєстровано у Чернігівському МБТІ 11.10.1962 року. /а.с.17-18, додаток/ За даними реєстру прав власності на нерухоме майно дійсно [PERSON] є власником 6/13 частин домоволодіння по вулиці Пролетарська,57 (в минулому №53) у м. Городня, Чернігівської області і воно складається з: «А-1»житловий будинок загальною площею 118,1 м2, житловою 69,3 м2; «А1-1»прибудова; «а-1»прибудова; «Б-1»сарай; «В-1»сарай; «Г-1» пригребиця; «г-1»погріб; «Д-1»погріб; «1.»ворота з хвірткою; «2.»хвіртка; «3.»огорожа суцільна. /а.с.19/ Наведені вище факти підтверджуються і даними інвентаризаційної справи №12 на вказане домоволодіння та технічного паспорта. /а.с.20-21, додаток/ З дослідженого свідоцтва про одруження серії «І-ЕЛ»№316391 встановлено, що [PERSON] 22.02.1975 року уклала шлюб з [PERSON], який помер 06.06.2007 року. /а.с.8, 10/ У відповідності до приписів ст.100 ЦК УРСР, що діяв станом на 1962 р., у особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно ст.101 ЦК УРСР в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Згідно положень Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., положення якої були чинними на момент забудови спірного домоволодіння, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів), одним з яких є договір дарування. Виходячи з вищенаведеного суд дійшов до висновку, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] за життя дійсно була власником 6/13 частин домоволодіння по вулиці Пролетарська,57 (в минулому №53) у м. Городня, Чернігівської області, оскільки на правових підставах придбала його, а розбіжності в описі обєктів нерухомого майна, зазначені в договорі та в реєстрі прав власності, виникли із-за добудов, що здійснювались на підставі дозволів [PERSON] міської ради Чернігівської області. За даними свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ»№146108 [PERSON] померла 07.05.2010 року у віці 70 років у м. Городня, Чернігівської області. /а.с.6 / 19.03.1998 року [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт за яким призначала своїм спадкоємцем [PERSON]. /а.с.7/ Таким чином позивачка є спадкоємцем за заповітом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено у судовому засіданні позивачка 01.07.2010 р. звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і нотаріусом було відкрито спадкову справу. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. /а.с.30/ Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved