overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з проханням визнати [PERSON] таким, що втїратив право користування житловим будинком, який розташован в [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений шляхом оголошення в газеті «Чорноморські новини», причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд розглядає справу в заочному порядку згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає адоволенню за таких підстав. Достовірно встановлено що позивачка є власником житлового приміщення, яке розташоване в [ADDRESS] ( а.с.12). В даному житловому будинку зареєстрований син позивачки [PERSON], який в будинку не проживає з 26.10.2001 року, що перешкоджає позивачці користуватись пільгами та отримувати соціальну допомогу. Згідно ст. 71 ЖК України при відсутності члена сім'ї власника, за ним зберігається право на проживання протягом 6-ти місяців. Відсутність особи більше зазначеного терміну, являється підставою для звернення до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, ст.72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд за згодою позивачки розглядає справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12,13).27 вересня 2010 року [PERSON] написав заяву про те, що він відмовляється від виконання батьківських обов'язків та прав у відношенні своїх неповнолітніх дітей (а.с. 13). Мати дітей [PERSON] померла 11.04.2010 року (а.с. 23). На даний час [PERSON], 10.05.1994 року навчається у ДПТНЗ «Тарутинський ПАЛ» та проживає в гуртожитку. [PERSON], [INFO] навчається в Серпневській ЗОШ. З червня 2010 року проживає в сімї [PERSON]. Служба у справах дітей Тарутинської РДА згідно висновку вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. На підставі викладеного, ст. 164, 167 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом до відповідачки [PERSON] та просить суд стягнути заборгованість в розмірі 6503,64 гривень за кредитним договором № 400053954 від 28 червня 2008 року, т.я. відповідачка не здійснює належним чином погашення кредитної заборгованості. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. У судове засідання представник позивача та відповідачка не явились, однак подали заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, представник позивача позов підтримав в повному обсязі, а відповідачка позов визнала, що відповідає положенням ч.2 ст.158 ЦПК України у зв'язку з чим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного кредитного договору № 400053954 від 28 червня 2008 року відповідачка отримала у Публічного [PERSON] Товариства «Всеукраїнський [PERSON]" кредит у розмірі 6697,33 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних, з кінцевим терміном повернення до 29.06.2009 року. Станом на 29 вересня 2010 року усього заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 6503,64 грн., яка складається з: - прострочена заборгованість по кредиту - 5085,04 грн.; - заборгованість по простроченим відсоткам - 213,05 грн.; - комісія за РО - 1205, 55 грн. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У порушення зазначених норм закону та умов договору боржник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з проханням встановити йому додатковий термін для прийняття спадщини та визнання за ним права власності на спадкове майно за законом, що належало за життя його батьку - [PERSON], померлому 17.04.2010 року, у вигляді житлового будинку, розташованого в с. Олександрівка, по. вул. Кишинівська, 30 Тарутинського району Одеської області, вартістю 47 303 грн. У судове засідання представник позивача та представник відповідача не з'явились, однак подали заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, представник позивача позов підтримала в повному обсязі, а представник відповідача позов визнали, що відповідає положенням ч.2 ст.158 ЦПК України у зв'язку з чим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку що позов підлягає задоволенню за таких шдстав. Так судом достовірно встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця [PERSON]В, 17.04.2010 (а.с. 9). Спадок відкрився на житловий будинок розташований в с. Олександрівка, по. вул.. Кишинівська, 30 Тарутинського району Одеської області, вартістю 47303 грн., який згідно витягу з погосподарської книги с. Олександрівка, належав померлому на праві приватної власності (а.с. 24) Також судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження(а.с.10) [PERSON] є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК). Термін звернення з заявою про прийняття спадщини, до нотаріальної контори позивач пропустив, у зв'язку з тим, що мешкає за межами України. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе встановити позивачеві додатковий термін для прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкоємства за законом. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу посилаючись на те, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду в Олександрійському районі за оформленням пенсії як інваліду третьої групи було встановлено розбіжність у написанні її прізвища в трудовій книжці, а саме [PERSON] замість правильного [PERSON]. Викладені обставини унеможливлюють своєчасне оформлення пенсії. На підтвердження своїх вимог заявник надала до суду докази, що підтверджують обгрунтованність заяви. В судовому засіданні заявник на своїх вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, в листі до суду просить суд розглянути справу за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 березня 1961 року народилася [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про її народження та про одруження. У квітні 1989 року заявниці була оформлена трудова книжка на імя [PERSON], а згодом в трудовій книжці у відповідності із паспортом було зроблено виправлення прізвища на [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що знають заявницю давно , разом із нею працювали в колгоспі ім. Шевченка, заявниця працювала дояркою , а згодом в ПП «Артем». Викладене свідками підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою №306 від 15 грудня 2010 року, що свідчить про достовірність їх показів. Суд приймає до уваги, що довідки про заробітну плату від 02 грудня 2010 року видані також на прізвище [PERSON] Про належність саме заявнику трудової книжки та довідок про заробітну плату свідчить і той факт, що крім розбіжності в написанні прізвища заявниці всі інші дані, імя, по-батькові, дата народження співпадають із паспортними даними заявниці. Суд вважає доведеним, що трудова книжка оформлена на прізвище [PERSON] та довідки про заробітну плату в дійсності належить саме заявниці . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для оформлення пенсії як інваліду третьої групи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 11 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей доньку Карину [INFO], сина [PERSON] [INFO] та доньку Дорю [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Позивачка зазначає, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини через відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, відсутність почуття любові, між ними виникали сварки та конфлікти. Вони тривалий час проживають окремо. З цих підстав позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Майнового спору між ними не має. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов повністю підтримала, просила його задовольнити, залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав позов, пояснив, що обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, він не заперечує; доказів, які бажав би подати суду не має. Просив постановити рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці слід залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 27 червня 1988 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. З відповідачем припинили шлюбні відносини через відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, відсутність почуття любові. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. З цих підстав позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити, при цьому позивачка вказала, що після розірвання шлюбу вона бажає змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Судові повістки відповідачу надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, тобто відповідно до вимог абз. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, а тому в силу абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином. Від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову не надходило, причини неявки до суду ним не повідомлені. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям Дем фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне „Міщенко. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення позивачка проти такого вирішення справи не заперечувала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути на його користь з [PERSON] 22\~000 грн. боргу за договором позики. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 17.02.2008 року відповідач взяла у нього в борг гроші в сумі 22 000 грн. та зобовязалась повернути йому гроші до 17 березня 2008 року, про що було складено договір позики від 17.02.2010 року. У встановлений строк відповідач не повернула гроші позивачу. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати за його відсутністю, просить рішення винести в заочному порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач 17.02.2008 року взяла у позивача в борг гроші в сумі 22 000 грн. та зобовязалась повернути йому гроші до 17 березня 2008 року, про що було складено договір позики від 17.02.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за № 767. У встановлений строк відповідач не виконала свого обовязку щодо повернення боргу. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Даний обов'язок відповідач не виконала. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 220 грн. та 120 грн. по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

11.11.2010р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Софії в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до повноліття дитини, вказуючи, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008р. 26.04.2009р. у них народилась донька Софія, яка проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії І-ФП № 045393 між сторонами 527.09.2008 р. у відділі РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 353 (а.с. 3). 26.04.2009р. у них народилась донька Софія (а.с. 2), батьком якого записаний [PERSON] відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 2). Дитина проживає разом з позивачкою та находяться на її утриманні (а.с. 4). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що відповідач, має на утриманні одну неповнолітню дитину, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 рн. в доход держави, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.02.1998 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку та інших доходів, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними віку повноліття. У судове засідання позивачка не заявилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не заявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини відсутності суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідач записаний батьком . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, шлюб між сторонами зареєстрований 21.02.1998 року. Згідно довідки про утримання, виданої Свободненською сільрадою, на утриманні [PERSON] дійсно перебувають діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON],[INFO]. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки від 01.09.1967р., з тих підстав, що в даному документі неправильно проведено запис його прізвища, а саме не «Самовоник» а «Самовонник», а також року народження «1949» замість «1950». Пізніше директором Яківської [PERSON] ст. згідно паспорта на першій сторінці трудової книжки зроблено уточнення прізвища як «Самовоник» та дати народження «01 жовтня 1950 року». Дані помилки не дають можливості заявнику оформити пенсію. В судове засідання [PERSON] не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та щодо підтримання заяви. Від заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області надійшло клопотання в якому заінтересована особа щодо вирішення даної заяви покладається на суд та просить розглянути справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Як видно з копій свідоцтва про народження заявника (а.с.5), військового квитка (а.с.5), паспорта громадянина України (а.с.6) прізвище та дата народження заявника «Самовоник» та «01 жовтня 1950 року» відповідно. Судом встановлено, що у трудовій книжці від 01.09.1967р. помилково зазначено прізвище заявника, а саме не «Самовоник» а «Самовонник», а також рік народження «1949» замість «1950», а також неналежно зроблено вищезазначені уточнення. Такий запис та уточнення у трудовій книжці не дають можливості заявнику оформити пенсію. Із добутих по справі доказів, суд вбачає достатні підстави для встановлення факту належності [PERSON], [INFO] трудової книжки від 01.09.1967 р. На підставі п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved