overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивачі звернулись до відповідача з позовом про визнання недійсними кредитного договору №207 від 17.09.2007 року, договору іпотеки від 18.09.2007 року та договору поруки №207/1 від 17.09.2007 року. З позову слідує,що кредитний договір та договір поруки був укладений з порушення законодавства, а саме на думку позивачів відповідач замовчував при складанні договорів суттєві умови договорів , обовязок сплати штрафних санкцій при невиконанні чи неналежному виконанні обовязків по кредиту. А договір іпотеки є похідним від кредитного договору і тому має бути визнаним недійсним. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і пояснила , що при складанні договорів кредиту та поруки робітником Банку не були розяснені наслідки неналежного виконання кредитних зобовязань. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і пояснила ,що при укладенні договору поруки їй не було розяснено на яких умовах укладався кредитний договір , а сама вона договорів не читала. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що договори кредиту, поруки та іпотеки , які були укладені з позивачами по формі та змісту відповідають діючому законодавству. Просив позов залишити без задоволення. Вислухавши пояснення та вивчивши матеріали справи суд вважає,що позов задоволенню не підлягає з наступного. Статтею 229 ЦК України ,на яку посилаються позивачі, передбачає визнання правочину недійсним , складений під впливом помилки. Згідно ч.2 ст.229 ЦК України істотне значення має помилка ,щодо природи правочину, прав та обовязків сторін. Природа договорів кредиту, поруки та іпотеки та права і обовязки по ним загально відомі. Вказані договори були укладені в письмовий формі , іх примірники були надані позивачам і вони мали можливість ознайомитись з деталями та особливостями даних договорів. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги надумані і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

22 лютого 2011 року провадження по справі відкрито. В позовній заяві зазначено , що 16 червня 2001 року помер чоловік позивача , [PERSON] . Відповідно довідки Пекурівської сільської ради спадкодавцю належало 1/2 частина житлового будинку по вул.. Леніна , № 132 у с.Пекурівка Городнянського району. Після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина за законом . Спадкоємців першої черги немає. При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадщини виявилось, що відсутні право установлюючи документи на право власності на вказане домоволодіння. В судове засідання представник позивача не зявився , надав заяву про розгляд справи в його відсутності , позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно листа Пекурівської сільська рада Городнянського району просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнають. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвами про смерть: [PERSON] (а.с.9) , витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10), довідкою Городнянського районного бюро технічної інвентаризації, згідно якої домоволодіння в експлуатацію не здавалось,(а.с.13) довідкою Пекурівської сільської ради (а.с.11). Таким чином, право власності позивача на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться по вулиці Леніна ,№110 у с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області доведено і підтверджується матеріалами справи, а його позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

16 лютого 2011 року провадження по справі відкрито. В позовній заяві зазначено , що 12 вересня 2010 року помер батько позивача , [PERSON] , який фактично прийняв спадщину своєї дружини , матері позивача [PERSON] , померлої 19 травня 2004 року. Відповідно довідки Солонівської сільської ради батькам належало по 1/6 частини житлового будинку по вул.. Святомиколаївський , №35 у с.Солонівка Городнянського району. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина за заповітом, яким спадкодавець заповідав все належне йому майно позивачеві, в тому числі і 1/3 частину вказаного домоволодіння . Спадкоємців , які мають право на обовязкову частку у спадщині немає . При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадщини виявилися розбіжності в свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок та довідкою Солонівської сільської ради належності частин вказаного домоволодіння спадкодавцеві. В судове засідання представник позивача не зявився , надав заяву про розгляд справи в його відсутності , позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно листа Солонівської сільська рада Городнянського району просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнають. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвами про смерть: [PERSON] (а.с.5) , заповітом (а.с.7), довідкою Городнянського районного бюро технічної інвентаризації, згідно якої домоволодіння в експлуатацію не здавалось,(а.с.9) довідкою Солонівської сільської ради (а.с.10). Таким чином, право власності позивача на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться по вулиці Святомиколаївський ,№35 у с. Солонівка Городнянського району Чернігівської області доведено і підтверджується матеріалами справи, а його позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 02.03.2008 року виконкомом Марянівської сільської ради Васильківського району Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №1 в книзі реєстрації шлюбів.Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, на даний час сторони припинили подружні відносини, не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету на мають, як стверджує позивач в тексті позовної заяви, вона переконана, що збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам та інтересам доньки. На прохання відповідача відповідно ухвали від 10.12.2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області надав сторонам термін для примирення до 14 березня 2011 року. В судове засідання 14 березня 2011 року сторони не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню так як сімя розпалась остаточно, шлюбних відносин сторони не підтримують, разом не проживають, тому шлюб існує формально. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та малолітньої доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що від спільного шлюбу з відповідачем мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2009 року навчається на денній формі навчання в Уманському національному університеті на другому курсі, де навчатиметься до червня 2013 року. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився по невідомих суду причинах, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судове засідання третя особа без самостійних вимог [PERSON] - не з»явилась, проте до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8) від 09 лютого 1993 року, [PERSON] являється батьком [PERSON]. Згідно довідки №12-06/4664 від 24.12.2010 року, [PERSON] навчається на 2 курсі Уманського національного університету садівництва, денної форми навчання, термін навчання становитиме до 01 червня 2013 року. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання права на приватизацію земельної ділянки в межах землекористування без погодження меж із суміжним землекористувачем. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником домоволодіння №110-а по вулиці Горького в м. Смілі, за яким закріплена земельна ділянка площею 0,1201 га. Вона отримала дозвіл на приватизацію земельної ділянки, в зв'язку із чим їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Їй видали акт погодження меж землекористування присадибної ділянки із сусідніми користувачами земельних ділянок, проте її сусід, відповідач по справі [PERSON], який є власником сусіднього домоволодіння №110 та земельної ділянки площею 0,1000 га, розміщену на землях за цією ж адресою, відмовляється підписувати даний акт. Просить визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землевласником [PERSON], який безпідставно відмовляється підписати акт погодження меж землекористування. Відповідач позов визнав та пояснив, що підписати акт погодження меж землекористування відмовився через те, що підземна частина погрібу його домоволодіння фактично знаходиться на земельній ділянці землекористувача [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав землекористувачів суміжних земельних ділянок, а згідно ст.152 цього кодексу землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Згідно акту погодження меж землекористування присадибної земельної ділянки від 22 грудня 2010 року [PERSON], як суміжний землевласник, відмовився від підпису щодо погодження межі позивачці. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельну ділянку на підставі приватизації земельної ділянки, що були раніше надані їм у користування. Суд вбачає в діях відповідача безпідставне створення перешкод в отриманні державного акту на право приватної власності на землю позивачкою. 3а наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність судового захисту прав позивачки на приватизацію земельної ділянки, реалізації якого перешкоджає відповідач шляхом відмови погодження межі, виходячи із положень ст.ст. 81.158 ЗК України. На підставі наведеного, ст. ст. 81, 96, 152, 158 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Союз Дніпро» звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28 липня 2008 року між [PERSON] спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1636/08-бп, згідно з яким [PERSON] отримано кредитні кошти в розмірі 3540 грн. Строк дії кредитного договору становить 2 роки, а саме з 28липня 2008 року по 27 липня 2010 року. На підставі кредитного договору, [PERSON] спілкою, у касовому порядку, 28 липня 2008 року, згідно з видатковим касовим ордером № 2491, Відповідачу кредитні кошти були видані. Згідно кредитного договору Відповідач зобов»язалася сплачувати борг згідно з графіком. Відповідач свої зобовязання не виконала, а саме не сплатила встановленої договором суми заборгованості. Станом на 1 грудня 2010 року сума заборгованості Відповідача складає 3374 грн. 77 коп. Просить стягнути заборгованість та судові витрати. В судовому засіданні Представник позивача позов просить задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідач суму заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та суду пояснила, що склалися сімейні проблеми та вона не сплачувала кошти. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 28 липня 2008 року між [PERSON] спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1636/08-бп, згідно з яким [PERSON] отримано кредитні кошти в розмірі 3540 грн. Строк дії кредитного договору становить 2 роки, а саме з 28липня 2008 року по 27 липня 2010 року. 28 липня 2008 року, згідно з видатковим касовим ордером № 2491, Відповідачу кредитні кошти були видані. Згідно п. 1.1 кредитного договору Відповідач зобов»язалася сплачувати борг згідно з графіком, з 20 по 30 число кожного місяця. Відповідач свої зобовязання не виконала, а саме з жовтня 2010 року не сплачує кошти. Станом на 1 грудня 2010 року сума заборгованості Відповідача складає: 3374 грн.77 коп. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. В строки, встановлені договором, Відповідач не повернула суму кредиту разом з відсотками. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судови витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Союз Дніпро» звернулася до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 22 квітня 2008 року між [PERSON] спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 820/08, згідно з яким [PERSON] отримано кредитні кошти в розмірі 5800 грн. Строк дії кредитного договору становить 2 роки, а саме з 22 квітня 2008 року по 21 квітня 2010 року. На підставі кредитного договору, [PERSON] спілкою, у касовому порядку, 22 квітня 2008 року, згідно з видатковим касовим ордером № 1295, Відповідачу кредитні кошти були видані. Згідно кредитного договору Відповідач зобов»язалася сплачувати борг згідно з графіком. Відповідач свої зобовязання не виконала, а саме не сплатила встановленої договором суми заборгованості. Станом на 1 грудня 2010 року сума заборгованості Відповідача складає 6026 грн. 98 коп. Просить стягнути заборгованість та судові витрати. В судовому засіданні Представник позивача позов просить задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідач суму заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач на розгляд справи не з»явилася, в порядку ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином по час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 22 квітня 2008 року між [PERSON] спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 820/08, згідно з яким [PERSON] отримано кредитні кошти в розмірі 5800 грн. Строк дії кредитного договору становить 2 роки, а саме з 22 квітня 2008 року по 21 квітня 2010 року. На підставі кредитного договору, [PERSON] спілкою, у касовому порядку, 22 квітня 2008 року, згідно з видатковим касовим ордером № 1295, Відповідачу кредитні кошти були видані. Згідно п. 1.1 кредитного договору Відповідач зобов»язалася сплачувати борг згідно з графіком, з 20 по 30 число кожного місяця. Відповідач свої зобовязання не виконала, а саме з квітня 2009 року не сплачує кошти. Станом на 1 грудня 2010 року сума заборгованості Відповідача складає: 6026 грн.98 коп. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. В строки, встановлені договором, Відповідач не повернула суму кредиту разом з відсотками. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судови витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ До суду з вказаною заявою звернувся [PERSON] мотивуючи її тим, що 06.10.2010 року помер його двоюрідний брат [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №22 по вул. Горького в смт. Клавдієве Бородянського району Київської област. Позивач не може в нотаріальній конторі оформити спадщину, так як в нього відсутні документи, які підтвердили, що він являється двоюрідним братом [PERSON]. А тому, в суді необхідно встановити факт, що [PERSON]( дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] являється його матірю та рідною сестрою [PERSON], а [PERSON] являється двоюрідним братом позивача.. Заявник в судовому засіданні заявлену заяву підтримала і викладене підтвердила. Зацікавлені особи- Бородянська державна нотаріальна контора та Клавдієво-Тарасівська сільська рада в своїх листах до суду просили справу слухати у відсутності їх представників Судом встановлено, що 06.10.2010 року помер [PERSON] ( а.с.7 ) З будинкової книги вбачається, що в будинку за №22 по вул. Горького в смт. Клавдієве проживали [PERSON] [INFO], [PERSON], 1921 року Народження та [PERSON], [INFO] їх син.( а.с.8-10) . З свідоцтва про шлюб ( а.с.11 ) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 21 .08.1940 року зареєстрували шлюб. З архівних довідок ( а.с.13-15 ) вбачається, що дата народження [PERSON] не встановлено, актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді засвідчили, що [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] являється матірю [PERSON] , яка являється рідною сестрою [PERSON], а [PERSON] являється двоюрідним братом [PERSON]. Оцінюючи дослідженні докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як в суді було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються двоюрідними братами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 04.02.2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ковеля Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 29. Від шлюбу у сторін народилась одна дитина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що подальше спільне життя є неможливим, в сімї постійно виникають непорозуміння. Сторони не проживають разом, не підтримують подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сімю неможливо, а тому прохає шлюб розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, з підстав викладених у заяві, прохає його задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, і позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. З часу подання позову до суду позитивних змін у сімї не відбулося. Позивач настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судові витрати слід віднести за рахунок позивача, - за її клопотанням.

Outcome: approved