overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 25 жовтня 2003 року у відділі РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області зареєстрував з відповідачкою шлюб, актовий запис № 321. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON]. [INFO]. Одруження з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги та постійних суперечок. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 25 жовтня 2003 року у відділі РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 321 - розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Таким чином, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року у відділі РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ушкань) [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 321. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися, внаслідок чого станом на час розгляду справи сторони спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сімя розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що від зареєстрованого 27.07.2002 року у відділі РАГС Лубенського міського управління юстиції в Полтавській області, актовий запис № 153 з відповідачем шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON]., [INFO], який проживає разом з нею те перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 500 гривень на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]., [INFO] до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги змінила, прохає суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON]., [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Таким чином, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.10.2010 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Сторони мають спільну неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 04 серпня 2007 року у відділі РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області зареєстрував з відповідачкою шлюб, актовий запис № 253. Одруження з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповага та постійних суперечок. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 04 серпня 2007 року у відділі РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 253 - розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Таким чином, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 04 серпня 2007 року у відділі РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ірклієвська) [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 253. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися, внаслідок чого станом на час розгляду справи сторони спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сімя розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житія подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовною заявою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №39-01/08-ШД від 09.01.08р. та додаткової угоди №1 від 15.12.08р. в загальному розмірі 41549,98 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит»» та відповідачкою [PERSON] 09.01.08р. укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачем отримано кредиту розмірі 15000 грн. строком до 07.01.2011р. з оплатою по процентній ставці 0,0001% та щомісячної комісії. 15.12.08р. сторони уклали додаткову угоду №1 до даного кредитного договору, де визначили черговість погашення поточної заборгованості [PERSON] В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 09.01.08р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №39-01/08-ШД-П, згідно якого остання зобов'язувалася відповідати по зобов'язанням [PERSON] по кредитному договору. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] не виконала своїх зобов'язань щодо своєчасного погашення суми кредиту, відсотків за його використання та комісії. Згідно розрахунку заборгованості станом на 09.06.10р. відповідач має заборгованість в загальному розмірі 41549,98 грн., яка складається з основної суми боргу в розмірі 10762,50 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 2133 грн., заборгованість по щомісячної комісії в розмірі 3900 грн. та пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в розмірі 24753,84 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з тих же підстав та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання двічі не з'явилися, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про день і час слухання справи, причину неявки не повідомили, письмових пояснень до позову не надали. Заслухавши думку представника позивача, яка вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

У січні 2010 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0, 0024 га. по вул. Котовського, 163 в Приморському районі м. Маріуполя та приведення її до придатного для використання стану. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що відділом регулювання земельних выдносин Маріупольсьської міської ради проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства в Приморському районі м. Мариуполя. Згидно акту перевірки дотримання вимог земляного законодавства від 07.10.2009 р. встановлено, що [PERSON] самостійно зайнято та використовується земельна ділянка загальною площею 0, 0024 га. під розміщення паркану та місту ыіз земель житловоъ та громадськоъ забудови за вказаною адресою без правовстановлюючих документів на ділянку, що є порушенням ст.ст. 125, 126 ЗК України Враховуючи вищевказане [PERSON] направлене припыс выд 07.10.2009 р. № 762009, яким він повинен виправити порушення діючого законодавства Україні ([PERSON]від 09.11.2009 Р-) Таким чином відповідач порушує права теріторіальної громади м. Мариуполя щодо володіння, користування, розпорядження самовільно зайнятою земельною ділянкою. Правовстановлюючи документи на земельну ділянку у відповыдача відсутні., добровільно спірну ділянку відповідач не звільняє, тому він вимушен звертатись з позовом до суду. Довірена особа відповідача - [PERSON] заявлений позов визнала, згодна на звільнення самовільно зайнятої ділянки. Третя особа [PERSON] вважає, що позов задовольняти не можна, томущо у нього існує з відповідачем конфлікт через користування спірною ділянкою. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд враховує наступні факти : згідно з актом перевірки від 07.10.2009 р. встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 0, 0024 га ( а.с.7- 9); [PERSON] направлений припис від 07.10.2009 р. № 762009, яким він повинен виправити порушення діючого земельного законодавства (а.с.10). Згидно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесенних під час незаконного користування ними. Приведення земельних діляноку придатний для використання стан, включаючи знесення будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 07.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 105. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, не працює та не забезпечує сімю. Наразі шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивачки. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду телефонограму, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 07.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 105 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25 листопада 2006 року перебуває у шлюбі із відповідачем. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило спільне проживання, вважає, що подальше збереження сімї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, повідомлення про причини неявки, заяву про слухання справи без його участі до суду не надсилав. Зі згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2006 року, мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується показаннями позивача. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19 лютого 2005 року перебуває у шлюбі із відповідачем. У шлюбі народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило сімейні стосунки, вважає, що подальше збереження сімї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2005 року, мають спільну дитин\' [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується показаннями сторін. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він згідно вироку Полтавського Апеляційного суду втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу неможливе. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Сторони в судове засідання не з»явилися, але від них надійшли письмові заяви, в який вони просить справу розглядати без їх участі, з позовними вимоги згодні, тому суд згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не проводить. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 02 грудня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної ради м. Полтави, актовий запис № 132. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб укладений між сторонами вперше. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.08.2009 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 300 грн. до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається, на те,що її дочка [PERSON] є інвалідом з дитинства, на даний час її здоровя погіршилось, на лікування дочки потрібні додаткові витрати дитина потребує фізичного догляду. Зазначила, що їй важко одній утримувати дитину, тому просила збільшити розмір стягуваних аліментів із 300 грн. до 800грн. на дитину, оскільки відповідач матеріально спроможний надавати допомогу на утримання дитини, так як працює на посаді дизайнера та складальника корпусних меблів . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився , а тому на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення)проти чого не заперечила і позивач. Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] , серії 1- СГ № 041912 від 24.01.2006 року батьком такої є [PERSON]. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.05.2010року виданого відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки становить 2878,76 грн. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , а у відповідності до ст. 182 вищезгаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Як вбачається з медичної книжки [PERSON] така часто хворіє , є інвалідом з дитинства, а тому потребує спеціального догляду . Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Вирішуючи питання відносно зміни розміру стягуваних аліментів, суд враховує майновий стан відповідача, який є працездатним, інших дітей чи непрацездатних батьків на утримані немає, оскільки дитина часто хворіє , потребує додаткового догляду , тому суд, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те що відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від обовязку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 921,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. До суду надійшла заява позивачки [PERSON] про розгляд справи за її відсутності та задоволення заявлених позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо стягнення з нього аліментів, але просив з урахуванням його майнового стану зменшити розмір аліментів та стягувати по 600,00 грн. щомісячно на утримання доньки. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.07.1997 народилась [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 08.08.1997 зроблено відповідний запис за № 239. У свідоцтві про народження батьками неповнолітньої [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.08.2008 (свідоцтво серії І-СИ № 668089, видане Відділом ЗАГС Петропавлівського району Воронезької області 26.11.2008). Судом встановлено та сторони у справі не заперечували, що неповнолітня [PERSON] мешкає разом із матірю позивачкою у справі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак відповідач ухиляється від добровільного утримання дитини. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з урахуванням майнового стану відповідача та досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж в рахунок відшкодування збитку, заподіяного підприємству відповідачем порушенням правил користування електроенергією (самовільне втручання в роботу приладу обліку шляхом пошкодження скла, по вул. Алма-Атинськай, 12, в м. Запоріжжя) - в сумі 871,75 грн., який відповідачка в добровільному порядку погашати не бажає, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами: 25.11.2009 р. був складений акт № 00106177 про виявлення порушення побутовим споживачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення»/а.с.6/, по актам зроблені перерахунки вартості електроенергії, що склало 871,75 грн. /а.с.7/. Не заперечуючи факту самовільного підключення та провини відповідача в цьому, суд вважає, що стягувана з нього сума збитку повинна бути значно зменшена, тому що згідно ст.1193 ЦК України, враховується майнове та сімейне положення відповідача, суд вважає, що сума стягнення повинна бути зменшена до 150 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню і витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial