Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 11.09.2007 року Бериславською міською радою Херсонської області на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 0,06 га, розташованою за адресою: м. Берислав Херсонської області, вул. Шевченко, 54-а, посилаючись на те, що з 29.08.2006 року він є власником нерухомого майна за адресою: м. Берислав Херсонської області, вул. Шевченко, 54 та являється користувачем земельної ділянки. Видаючи 11.09.2007 року відповідачці [PERSON] державний акт на право власності на землю Бериславською міською радою не було враховано, що належний йому на праві власності еленг-гараж знаходиться на земельній ділянці, право власності на яку було оформлене за відповідачкою [PERSON], тим самим порушується його право власності на об'єкт нерухомості, яким є еленг-гараж. Крім того, при розробці документації по виготовленню оскаржуваного державного акту з ним, як з суміжним землекористувачем, не було узгоджено межі земельної ділянки. З посиланням на ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про землеустрій» просив задовольнити позов. У судовому засіданні позивач під гримав вимоги, викладені у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові та також уточнив і доповнив свої позовні вимоги, а саме просить суд визнати неправомірним рішення виконкому Бериславської міської ради №61 від 23.05.2007 року про погодження Технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку по вул..Шевченко,54-а в м.Бериславі Херсонської області загальною площею 0.0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON], визнати неправомірним рішення Бериславської міської ради від 14.06.2007 року №190 яким затверджено [PERSON] розроблену відповідно до рішення 18 сесії 5 скликання Бериславської міської ради №177 від 25.04.2007 року Технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва по вул..Шевченко,54-а площею 0.06 га, яким надано у власність земельну ділянку та зобов'язано [PERSON] отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєструвати його у встановленому законом порядку, визнати незаконним Державний акт на право власності на земельну ділянку і його скасування, визнати договір купівлі продажу земельної ділянки по вул..Шевченко,54-а укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним, оскільки договір є наслідком незаконного право встановлювального документу, виданого з порушенням Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 4.05.1999 року №43 без погодження меле та [PERSON] і [PERSON] надали нотаріусу невідні дані про відсутність спору з приводу проданої земельної ділянки, оскільки при розгляді справи іншим складом суду [PERSON] був представником [PERSON] та знав про те, що земельна ділянка якою на підставі Державного акту володіла [PERSON] є об»ектом спору, а при укладені договору такі відомості ні він, ні продавець нотаріусу не повідомили. . Відповідач [PERSON] для розгляду справи в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду надала заяву у якій зазначила, що позов не визнає, на час розгляду справи продала земельну ділянку [PERSON] та просила суд не викликати її в судове засідання та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] 1. для розгляду справи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать письмові повідомлення про отримання повісток, суд не повідомив про причину своєї неявки та неявки свого представника. Представник Бериславської міської ради Херсонської області для розгляду справи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляд\ справи, про що свідчать розписка, суд не повідомив про причину своєї неявки. Представник третьої особи відділу Держкомзему у Бериславському районі Херсонської області [PERSON] у судовому засіданні вирішення спору поклала на розсуд суду. Представник третьої особи Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» в особі Херсонської регіональної філії для розгляду справи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, суд не повідомив про причину своєї неявки та неявки свого представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.,169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали інвентарної справи, заслухавши пояснення сторони, яка з'явилась у судове засідання, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на підставі змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини : Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, Конституцію України. Судом встановлено, що на підставі рішення Бериславської міської Ради н депутатів трудящих ся №17 від 16.02.1968 року та №59 від 27.02.1975 року у Херсонській обласній водолазній рятувальній службі знаходилась у користуванні земельна ділянка площею 0.17 га. Рішенням виконавчого комітету Бериславської міської ради Херсонської області № 74 від 15.07.1998 року із загальної площі земельної ділянки в 0,17 га земельна ділянка площею 600 м (або 0,06 га) за адресою: м. Берислав вул. Шевченко, 54 була вилучена із користування Бериславської рятувальної станції за добровільною письмовою згодою останньої та передана у постійне користування громадянину [PERSON] для ведення індивідуального житлового будівництва. При цьому вилучена земельна ділянка площею 0,06 га була закріплена за адресою: м. Берислав, вул. Шевченко, 54-а (а. с. 46-47). Рішенням Бериславської міської ради Херсонської області № 177 від 25.04.2007 року земельну ділянку площею 0,06 га за адресою: м. Берислав, вул. Шевченко, 54-а, яка була надана в постійне користування [PERSON] було повернуто в резервний фонд міста (а.с. 48) та дозволено [PERSON] розробити технічну документацію землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку за зазначеною адресою (а.с.20). Згідно ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органу місцевого самоврядування. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. За наявних у матеріалах справи та оглянутій судом архівній справі не вбачається, що до отримання дозволу [PERSON] на розробку технічної документації землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,06 га за адресою: м. Берислав, вул. Шевченко, 54-а, на підставі рішення виконкому Бериславської міської ради № 177 від 25.04.2007 року, виконкомом Бериславської міської ради були дотримані вимоги ст..116 ЗК України, а саме було винесено рішення про надання [PERSON] вищезазначеної земельної ділянки у користування. Рішенням Бериславської міської ради від 14.06.2007 року №190 затверджено [PERSON] розроблену відповідно до рішення 18 сесії 5 скликання Бериславської міської ради №177 від 25.04.2007 року Технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва по вул..Шевченко,54-а площею 0.06 га, надано у власність земельну ділянку та зобов'язано [PERSON] отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєструвати його у встановленому законом порядку,а в подальшому 11.09.2007 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 16). 14.04.2010 року відділом Держкомзему у Бериславському районі зареєстровано за №715010460001001 право власності на земельну ділянку по вул..Шевченко,54-а в м.Бериславі за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу між ним та [PERSON] зареєстрованому приватним нотаріусом [PERSON](а.с. 152). Позивач відповідно до свідоцтва від 29.08.2006 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] є власником нерухомого майна (яке складається з наступного: нежитлове приміщення літера А, склад літ. Б; еленг-гараж літ. В; ворота № 1, огорожа № 2) за адресою: м. Берислав Херсонської області, вул. Шевченко, 54 (а. с. 42-44), яке до продажу з прилюдних торгів належало Херсонській обласній водолазній рятувальній службі (а. с. 65-66). Відповідно до план-схеми земельної ділянки, виконаної Бериславським відділенням ХОДБТІ станом на 02.02.2005 року елінг-гараж, який належав Херсонській обласній водолазній рятувальній службі і який в подальшому придбав позивач на прилюдних торгах мав розміри 8,4 м на 6 м (а.с. 61, 63) та одні ворота зі сторони водосховища. Судом встановлено, що поряд з елінгом-гаражем розміром 8,4 м на 6 м, який належить позивачу, на земельній ділянці, яка належить відповідачу [PERSON] та у користуванні у позивача самочинно збудовано ще один елінг-гараж, який має спільну стіну з елінг-гаражем, що належить позивачу. З довідки Бериславської міської ради Херсонської області вбачається, що розмежування земельних ділянок по вул..1ІІевченко,54 та вул..Шевченко,54-а в м.Бериславі з урахуванням розташування будівель та споруд, міською радою не проводилось, оскільки власники (користувачі) зазначених земельних ділянок з відповідними заявами до міської ради не зверталися. При обстеженні земельних ділянок в процесі судового розгляду виявлено самочинно збудований гараж для човна, частина якого розташована на земельній ділянці по вул..Шевченко,54, частина по вул.Шевченко,54-а. Згідно ч. З ст. 377 ЦК України (в редакції, яка була чинною на час придбання позивачем об'єктів нерухомості) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Судом встановлено, що загальна площа земельної ділянки, яка знаходилась у користуванні у Херсонській обласній водолазній рятувальній службі 0.17 га. Позивач звернувся до Бериславської міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки площею 0,10 га за адресою: м. Берислав Херсонської області, вул. Шевченко, 54 та 24.08.2009 року отримав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів по передачі у власність земельних ділянок з раніше наданих у постійне користування, (а.с.52). Рішенням Бериславської міської ради Херсонської області № 177 від 25.04.2007 року земельну ділянку площею 0,06 га за адресою: м. Берислав, вул. Шевченко, 54-а, дозволено [PERSON] розробити технічну документацію землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку за зазначеною адресою (а. с. 20), а в подальшому рішенням №190 від 14.06.2007 року така технічна документація була затверджена надано у власність [PERSON] зазначену земельну ділянку та її зобов'язано отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєструвати його у встановленому законом порядку. 11.09.2007 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.16), яку у подальшому вона продала [PERSON] Оскільки загальна площа земельної ділянки, яка знаходилась у користуванні у Херсонській обласній водолазній рятувальній службі 0.17 га, позивач отримав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів по передачі у власність земельних ділянок з раніше наданих у постійне користування розміром 0.10 га., а [PERSON] отримала земельну ділянку у власність розміром 0.06 га то з наданих суду матеріалів, з архівної справи не можливо встановити належність або користування земельною ділянкою розміром 0.01 га. Пунктом 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 4.05.1999 року №43 передбачено, що складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що раніше була передана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією. З плану зовнішніх меж земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що при розробці документації, щодо передачі земельної ділянки у власність [PERSON], яку вона пізніше продала [PERSON], не були погоджені межі земельної ділянки з позивачем, як землекористувачем суміжної земельної ділянки та власником розміщених на цій земельній ділянці будівель та споруд (а.с. 18-27), що суперечить вищезазначеній Інструкції та є незаконним і є порушенням прав та законних інтересів позивача. Видача [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку за вищезазначених обставин є незаконною та Державний акт є незаконним, а тому підлягаючим скасуванню. На підставі незаконного Державного акту на право власності на земельну ділянку у подальшому було укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] зазначеної земельної ділянки, зареєстрованому приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 152). При укладенні спірного договору 05.03.2010 відповідачка [PERSON] надала нотаріусу неправдиві відомості з приводу того, що відсутні особи, які могли поставити питання про визнання за ними права власності на вказану земельну ділянку ( чи її частку), а відповідач [PERSON] погодився з такими відомостями, незважаючи на те, що обидві сторони знали про наявність спору у суді з приводу Державного акту на право власності виданого [PERSON]А,, оскільки були сторонами у спорі з 18.11.2009 року. Враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції. Оскільки право встановлювальний документ, який слугував підставою для укладення угоди є незаконним то і укладений у подальшому правочин на підставі цього документу є недійсним. Таким чином, підставою недійсності угоди є, у відповідності зі ст. 215 ЦК України, недотримання в момент здійснення угоди сторонами вимог, встановлених частинами 1-3 ст. 203 ЦК України. Оскільки, як встановлено судом, спірний договір не відповідає вимогам закону, то він у відповідності з ч.З ст. 215 ЦК України може бути визнаний судом недійсним з моменту його укладення.. Суд вважає, що позивачем правильно обраний спосіб захисту порушеного права у розумінні ст.Лб ЦК України. Відповідно постанови №9 Пленуму Верховного [PERSON] України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», п. 18 постанови №7 Пленуму Верховного [PERSON] України від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з змінами та доповненнями, ст.ст.203, 215 11, 16, 3 77 ЦК України ЦК України та на підставі ст.ст. 10, 11,60,212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved