Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі при звільненні в сумі 6844.18 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 17.03.2010 року по день фактичного розрахунку з ним, зобов"язання відповідача нарахувати компенсацію на суму заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що з 04.09.2007 року по 13.10.2010 року перебував у трудових відносинах з ТОВ „ ЮЛСОФ". 13.10.2010 року звільнився з підприємства за власним бажанням. При звільненні відповідачем не було виплачено всіх сум, що належать йому, заборгованість по заробітній платі становить 6844 грн.. На вимогу провести з ним розрахунок представник відповідача обіцяв з ним розрахуватися, але не розрахувався. Оскільки розрахунок при звільненні не проведений з вини відповідача, то підприємство повинно йому виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, та нарахувати компенсацію. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача з ухваленням заочного рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. 3»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст.10 ЦПК України та у відповідності з ч.І ст.60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з слідуючих підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] працював в з 04.09.2007 року по 13.10.2010 на посаді охоронця ТОВ „ ЮЛСОФ"(а.с.З). Згідно відомості по рахунку 66 «Розрахунки за виплатами працівника», та довідки про середню заробітну плату заборгованість підприємства перед позивачем складає 6844.18 гривень( а.с.9). Відповідно до статті 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум що належала йому від підприємства, установи та організації, провадиться в день звільнення. Таким чином вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 6844.18 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 13.10.2010 року по день фактичного розрахунку з ним, вираховуючи з середнього заробітку - 1680,46 грн., оскільки відповідно до ст.117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по дань фактичного розрахунку. Відповідач не надав суду доказів щодо наявності спору про розмір суми -заборгованості по заробітній платі. Розмір середнього заробітку за весь час затримки суд обчислює виходячи з розміру середнього заробітку за два останні місяці перед звільненням серпень - вересень 2010 року, який становить відповідно 1190.79 гривень та 1577.28 грн.(а.с.5). Середній заробіток становить: ( 1190.79 + 1577.28 ): 44 р/дн. х 37 р/дн. = 2327.30 грн.. Відповідно до вимог ч.І Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати" №2050-111 від 19.10.2000 р. підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Ст.2 цього ж Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо зобов"язання відповідача нарахувати компенсації за затримку виплати заробітної плати, оскільки факт затримки виплати заробітної плати судом встановлений і підтверджується відповідними доказами. У відповідності до ч. З ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: approved