Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси з позовом про визначення способу участі у вихованні дитини звернувся [PERSON]. В обґрунтування своєї позиції, позивач посилається на ті обставини, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в період перебування в якому, у них народилась донька [PERSON], [INFO] Подружні відносини сторони не підтримують тривалий час, не ведуть спільне господарство. Відповідачка після розлучення переїхала на постійне місце проживання до м.Одеси, позивач залишився проживати в Росії. Щорічно приїжджаючи у відпустку до України позивач позбавлений можливості спілкуватися з дитиною. Для вирішення цього питання позивач звернувся до органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, та 14.08.2009 року йому було видано відповідний висновок, відповідно до якого затверджено перебування його доньки разом із ним під час його щорічних відпусток за адресою: [ADDRESS]. Проте відповідачка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, через що позивач позбавлений можливості бачити свою дитину. У зв'язку з викладеним, позивач й звернувся в суд з даним позовом, заявляючи вимоги щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення графіку побачень батька з донькою на час його щорічних відпусток. В позовній заяві позивач просив слухати справу у його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання з'явився, надав суду заяву в якій просили розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причин своєї неявки суду не повідомила, клопотань щодо розгляду справи у її відсутності або про відкладення судового засідання не подавала. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою відповідачки та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 26 травня 2009 року, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії І БА № 758222, складене й видане Норильским територіальним відділом агентства запису актів громадянського стану Красноярського краю від 21 липня 2009 року, про що установою був зроблений відповідний актовий запис № 494. В період перебування вказаних осіб у шлюбі, у подружжя 21 травня 2004 року народилась донька [PERSON], (а/з про народження № 125 від 09.06.2004 року, який зареєстровано у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції). Відповідачка після розлучення разом з донькою переїхала на постійне місце проживання до м.Одеси, батько дитини залишився проживати в Росії. Малолітня дитина після припинення сторонами спільного проживання залишилася проживати з матір'ю, між сторонами не досягнуто згоди з приводу питання визначення порядку участі позивача у вихованні їх спільної доньки. Відповідачка не дозволяє бачитися позивачу з донькою, він не може спілкуватися, гуляти з нею, що порушує його права як батька дитини на участь у вихованні дитини. За таких умов відповідачкою порушуються права позивача, закріплені в статті 151 Сімейного кодексу України, відповідно до якої він має переважне право перед іншими особами (крім матері дитини) на особисте виховання дитини, а також статті 141 СК України, що закріплює рівність прав і обов'язків матері і батька щодо дитини, у тому числі того батька, що проживає окремо від дитини. Такими діями відповідачки порушуються права й інтереси самої дитини, оскільки її гармонійний та органічний розвиток без участі у її вихованні батька є неможливим, це може травмувати дитину і спричинити розвиток в ній негативних наслідків. Неправомірними самоправними діями відповідача заподіюються позивачу моральні і душевні страждання, викликані неможливістю через дії відповідачки бачитись з донькою, брати участь у її вихованні тощо. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР про розгляд спору щодо участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON], [INFO], від 14.08.2009 року заяву [PERSON] задоволено та затверджений наступний порядок участі батька у виховані малолітньої [PERSON], [INFO], 1.1. перебування [PERSON] разом з батьком протягом трьох тижнів під час його щорічних відпусток за адресою: [ADDRESS]. Проте відповідачка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, через що позивач позбавлений можливості бачити свою дитину. Відповідально до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, зокрема якщо хтось із них перебуває у надзвичайній ситуації (лікарні, місці затримання та позбавлення волі тощо). Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, у викликаній неправомірними діями відповідачки ситуації єдиним способом вирішення спору між сторонами є встановлення судом порядку участі батька у вихованні його малолісної доньки, що він й просить установити, виходячи з інтересів дитини, а також його інтересів і прав, що заслуговують уваги і захисту зі сторони суду. Визначаючи такий порядок суд виходить з міркування забезпечення максимально рівноцінного спілкування з дитиною батька та матері, беручи до уваги, що дитина проживатиме з матір'ю, а також враховуючи, що батько має право бачитись з дитиною не лише протягом року в період навчання, так і в період відпочинку, забезпечуючи його на належному рівні, таким чином беручи участь у відповідних видатках на дитину. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Контроль за виконанням цього рішення суду має бути покладений на орган опіки та піклування в частині контролю за дотриманням прав неповнолітньої дитини.

Outcome: approved