Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.09.2010 року о 19.30 год. в м.Дрогобич по вул.Лесі Українки, відповідач керуючи автомобілем, порушивши правила дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з його автомобілем [NUMBER]. Внаслідок зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою суду від 18.10.2010 року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №188/2010 від 02.11.2010 року вартість матеріального збитку завданого позивачу, становить 8742 грн. Відповідач відмовився відшкодувати заподіяну ним внаслідок ДТП шкоду, а тому, враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь вищевказану вартість матеріального збитку, та 400 грн. витрат на проведення авто-товарознавчої експертизи, та судові витрати, а всього 9349,40 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, не повідомив суд про причини неявки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а згідно ч.4 останньої статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 26.09.2010 року о 19.00 год. у м.Дрогобич по вул.Лесі Українки, Львівської області, [PERSON], керуючи транспортним засобом ГАЗ 24 д/н 56418ТС не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з автомобілем, що належить позивачу, марки Dacia Logan д/н [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вчинення [PERSON] зазначеного вище адміністративного правопорушення перебувають у прямо причинному звязку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у вигляді механічних ушкоджень автомобіля позивача. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №3-2837/10 від 18.10.2010 року [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП. (а.с.18) Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у порушенні ним правил дорожнього руху, прямим результатом якого стало заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки). Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №188/2010 від 02.11.2010 року розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 8742 грн. (а.с.8-10) З товарного чеку від 02.11.2010 року вбачається, що позивачем було сплачено за авто [NUMBER] 400 грн. (а.с.13) Судом не здобуто, а відповідачем не подано та не наведено жодних належних доказів, які б підтверджували вину позивачу у вказаному ДТП. Враховуючи вище наведене, зокрема те, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП доведена, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 8742 грн. заподіяної шкоди внаслідок ДТП, 400 грн. витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Outcome: approved