Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON], як спадкоємицею за законом першої черги та заповітом право власності на 3/10 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Свердлова, 48, за [PERSON], як спадкоємицею за законом першої черги право власності на 1/20 частину вказаного житлового будинку та за [PERSON], як спадкоємицею за законом першої черги право власності на 1/20 частину вищевказаного житлового будинку, 2/5 частини якого належали померлому 08.11.1993 року [PERSON] та померлому 17.02.2000 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відсутній право встановлювальний документ на спадковий житловий будинок, так як у разі смерті власника нерухомого майна, первина реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце і час судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи КП «Ізмаїльське МБТІ» в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивачів, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Свердлова, 48 належить в рівних частинах по 1/5 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 259234 від 21.12.1993 року, виданого [PERSON] сільською радою, Ізмаїльського району, [PERSON] помер 08.11.1993 року. За загальним правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Свердлова, 48. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 25000989 від 13.10.2010 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: -батько [PERSON], що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 11.10.2010 року; -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 136851 від 23.12.2010 року, яке видане відділом РАЦС по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 482287 від 10.11.1979 року, яке видане [PERSON] сільською радою, Ізмаїльського району; -донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [PERSON] серії ІІІ-ЖД № 419692 від 16.08.1983 року, видане [PERSON] сільською радою, Ізмаїльського району та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 11.10.2010 року, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Кулава». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживали разом з ним, що підтверджено довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 25.08.2010 року за № 1447, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину, кожен по 1/20 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Свердлова, 48. Не оформивши належним чином своїх спадкових прав [PERSON] помер 17.02.2000 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 208416 від 17.02.2000 року, виданим [PERSON] сільською радою, Ізмаїльського району. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/10 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Свердлова, 48. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.04.1998 року секретарем Утконосівської сільської ради, Ізмаїльського району, [PERSON] заповів усе належне йому на день смерті майно, де б воно не було та з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право [PERSON]. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 УРСР України (1963 року), немає. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживала разом з ним, що підтверджено довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, Ізмаїльського району від 25.08.2010 року за № 1447, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 13.10.2010 року за № 2195/01-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у звязку із тим, що відсутній право встановлювальний документ на спадковий житловий будинок, так як у разі смерті власника нерухомого майна, первина реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved