Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

06.07.2009 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та скасування її реєстрації, вказуючи, що він є наймачем житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Окрім нього, в цій квартирі зареєстрована [PERSON] На думку позивача, відповідачка втратила право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки вона, починаючи з 2005 р., тобто більше 6 місяців, квартирою не цікавиться, її утримання не здійснює, комунальні послуги не сплачує. Просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на проживання у спірній квартирі, з підстав, передбачених ст..71 ЖК України, із скасуванням її реєстрації за вказаною адресою. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації (т.2 а.с.11, 41), вказуючи, що у спірну квартиру вона була вселена 10.09.2009 р. на підставі виконавчого листа № 2-102/04 від 03.08.2009 р., виданого Фрунзенським районним судом м.Харкова. Зазначає, що вона з 23.01.2008 р. є інвалідом 1 групи, іншого житла, окрім спірного, не має. Протягом 2000 2010 р.р. [PERSON] постійно змінює замки від квартири, б*є її, причиняючи тілесні ушкодження, тому вона змушена жити у знайомих. З 02.06.2004 р. вона жила у притулку для жінок, які постраждали від насилля в сім*ї. На думку відповідачки, [PERSON] навмисно створює умови неможливого проживання з ним в одній квартирі, порушує правила спільного проживання. Просила суд виселити [PERSON] із спірної квартири, без надання іншого житлового приміщення, з підстав, передбачених ст..116 ЖК України, із зняттям його з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зустрічні вимоги не визнав та пояснив, що відповідачка його колишня дружина. Спірна квартира однокімнатна, не приватизована. Він не перешкоджав проживанню [PERSON] та не причиняв їй тілесні ушкодження. На час звернення до суду відповідачка не вселилась у квартиру за попереднім рішенням суду від 16.09.2004 р. без поважних причин, тому він вважає, що вона втратила своє право на проживання. Підтвердив, що у лютому 2010 р. відповідачка завезла у спірну квартиру свої речі. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні первісні вимоги не визнала, зустрічний позов підтримала, та пояснила, що до вересня 2009 р. вона не могла вселитись у спірну квартиру за рішенням суду від 16.09.2004 р. Про повернення їй виконавчого листа 10.11.2006 р. їй було невідомо. Крім того, протягом 2007 р. вона кілька разів перебувала на стаціонарному лікуванні як у м.Києві, так і в м.Харкові. З приводу невиконання у примусовому порядку рішення суду про її вселення у спірну квартиру від 16.09.2004 р. вона весь час зверталась до різних державних органів. У 2009 р. вона отримала дублікат виконавчого листа та 16.09.2009 р. вселилась у спірну квартиру. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи були сповіщені належним чином (т.1 а.с.104, 224). Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. У судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою дільниці №57 Фрунзенської філії КП „Жилкомсервіс № 1397 від 16.04.2010 р. (т.1 а.с.206). Вказана квартира є однокімнатною, не приватизованою. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу 1-ВЛ № 187772, видане 10.09.2002 р. відділом РАЦС Фрунзенського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 417 (т.1 а.с.69). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.09.2004 р. частково задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поновлення її порушеного права та ухвалено про вселення її до спірної квартири (т.1 а.с.171). Вказане рішення було виконано у примусовому порядку 16.09.2009 р., згідно акту державного виконавця від 10.09.20009 р., про що державним виконавцем винесено постанову від 17.09.2009 р. про закінчення виконавчого провадження (т.1 а.с.241, 244, 245). Факт не проживання відповідачки у спірній квартирі з дня ухвалення рішення суду від 16.09.2004 р. і до 10.09.2009 р. р. підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], актами дільниці №57 Фрунзенської філії КП „Жилкомсервіс від 23.06.2009 р., 28.04.2009 р., 25.02.2009 р., 23.12.2008 р., і не оспорюється відповідачкою. Пояснюючи про причини не проживання у спірній квартирі протягом цього часу, [PERSON] пояснила суду, що вона не мала можливості вселитись, оскільки у добровільному порядку позивач не виконував рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.09.2004 р. , а державна виконавча служба не повідомляла її про виконання рішення цього суду у примусовому порядку. Судом перевірялись матеріали виконавчого провадження №398 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1102/04, виданого Фрунзенським районним судом м.Харкова 22.12.2004 р., на виконання рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.09.2004 р. про вселення [PERSON] у спірну квартиру, та встановлено, що виконавче провадження було відкрито 22.01.2005 р. Сторони попереджено, що у разі невиконання рішення суду добровільно у термін до 06.02.2005 р., виконання рішення буде проводитись примусово 07.02.2005 р. в 11 год. Копія вказаної постановою була направлена сторонам, зокрема, [PERSON] - на адресу кризового центру «Надія» ( м.Харків, вул..Петровського , 6/8). Також матеріали виконавчого провадження містять друге повідомлення сторонам, зокрема, [PERSON] - на адресу кризового центру «Надія» ( м.Харків, вул..Петровського , 6/8), про примусове виконання рішення суду 15.11.2005 р. 10.11.2006 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу [PERSON] у зв*язку з її неявкою для проведення виконавчих дій. При цьому повідомлень на адресу [PERSON] щодо проведення виконавчих дій саме 10.11.2006 р. - в матеріалах виконавчого провадження не має. Таким чином, суд вважає, що, незважаючи на наявність в матеріалах виконавчого провадження даних про її тимчасове перебування за адресою: м.Харків, вул.Петровського , 6/8, [PERSON] не була належним чином повідомлена державним виконавцем про час проведення виконавчих дій. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] протягом 2007 р. кілька разів перебувала на лікуванні у міській клінічній лікарні №14 м.Харкова та в м.Києві (т.1 а.с.198), з 01.10.2007 р. визнана інвалідом 1 групи (т.1 а.с.210). 29.07.2008 р. [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по виконанню рішення суду від 16.09.2004 р. про вселення, яка ухвалою цього суду від 18.11.2008 р. була їй повернена у зв*язку з невідповідністю заяви вимогам ЦПК України (т.1 а.с.204). 13.05.2009 р. [PERSON] звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ВДВС Фрунзенського РУЮ про зобов*язання виконати рішення суду та вселити її до спірної квартири. Ухвалою цього суду від 14.05.2009 р. у відкритті провадження відмовлено, оскільки вказаний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (т.1 а.с.190, 205). 13.07.2009 р. [PERSON] повторно звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова та 03.08.2009 р. отримала дублікат виконавчого листа (т.1 а.с.234), на підставі якого 10.09.2009 р. вона була вселена у спірну квартиру у примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не проживала у спірній квартирі з часу набрання законної сили рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.09.2004 р. і до 10.09.2009 р., тобто на час звернення [PERSON] до суду з позовом з поважних причин, оскільки через неприязні стосунки, які склались між сторонами, вона не мала можливості вселитись самостійно, а в примусовому порядку вказане рішення також не було виконано з незалежних від неї причин. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім*ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Судом вивчались матеріали перевірки заяв [PERSON] до Фрунзенського РВ та встановлено, що за вказаними нею обставинами органом дізнання протягом 2009-2010 р.р. приймались рішення про відмову у порушення кримінальних справ відносно [PERSON]П на підставі ст..6 п.2 КК України. Даних про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності суду також не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] за недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed