Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON], діючий в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності на частину жилого будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 листопада 2006 року померла [PERSON], яка була позивачці і відповідачці рідною бабусею. На момент смерті їй належав жилий будинок №14 по в-ду Совхозному в м. Дергачі Харківської області, інвентаризаційна вартість якого становить 38193 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спадкоємцем першої черги за законом є їх мати - [PERSON], яка померла 18 березня 2003 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 80 та видане свідоцтво про смерть. Позивачка та відповідачка, що є рідними сестрами, є спадкоємцями за правом представлення, оскільки згідно ч. 1. ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При цьому у п. 5. зазначеної статті визначено, що якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. З цього випливає, що позивачка і відповідачка мають право кожна на половину спадкового майна, а саме право на 1/2 частину спірного жилого будинку №14 по в-ду Совхозному в м. Дергачі, що належав їхній бабусі. Не зважаючи на це, відповідачка 10 квітня 2008 року отримала свідоцтво про спадщину за №1-935 та зареєструвала право власності на спірний жилий будинок лише на себе, про що свідчить довідка КПТІ «Інвенрос», видана 18 серпня 2009 року. В цій довідці вказується, що домоволодіння в м. Дергачі по в-ду Совхозному,14 зареєстровано на праві приватної власності в цілому за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 10 квітня 2008 року за №1-935 та внесено до реєстрової книги за №1 реєстр. №227. З 2002 року позивачка знаходилася і знаходиться у [PERSON], де народила двох дітей: Волкова Кензо, [INFO], та Волкова Яріка, [INFO]. Про смерть бабусі [PERSON] дізналася у травні 2009 року після приїзду до м. Харкова, а також їй стало відомо, що відповідачка отримала свідоцтво про спадщину за законом на всю спадщину. Позивачка вважає, що з видачею зазначеного свідоцтва порушено її право на спадкування. Згідно ч. 1. ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Абз. 3, п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування»№ 7, від 30.05.2008 р., судам роз'яснює, що відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Просить визнати недійсним свідоцтво про спадщину, видане Дергачівською державною нотаріальною конторою від 10 квітня 2008 року за №1-935 [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 14 листопада 2006 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину жилого будинку 14 по в-ду Совхозному в м. Дергачі Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14 листопада 2006 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину жилого будинку 14 по в-ду Совхозному в м. Дергачі Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14 листопада 2006 року; стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 310,96 грн., в тому числі державне мито в сумі 190,96 грн. та збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий в інтересах [PERSON], підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Дав пояснення, аналогічні тим даним, які вказані в позові. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що про смерть бабусі її сестра знала ще з 2007 року, про що написала у листі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання 17.01.2011р. не з `явилась, причини неявки суду не повідомила, про слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, відповідні заяви суду не надавала, у звязку з чим суд вважає за можливе слухати і закінчувати розгляд справи у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Представник третьої особи - Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявився, згідно заяви просить винести рішення на розгляд суду та слухати справу у його відсутність, що суд вважає за можливе. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, судом встановлено, що 14 листопада 2006 року померла [PERSON], яка була рідною бабусею сторін у справі [PERSON] та [PERSON] На момент смерті [PERSON] належав жилий будинок №14 по в-ду Совхозному в м. Дергачі Харківської області, інвентаризаційна вартість якого становить 38193 грн. Спадкоємцем першої черги за законом є їх мати - [PERSON], яка померла 18 березня 2003 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 80 та видане свідоцтво про смерть. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, тобто спадкоємцями за правом представлення. Згідно ч. 1. ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При цьому у п. 5. зазначеної статті визначено, що якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну, з чого випливає, що позивачка і відповідачка мають право кожна на половину спадкового майна, а саме право на 1/2 частину спірного жилого будинку №14 по в-ду Совхозному в м. Дергачі, що належав бабусі. Не зважаючи на це, відповідачка 10 квітня 2008 року отримала свідоцтво про спадщину за №1-935 та зареєструвала право власності на спірний жилий будинок лише на себе, про що свідчить довідка КПТІ «Інвенрос», видана 18 серпня 2009 року. В цій довідці вказується, що домоволодіння в м. Дергачі по в-ду Совхозному,14, зареєстровано на праві приватної власності в цілому за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 10 квітня 2008 року за №1-935 та внесено до реєстрової книги за №1 реєстр. №227. З 2002 року [PERSON] знаходилася та по цей час знаходиться у [PERSON], де народила двох дітей: Волкова Кензо, [INFO], та Волкова Яріка, [INFO]. Про смерть бабусі [PERSON] дізналася у травні 2009 року після приїзду до м. Харкова, а також їй стало відомо, що [PERSON] отримала свідоцтво про спадщину за законом на всю спадщину. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивач дізналась про смерть бабусі в 2007 р., що слідує з її листа з [PERSON], поскільки не доведено, що наданий лист написаний саме позивачем. Згідно ч. 1. ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В абзаці 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 р. судам роз'яснюється, що відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину, прав інших осіб тощо. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню частково недійсним в 1/2 частині, за позивачкою має бути визнане право власності на 1/2 частину спірного жилого будинку. В той же час суд не має підстав на визнання за відповідачкою права власності на 1/2частину жилого будинку, поскільки за нею залишається право власності на цю частину спірного житла, крім того, вона не є позивачем у справі. З вищезазначеного слідує, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial