Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

У листопаді 2010 року приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначило, що 27.09.2007 року між [PERSON] та позивачем було укладено комплексний договір добровільного страхування автотранспорту, водія та пасажирів від нещасних випадків, оформлений полісом № 06/020-20737. У відповідності з зазначеним договором було застраховано автомобіль [NUMBER]. 16.09.2008 року в м. Києві, відбулося зіткнення застрахованого позивачем автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ваз», д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідачем, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень. Зіткнення відбулось в результаті порушення позивачем правил дорожнього руху України. Зазначена обставина підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 24.10.2008 року. Відповідно до п. п. 10.4.3 Правил страхування при настанні страхового випадку протягом 30 робочих днів після надання Страхувальником всіх необхідних документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитку, скласти страховий акт та здійснити виплату страхового відшкодування. На виконання зазначених положень позивачем у якості страхового відшкодування оплатила проведення ремонту автомобіля [NUMBER]. Згідно звіту № 2746 від 09.10.2008 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 21 268 грн.31 коп. Позивач сплатив страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 19 665 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 985 від12.03.2009 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в заяві, з тих же підстав та просив їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, пояснив суду, що таке визнання позову є безумовним і не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у судовому засіданні відповідач по справі визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved