Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до ПАТ УкрСиббанк, треті особи: [PERSON], Головне Київське міське управління у справах захисту прав споживачів про визнання кредитного договору і договору застави майна недійсними та зобовязання вчинити дії. Позивач зазначав, що 19 лютого 2008 року між ним та ПАТ УкрСиббанк, був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11300917000, згідно з яким позивачу були надані кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 24 950 доларів США 00 центів, що на день укладення кредитного договору еквівалентно сумі 125 997,50 гривень. В заставу, згідно п. 2.1. основного договору був переданий автомобіль [NUMBER]. Угода між позивачем та відповідачем укладалась на пільгових замовах, тобто нижча відсоткова ставка, як для співробітника банку. Окрім застави, в забезпечення виконання грошових зобовязань за основним договором 19.02.2008 року був укладений договір поруки № 180774 між позивачем та відповідачем та третьою особою [PERSON], як поручителем. 04.11.2009 року відповідач змусив позивача укласти додаткову угоду № 2 у звязку із звільненням позивача, за якою процента ставка за користування кредитом збільшилась до 13%, тому фінансові умови сплати кредиту у позивача погіршились. З моменту укладення договору до 23.10.2010 року позивачем було виплачено 97 544,53 грн., отже, різниця сплати становить 28 452,97 грн. Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Тобто ціна спірного кредитного договору повинна бути визначена у [PERSON] валюті України, і тільки грошовий еквівалент цієї суми може бути визначеним у доларах США. Ціна кредитного договору, всупереч діючим нормам права була виражена відповідачем в іноземній валюті, а саме доларах США. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю передбачено, що валютні операції проводяться на підставі відповідної ліцензії [PERSON] банку України. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. На час підписання кредитного договору, сторонами не було надано інформації, а відповідно і зазначено у договорі, про наявність у жодної зі сторін індивідуальної ліцензії для здійснення такої валютної операції та використання іноземної валюти, а саме доларів США, на території України як засобу платежу, тому сторони не мали законного права здійснювати таку валютну операцію. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати недійсним кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11300917000 від 19.02.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ УкрСиббанк. Визнати недійним договір поруки № 180774 від 19.02.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ УкрСиббанк. Зобовязати відповідача прийняти у позивача залишкову суму за договором у розмірі 28 452 грн. 97 коп. Зобовязати відповідача виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на заставу транспортний засіб Тоуоtа Согollа д.н.з. [NUMBER]. 01.02.2011 року та 17.05.2011 року позивач надав уточнені позовні заяви, в яких просив визнати недійсним кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11300917000 від 19.02.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ УкрСиббанк. Визнати недійним договір поруки № 180774 від 19.02.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ УкрСиббанк. Зобовязати відповідача прийняти у позивача залишкову суму за договором у розмірі 1 052 грн. 92 коп. Зобовязати відповідача виключити запис з Державного реєстру обтяжень Р50С0М0Г0 майна на заставу транспортний засіб Тоуоtа Согollа д.н.з. [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні ВИМОГИ підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві та просила суд про задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ УкрСиббанк [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що 19.02.2008 року між відповідачем та позивачем був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11300917000, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит в іноземній валюті в сумі 24 950,00 доларів США, що еквівалентно 125 997,50 гривень 50 коп. за курсом НБУ на день укладення договору, а позивач зобовязаний повернути кредит в іноземній валюті та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Для отримання кредитних коштів позивач мав можливість обрати будь-яку іншу з належною діловою репутацією банківську або кредитну установу, зареєстровану у передбаченому законодавством порядку та яка має відповідні дозволи, ліцензії тощо. Відповідно до п. 7.2 кредитного договору, підписанням цього договору позивач свідчив про те, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі, він вважає їх справедливим по відношенню до себе та підтверджував свою здатність виконувати умови договору. Крім того, позивач протягом певного часу виконує умови кредитного договору, вчасно, в повному обсязі сплачує грошові кошти за користування кредитом та до моменту звернення до суду не висловлював заперечення з умовами кредитного договору. Ст. З Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю визначає, що валюта України є єдиним законним засобом платежу України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим договором, іншими актами валютного законодавства України. Тобто даною нормою встановлено пріоритет інших норм цього декрету або інших актів валютного законодавства. Відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю Генеральні ліцензії видаються комерційним банком та іншими фінансовими установами України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Тобто підставою для здійснення відповідачем валютних операцій, в тому числі операцій щодо надання кредитів в іноземній валюті достатньо Генеральної ліцензії [PERSON] Банку України на здійснення валютних операцій. НБУ України надано Акціонерному комерційному інноваційному банку УкрСиббанк Банківську ліцензію № 75 від 24.12.2001 року та дозвіл № 75-2 від 19.11.2002 року, які надають АТ УкрСиббанк право здійснювати всі види валютних операцій, в тому числі щодо надання кредитів та здійснення оплати за використання кредитів в іноземній валюті. Оскільки банк отримав банківську ліцензію та дозвіл НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями, він має право на постійній основі здійснювати операції щодо розміщення іноземної валюти. Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти до гривні. Таким чином, при укладенні кредитного договору в іноземній валюті, у доларах США та беручи на себе певні обовязки щодо погашення цього кредиту саме США, позивач повинен був усвідомлювати, що курс [PERSON] валюти - гривні до долара США не є незмінним та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому сторони повинні були передбачати та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. Посилаючись на викладене просили відмовити в задоволені позову позивачки в повному обсязі. Б судове засідання треті особи: [PERSON] та Головне Київське міське управління у справах захисту прав споживачів не зявились, про слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між [PERSON] та ПАТ УкрСиббанк, був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11300917000, згідно з яким позивачу були надані кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 24 950 доларів США 00 центів, що на день укладення кредитного договору еквівалентно сумі 125 997,50 гривень. Згідно п. 1.1 кредитного договору цільове призначення кредиту - для особистих споживчих потреб позичальника, (а.с. 11-22). Згідно додаткової угоди від 04.2009 року в заставу, згідно п. 2.1. основного договору був переданий автомобіль [NUMBER]. (а.с.23). 19 лютого 2008 року, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між іпотекодавцем АКІБ УкрСиббанк та [PERSON] був укладений договір іпотеки (а.с.25). Ст. 524 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно статті 533 Цивільного кодексу України горшове забовязання повинно бути виконано у гривнях. Пункт З цієї статті зазначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за забовязаннями дозволяється у випадках, порядку та на умовах визначених законом. Відповідно до ст. 35 Закону України Про [PERSON] банк України гривня (банкноти і монети), як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів. Режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права та обов'язки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства передбачені Декретом Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю. Під валютними операціями у вказаному Декреті Кабінету Міністрів України розуміються операції, повязані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком: операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України; операцій, повязаних з використанням валютних цінностей в міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей та інших зобовязань, предметом яких є валютні цінності; операцій, повязаних з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей. Надання відповідачем позивачу грошових коштів (кредиту) в іноземній валюті та проведення позивачем дій відносно виконання своїх обовязків в іноземній валюті (в тому числі, оплата процентів за користування кредитом, різного роду комісій) за своєю правовою природою є валютною операцією. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю передбачено, що валютні операції проводяться на підставі відповідної ліцензії [PERSON] банку України. П.2 та п.З ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю передбачено, що генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання, а саме на здійснення операцій, повязаних з торгівлею іноземною валютою, з правом відкривати на території України пункти обміну іноземних валют, у тому числі на підставі агентських угод з іншими юридичними особами - резидентами. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Згідно із пунктами в), г) ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю індивідуальної ліцензії потребують, в тому числі, операції щодо: надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. Таким чином, враховуючи вищевикладене, надання відповідачем та одержання позивачем кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти, як засобу платежу за користування кредитними коштами, можливо при дотриманні сторонами правочину імперативних вимог законодавства, щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. Відповідно до частини 5 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю, пункту 1.10 Положення Про порядок видачі [PERSON] банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу № 483, одержання індивідуальної ліцензії однією зі сторін валютної операції, означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії. Відповіднно до п.1.5 цього Положення, використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Нацбанк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями), у випадках передбачених законами України. Як вбачається з кредитного договору, саме позивач звернувся до банку з заявою про видачу кредиту, надав до банку усю необхідну інформацію про свій фінансовий стан, анкетні дані тощо. Тобто ініціатором отримання кредиту був саме позивач. До того ж, як свідчить кредитний договір отримувачем за валютною операцією (за кредитним договором в іноземній валюті) був теж позивач. Кредитний договір між позивачем та відповідачем забезпечений договором іпотеки. Згідно розділу 1 статті 2 ЗУ Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати, основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу мають бути розкриті до укладення договору про іпотечний борг. Ця інформація має бути оприлюднена кредитодавцем у письмовій формі і містити: -опис усіх грошових зборів і витрат, повязаних з установленням іпотеки; -принципи визначення плати за договором про іпотечний борг; -положення про інфляційне застереження; -порядок дострокового виконання основного зобовязання у разі неплатоспроможності боржника або невиконання боржником своїх зобовязань за договором та юридичні наслідки цього невиконання; -право боржника попереджати кредитодавця про можливе невиконання основного зобовязання; -реквізити, ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру фінансових установ чи Державного реєстру банків; -інші умови за рішенням кредитодавця. Таким чином, надання і отримання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти як засобу платежу є можливим при дотриманні імперативних вимог законодавства щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. Відсутність такої ліцензії при укладенні договору є порушенням вимог Закону, зокрема ст.ст.227, 524, 533 ЦК України, п. г Ч.4 ст.5 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю та Положення Про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України, як засобу платежу. НБУ України надано Акціонерному комерційному інноваційному банку УкрСиббанк Банківську ліцензію № 75 від 24.12.2001 року та дозвіл № 75-2 від 19.11.2002 року, які надають АТ УкрСиббанк право здійснювати всі види валютних операцій, в тому числі щодо надання кредитів та здійснення оплати за використання кредитів в іноземній валюті. Оскільки банк отримав банківську ліцензію та дозвіл НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями, він має право на постійній основі здійснювати операції щодо розміщення іноземної валюти, (а.с.112- 114). При укладенні кредитного договору позивачем та відповідачем повністю були дотримані вимоги ст. 203 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, що передбачені ст. 215 ЦК України. Крім того, в графіку погашення заборгованості до кредитного договору, який погоджений сторонами, зазначено суму платежу по кредиту щомісячно, а також суму сплачених відсотків. Даний графік підтверджує те, що [PERSON] дійсно був повідомлений про реальну вартість кредиту, і знав яку суму зобовязаний оплачувати щомісячно, що підтверджується наданими квитанціями, (а.с.31-47, 69-71, 98-104)

Outcome: dismissed