Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

09.09.2009р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], ТОВ «УФА «Верус» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 06.12.2007р. між банком та [PERSON] був укладений договір про відкриття карточного рахунку та обслуговування платіжної картки № SAMDN03000017628243 ( надалі по тексту договір) та додаткова угода № 1 від 11.01.2008р. до договору, відповідно до яких [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором № SAMDN03000017628243, 12.01.2009р. між позивачем та ТОВ «УФА «Верус» було укладено договір поруки №467, відповідно до якого останнє взяло на себе зобовязання за виконання обов'язків по договору тільки у загальному розмірі 200 грн. Відповідачка своїх зобовязань за договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 18.08.2009р. виникла заборгованість в розмірі 18212,81 грн. 19.10.2010р. позивачем до суду було надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що станом на 18.10.2010р. розмір заборгованості [PERSON] по договору № SAMDN03000017628243 становить 26236,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 10000 грн.; по відсоткам 11344,66 грн.; заборгованість по комісії 3166,55 грн.; та штрафні санкції у загальному розмірі 1725,56 грн. Представник позивача - [PERSON] (який діє на підставі довіреності № 522-О від 08.02.2010р.) у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. 11.11.2010р. до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив позовні вимоги з урахуванням наданих суду уточнень 19.10.2010р., задовольнити в повному обсязі, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за договором № SAMDN03000017628243 від 06.12.2007р. станом на 18.10.2010р. в розмірі 26236 грн.77коп., стягнути солідарно з ТОВ „УФА „Верус та відповідачки 200 грн., за договором поруки від 12.01.2009р., а також судові витрати по справі, розглянувши справу з винесенням рішення в судовому засіданні за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON], (який діє на підставі довіреності від 15.12.2009р.) в судове засідання 11.11.2010р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своєю заявою від 11.11.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачки 200 грн., визнав в повному обсязі, просив розглядати справу у судовому засіданні за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання 26.11.2009р. не зявилася. В судове засідання 11.11.2010р. також не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації - м. Миколаїв, вул. Бутоми, буд. 51, яка підтверджується відповіддю Адресного довідкового бюро від 02.11.2010р., що наявна в матеріалах справи, конвент повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч.5 ст.74 ГПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, виходячи з положень ч. 5 ст. 74, ч.2 ст. 77 ЦПК України, відповідачка [PERSON], вважається повідомленою про день та час судового засідання і такою, що відсутня без поважних причин. За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме, ТОВ «УФА «Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Судом встановлено, що 06.12.2007р. між банком та [PERSON] був укладений договір про відкриття карточного рахунку та обслуговування платіжної картки № SAMDN03000017628243 (надалі по тексту договір) та додаткова угода № 1 від 11.01.2008р. до договору, відповідно до яких [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 10000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором № SAMDN03000017628243, 12.01.2009р. між позивачем та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» було укладено договір поруки №467, відповідно до якого останнє взяло на себе зобовязання за виконання обов'язків по договору тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку позивач виконав свої зобовязання за договором та надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, проте відповідачка [PERSON] своїх зобовязань за договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 18.08.2009р. виникла заборгованість в розмірі 18212грн.81коп. Відповідно до наданої позивачем 19.10.2010р. заяви про збільшення позовних вимог, станом на 18.10.2010р. розмір заборгованості [PERSON] по договору № SAMDN03000017628243 становить 26236,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 10000грн.; по відсоткам 11344,66 грн.; заборгованість по комісії 3166,55 грн.; та штрафні санкції у загальному розмірі 1725,56 грн. Ця загальна заборгованість, на день винесення рішення, тобто на 11.11.2010р., збільшилась та складає 35816 грн.16коп., про що свідчить довідка банку від 11.11.2010р. Проте, в розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати суму заборгованості станом на 18.10.2010р., оскільки останні уточнення позовних вимог відбулися 19.10.2010р.. З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідачка не виконала належним чином взятих на себе зобовязань за договором, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за договором є обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, на день винесення рішення, тобто 11.11.2010р. стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за договором № SAMDN03000017628243 від 06.12.2007р., станом на 18.10.2010р. (останні уточнення позовних вимог відбулися 19.10.2010р.) в розмірі 26236 грн.77коп. Приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200 грн. солідарно з відповідачів, не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується солідарного стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] 200 грн. на користь ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 262 грн.37коп. (1% від ціни позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial