Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

17.12.2010 року [PERSON] звернувся з позовом в якому просив накази №118-ОС від 26.08.2010 року «Про переведення на посаду працівника» та №165-ОС від 18.11.2010 року «Про звільнення» визнати недійсними та винести рішення про поновлення на роботі; зробити перерахунок та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу; стягнути на його користь з відповідача 2290 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що з 2003 року він працював головним інженером на Первомайському факультеті Харківського державного університету харчування та торгівлі ( далі ХДУХТ). Наказом ректора ХДУХТ № 195 від 02.06.2010 року Первомайський факультет було реформовано в Первомайський навчально-консультаційний центр ХДУХТ. З 04.07.2010 року по 10.08.2010 року він перебував у щорічній відпустці, а з 11 по 30 серпня 2010 року у відпустці без збереження заробітної плати. 30.08.2010 року, коли він вийшов на роботу, то завідуюча Первомайським навчально-консультаційним центром ХДУХТ [PERSON] повідомила його, що він переведений на посаду робітника. При цьому з наказом він ознайомлений не був, а від переведення відмовився, але так як з попередньої посади звільнений не був, то продовжував приходити на робоче місце, до якого його не допускали. 08.09.2010 року його було ознайомлено з наказом №118-ОС від 26.08.2010 року «Про переведення на посаду працівника», і так як погіршився його стан здоров»я, то до 18.10.2010 року він перебував на лікарняному. Коли 18.10.2010 року він вийшов на роботу, його ознайомили з наказом про винесення йому догани за відсутність на роботі 03.09.201 року і [PERSON] сказала, що він буде звільнений за прогули, в звязку з чим у нього погіршився стан здоровя і він пішов додому. 19.10.2010 року, коли він прийшов на роботу, то повторилось те ж саме, у нього погіршився стан здоровя, його відвезли до поліклініки, де йому було надано допомогу і до 01.11.2010 року він був на лікарняному. 01.11.2010 року, коли він прийшов на роботу, то у нього знову погіршився стан здоровя і він був на лікарняному до 11.11.2010 року. З 11 по 18 листопада 2010 року він приходив на роботу, але 18.11.2010 року його ознайомили з наказом № 165-ОС про те, що його звільнено за прогули. В судовому засіданні позивач уточнив своїх позовні вимоги і просив визнати недійсними та скасувати: наказ №118-ОС від 26.08.2010 року «Про переведення на посаду працівника» та наказ №165-ОС від 18.11.2010 року «Про звільнення», поновити його на роботі на посаді головного інженера, здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу, виходячи із зарплати головного інженера. Стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 4236 грн., із яких 200 грн. він витратив на поїздку в вересні місяці до ректора ХДУХТ, а 4036 грн. витратив на лікування. Також просить стягнути 10000 грн. моральної шкоди, так як саме на цю суму він оцінює свої страждання. Представники відповідача просили відмовити в задоволенні позовних вимог, так як переведення позивача з посади головного інженера Первомайського факультету ХДУХТ на посаду робітника Первомайського навчально-консультаційного центру ХДУХТ (далі Первомайський НКЦ ХДУХТ) та послідуюче звільнення [PERSON] за прогули були здійснені відповідно до діючого законодавства і ніякої моральної та матеріальної шкоди діями відповідача позивачу спричинено не було. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із ксерокопії трудової книжки [PERSON] ( а.с. 83-85) видно, що з 01.08.2003 року він прийнятий на посаду головного інженера Первомайського факультету ХДУХТ, а 02.06.2010 року Первомайський факультет ХДУХТ реорганізовано в Первомайський НКЦ ХДУХТ. 26.08.2009 року [PERSON] переведений на посаду робітника Первомайського НКЦ ХДУХТ, а 18.11.2010 року звільнений по п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин. Це ж підтверджено копіями наказу Міністерства освіти і науки України № 480 від 25.05.2010 року ( а.с. 31-32), про ліквідацію Первомайського факультету ХДУХТ та створення Первомайського НКЦ ХДУХТ, наказом ХДУХТ № 195 від 02.06.2010 року припинено діяльність Первомайського факультету ХДУХТ з 28.08.2010 року і створено Первомайський НКЦ ХДУХТ без права юридичної особи ( а.с. 33-36). Наказом ХДУХТ № 118-ОС від 28.08.2010 року [PERSON] у звязку з реорганізацією Первомайського факультету в Первомайський НКЦ з 28.08.2010 року переведено на посаду робітника з окладом 888 грн. ( а.с.40-41), а наказом ХДУХТ № 165-ОС від 18.11.2010 року [PERSON] робітник Первомайського НКЦ звільнений 18.11.2010 року за прогули без поважних причин (18.10.2010 року, 19.10.2010 року, 11.11.2010 року, 12.11.2010 року та 15.11.2010 року був відсутній на роботі більш ніж 3 години впродовж робочого часу) по п.4 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 7). Наявність прогулів видно із копії табелів за серпень-листопад 2010 року ( а.с. 72-77). Із копії повідомлення (а.с. 37) видно, що [PERSON] 31.05.2010 року був повідомлений про звільнення у звязку з реорганізацією навчального закладу. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач просить визнати недійсним та скасувати наказ ХДУХТ № 118-ОС від 26.08.2010 року про переведення його на посаду робітника в Первомайський НКЦ. Ст. 233 ч.1 КЗпП України передбачає, що працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права. Ст. 234 КЗпП України передбачає, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу суд може поновити ці строки. [PERSON] звернувся до суду з позовом 17.12.2010 року, але в судовому засіданні із пояснень представника відповідача [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], проти чого не заперечував і позивач, в судовому засіданні встановлено, що 30.08.2010 року позивачу стало відомо про його переведення на посаду робітника Первомайського НКЦ ХДУХТ. Таким чином, тримісячний строк звернення до суду закінчився 30.11.2010 року. У вказаний період [PERSON] хворів з 08 вересня по 16 жовтня 2010 року ( а.с. 89), з 20 по 30 жовтня 2010 року ( а.с. 93), з 1 по 11 листопада 2010 року ( а.с. 95), а враховуючи, що питання про скасування наказу про його переведення позивач підняв лише після звільнення з роботи, то суд вважає, що у нього відсутні поважні причини пропущення строку звернення до суду, а тому немає підстав для поновлення строку оскарження позивачем наказу ХДУХТ № 118-ОС від 26.08.2010 року про переведення його на посаду робітника в Первомайський НКЦ, в звязку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити, хоча в судовому засіданні встановлено, що сам [PERSON] заяву про його переведення ( а.с. 39) не писав. Згідно штатного розпису Первомайського НКЦ ХДУХТ ( а.с. 38) посада головного інженера відсутня, а саме на цю посаду просить поновити його позивач, в звязку з чим в задоволенні його позовних вимог про поновлення на роботі необхідно відмовити, а відповідно необхідно відмовити і в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, майнової та моральної шкоди відповідно до ст.ст. 236, 237-1 КЗпП України, так як суд знаходить, що позивач не надав доказів, що вказана шкода заподіяна йому з вини відповідача.

Outcome: dismissed