Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

27.10.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності квартири 53 на вул.Шевченка, 136 у м.Львові у розмірах відповідно 1/3 та 2/3 і встановити порядок користування квартирою, виділивши позивачу кімнату 15,8 кв.м., а відповідачу - 21.0 кв.м., а решта приміщень залишити у спільному користуванні. В обґрунтування вимог зазначала що вона є співвласником квартири № 53 на вул.Шевченка, 136 у м.Львові, згідно свідоцтва про право власності від 11.03.2002 року, виданого Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці. Дана квартира також належить на праві спільної сумісної власності відповідачу. На сьогодні виникла потреба у визначенні ідеальних часток, оскільки подружжя між собою не спілкуються та проживають окремо з 2006 року, а також визначити порядок користування квартирою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи та не направив до суду заяви про розгляд справи у його відсутності, а тому у відповідності до ст.169,224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира №53 на вул.Шевченка, 136 у м.Львові, згідно свідоцтва про право власності від 11.03.2002 року, виданого Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2004 року (а.с.6), [PERSON] прийняв спадщину по смерті своєї мами на 1/3 частину даної квартири. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимога позивача про визначення розміру ідеальної частки у праві спільної сумісної власності у даній квартирі по 1/3 кожному є підставною та підлягає до задоволення. У судовому засіданні також встановлено, що з 2006 року між сторонами стосунки у сім'ї погіршилися, через часті сварки. Позивач та відповідач користуються окремо кімнатами. [PERSON], є пенсіонером та бажає здійснювати оплату за комунальні послуги і послуги за утримання будинку і прибудинкову територію за свою частку, оскільки відповідач їй у цьому не допомагає. Оскільки інших співвласників та користувачів даної квартири немає, то суд вважає що є підстави для задоволення позову і в частині встановлення порядку користування квартирою, а саме виділивши позивачу у користування кімнату площею 15,8 кв.м., а відповідачу - кімнату площею 21.0 кв.м., з передачею решта приміщень у спільне користування.

Outcome: approved