Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

22 квітня 2007 року помер [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Спадкове майно складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 2,8068 га, що розташована на території Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Нотаріус не може оформити спадкові права на земельну ділянку, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи. За захистом прав та інтересів спадкоємець [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, попередньо подавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, про підтримання позовних вимог (а.с. 19) та про визнання позовних вимог [PERSON] (а.с. 18). Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] помер 22 квітня 2007 року (а.с. 5). По своїй смерті [PERSON] залишив заповіт (а.с. 6) на все своє майно на користь [PERSON]. Ксерокопією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 074346 від 01 жовтня 2003 року (а.с. 9), виданим на імя [PERSON], витягом з технічної документації на поділ земель (а.с. 12) доведено, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка № 605 на території Михайловецької сільської ради площею 2,8068 га. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Спадкоємець за законом дочка спадкодавця і сестра позивача [PERSON] підписала нотаріально посвідчену заяву про те, що вона не прийняла спадщини і не має наміру цього робити в подальшому, а також, що вона не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано спадкоємцю за заповітом (а.с. 8). Таким чином, позивач [PERSON] має право спадкувати за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] і він може набути прав власника щодо спадкового майна земельної ділянки. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» № 8 від 04 лютого 2011 року (а.с. 10), а також розяснень завідувача Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 13) слідує, що оригінал державного акта втрачено, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved