Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

У травні 2011 року військова частина [NUMBER] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно виплаченої грошової винагороди в сумі\~ 2347,15 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що наказом командира військової частини [NUMBER] від 26.11.2007 року № 711 (надалі наказ\~ 711)\~ «Про виплату премій командирам підпорядкованих військових частин\~ з нагоди 16-ї річниці Збройних Сил України» командиру військової частини [NUMBER] [PERSON] була виплачена грошова премія в розмірі 2347,15 грн. Вказана винагорода була виплачена відповідачу в порушення\~ ст.. 32\~ Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за наявності не знятого раніше дисциплінарного стягнення. На даний час [PERSON] звільнений\~ з військової служби, в зв`язку\~ з виходом на пенсію. Наказом\~ командира військової частини [NUMBER] від 17.09.2009 року № 408, наказ від 20.12.2007 року № 711 в частині виплати премії [PERSON] скасовано. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні свої вимоги представник позивача підтримав. Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що командиром військової частини [NUMBER] було знято достроково з нього дисциплінарне стягнення. Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності, тому просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2007 року наказом № 650, командиром військової частини\~ [NUMBER] [PERSON] (командиру військової частини [NUMBER] ) оголошено догану за допущені порушення вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.2007 року наказом № 711 командиром військової частини [NUMBER] «Про виплату премії командирам підпорядкованих військових частин з нагоди 16-ї річниці Збройних Сил України [PERSON] був нагороджений грошовою премією в розмірі 2347,15 грн. За приписами ст.. 32 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не можуть нагороджуватися грошовими преміями військовослужбовці за наявності не знятих раніше накладених дисциплінарних стягнень. Отже, [PERSON] не мав право станом на 20.12.2007 року отримувати грошову винагороду , поскільки мав незаняте дисциплінарне стягнення. Доводи відповідача, що дисциплінарне стягнення командиром військової частини [NUMBER] було знято достроково матеріалами справи не підтверджено. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Твердження відповідача, що позивачем пропущений строк звернення до суду\~ за захистом своїх цивільних прав заслуговують на увагу. Відповідно до змісту ст.. ст.. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки . Перебіг позовної давності\~ починається від дня, коли особа дізналася, або могла дізнатися про порушення свого права, або про особу яка його порушила. Наказ командира військової частини [NUMBER] про заохочення відповідача був виданий 20.12.2007 року. Із змісту наказу командира військової частини [NUMBER] № 408 від 17.09.2009 року «Про результати службового розслідування за фактами порушень фінансової дисципліни посадовими особами військової частини [NUMBER] » вбачається, що\~ командиру військової частини [NUMBER] [PERSON] були надані рапорти заступниками командира військової частини\~ про наявність у [PERSON] дисциплінарного стягнення і відсутність підстави для його матеріального заохочення. Викладене свідчить, що на день видання наказу про заохочення відповідача, позивачу було відомо про відсутність для цього правових підстав, тобто з цього часу і починається на думку суду початок перебігу строку позовної давності. Викладене спростовує доводи позивача, що про порушення свого права\~ їм стало відомо\~ тільки після проведення ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини у вересні 2009 року. Сплив позовної давності, про застосування якої\~ заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові, як передбачено ст.. 267 ЦК України. Позивач не надав суду доказів пропущення цього строку з поважних причин, тому порушене право не підлягає захисту. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed