Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

08 листопада 2010 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом в якому* просить стягнути з відповідача 10215,76 грн. кредитної заборгованості та судові витрати, пов'язані з пред'явленням позову, вказуючи на те, що 09 жовтня 2006 року банк, відповідно до встановленого порядку та правил надання банківських послуг, перерахував на картоковий рахунок [PERSON] 5000 грн., які відповідач зобов'язався повернути шляхом внесення обов'язкових, щомісячних платежів у розмірі 350, 00 грн. У позові також зазначається, що [PERSON], в порушення умов договору, свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за його користування не виконав і фактично з червня 2008 року припинив внесення платежів, спрямованих на погашення кредиту, внаслідок чого на момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду заборгованість [PERSON] перед банком становить 10215,76 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення у пресі. Відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Згідно ст. 224 ч.І ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі.наявних у справі доказів, якщо позивач не запереч/є проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, при цьому судом роз'яснено його право на розгляд справи у звичайному порядку, а також зміст ч.З ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Суд встановив, що зобов'язальні відносини між сторонами ґрунтуються на договорі № 5АМОІЧ44000009410445 про надання банківських послуг, укладеного 09 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], згідно якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку і перерахував на картковий рахунок 5000,00 грн. за умови його повернення до терміну дії картки. * Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має 1 виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В порушення умов договору про надання банківських послуг, встановлених п. 6 та 8 Правил [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав і починаючи з 09 червня 2008 року обов'язкові щомісячні платежі не вносив, у зв'язку з чим банком ініційовано питання про дострокове стягнення з відповідача основної суми кредиту, яка на момент звернення позивача до суду становити - 4588, 33 грн. та заборгованості по відсотках у розмірі - 5627, 43 грн., що підтверджується наявними у справі письмовими доказами, оголошеними і дослідженими в судовому засіданні. За змістом ст.ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений догозором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь і час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів че встановлений договором або законом. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення освоєної суми кредитної заборгованості, заборгованості по відсотках та всіх судових витрат ґрунтуються на Законі, відповідають характеру цивільно-правового спору і підлягають задоволенню.

Outcome: approved