Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви та його представник в ході судового засідання посилалися на те, що 20.06.2008 року позивач позичив [PERSON] 13000,00грн і в кінці червня 2\~600,00 грн. 17.07.2009 року [PERSON] написав розписку згідно якої сума боргу складає 15600,00 грн та встановлена дата повернення боргу 17.07.2010 року і порядок повернення по 1300,00 грн в місяць. Однак на теперішній час сума боргу не повернена. На підставі викладеного, просила суд: ·стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20 451,36 грн /двадцять тисяч чотириста пятдесят одна грн. 36 коп./ з урахуванням з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені, а також три проценти річних від простроченої суми; ·стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 324,51 грн - судового збору. Відповідач - в судові засідання не зявлявся , про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином шляхом судових викликів та через оголошення у газеті «Вісті Придніпровя », про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлеглими частковому задоволенню з наступних підстав. Ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 626, 1046 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Як вбачається з розписки, яка за своєю правовою природою є договором позики, [PERSON] 17.07.2009 року написав розписку згідно якої сума боргу складає 15600,00 грн та встановлена дата повернення боргу 17.07.2010 року і порядок повернення по 1300,00 грн в місяць. Однак на теперішній час сума боргу не повернена. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином вимоги позивача у частини стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 15 600,00 грн підлягають задоволенню. Також ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 1466,60 грн індексу інфляції, 432,09 грн 3% річних підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі подвійної ставки НБУ суд вважає можливим відмовити виходячи з наступних міркувань. Так ст.ст. 546, 547 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, оскільки сторонами не вчинений правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання в письмовій формі, то суд находить позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі подвійної ставки НБУ необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 294,98 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial