Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-24 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати кредитний договір №47/Кв-07 від 16 березня 2007 року укладений між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] недійсним; розірвати іпотечний договір №45/Zквіп-07 від 16 березня 2007 року укладений між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON]; розірвати договір поруки №47.1/Zпор-07 від 16 березня 2007 року укладений між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»)та [PERSON]; розірвати договір поруки №47.2/Zпор-07 від 16 березня 2007 року укладений між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON]. В судовому засідання представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Заслухавши учасників судового процесу, свідка, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що ЗО червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним [PERSON] України укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь [PERSON]. Посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2258 відповідно до якого, ТОВ «Укрпромбанк» відступив а АТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за Кредитними та Забезпечувальними договорами. 16 березня 2007 року між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №47/Кв-07. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту - 50000,00 доларів США 00 центів. Відповідно до п.1.2., п.1.3. кредитного договору строк кредитування 300 місяців; дата повернення кредиту 15 березня 2032 року. Відповідно до ч.1.4. кредитного договору мета кредитування - купівля двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п.1.5. - 1.9. кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом - 12,5 % річних; комісія за надання кредиту - 1% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору; комісія за управління кредитом - 0,1% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, сплачується в перші десять років користування кредитом; комісія за видачу готівкових коштів - 0,3% від суми кредиту визначеної у п.1.1 цього договору; комісія за дострокове проведення розрахунків по кредиту: 1% від суми наданого кредиту у випадку повного або кожного часткового дострокового повернення кредиту за перший рік користування кредитом, але не менше 10,00 грн.; 0,5 % від суми наданого кредиту у випадку повного або кожного часткового дострокового повернення кредиту за другий рік користування кредитом, але не менше 10,00 грн. 16 березня 2007 року між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено іпотечний договір №45/Zквіп-07. Відповідно до п.1.1. іпотечного договору, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №4 7/Кв-07 від 16 березня 2007 року (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо) (надалі - Кредитний договір), укладеним між іпотекодержателем і [PERSON] - іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний іпотекодержателю до 15 березня 2032 року повернути кредит у розмірі 50000, 00 доларів США 00 центів, сплатити проценти за користування ним у розмірі 12,5 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором (надалі - Основне зобов'язання). Іпотекою за цим договором також забезпечуються вимоги іпотеко - держателя щодо відшкодування: штрафних санкцій, передбачених цим договором; витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за Основним зобов'язанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору. Відповідно до п.1.2. іпотечного договору, предметом іпотеки є: двокімнатна квартира №18, що знаходиться за адресою: місто Рівне, вулиця Волинської дивізії, будинок №29 (двадцять девять), загальною площею - 49,0 (сорок девять) кв.м., житловою площею - 29,6 (двадцять девять цілих та шість десятих) кв.м., розташована на пятому поверсі девятиповерхового будинку (дані - Предмет іпотеки). Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 16 березня 2007 року за реєстровим №608. Відповідно до п.1.3. іпотечного договору сторони цього договору оцінюють предмет іпотеки у 267100,00 гривень. Відповідно до п.1.4. іпотечного договору на строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володіння (користуванні) іпотекодавців. 16 березня 2007 року в забезпечення виконання кредитного договору між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] за №47/Кв-07 від 16 березня 2007 року, було укладено договори поруки №47.1/Zпор-07 від 16 березня 2007 року між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] та №47.2/Zпор-07 від 16 березня 2007 року між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON]. Відповідно до п.1 договорів поруки, поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №47/Кв-07 від 16 березня 2007 року (надалі - кредитний договір), за яким, останній зобов'язаний до 15 березня 2032 року повернути кредит у розмірі 50000,00 доларів СЩА, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.2 договорів поруки, відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.3 договорів поруки, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплати процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Відповідно до п.4 договорів поруки, у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобов'язаний сплатити заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент. Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України Кредитний договір оформлений у письмовій формі. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні заяви на видачу готівки №766 від 16 березня 2007 року позивачу відповідачем передані кошти в сумі 50 000, 00 доларів США, що еквівалентно 252500, 00 грн. Отже Кредитний договір набрав чинності, сторонами в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач не мав права надавати кредит в іноземній валюті, оскільки не мав індивідуальної ліцензії на це. З указаними твердженнями суд погодитися не може, оскільки вважає їх безпідставними. Відповідно до підпункту «в» п.4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ) надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті потребують індивідуальної ліцензії лише в тих випадках, коли терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Однак, на сьогоднішній день законодавством не визначено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті, згідно з вимогами ст. 5 Декрету КМУ, є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку, та письмового дозволу Національного банку України. Представником відповідача суду надано копії банківської ліцензії № 67 від 13 грудня 2001 року, виданої ТзОВ «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») НБУ на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та дозволу № 67-3 від 26 січня 2004 року, виданого ТзОВ «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») НБУ на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2 та ч. 4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до цього дозволу. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що здійснення відповідачем кредитних операцій у іноземній валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України, а видача ним позивачу кредиту в іноземній валюті без індивідуальної ліцензії є правомірною. Посилання представника позивача на те, що при укладенні кредитного договору її довірителю не було надано повної інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредитного договору, а також на те, що цей договір укладений на вкрай невигідних для нього умовах, з порушенням принципів справедливості, розумності і добросовісності, на думку суду, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставинами жодними доказами позивачем не доведені. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представник позивача не довів заявлених ним позовних вимог, а представник відповідача їх повністю спростував наданими суду письмовими доказами, тому з цих підстав у цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що основне зобов'язання, а саме кредитний договір №47/Кв-07 від 16 березня 2007 року укладений між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] не визнаний судом недійсним, тому недійсність основного зобов'язання не спричиняє недійсність правочинів, щодо його забезпечення, а саме іпотечного договору та договорів поруки, тому і в цій частині позовних вимог про їх розірвання слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed