Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] «Агросфера» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування 200\~676,56 грн. матеріальної шкоди, та 150\~000,00 моральної шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] «Агросфера» 30 червня 2009 року звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення із ПП «Купчинці - Агросервіс» 180\~400,56 грн. суми богу, індексації, пені за порушення термінів оплати, відсотків по товарному кредиту по договору купівлі продажу № 584-К від 26 березня 2008 року. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20 серпня 2009 року із ПП «Купчинці - Агросервіс» стягнуто 180\~400, 56 грн., проте, через незаконні дії директора [PERSON], зокрема не виконання зазначеного рішення суду, [PERSON] «Агросфера» не мало змоги вчасно отримати зазначену суму боргу, чим [PERSON] «Агросфера» завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі 150\~000, 00 грн. Тому, просять стягнути в користь [PERSON] «Агросфера» із [PERSON] 200\~676,56 грн. матеріальних збитків, та 150\~000,00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити із мотивів викладених в позовній заяві, та стягнути із [PERSON] 200\~676,56 грн. матеріальної шкоди, та 150\~000,00 моральної шкоди, завданої злочином. Представник відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечує, та вказав, що вищевказана матеріальна шкода вже стягнута із ПП «Купчинці - Агросервіс» рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20 серпня 2009 року, тому стягнення повинно проводитися за рішенням Господарського суду Тернопільської області. На даний час [PERSON] жодного відношення до ПП «Купчинці - Агросервіс» не має, тому позовні вимоги повинні предявлятися до ПП «Купчинці - Агросервіс», оскільки юридична особа відповідає за шкоду завдану працівником. Щодо стягнення 150\~000 грн. моральної шкоди із [PERSON], просить відмовити, оскільки в судовому засіданні не наведено жодного доказу, який би підтверджував спричинення [PERSON] «Агросфера» моральної шкоди, жодних даних про приниження ділової репутації [PERSON] «Агросфера» в матеріалах справи не має. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до розяснень, що містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у звязку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. В судовому засіданні встановлено, що зазначених дій відповідач [PERSON] не вчиняв, спричинення моральної шкоди [PERSON] «Агросфера» не підтверджено жодним доказом, та в матеріалах справи даних доказів немає. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП, якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» спори про відшкодування заподіяної моральної фізичній та юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивач не довів тих обставин справи, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскільки позивач жодним чином не довів факт завдання йому моральної шкоди, заподіяння шкоди його діловій репутації зазначеними діями, не довів наявність причинного звязку між неправомірними діями відповідача та заподіянням йому такої шкоди, а також не обґрунтував розміру належної до стягнення моральної шкоди, тому, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в частині стягнення з відповідача завданої юридичній особі моральної шкоди. Щодо стягнення із відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 200\~676,56 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. 20 серпня 2009 року Господарським судом Тернопільської області прийнято рішення, за яким із ПП «Купчинці - Агросервіс» стягнуто в користь [PERSON] «Агросфера» 180\~400, 56 грн. матеріальної шкоди. На виконання даного рішення Господарським судом Тернопільської області видано наказ. Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» накази господарських судів є виконавчими документами, на підставі яких державною виконавчою службою здійснюється примусове виконання рішень. Оскільки рішення про стягнення із ПП «Купчинці - Агросервіс» матеріальної шкоди прийнято 20 серпня 2009 року Господарським судом Тернопільської області, воно вступило в законну силу, та для його виконання видано наказ господарського суду, [PERSON] в даний час не є директором підприємства, та не відповідає за зобовязаннями ПП «Купчинці - Агросервіс», а тому, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди із [PERSON], оскільки дана вимога звернена до неналежного субєкта, зокрема, дана вимога може бути предявлена до ПП «Купчинці - Агросервіс» та розглядатися згідно правил господарського судочинства, також, стягнення матеріальної шкоди із ПП «Купчинці - Агросервіс», що визначена рішенням Господарського суду Тернопільської області, повинно проводитися в порядку виконавчого провадження.

Outcome: dismissed