Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманою допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги в період навчання та вартості навчання. В обґрунтування позову зазначив, що 13.01.2006 року наказом №НТ 060113 Кіровського районного центру зайнятості відповідачу був наданий статус безробітного відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» та призначена допомога по безробіттю відповідно до пп.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності». Відповідач знявся з обліку в центрі зайнятості згідно особистої заяви та наказу №НТ 060512 з 12.05.2006 року. За період з 13.01.2006 року по 28.03.2006 року, з 19.04.2006 року по 11.05.2006 року відповідачем було отримано допомогу по безробіттю в сумі 926 грн. 29 коп., матеріальну допомогу в період професійного навчання на курсах «Основи бізнес-планування» з 29.03.2006 року по 18.04.2006 року в сумі 205 грн. 12 коп. Крім того, згідно кошторису, наданого відділом професійного навчання Дніпропетровського обласного центру зайнятості, вартість навчання відповідача склала 119 грн. 03 коп. Таким чином, всього витрати на відповідача склали 1250 грн. 44 коп. 12.05.2006 року Кіровським районним центром зайнятості було отримано довідку від Управління з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про те, що відповідач з 15.07.1994 року зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. Тобто на період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач був зареєстрований у встановленому порядку як приватний підприємець. Перебуваючи на обліку в центрі зайнятості відповідач не надав відомості про реєстрацію як приватного підприємця, чим порушив вимоги п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно заяви відповідача, він був попереджений, що в разі отримання допомоги по безробіттю незаконним шляхом і відмови від добровільного повернення службі зайнятості суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю, цю суму буде стягнуто в судовому порядку. Відповідачу було запропоновано добровільно внести суму 1250 грн. 44 коп., але останній не відреагував. В звязку з чим, просили стягнути з відповідача зазначену суму в судовому порядку. В судовому представник позивач підтримав позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про розгляду справи в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2006 року наказом №НТ 060113 Кіровського районного центру зайнятості відповідачу був наданий статус безробітного відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» та призначена допомога по безробіттю відповідно до пп.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності» (а.с.13,28) Відповідач знявся з обліку в центрі зайнятості згідно особистої заяви та наказу №НТ 060512 з 12.05.2006 року. (а.с.29). За період з 13.01.2006 року по 28.03.2006 року, з 19.04.2006 року по 11.05.2006 року відповідачем було отримано допомогу по безробіттю в сумі 926 грн. 29 коп., матеріальну допомогу в період професійного навчання на курсах «Основи бізнес-планування» з 29.03.2006 року по 18.04.2006 року в сумі 205 грн. 12 коп. , а всього матеріальні виплати на суму 1131 грн. 41 коп., що підтверджується: заявою відповідача про призначення матеріальної допомоги в період професійної підготовки, наказом №129-У від 29.03.2006 року про направлення на навчання та №157-У від 18.04.2006 року про закінчення навчання, довідкою про розмір виплаченою допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги в період професійного навчання (а.с.12,14,15). Крім того, згідно кошторису, наданого відділом професійного навчання Дніпропетровського обласного центру зайнятості, вартість навчання відповідача склала 119 грн. 03 коп. (а.с.24-27). 12.05.2006 року Кіровським районним центром зайнятості було отримано довідку від Управління з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про те, що відповідач з 15.07.1994 року зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа (а.с.11). Тобто на період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач був зареєстрований у встановленому порядку як приватний підприємець. Згідно п.«б» ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. Згідно ст.2 вказаного закону безробітними визначаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів. Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» особи, зареєстровані в установленому законом порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, будучі на момент реєстрації в центрі зайнятості зареєстрованим у встановленому законом порядку як приватний підприємець, відповідач скрив вказаний факт від позивача, ухиляється від повернення безпідставно отриманих за час перебування на обліку в центрі зайнятості сум. З урахуванням вказаних положень закону та встановлених по справі обставин, суд важає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню безпідставно отримані допомога по безробіттю, матеріальна допомога в період навчання, а також вартість навчання в загальній сумі 1250 грн. 44 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави також підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 грн., а на користь позивача сплачені ним про подачі позовної заяви кошти на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved