Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

21.04.2011 року відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.10.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № DN81AR03110178, відповідно до якого отримав кредитні кошти на придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,6 % з кінцевим терміном повернення 24.10.2014 року. Графік погашення щомісячних платежів позивач не порушував, але при погашенні чергових внесків у 2010 році дізнався про підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки за зазначеним договором, з позову про стягнення з нього заборгованості по кредитному договору дізнався, що підвищення відбулося в лютому 2009 року. Вважає підвищення відповідачем в односторонньому порядку відсоткової ставки нікчемним і просить визнати незаконним збільшення процентної ставки та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за даним кредитним договором за процентною ставкою, яка передбачена при укладені договору в рахунок погашення кредиту, а також просить стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач щомісяця сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом у розмірі, вказаному у договорі до того часу, коли дізнався, що банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. З позовної заяви дізнався про збільшення відсоткової ставки. Тому вважають підвищення відповідачем в односторонньому порядку відсоткової ставки незаконним та наполягають на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Приймаючи до уваги згоду позивача та його представника, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача та його представника, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 25.10.2007 року між сторонами укладений кредитний договір № DN81AR03110178 про надання позивачу кредитних коштів на строк з 25.10.2007 року по 24.10.2014 року включно, у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 64018 грн. з відсотковою ставкою 0,80 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, що підтверджується зазначеним договором. Розмір річної процентної ставки рівний дванадцяти місячним процентним ставкам. При цьому, в п 7.1 договору зазначено про обов'язок позичальника щомісяця в період сплати надавати банку кошти у розмірі 1021,25 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Наданими позивачем квитанціями підтверджується виконання умов договору та щомісячна сплата коштів у розмірі 1022 грн. з моменту укладення договору по даний час. Пунктом 2.3.1 кредитного договору передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. З 01.02.2009 року по даному кредитному договору банк підвищив відсоткову ставку до 21 % на рік, що підтверджується розрахунком заборгованості. Суд приймає до уваги доводи позивача, що станом на день набрання чинності норми ст. 1056-1 ЦК України про заборону банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки він не був повідомлений про зміну відсоткової ставки, що вбачається з подальших дій позивача, який сплачував кошти в погашення кредиту в зазначеному в договорі розмірі та не спростовано відповідачем. Таким чином, враховуючи, що на день набрання чинності нормою закону про заборону банку підвущувати процентну ставку в односторонньому порядку фактично процентна ставка до кредитному договору, укладеному між сторонами, не була підвищена і боржник про підвищення процентної ставки не був повідомлений, подальше збільшення банком процентної ставки не можна вважати таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим суд доходить висновку про обгрунтованість вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення. Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved