Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) за власний рахунок нерухомого майна, а саме: самовільно збудованого дерев`яного сараю літ. «М», який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , а також просила стягнути з відповідача понесені не судові витрати та 500 грн. витрат на правову допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказував, що чоловіку позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності належали житловий будинок літ. А, загальною площею 29,00 кв.м., житловий будинок літ. Н, загальною площею 82,10 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08.06.2006 року. Крім того, відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 31.03.2005 року за № 32/6 [PERSON] надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 1000 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.08.2005 року. Також відповідно до договору оренди було надано право користування земельною ділянкою площею 158 кв.м. Зазначає, що після смерті чоловіка 16.02.2009 року позивачка прийняла спадщину, яка складається з нерухомого майна та земельної ділянки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщини за заповітом від 03 11.2009 року за реєстровим № 4-944. Підставою звернення до суду стало те, що сусідка позивачки - відповідач по справі [PERSON] , у 1985 році самовільно побудувала на земельній ділянці, яка належить позивачу, дерев`яний сарай літ. М, і на теперішній відмовляється його знести, чим порушує її право власності на земельну ділянку. 15 листопада 2010 року відповідачка звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільної встановленої огорожі та про відновлення межі, яка поділяє земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] згідно з встановленими розмірами земельних ділянок до 2005 року, тобто до отримання [PERSON] державного акту на право приватної власності, посилаючись на те, що вона та її покійний чоловік не давали позивачу за первісним позовом згоди на приватизацію земельної ділянки. Ухвалою суду від 15.11.2010 року зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з неї кісним та за клопотанням представника позивача за первісним позовом, з метою забезпечення доказів судом витребувано з КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційні справи на буд. № 52 та [ADDRESS] та з Архівного відділу Управління архівної праці Виконавчого комітету Миколаївської міської ради копії архївних справ по земельним ділянкам за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Позивач за первісним позовом в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просила задовольнити, зустрічний позов не визнала та просила відмовити в задоволенні, оскільки при приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] вона отримала згоду від покійного чоловіка відповідачки та відповідно до Акту Миколаївського відділення «УкрГеоінформ» від и.08.2010 року має місце самовільне зайняття її земельної ділянки площею 17 кв.м., на якій розташований самовільно побудований сарай відповідачки. Відповідачка та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. Вислухавши пояснення сторін та їх представників дослідивши матеріали по справі, надавши належну оцінку поясненням представника КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», суд знаходить первісний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що чоловіку позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності належали житловий будинок літ. А, загальною площею 29,00 кв.м., житловий будинок літ. Н, загальною площею 82,10 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08.06.2006 року. Крім того, відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 31.03.2005 року за № 32/6 [PERSON] надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 1000 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.08.2005 року. Та лож відповідно до договору оренди було надано право користування земельною ділянкою площею 158 кв.м. Після смерті чоловіка 16.02.2009 року позивачка прийняла спадщину, яка складається з нерухомого майна та земельної ділянки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщини за заповітом від 03.11.2009 року за реєстровим № 4-944. Із досліджених судом доказів встановлено, що відповідач за первісним позовом [PERSON] у 1985 році самовільно побудувала на земельній ділянці, яка належить позивачу, дерев`яний сарай літ. М, і на теперішній відмовляється його знести, чим порушує її право власності на земельну ділянку, що підтверджується Актом Миколаївського відділення «УкрГеоІнформ» від 11.08.2010 року в якому зазначено, що в процесі відновлення межі було виявлено самовільне зайняття земельної ділянки зі сторони суміжника по [ADDRESS] , а саме: на території землевласника [PERSON] знаходиться самовільно збудований дерев`яний сарай. Крім того, відповідно до пояснень представника КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» Задерей І.Л., яка, ознайомившись із інвентаризаційними справами на буд. [ADDRESS] та [ADDRESS] , у судовому засіданні пояснила, що сарай літ. М зведений відповідачкою за первісним позовом [PERSON] є самочинною забудовою. Відповідно до положень ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, ередавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви та насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Крім того, згідно із положеннями ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в сукупності та у взаємозв`язку, на підставі повного всебічного, об`єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що відповідач за первісним позовом зобов`язаний усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом знесення (демонтажу) за власний рахунок нерухомого майна, а саме: самовільно збудованого деревяного сараю літ. «М», який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , В частині зустрічних позовних вимог відповідача щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільної встановленої огорожі та про відновлення межі,яка поділяє земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] згідно з встановленими розмірами земельних ділянок до 2005 року, тобто до отримання [PERSON] державного акту на право приватної власності, суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне. Посилання представника позивача за зустрічним позовом на те, що [PERSON] та її покійний чоловік \~ \~ \~ \~не давали позивачу за первісним позовом згоди на приватизацію земельної ділянки суд не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься заява із письмовою згодою [PERSON] на приватизацію земельної ділянки по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Крім того, не погоджуючись із межами земельної ділянки по [ADDRESS] , та які зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку, представник позивача за зустрічним позовом не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували дані земельно - кадастрової документації. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, \~ \~ \~ \~крім того, з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу у розмірі 300 грн.

Outcome: approved