Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-23 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що 10.10.2007 року між ПП [PERSON] та [PERSON] укладений трудовий договір на виконання обов'язків виконроба будівельної групи, який оформлений наказом за № 289- К від 12.10.2007 року. Відповідно до п. 3 вказаного договору та п.1 договору про повну матеріальну відповідальність від 12.10.2007 року [PERSON] несе повну матеріальну відповідальність за збереження товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, обладнання та іншого майна. Перебуваючи на посаді виконроба, відповідач для забезпечення роботи будівельної групи отримував в касі кошти для придбання будівельних матеріалів, а також отримував будівельні матеріали та інвентар, за які звітувався перед бухгалтерією, шляхом надання виправдувальних документів. 14.12.2007 року він звільнився з посади за власним бажанням. При звільненні [PERSON] не відзвітувався за використання будівельних матеріалів в повному обсязі, не надав жодних виправдувальних документів на витрату будівельних матеріалів на суму 11990,71 грн. та по грошових коштах в сумі 157,37 грн. Добровільно відшкодувати шкоду [PERSON] відмовився. Вина [PERSON] в утворенні заборгованості по будівельним матеріалам на суму 11990, 71 грн. підтверджується копіями квитанцій до прибуткового ордеру від 23.10. 07 року, 07.11.07 р., 29.10.07 р. та 13.11. 07 року; накладною №РК2С 6971 від 23.10.07 р., рахунком від 15.10.10 року на суму 68 та 210 грн., товарним чеком № ЧП-0034979 від 22.10.07 року, товарним чеком №40 від 25.10.07 р., товарним чеком від 27.10.07 р., товарним чеком від 25.10.07 р., службовою запискою від 02.11.07 р., товарним чеком №29 від 23.10.07 р. товарним чеком від 04.10.07 р., товарним чеком №45 від 15.11.07 р., товарним чеком б/н від 15.11.07 р., товарним чеком б/н від 18.10.07 р., службовою запискою від 10.11.10 р. та відомістю залишку ТМЦ від 23.11.10 р.; заборгованість по грошових коштах в сумі 157,37 грн. авансовим звітом за листопад 2007 р. та відомістю отримання коштів. Просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по будівельним матеріалам на суму 11990,71 грн., по грошових коштах в сумі 157,37 грн., судові витрати на загальну суму 241,48 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн., а всього 13389,56 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] зменшив позовні вимоги, просив стягнути заборгованість на суму 9780,28 грн. по матеріалах, решта позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив проводити судовий розгляд позову на підставі наявних в матеріалах доказах. Заслухавши представника позивача за довіреністю [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2007 року між ПП [PERSON] та [PERSON] укладений трудовий договір на виконання обов'язків виконроба будівельної групи, який оформлений наказом за № 289- К від 12.10.2007 року. Відповідно до п. 3 вказаного договору та п.1 договору про повну матеріальну відповідальність від 12.10.2007 року [PERSON] несе повну матеріальну відповідальність за збереження товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, обладнання та іншого майна. Перебуваючи на посаді виконроба, відповідач для забезпечення роботи будівельної групи отримував в касі кошти для придбання будівельних матеріалів, а також отримував будівельні матеріали та інвентар, за які звітувався перед бухгалтерією, шляхом надання виправдувальних документів. 14.12.2007 року він звільнився з посади за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, на підставі поданої ним заяви. Пунктом 1 статті 134 КЗпП України, яка регламентує випадки повної матеріальної відповідальності, визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадку, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. При цьому статтею 135-1 КЗпП України затверджений спеціальний перелік посад та робіт, що заміщуються або виконуються працівниками, з якими підприємством можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Цей перелік не підлягає розширюваному тлумаченню. Договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в зазначеному переліку не вказані, юридичної сили не мають. Суд приймає до уваги, що серед переліку посад і робіт, з якими можуть бути укладені договори про повну матеріальну відповідальність /затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, що відповідно до Переліку посад і робіт, з якими підприємства, установи організації можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які передані на зберігання, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань від 28 грудня 1977 р. N 447/24/, - посада виконроба-будівельника таким видом посад не є. З таких досліджених обставин відповідач не входить до кола працівників, з якими може укладатись письмовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Разом з тим, згідно п. 3 трудового договору між працівником [PERSON] та [PERSON] від 10.10.2007 року, відповідач зобовязаний виконувати обовязки виконроба, нести повну матеріальну відповідальність за збереження товару, грошових коштів, достовірно поданих звітів, обладнання, іншого майна. Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 29.12.1992, № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Пунктом 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству у випадку, коли шкода завдана недостачею. Встановлено, що відповідачем [PERSON] був отриманий будівельний матеріал згідно до наступних бухгалтерських документів: квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.10.2007 р. - Цемент М-400 - 2 тн. на суму 1600,00 грн.; квитанції до прибуткового касового ордеру від 07.11.2007 р. - Цемент М-400 -2 тн. на суму 1600,00 грн.; квитанції до прибуткового ксового ордеру від 13.11.2007 р. - Цемент М-400 на суму 1600,00 грн.; накладній № РК2С-6971 від 23.10.2007 р. - Арматура А Зф.10 -0,019 тн. на суму 81,51 грн., уголок 32*32*3 -0,074 тн. на суму 294,52 грн., катанка 5,5 -0,004 тн. на суму 17,40 грн.; накладній від 16.10.2007 р. - Круг обр. (бетон) - 1 шт на суму 68,00 грн.; накладній від 16.10.2007 р. - круг алмазний 3 шт. на суму 210,00 грн.; товарному чеку № ЧП -0034979 від 22.10.2007 р. - Кабель КГ 1*10-10 м. на суму 85,60 грн., кабель КГ 1*16 - 5 м. на суму 67,30 грн., кабель ПВС 4*2,5-50м на суму 454,50 грн.; товарного чеку №40 від 25.10.2007 р. - насадка до перфоратора-1 шт. на суму 7,00 грн., Свердло ф.4- 1 шт. на суму 0,60 грн.; товарного чеку б/н від 27.10.2007 р. - Дюбель -100 шт. на суму 20,00 грн.; товарного чеку б/н від 25.10.2007 р. - свердло - 5 шт. на суму 5,00 грн., саморіз -63 шт. на суму 3,15 грн.; службової записки від 02.11.07 р. - пісок 18 м3 на суму 540,00 грн., Щебень -27 м3 на суму 2835,00 грн.; товарного чеку №29 від 23.10.2007 р. - електроди -1 пач. на суму 35,00 грн., цвяхи - 1 кг на суму 6,50 грн.; товарного чеку б/н від 23.10.2007 р. - Шпатель -2 шт. на суму 7,00 грн., валик 1 шт. на суму 5,50 грн., хрести -3 пач. на суму 6,00 грн., лампочка-1 шт. на суму 20,50 грн., патрони-3 шт. на суму 6,00 грн., лампочка -2 шт. на суму 2,20 грн.; товарного чеку № 45 від 15.11.2007 р. - цвяхзи100- 4 кг. на суму 28,00 грн.; товарного чеку №30 від 18.10.2007 р. - труба 50 -2 м. на суму 40,00 грн., труба 50 -0,5 м. на суму 42,00 грн., коліно - 1 шт. на суму 4,00 грн. Заборгованість по грошових коштах в сумі 157,37 грн. підтверджується авансовим звітом за листопад 2007 р. та відомістю отримання коштів. При звільненні з роботи відповідач не відзвітувався за використання отриманого будівельного матеріалу згідно приведених накладних, що вбачається з оборотно-сальдової відомості від 21.10.2010 року та бухгалтерської довідки на загальну суму 9780,28 грн. На підставі досліджених обставин справи та перевірки їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково, стягнути, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП України та трудового договору з [PERSON] на користь ПП [PERSON] 9780,28 грн. заборгованість по будівельних матеріалах, заборгованість по грошових коштах в сумі 157,37 грн. Вимога позивача про стягнення із відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. не може бути задоволена, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п.2 ч.2 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належить і витрати на правову допомогу. Однак, відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, і допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Рішення про допуск [PERSON] як особи, яка надає правову допомогу, судом не ухвалялось. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на загальну суму 219,37 грн.: судовий збір в сумі 99,37 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved