Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Оксіленд» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини доходів, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що з 13 жовтня 2008 року працював на посаді начальника столярного виробництва у ТОВ «Оксіленд». 22 квітня 2009 року його було звільнено з роботи за власним бажанням. Зазначає, що підставою його звільнення було систематичне порушення адміністрацією підприємства законодавства про працю. При звільненні з ним не був проведений розрахунок, чим порушені його трудові права. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 4636 гривень 51 копійки; компенсацію втрати частини доходів, повязаної з несвоєчасною виплатою заробітної плати в сумі 195 гривень 58 копійок; компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 296 гривень 92 копійок; вихідну допомогу у сумі 1987 гривень та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 7240 гривень 28 копійок. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що всі надані розрахунки відповідають вимогам закону. Вона складала розрахунок особисто, оскільки є бухгалтером. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 37, 38), причини неявки суду не повідомив. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 13 жовтня 2008 року по 22 квітня 2009 року позивач працював на посаді начальника столярного виробництва у ТОВ «Оксіленд» (а.с. 13). Звільнений з роботи за власним бажанням. При звільненні з [PERSON]В не був проведений повний розрахунок та належні йому кошти не були виплачені. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З позовної заяви, пояснень представника позивача та наданого суду розрахунку вбачається, що при звільненні позивачу до виплати належала заробітна плата 4636 гривень 51 копійка та компенсація за невикористану відпустку 296 гривень 92 копійки. На день розгляду справи судом кошти позивачу не виплачені. За таких обставин, вимога про їх стягнення підлягає задоволенню. Підлягає стягненню і компенсація втрати частини доходів, повязаної з несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 195 гривень 58 копійок. Наданий позивачем суду розрахунок сум, які мають бути виплачені йому відповідачем при звільненні (а.с. 3), відповідає вимогам закону та може бути покладений в основу рішення. Відповідачем доказів на спростування цього розрахунку суду не надано. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить стягнути кошти за затримку розрахунку при звільненні по 28 липня 2010 року в сумі 7240 гривень 28 копійок відповідно до наданого розрахунку. Розрахунок цієї суми відповідає вимогам закону, а тому така вимога також підлягає задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1987 гривень вихідної допомоги, оскільки підставою для його звільнення стало систематичне порушення адміністрацією підприємства законодавства про працю. Статтею 44 КЗпП України передбачено, що внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Разом з тим, з копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він звільнений з ТОВ «Оксіленд» за власним бажанням не на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. За таких обставин, вимога про стягнення суми вихідної допомоги у розмірі 1987 гривень не підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судовий збір в сумі 123 гривні 69 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 гривень.

Outcome: partial