Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

14.09.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання усного договору купівлі-продажу правочином, що мав місце та визнання добросовісним набувачем. Свою заяву обгрунтував тим, що в ході попередньої домовленості між [PERSON], [PERSON] та ним було укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля «SKODA OKTAVIA TOUR 1,61», чорного кольору, державний н/з [NUMBER]. Але на паперах було оформлено генеральне доручення на право керування, володіння, продажу, дарування, здачу в оренду та т. ін., яке було посвідчено 15.04.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] від імені [PERSON] (власника автомобіля) на імя. [PERSON] (покупця). Після оформлення вказаного доручення, він розрахувався з [PERSON] (фактичним володільцем транспортного засобу), віддавши йому 15 800 доларів США. Після цього [PERSON] усно повідомив йому, що він тепер власник автомобіля та може вчиняти з ним будь-що. Однак [PERSON] не повідомив його про те, що вказаний автомобіль знаходиться в заставі ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором [PERSON] з 2005 року. В зв'язку з цим змушений звернутися до суду за захистом порушених прав, просить визнати усний договір купівлі- продажу, укладений МІЖ ним та [PERSON] таким, що мав місце. Визнати його добросовісним набувачем автомобіля «SKODA OKTAVIA TOUR 1,61», чорного кольору, державний н/з [NUMBER]. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, пояснили, що в усній формі відповідач [PERSON] підтвердив факт укладення усного договору купівлі-продажу автомобіля «SKODA OKTAVIA TOUR 1,61», чорного кольору, державний н/з В17850АЕ. Просили позовну заяву задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17.11.2010 року позов не визнав, пояснив, що дійсно 15.04.2008 року він надавав генеральне доручення на імя [PERSON] на право керування автомобілем «SKODA OK і AVIA FOUR 1,61», чорного кольору, державний н/з [NUMBER]. Але договір купівлі продажу вказаного автомобіля, ні в усній, ні в письмовій формі, він ні з ким не укладав. В наступне судове засідання 16.12.2010 року відповідач [PERSON]. який на даний час утримується під вартою в Полтавському слідчому ізоляторі, не доставлявся. Представники третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаного позову, надали суду письмові пояснення, з яких випливає наступне. Позовні вимоги є необгрунтованими, не підтверджені нормами матеріального права та належними доказами і не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч. З ст. 208 ЦК України - у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Наголошували на тому, що позивач в позовній заяві зазначає, що «...продавцем та фактичним власником автомобіля виявився [PERSON] В,В...». Чинним законодавством України не передбачено поняття «Фактичний власник» та його права. Відповідно до вимог ч.І ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. При укладенні усного договору купівлі-продажу позивач по справі [PERSON] не пересвідчився чи мав право (на підставі яких документів) продавати автомобіль [PERSON], оскільки технічний паспорт на автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.61, був зареєстрований на [PERSON] Тим більше, що власник автомобіля був присутній під час «укладення усного договору купівлі-продажу» та надав 15 квітня 2008 року позивачу [PERSON]S., а не [PERSON], як продавцю нотаріально посвідчену довіреність на керування автомобілем SKODA OKTAVIA TOUR 1.61, державний номерний знак [NUMBER], який перебував в заставі Полтавської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» на підставі нотаріально посвідченого договору застави №710/2631/1 від 05.04.2006 року з внесенням до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заборони на відчуження предмету застави без погодження з Заставодержателем. Про невідповідність твердження позивача про нібито укладений ним усний договір купівлі-продажу автомобіля реальному стану речей може свідчити також складений акт перевірки транспортного засобу, що перебуває в заставі банку, а саме - автомобіля SKODA OKTAVIA TOUR 1.61. державний номерний знак В! 7850 АЕ, від 28 серпня 2008 року та підписаний відповідальним працівником філії банку та Заставодавцем [PERSON]Г, Стверджуючи, що він, як позивач, не знав, що нібито «придбаний» ним автомобіль перебуває е заставі банку, що про цей факт йому стало відомо тільки 01.09.2010 року під час зустрічі з працівником банку, [PERSON] навмисно вводить суд в оману. Згідно листа Головного управління ,МВС України в Полтавській області №11/6176 від 06.07.2010 року відомо, що «...дОвересня 2006 року в Полтавському ВРЕР була проведена реєстрація автомобіля [NUMBER], видане свідоцтво про реєстрацію РСА №704505. Запис «Кредит Укрсоцбанк» був перенесений в особливі відмітки свідоцтва про реєстрацію. 21 листопада 2008 року на автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.61, державний номерний знак [NUMBER] , СВІДОЦТВО Про реєстрацію РСА №704505 В Полтавському ВРЕР був виданий тимчасовий реєстраційний талон направо керування ДАО №122076 по дорученню [PERSON]. В особливі відмітки вказаного тимчасового реєстраційного талону внесено запис «Кредит. Дійсний за наявності свідоцтва про реєстрацію РСА №704505». Вважають, що позивач [PERSON] удаваний ним договір купівлі-продажу автомобіля видає за реальний. Відповідно до вимог ч.З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, зокрема, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі ( ч. 1 ст. 1 ! ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як вбачається з пояснень учасників судового розгляду та матеріалів справи в їх сукупності, позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження своїх заявлених позовних вимог. Суд. заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], відповідача [PERSON], представників третьої особи [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи та з урахуванням вищевикладеного, не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання усного договору купівлі-продажу правочином, що мав місце та визнання добросовісним набувачем.

Outcome: dismissed