Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа СГІРФО Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, вказавши в позові, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Т.Шевченка, 51А в с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області. В даному будинку зареєстрований його батько [PERSON]. Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, хоча з жовтня місяця 2006 року там не проживає і його особистих речей там немає. Факт реєстрації відповідача в даному будинку, позбавляє можливості позивача користуватися належним йому майном. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користуванням житловим приміщенням за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Червона Діброва вулиця Т.Шевченка, 51 А. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Просили суд позовні вимоги задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, про що свідчать розписки в повідомленнях, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи СГІРФО Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, проте надав суду листа, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить суд розглянути справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення позивача його представника, показання свідків та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні підлягають задоволенню частково. Так, в суді встановлено, що відповідач понад пять не проживає за вказаною адресою, спільного господарства з позивачем не веде, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06 квітня 2010 року № 25782422, нерухоме майно по вул. Шевченка,51а в с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області зареєстровано за позивачем. Згідно довідки Михайлівської сільської ради за №183 від 22 лютого 2011 року [PERSON] зареєстрований в [INFO] А Глибоцького району Чернівецької області, однак з жовтня місяця 2006 року за місцем реєстрації не проживає. З акту обстеження житлово-побутових умов №14 від 22 лютого 2011 року виданого Михайлівською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] має власний будинок в с. Ч.Діброва, в якому не зареєстрований та не проживає у вказаному будинку проживає його батько [PERSON], [PERSON] в даному господарстві не проживає з жовтня 2006 року. Наведені докази підтверджують те, що відповідач вийшов із складу сімї позивача і не проживає у вказаному будинку з жовтня місяця 2006 року, тому суд вважає, що він втратив право користування житлом. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги по визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням знайшли своє обґрунтування в судовому засіданні. При вирішенні позовних вимог щодо зобовязання СГІРФО Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти з реєстрації відповідача, суд виходить з того, що вказана вимога є передчасною, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для зняття з реєстрації достатньо судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. І тільки після відмови СГІРФО провести зняття з реєстрації, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позивач набуде право на звернення із вказаною вимогою в порядку адміністративного судочинства, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст.405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial