Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-17 00:00:00

За договором кредиту № 222 від 13 лютого 2008 року, до якого угодою від 31 березня 2008 року були внесені зміни щодо строків та розмірів його погашення, [PERSON] строком на 2 роки до 13 лютого 2010 року отримала від позивача кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 36 % річних. В забезпечення даного договору 13 лютого 2008 року також було укладено між позивачем та [PERSON], [PERSON] договори поруки №№ 165, 166, за якими останні повинні нести солідарну відповідальність з боржником за її зобовязаннями. Оскільки [PERSON] щомісячні платежі вносила нерегулярно, а з червня 2010 року припинила взагалі виконувати зобовязання, позивач в позові та його представник в судовому засіданні просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору, яка складає станом на 1 вересня 2010 року 10689,50 грн. в тому числі : 3668,08 грн. неповернутий кредит, 7021,42 грн. заборгованість по відсотках, з врахуванням і того, що чоловік позичальника давав згоду на укладення договору кредиту, а також згідно з його п. 10.6 він укладений в інтересах сімї, на потреби якої він береться, та сума кредиту є спільним боргом сімї. Відповідачка [PERSON]В позов визнала повністю, посилаючись на те, що в неї змінилися обставини, а тому вона припинила проведення виплат. На даний час буде виплачувати його сама без участі поручителів. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що вона коштів на погашення кредиту не має, лише надала згоду бути поручителем, так як [PERSON] обіцяла виплату кредиту проводити самостійно. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про день розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому справа розглядається без їх участі. Заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 615, 629, 1054, 1055 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами та в разі односторонньої відмови від виконання зобовязання, це не звільняє сторону від відповідальності за його порушення, за кредитним договором, який укладається в письмовій формі, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 лютого 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір, де [PERSON], прийнявши умови і правила надання послуг, отримала від спілки кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних з кінцевим терміном повернення 13 лютого 2010 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка несвоєчасно проводила виплати та в меншому розмірі ніж за графіком, а в червні 2009 року припинила їх проведення, хоча договір діяв до лютого 2010 року. Оскільки відповідачка порушила пункти 1.1, 4.1-4.3 договору і прострочила повернення кредиту, з неї слід стягнути заборгованість по кредиту та кошти за порушення зобовязання, оскільки він не передбачав підстав для невиконання нею зобовязання. Крім того п.п. 2.1- 2.4 договорів поруки передбачають, що поручитель бере на себе обовязок відповідати за зобовязаннями боржника в тому ж самому обсязі та несе з ним солідарну відповідальність за їх порушення, що не суперечить вимогам ст. ст. 553, 554 ЦК України. Так як ні законодавством, ні договором не встановлено умов звільнення поручителів від виконання зобовязань замість позичальника до припинення дії договору, а тому позовні вимоги і відносно них також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а в разі якщо такий строк не встановлено, припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Кредитний договір визначає, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, а п. 3.1, 3.2 договору поруки визначають, що строк поруки припиняється фактом повного виконання боржником своїх зобовязань, а зобовязання припиняється виконанням його належним чином. Оскільки позичальник має борг за кредитним договором, то до цього часу продовжує діяти і договір поруки, за яким відповідають інші відповідачі. Згідно умов кредитного договору у п.п. 2.1, 10.6 його видано для проведення ремонту будинку, він укладений в інтересах сімї і повинен бути використаний для її потреб, а також борг за даний договором є спільним боргом сімї. Статтями 61, ч.3, 65 ч.4, 73 ч. 2 СК України встановлено, що кошти, отримані одним з подружжя за договором, використані в інтересах сімї є спільним майном подружжя, такий договір створює обовязки для іншого з подружжя, та стягнення може бути накладено на спільне майно подружжя, набуте внаслідок договору. Виходячи з наведеного [PERSON] повинен нести солідарну відповідальність за невиконання договору нарівні з дружиною, оскільки про наявність кредитного договору йому було відомо, так як він укладений за його згоди та для задоволення потреб сімї. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення підлягають стягненню з другої сторони понесені нею витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. ст. 553, 554, 559, 610-612, 615, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 61, 65, 73 СК України,

Outcome: approved