Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

[PERSON]»як В.В. звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей : сина [PERSON]»яка [PERSON], 05 .07.1996 року народження та дочку [PERSON]»як [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на одну дитину щомісячно. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що в 2010 році шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей : син [PERSON]»як [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON]»як [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилається на обставини, викладені у позовній заяві та додала, що хоче щоб старша дитина навчалася в Росії та якщо відповідач буде сплачувати аліменти це зменшить розмір на оплату за навчання. Вказує на те, що відповідач проживає на даний час в громадянському шлюбі з іншою жінкою, де утримує 3 х дітей, а своїх не може. До розлучення давав їй по 50 Євро на тиждень для утримання двох дітей, останні місяці 10,20 доларів на два тижні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що не має можливості сплачувати вказаний позивачкою розмір аліментів, а погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно. Пояснив, що помагає дітям наскільки може, привозить харчі, купує одяг, давав по 50 Євро щитижня, до школи гроші. Працює неофіційно та не має сталого заробітку. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд встановив : З оглянутого свідоцтва про народження дітей [PERSON]»як [PERSON] та [PERSON]»як [PERSON] вбачається, що [PERSON]»як [PERSON] є батьком даних дітей, на утримання яких погоджується сплачувати аліменти, але не в встановленій сумі позивачкою, а меншого розміру. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Даючи оцінку дослідженим доказам, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON]»як В.В. підлягають до часткового задоволення, цими доказами установлено, що відповідач [PERSON]»як І.В. є батьком [PERSON]»як Б.І. та [PERSON]»як С.І., відповідно до ст.ст.180-183 СК України, він зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, при винесенні рішення враховує те, що позивачка не надала відповідних документів про розмір заробітку відповідача. Відповідач надавав і зобов»язується і в майбутньому надавати допомогу своїм дітям. Також враховує ту обставину, що на даний час має іншу жінку, з якою проживає в громадянському шлюбі та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved