overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

У серпні 2010 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 26 червня 2001 року Старогороженською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що відповідач зловживає алкогольними напоями, в родині постійно тривають скандали, сварки, конфлікти, які негативно відображаються на психологічному і емоційному стані дітей. Шлюбні відносини між нами припинено з березня 2007 року, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач повідомлений належним чином та своєчасно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повидомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26 червня 2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Старогороженською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторонами припинені з березня 2007 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2010 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора. В обґрунтування заяви зазначили, що [INFO] їх батько та чоловік [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигаляді домоволодіння [ADDRESS] , належного йому на праві приватної власності. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] . Після смерті матері заявники звернулися до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки у прізвищі спадкодавця допущена помилка, а саме замість « [PERSON] » зазначено як « [PERSON] ». На підставі викладеного, просять суд: встановити факт, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] є однією особою та є рідним батьком [PERSON] , [INFO] ; встановити факт, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] є однією особою та є рідним батьком [PERSON] , [INFO] ; встановити факт, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] є однією особою та є чоловіком [PERSON] , [INFO] ; Заявники, кожен в окремості, у судове засідання не зявилися, але надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, зазначивши, що на вимогах, викладених у своїй заяві наполягають та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, у судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву з проханням суд розглянути справу за його відсутностності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] батько [PERSON] , [PERSON] та чоловік [PERSON] [PERSON] помер. (а.с. 11) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , належного йому на праві приватної власності. (а.с. 20-22) Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] . (а.с. 15-17) Після смерті батька заявники звернулися до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки у прізвищі спадкодавця допущена помилка, а саме замість « [PERSON] » зазначено як « [PERSON] ». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту: а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] є однією особою та є рідним батьком [PERSON] , [INFO] ; встановленнч факту, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] є однією особою та є рідним батьком [PERSON] , [INFO] ; встановлення факту, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] є однією особою та є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], 10 лютого 1999 року по 300 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Зазначила, що сторони перебували у шлюбі 19 років. За час перебування у шлюбі народилося 2 дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімя розпалася остаточно, вони понад 2 місяці припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарство, діти проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає. їй відомо, що відповідач працює у приватного підприємця і регулярно отримує заробітну плату, але вона є мінливою. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, зменшила розмір аліментів, просить стягувати аліменти у розмірі 250 грн. на кожну дитину, вона з дітьми проживає в іншому населеному пункті, не працює,. Відповідач заперечує проти позову, пояснюючи це тим, що він не працює, оскільки роботи в селі немає, а тому не може сплачувати аліменти в такій сумі.. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами 18 травня 1991 року був зареєстрований шлюб в Головинській селищній раді Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 1, про що свідчить свідоцтво про шлюб /а.с. 6/. В період шлюбу народилося 2 дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.7,8/. Позивачка проживає в іншому населеному пункті, про що зазначено в позовній заяві позивачки /а.с.З/, з довідки № 310 від 2.11.2010 року виданої виконкомом Новогребельської сільської ради видно, що дочка [PERSON] проживає з позивачкою та навчається у 5 класі с. Нова гребля. Дочка [PERSON] навчається в Головинському вищому протехучилищі Черняхівського району, але пояснила в суді, що вона проживає з позивачкою, а на період навчання у бабушки в с. Головино Черняхівського району. Згідно ст.180 цього Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.. Згідно ст.184 цього Кодексу якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації. Згідно ст. 191 цього Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач є батьком дітей, але з його слів не працює, має не регулярний заробіток, суд вважає, що він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей з часу звернення позивачки до суду, тобто з 20 серпня 2010 року у твердій грошовій сумі, яка підлягає , індексації. Посилання відповідача на відсутність коштів на оплату аліментів суд до уваги не приймає, оскільки законом передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 категорії, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з зазначеною заявою, просить встановити факт належності її матері [PERSON], яка померла 15.08.2001 року , будинку та господарських споруд по пров.Пушкіна, 5 в с.Ст.Солотвин Бердичівського району. Встановлення такого факту їй необхідно для оформлення спадкових прав після смерті матері, оскільки вона є єдиною спадкоємицею, прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до Бердичівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину на земельний пай. Свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок, що належав матері не видано, оскільки немає правовстановлюючих документів. Будинок зареєстрований в по господарських книгах за [PERSON] з 1967 року, земельна ділянка площею 0,61 га була передана їй у власність, але державний акт вона не отримала. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримала з зазначених в ній підстав. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що 15.08.2001 року померла мати заявниці - [PERSON]Я.(а.с.6 ). Заявниця є її дочкою, спадкоємцем першої черги за законом.(а.с.7) В порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] 10.12.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину на земельний пай (а.с.9), проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № по пров. Пушкіна, 5 в с.Ст.Солотвин Бердичівського району через відсутність правовстановлюючого документа на нього , про що їй повідомлено нотаріусом постановою від 26.11.2009 року( а.с.10). За даними Бердичівського МБТІ вказаний вище будинок рахується за користувачем - заявницею в справі, технічний паспорт на житловий будинок також виготовлений на ім'я [PERSON] (а.с.12,18-21), свідоцтво про право власності на цей будинок не видавалось. За даними Старосолотвинської сільської ради зазначений будинок по даним погосподарських книг зареєстрований за [PERSON] з 1967 року. (а.с.16) Спадкодавець не отримала державного акту про право власності на земельну ділянку. Підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, споруджені до 5.08.1992 року , відповідно до п.З Постанови Кабінету Міністрів України від 9.09.2009 року № 1035 , є висновок про технічний стан будинку та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт будівництва. Матеріали справи свідчать, що будинок збудовано на земельній ділянці, переданій в користування в установленому законом порядку, технічний стан будинку відповідає нормативним вимогам.(а.с.11,13) Спадкодавець не оформила право власності на будинок за життя. Встановлення факту в іншому порядку, ніж судовий, неможливо, від встановлення факту залежить виникнення майнових прав заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач \~звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з ВАТ КБ «Надра» \~ 308 465 грн. 80 коп. та моральну шкоду в сумі 30000 грн. На обґрунтування вимог пояснила, що 01.09.2008 року \~між нею та філією Кіровоградського регіонального управління ВАТ КБ «Надра» укладений \~договір банківського вкладу «Мій вибір» № 597034 строком до 1.03.2009 року. На виконання умов договору, на депозитний рахунок позивача зараховано 31908,00 євро, що становить 308465 грн. 80 коп. 19.02.2009 року позивач звернувся до \~банку з вимогою про повернення коштів, після закінчення строку дії договору. Однак, до даного часу кошти не повернуті, відповідач відмовляється повертати кошти, посилаючись на мораторій введений Постановою НБУ. Дані дії вважає незаконними та такими, що порушують її права. У звязку з неотриманням депозиту, не могла оплатити витрати, повязані з весіллям сина, змушена була позичати кошти в інших осіб. Вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 30000 грн. Представник відповідача \~ вимоги не визнав повністю, надав заперечення, в яких посилається на ст. 66 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанову Правління Національного банку України «Про призначення тимчасової адміністрації у ВАТ КБ «Надра» №59/БТ від 10 лютого 2009 року, Постанову НБУ №452 від 5.08.2009 року "Про продовження мораторію на задоволення вимог кредиторів ВАТ КБ "Надра" Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 01.09.2008 року \~між сторонами укладено договір банківського вкладу «Мій вибір» строком на 6 місяців. На виконання умов договору, на депозитний рахунок позивача зараховано 31908,00 євро. Після закінчення строку договору відповідач не повернув \~депозит. Позивач звернувся до \~ ВАТ КБ «Надра» КРУ з вимогою повернути вклад та повідомляв про не бажання його пролонгації, але до теперішнього часу \~вимога не виконана. Відмова банку у поверненні депозитного вкладу є незаконною і суперечить укладеному між сторонами договору (п. 3.4.4; 3.4.5), так і діючому законодавству. Вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач, як на нормативне обґрунтування моральної шкоди, посилається на ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів". Проте, пунктом 5 статті 4 Закону України „Про захист прав споживачів передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадку, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією. Виходячи з характеру правовідносин сторін, що склалися між споживачем послуг позивачем, і виконавцем таких послуг ВАТ КБ „Надра, та що Законом „Про захист прав споживачів, допускається при даному виді правовідносин відшкодування моральної шкоди за певних обставин, і за цим законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди в зв'язку з порушенням умов договору банківського вкладу, за відсутності при цьому будь-якого ризику для життя, здоров'я споживача, вимоги про стягнення моральної шкоди не передбачено законодавством.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача борг за надану теплову енергію в сумі 3103 грн. 92 коп. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує, але в звязку з частковим погашенням боргу, просить стягнути залишок боргу в сумі 3003 грн. 92 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого у поданій в судове засідання заяві представник позивача не заперечувала, зазначила, що позовні вимоги підтримує відповідно до заяви про зменьшення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що власником [ADDRESS] є [PERSON], та шляхом відкриття особового рахунку та видачею абонентської книжки, відповідач вступив у договірні відносини з підприємством. Відповідачу було відпущено теплової енергії на суму 3103 грн. 92 коп., але відповідачем проводились тільчи часткові оплати, тому борг відповідача станом на 01.10.2010 року становить 3003 грн. 92 грн. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання згідно ст.525, 526 ЦК України та ст. 68 ЖК України не виконуює, суд стягує борг та відповідно до ст.88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про продовження строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що 1 квітня 2004 року в місті Черкаси, помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок та на інше майно в селищі Буки, Маньківського району, Черкаської області. За життя спадкодавець вчинив заповіт на все належне йому майно на сестру позивачки [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивачки. Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку позивачка не може, оскільки позивачкою пропущений термін для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Пропуск строку пояснюється тим, що позивачка перебувала у тяжкому матеріальному становищі, оскільки тривалий час проживає одинокою, розмір пенсії у позивачки мінімальний, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у її відсутності. Представник Буцької селищної ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні 1 квітня 2004 року в місті Черкаси, помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок та на інше майно в селищі Буки, Маньківського району, Черкаської області. За життя спадкодавець вчинив заповіт на все належне йому майно на сестру позивачки [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивачки. Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку позивачка не може, оскільки позивачкою пропущений термін для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Пропуск строку пояснюється тим, що позивачка перебувала у тяжкому матеріальному становищі, оскільки тривалий час проживає одинокою, розмір пенсії у позивачки мінімальний, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, просить визнати право власності на спадкову земельну ділянку, після смерті тітки - [PERSON], яка померла 12 березня 2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на жилий будинок в с. Стара Котельня, земельну ділянку біля будинку та земельну ділянку, бувший пай площею 3,0013 га. За свого життя [PERSON] склала заповіт від 22 березня 2000 року, згідно якого жилий будинок, надвірні будівлі, речі домашньої обстановки, право на земельний пай, майновий сертифікат, земельну ділянку, вклади в грошах залишила [PERSON] Свої спадкові права на частину заповіданого майна позивачка реалізувала, отримавши в Андрушівській держнотконторі свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок та земельну ділянку біля нього. Позивачка не може реалізувати своє право по тій причині, що в заповіті вказано, що заповідається право на земельну частку (пай). Однак на день смерті заповідача вже було виготовлено Державний акт на право власності серії ЯА №142965 площею 3, 0013 від 18 жовтня 2004 року. В заповіті не вказується , що заповідається саме дана земельна ділянка. Тому державний нотаріус відмовляється видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Спору щодо спадкового майна не має. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 12 березня 2006 року, померла - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Старокотельнянської сільської Ради Андрушівського району Житомирської області, Актовий запис № 12 від 13 березня 2006 року (а.с.6). За свого життя [PERSON] склала заповіт від 22 березня 2000 року, згідно якого жилий будинок, надвірні будівлі, речі домашньої обстановки, право на земельний пай, майновий сертифікат, земельну ділянку, вклади в грошах залишила [PERSON] (а.с.4). На день смерті заповідача було виготовлено Державний акт на право власності серії ЯА №142965 площею 3, 0013 від 18 жовтня 2004 року (а.с.5). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Старокотельнянської сільської Ради про визнання права власності на спадкову земельну ділянку є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved