Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

22.10.2010 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його тим, що 18 лютого 2010 року померла його мама [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей відділу реєстрації актів цивільного стану Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області зроблено запис №15. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок літ.А загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м., веранда літ.а площею 21,40 кв.м., гараж літ.б площею 9,90 кв.м., літня кухня літ.Б площею 17,20 кв.м., сарай літ.в площею 4,40 кв.м, сарай літ.В площею 31,60 кв.м, сарай літ.Г площею 5,60 кв.м, вбиральня літ.Д площею 1,00 кв.м., колодязь питний літ.К, №1 ворота, №2 огорожа, які розташовані за адресою вулиця Шевченка,12 в селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. В свій час на вказаний будинок був план та під будівництво виділялася земельна ділянка, але документи, що підтверджували б вказані обставини не збереглися. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла позивачу, своєму сину, [PERSON]. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. В установлений законом термін позивачем була подана до Градизької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В даний час у [PERSON] виникла необхідність отримати в Градизькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння з господарськими будівлями його померлої мами. В вересні 2010 року він звернувся до Комунального підприємства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" по питанню надання йому витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно про вартість житлового будинку з господарськими будівлями, який необхідний при нотаріальному посвідченні свідоцтва про прийняття спадщини. В наданні цього витягу позивачу в усній формі відмовлено, оскільки назване підприємство не визнає за померлою, [PERSON], права власності на збудовані приміщення житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно повідомлення №1112 від 15.10.2010 року Градизької державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що належали померлій, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності померлої на нерухоме майно. Згідно довідки №1787 від 19.10.2010 року, виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, згідно запису в земельно-кадастровій книзі померла його мама, [PERSON]»яна Іванівна, мала у користуванні земельну ділянку розміром 0,25 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вулиця Шевченка,12 село Кагамлик Глобинського району Полтавської області. Відповідно довідки №1788 від 19.10.2008 року, виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON]»яна Іванівна постійно проживала в [INFO] і за нею значиться, згідно записів в по господарській книзі №208, належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. Відповідно вищевказаної довідки, станом на 15.04.1991 року тип двору був: робітничий. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 02.09.2010 року Комунальним підприємством "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", користувачем житлового будинку №12 з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вулиця Шевченка,12 село Кагамлик Глобинського району Полтавської області - є [PERSON]. На підставі викладеного, позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно : житловий будинок літ.А загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м., веранда літ.а площею 21,40 кв.м., гараж літ.б площею 9,90 кв.м., літня кухня літ.Б площею 17,20 кв.м., сарай літ.в площею 4,40 кв.м, сарай літ.В площею 31,60 кв.м, сарай літ.Г площею 5,60 кв.м, вбиральня літ.Д площею 1,00 кв.м., колодязь питний літ.К, №1 ворота, №2 огорожа, які розташовані за адресою вулиця Шевченка, 12 в селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що свої позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області в судове засідання не зявився. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у відсутностість їх представника, вказав, що заперечень щодо позову не має. Представники третіх осіб - Комунального підприємства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", Глобинської районної державної адміністрації, Градизької державної нотаріальної контори, Відділу Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області в судове засідання не зявилися. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позов визнають, заперечень щодо його задоволення не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом вірно встановлено, що 18 лютого 2010 року померла [PERSON]»яна Іванівна. За свого життя, 17 квітня 2008 року, [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за реєстром №217, згідно якого заповіла усе належне їй майно [PERSON] Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно повідомлення №1112 від 15.10.2010 року Градизької державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що належали померлій, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності померлої на нерухоме майно. Згідно технічного паспорту: житловий будинок літ.А загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м., збудований в 1958 році за адресою вулиця Шевченка, 12 в селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Відповідно довідки №1788 від 19.10.2008 року, виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON]»яна Іванівна постійно проживала в [INFO] і за нею значиться, згідно записів в по господарській книзі №208, належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. Відповідно вищевказаної довідки, станом на 15.04.1991 року тип двору був: робітничий. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON]»яна Іванівна за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не зареєструвала своє право власності в органах БТІ відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правовстановлюючі документи не померлих не видаються. Згідно висновку №1334/01-10.02 від 18.10.2010 року відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про те, що будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Крім того, як вбачається з наданої суду довідки Градизької нотаріальної контори, після померлої [PERSON] заведена спадкова справа №22 від 10.04.2010 року, спадщину належним чином в установлений законом строк по заповіту після померлої прийняв її син [PERSON] Осіб, які б відмовилися від прийняття спадщини не має. Інших осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині не має. На підставі вищевикладеного, суд встановив, що спадщину в установлений законом строк по заповіту прийняв син померлої, позивач по справі - [PERSON]. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved