overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з»явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити . Із змісту позовних вимог позивачки вбачається, що 01.09.2009 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], відповідачем в справі. В шлюбі в них народився син, [PERSON] [INFO]. Протягом шести місяців вони разом із відповідачем не проживають, при чому останній не надає їй ніяких коштів на утримання малолітньої дитини. Так як відповідач, не має постійного місця роботи, його дохід має мінливий та нестабільний характер, а тому, вважає, що відповідач має реальну змогу сплачувати їй аліменти в розмірі по 500 грн. на утримання неповнолітнього сина. Просить позов задоволити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно. Причина неявки суду не відома. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивачу розяснено особливості та правові наслідки ухвалення заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до задоволення, із слідуючих підстав: Як встановлено в судовому засіданні, сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3) . що видане відділом РАЦСу Косівського районного управління юстиції 28.10.2009 року. Свідоцтвом про народження дитини: [PERSON] [INFO] стверджено, що його батьком є відповідач [PERSON] - а.с. 2 Із довідки №2241 від 03.11.2010 року виданої виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради ( а.с.8) вбачається, що малолітній [PERSON] [INFO] знаходиться на утриманні матері, позивачки в справі [PERSON] а.с. 6. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не має постійного місце роботи хоча є фізично здоровим і має реальну можливість працевлаштуватися. Інших утриманців в останнього на даний час немає. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи те, що дохід відповідача має нестабільний та мінливий характер, то із останнього слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання [PERSON] [INFO] до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного ст. ст. 180, 182-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Прокурор Великобурлуцького району в інтересах Гнилицької першої сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 22 березня 1998 року, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 7,55 га згідно з сертифікатом серії ХР № 0160279. Представник прокуратури уточнив розмір земельної частки (паю) - 7,51 умовних кадастрових гектарів. У письмовій заяві Гнилицький перший сільський голова підтримав заяву прокурора, просив справу розглянути у його відсутність. Представник заінтересованої особи не заперечував проти визнання спадщини відумерлою. На підставі досліджених доказів судом встановлені такі обставини і визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з копією актового запису про смерть від 24 березня 1998 року № 6 встановлено, що [PERSON] помер 22.03.1998р. у віці 75 років (а.с. 16). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, розміром 7,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що засвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) сертифікатом серії ХР № 0160279 (а.с.7, 18). Після смерті [PERSON] зазначений сертифікат залишився невитребуваним, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подаватися, заповіт на майно не складався (а.с. 17, 30). Відповідно до ч. 1 ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що спадщина на земельну частку (пай), яка належала [PERSON]. ніким не прийнята і має бути визнана відумерлою і передана у власність територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

08.12.2010 року прокурор звернувся з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав [PERSON], яка народилась 06.01.1979 року в с. Джиликуль Колхозобадського району Курган-Тюбинської області відносно доньки [PERSON], що народилась 28.01.1999 року в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області, так як відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини, а з жовтня 2010 року дитина взагалі знаходиться в притулку. Крім того, стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини доходів. У судовому засіданні прокурор позов підтримала і просила його задовольнити. Представники органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації та органу опіки та піклування Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із ксерокопії свідоцтва про народження видно, що [PERSON], народилась 28.01.1999 року в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області і її матірю являється [PERSON]. Із пояснень учасників процесу, в тому числі свідка [PERSON] директора Степківської ЗОШ, висновку Органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації, акту обстеження житлово-побутових умов, фотографій до нього, довідки Первомайського МВ УМВС судом відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України встановлено що відповідач не забезпечує виховання, розвиток та утримання доньки, як передбачено ст. 150 СК України, а тому на підставі ст.ст. 164 ч.4 п. 2, 166 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

У грудні 2010 року позивачка звернулася з позовом до суду про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок із будівлями та спорудами за нею, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона 05.12.1997 р. придбала у [PERSON] за договором купівлі-продажу житловий будинок із будівлями та спорудами № 121 по вул. Київській в м. Первомайську Миколаївської області, передавши [PERSON] гроші, а він в свою чергу передав їй житловий будинок, звільнивши його. Договір купівлі-продажу житлового будинку вони оформили в Первомайській філії Південної товарної біржі 05.12.1997 р. за реєстром № 2042 у відповідності із Законом України „Про товарну біржу, будучи впевненими в тому, що їх дії є законними і ніякого в подальшому оформлення не потребують. До теперішнього часу вона (позивачка) прописана та проживає у вказаній квартирі, від свого імені сплачує всі платежі за користування послугами. В даний час вона дізналась, що вказану угоду необхідно було оформити нотаріально, інакше такий договір вважається недійсним. Вирішити це питання без звернення до суду не можливо, оскільки відповідач відмовляється від нотаріального оформлення договору. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду телеграму з проханням слухати справу у його відсутність та вказав, що позов визнав та проти його задоволення не заперечує. Третя особа по справі Первомайська філія Південної товарної біржі про слухання справи повідомлена належним чином, заперечень щодо позову не надала. Суд, заслухавши пояснення позивачки по справі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні був встановлений факт укладення між позивачкою та відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку із будівлями та спорудами № 121 по вул. Київській в м. Первомайську Миколаївської області на Первомайській філії Південної товарної біржі та повного виконання умов цього договору. Згідно ч.1 ст.153 ЦК України в редакції 1963 року, чинного на час укладення правочину, а відповідно і ч.1 ст. 638 чинного ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала правочин, який потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала правочин, визнати його дійсним. В такому разі наступне нотаріальне посвідчення правочину не потребується. Аналогічна норма закону передбачена ч. 2 ст. 220 діючого ЦК України. Зазначене дає підстави для визнання угоди дійсною, а також на підставі ст.ст.316,328 ЦК України визнати за позивачем право власності на житловий будинок із будівлями та спорудами .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що вступив у шлюб з відповідачкою 03 травня 1989 року. Неповнолітніх дітей не мають. З відповідачкою припинили шлюбні відносини через відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, відсутність почуття любові. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. З цих підстав позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позов, просив його задовольнити, на примирення не згоден, оскільки кожен з подружжя фактично створив нові сімї. На розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідачка не погоджується. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Судові повістки відповідачці надсилалися за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, тобто відповідно до вимог абз. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, а тому в силу абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені належним чином. Від відповідачки заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову не надходило, причини неявки до суду не повідомлені. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище „Чиглакова, оскільки будь-яких заяв з цього приводу до суду вона не надала. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності та ухвалити по справі заочне рішення. Позивач проти такого вирішення справи не заперечував..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачка є її матір*ю. Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області від 18.01.2010 року відповідачку, яка є інвалідом 3 групи, визнано винною та засуджено за ст. 121 ч.2 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Перебуваючи у місцях позбавлення волі, вона перестала надавати позивачці допомогу на утримання, тому вона просила стягнути з відповідачки аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти постановления заочного рішення. Відповідачка про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] є [PERSON] Анатоліївни, [INFO]. На підставі свідоцтва про одруження, 18.10.2002 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на-Баранова. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18.01.2010 року [PERSON] засуджено по ст.121 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України. Відповідачка є працездатною, зобовязана надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2001 року. В шлюбі 06 березня 2005 року народився син-Проданець [PERSON], 19 квітня 2009 року донька- Проданець [PERSON], батьком яких є відповідач. Діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку.\~ В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі в звязку з зміною місця проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 11 лютого 2001 року Бабчинецькою сільською радою Чернівецького району Вінницької області. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження записано відповідача. Згідно довідок виконкому Бабчинецької сільської ради Чернівецького району № 2337, № 2338 від 21 жовтня 2010 року, діти знаходяться на утриманні позивачки. Згідно довідок № 816, № 817 виданих Чернівецькою ЦРЛ 28 жовтня 2010 року, діти здорові, на «Д» обліку в дитячій консультації не знаходяться. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, те, що відповідач подав заяву про визнання позову, доказів того, що він за станом здоровя не має можливості утримувати дітей, суду не надано, визначає, що аліменти будуть стягуватись в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. \~ Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 11 лютого 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народились двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, сімейні відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в звязку з чим вона переїхала на постійне місце проживання до батьків у Закарпатську область. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, просить розглянути справу без її участі, в звязку з переїздом на постійне місце проживання до Закарпатської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує, щодо їх задоволення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 11 лютого 2001 року між сторонами зареєстровано шлюб у Бабчинецькій сільській раді Чернівецького району Вінницької області, актовий запис № 3. В шлюбі мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, спору щодо їх місця проживання не має. Сімейні відносини не склались, через несумісність характерів різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Сторони спільно не проживають, відносини не підтримують, примирення не бажають. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позов необхідно задовольнити. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 11 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області, актовий запис №28. У шлюбі народилася донька: [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом спільного життя у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки і сварки. Сім'я в даний час існує формально, сторони проживають роздільно один від одної, а тому позивач не бажає надалі залишатися в шлюбі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала і просила шлюб з позивачем розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони втратили повагу один до одної як подружжя і їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. За вказаних обставин суд вважає, що сімя фактично розпалася, зберегти її немає можливості, шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбу, в якому у них 31.03.2004 року народився син [PERSON]. Відповідно до рішення суду відповідач зобовязаний на утримання сина сплачувати аліменти однак не виконує своїх зобовязань , у звязку з чим утворилася заборгованість із сплати аліментів, яка на 01.11.2010 року становить 6778 грн. Відповідач має дохід і заборгованість зі сплати аліментів виникла з його вини, тому він повинен сплатити для позивачки пеню у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів, яка становить 23289 грн. В судовому засіданні [PERSON], її представник [PERSON] позовні вимоги уточнили, просили стягнути пеню, яка згідно уточненого розрахунку складає 2546 грн. 01 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечення щодо позову не подав. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотка від суми несплачених суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що [PERSON] зобовязаний сплачувати для [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 31.03.2004 року відповідно до рішення суду від 28.02.2006 року. Згідно довідки-розрахунку, наданого відділом ДВС Ізяславського районного управління юстиції, заборгованість із виплати аліментів [PERSON] перед позивачкою на 01.11.2010 року становить 6778 грн. 01 коп. Суд погоджується із розрахунком пені у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, який становить за період травень 2006 року грудень 2010 року - 2546 грн. 01 коп., а тому зазначена сума підлягає стягненню із відповідача. Відповідно до ст.ст. 180-184, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved