Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-29 00:00:00

23.03.2011 року позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на його користь 283 грн. 53 коп. заборгованості за послуги з теплозабезпечення за період з 01.11.2007 року по 30.06.2010 року. 14.06.2011 року представник позивача позовні вимоги уточнив та просив стягнути вищевказану заборгованість з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], мотивуючи позов тим, що останні не виконують свої зобовязання перед позивачем. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка одночасно є представником [PERSON] та [PERSON], позов не визнала, посилаючись на те, що позивач систематично завищує нарахування оплати за послуги з теплопостачання на 300-400% та не обґрунтовує таке завищення документально, що сама система опалення не відповідає нормативам та що між сторонами немає правових відносин. Вцілому просила відмовити в задоволенні позову та звернулася до суду з заявою про застосування строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у [INFO]. У вказаній квартирі відповідно до акту про відключення від загальнобудинокової системи опалення від 04.10.2007 року встановлено автономну систему опалення. ВАТ Облтеплокомуненергонадає послуги по теплозабезпеченню до будинку № 37-А по вул. Рокосовського в м. Чернігові. У судовому засіданні відповідач не заперечувала того, що за послуги по теплозабезпеченню до будинку необхідно здійснювати оплату, однак вважає, що розмір такої оплати позивачем завищений, оскільки в будинках підїзди мають різну кількість квартир, а тому оплату необхідно нараховувати відповідно до витрат на опалення підїзду. Згідно ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України „Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Отже, незважаючи на те, що договір про надання послуг між сторонами не укладався, відповідачі, як споживачі послуг, зобовязані здійснювати їх оплату, оскільки в силу ст. 11 ЦК України зобовязання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів, а також з дій осіб, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обовязки. Згідно п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків, що затверджені Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 власник, наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Однак, за період з 01.11.2007 року по 31.06.2010 року відповідачі заборгували позивачу 283 грн. 53 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідно до яких визначено поняття опалювальної площі будинку це загальна площа приміщень будинку, в тому числі площа сходових кліток, ліфтових та інших шахт. В звязку з встановленням у квартирі № 128 автономної системи опалення ВАТ Облтеплокомуненерго проводить нарахування за опалення підїзду згідно п. 28 вищевказаних правил, де зазначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоповерхового будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоповерхових будинків, та визначення плати за їх опалення, яка затверджена Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359. Твердження відповідача про те, що розмір вищевказаної оплати позивачем завищений не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, зокрема п. 2.1.2. передбачено, що кількість теплової енергії на опалення місць загального користування визначають як частку теплової енергії від загальної витрати на опалення будинку пропорційно до показів приладів виміру витрати теплоносія в місцях загального користування. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач звернувся з заявою про застосування строку позовної давності до винесення рішення, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з 01.03.2008 року по 30.06.2010 року, тобто в межах строку позовної давності від дати звернення позивача з позовом до суду. Заборгованість за вказаний період становить 198 грн. 38 коп. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ВАТ Облтеплокомуненергодо [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу підлягає частковому задоволенню в межах строку позовної давності.

Outcome: partial