Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

У листопаді 2010 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до повноліття дитини. Вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує постійний дохід. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позові. У судовому засіданні відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Неповнолітня дитина сторін перебуває на утриманні позивача. Вказані обставини постають з її пояснень. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач працездатний, не має вад у стані свого здоров'я, сплачувати аліменти на утримання дитини має можливість. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у меншому розмірі ніж просить позивач. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.11.2010 р., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на користь держави мито у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved