Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КС „Перше кредитне товариство про стягнення грошових коштів за Договором № КИ-1/0061/09/162 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25.07.2009 року в сумі 9\~139,05 грн., з яких : сума боргу 9\~115,09 грн. (внесок (вклад) - 8\~000,00 грн. + нараховані на нього проценти - 1\~115,09 грн.) та фінансові санкції на підставі ст.625 ЦК України - 23,96 грн. (сума інфляційного збільшення боргу за 28 днів прострочення - 2,98 грн. + три проценти річних від простроченої суми боргу - 20,98 грн.), та про стягнення моральної шкоди в сумі 1\~500,00 грн. на підставі ст.1167 ЦК України, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем своїх зобовязань перед ним за цим Договором щодо повернення внеску (вкладу) та нарахованих на нього процентів у визначені цим Договором терміни. Позивач підтримав позов і просив розглянути справу за його відсутності та, у разі неявки представника відповідача в судове засідання, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, про що 05.11.2010 року подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Заяви відповідача про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом установлено, що згідно укладеного між КС „Перше кредитне товариство і [PERSON] Договору № КИ-1/0061/09/162 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25.07.2009 року, [PERSON] вніс внесок (вклад) на депозитний рахунок в КС „Перше кредитне товариство в сумі 8 000,000 грн. на строк 13 місяців, закінченням якого є 25.08.2010 року, а кредитна спілка зобовязалась щомісячно нараховувати та сплачувати [PERSON] проценти на внесок (вклад) за процентною ставкою у розмірі 24% та повернути вкладнику внесок (вклад) і усі нараховані проценти по ньому 25.08.2010 року, тобто у строк, передбачений п.1.1. цього Договору в якості закінчення строку внеску (вкладу). [PERSON] повністю виконав свої зобовязання за цим Договором щодо внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок в КС „Перше кредитне товариство в термін та розмірі, що встановлені цим Договором, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3990 від 25.07.2009 року. Проте відповідач дотепер не виконав свої зобовязання перед позивачем за цим Договором щодо повернення внеску (вкладу) в сумі 8\~000,00 грн. та нарахованих по ньому процентів в сумі 1\~115,09 грн., що разом складає 9\~115,09 грн. З огляду на наведене, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача сплати суми боргу за Договору № КИ-1/0061/09/162 від 25.07.2009 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за 28 днів прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Згідно зробленого позивачем розрахунку, інфляційне збільшення суми боргу за вищевказаним Договором (9115,09грн.) за 28 днів прострочення складає 2,98 грн., а три проценті річних від суми цього боргу за 28 днів прострочення складають 20,98 грн. Таким чином, належна [PERSON] від відповідача сума за Договором № КИ-1/0061/09/162 від 25.07.2009 року разом складає 9\~139,05 грн. (8000,00грн.+1115,09грн. +2,98грн.+20,98грн.). Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди на підставі ст.1167 ЦК України суд виходить з того, що положення глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності, не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобовязання, тому у випадку невиконання зобовязань, в тому числі неповернення депозитного вкладу, положення ст.1167 ЦК України не застосовуються. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, повязані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн., а також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 91,39 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial