Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи, що 14 травня 2004 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 761-К/Р (104019039000), на підставі якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 29190,00 доларів США у порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі. За користування кредитними коштами позичальник сплачує 14,00 % річних. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 13.05.2010 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 14 травня 2004 року було укладено договір поруки № 761-К/Р/П, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, зокрема за повернення основної суми боргу, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених у кредитному договорі. Згідно п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобовязань за договором. Відповідно до п. 2.2 договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором банк має право висунути свої вимоги безпосередньо до поручителя що є обовязковими до виконання через 3 дні з моменту невиконання своїх зобовязань позичальником за кредитним договором. Свої зобовязання згідно п. 1.3, 1.4, 1.5 договору поруки щодо відповідальності перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору, поручитель не виконав. У порядку розділу 11 кредитного договору банк повідомив позичальника, що у разі непогашення простроченої заборгованості протягом 5 календарних днів з дати отримання вимоги, термін повернення кредиту у повному обсязі та процентів за його використання буде вважатися таким, що настав з дати отримання даної вимоги. 09 липня 2009 року [PERSON] було направлено письмову вимогу вих.. № 133-427/1489 від 03.07.2009 року, в якій банк вимагав погасити прострочену заборгованість за кредитним договором, а також проценти та пеню, та у якій було зазначено, що в разі несплати простроченого боргу, строк повернення кредиту буде визнаний таким, що настав. Зазначену вимогу було отримано 10.07.2009 року. Таким чином, строк повернення кредиту настав 10 липня 2009 року. Крім того [PERSON] також банком було направлено вимогу, яка поручителем не була отримана. У звязку із тим, що [PERSON] не належним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, станом на 03.02.2010 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 5645,24 доларів США, що еквівалентно 45164,17 грн., з яких: заборгованість за простроченим кредитом - 40904,61 грн., заборгованість за простроченими процентами по користуванню кредитом з 01.08.2009 року по 31.01.2010 року 3386,41 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом з 29.08.2009 року по 03.02.2010 року 826,67 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом з 27.10.2009 року по 03.02.2010 року 46,48 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 45164 грн. 17 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідачів, просить постановити по справі заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. У звязку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за заявою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії кредитного договору № 761-К/Р (104019039000) від 14 травня 2004 року вбачається, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 29190,00 доларів США у порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі. За користування кредитними коштами позичальник сплачує 14,00 % річних. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 13.05.2010 року (а.с. 19-21). З копії договору поруки № 761-К/Р/П від 14 травня 2004 року вбачається, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки (а.с. 27). Після заключення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобовязання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлюється, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, у термін, зазначений у договорі, відповідач суму кредиту не повернув, тобто [PERSON] не виконала зобовязання за кредитним договором у встановлений строк. Відповідно до вимог ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом підтверджується, що сума заборгованості по кредитному договору складає 45164 грн. 17 коп. (а.с. 32). Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов до висновку, що з відповідачів підлягає солідарно стягненню заборгованість у розмірі 45164 грн. 17 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки позов задовольняється, то з відповідачів необхідно солідарно стягнути і сплачений позивачем судовий збір у розмірі 451,64 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved