Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про повернення депозитного вкладу та відсотків за договором про відкриття вкладного (депозитного) рахунку у розмірі 71 000 гривень Євро та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 9 жовтня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу, згідно якого вона розміщує у відповідача депозитний вклад в сумі 60000 гривень на строк дванадцять місяців з виплатою відповідачем на його користь відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 18,5 відсотків річних. Грошові кошти він вніс цього ж дня на депозитний рахунок у відділенні №43 Львівського регіонального управління ВАТ КБ "Надра". Після закінчення строку дії ІЗ листопада 2009 року позивач звернулась до відповідача з письмовою вимогою повернути йому суму депозитного вкладу готівкою з нарахованими відсотками, однак, відповідач, депозиту не повернув, а тому вона вимушена звертатися за захистом своїх прав до суду. Неправомірні дії відповідача завдали позивачу значної моральної шкоди. Усвідомлення позивачем можливості втрати коштів, завдало значних душевних страждань. Моральну шкоду оцінює у 10 000 гривень. Просить суд, стягнути з відповідача суму депозитного вкладу в розмірі 60 000 гривень, 11 100 гривень відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 18,5 відсотків річних, заподіяну моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. Позивач у судове засідання не з'явилась. Надіслала в суд заяву, в якій просить розгляд справи здійснити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Надіслав в суд заперечення на позовну заяву та клопотання, в якому просить розгляд справи здійснити у його відсутності. Позовні вимоги заперечує, у позові просить відмовити. За даних обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.І ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними' особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.,1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст.1066 ЦК України, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Судом встановлено, що 9 жовтня 2008 року, що відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та [PERSON] був укладений договір за №652690 строкового банківського вкладу (депозиту) "Мій вибір", оформленого в рамках Пакету послуг ПП "Базовий +" № 1357410. предметом якого є те, що вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти на строковий вклад на 12 місяців в сумі 60 000 гривень під 18.5 відсотків річних із виплатою відсотків на умовах, передбачених цим Договором (а.с.5). Згідно п.3.2.1. Договору, Вкладник зобов'язується внести до Банку грошовий вклад в сумі вказаній в п.2.4 не пізніше 5-х календарних днів з дня підписання цього Договору. На виконання умов Договору, позивачем було внесено грошові кошти в сумі 60000 гривень 9 жовтня 2008 року на депозитний рахунок, що підтверджується звітом по депозиту, представленого відповідачем у додатку до заперечення позовної заяви. Відповідно до п.2.2., 3.4.2 та 3.4.4.1.3 Договору, строк дії вкладу - 12 місяців від дати надходження вкладу, звідси датою повернення Вкладу є 9 жовтня 2009 року і в цей день Банк зобов'язується сплатити Вкладнику проценти шляхом перерахування коштів на рахунок. Судом встановлено, що позивач звертався з письмовою заявою 13 листопада 2009 року до відповідача про повернення йому вкладу та відсотків після спливу встановленого договором строку, однак суму депозиту та відсотки на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу не повернуто у встановлений термін. Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що з наведених положень чинного законодавства України гарантуються депозити фізичних осіб, збереження цих депозитів та їх видачу на першу вимогу вкладника, незалежно від виду договору банківського вкладу. Зазначені вище положення законодавства узгоджуються також із ст.41 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Як вбачається із поточного звіту, представленого відповідачем, за операціями по поточному (картковому) рахунку ПІБ клієнта [PERSON] станом на 29 жовтня 2010 року внесено коштів на депозит 9 жовтня 2008 року у відділення №43 філії ВАТ КБ "Надра" Львівське РУ 60000 гривень, 31 грудня 2009 року зазначена сума депозиту була переведена на поточний рахунок. Крім цього, було проведено операції по нарахуванню відсотків загальною сумою 11062 гривень 70 копійок. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про належне виконання зазначеного договору , оскільки останній повернув Вклад позивача на його поточний рахунок. А функціонування поточного рахунку регулюється іншим договором - договором про комплексне банківське обслуговування, що не є предметом позову. Але згідно ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Не представлення суду договору про комплексне банківське обслуговування позивача, а також відсутність повідомлення у письмовій формі про відмову продовжувати строк дії вкладу, як передбачено у п.6.2. у договорі строкового банківського вкладу від 8 липня 2008 року, дає можливість суду зробити висновок про безпідставність переказу відповідачем суми депозиту на поточний рахунок. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає їх безпідставними. Відповідно до ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювана та вина. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тому, в контексті вимог ч.І ст.60 ЦПК України, у випадку посилання позивача на заподіяння йому моральної шкоди, на позивача покладається обов'язок доказування факту заподіяння такої шкоди діями відповідача, а позивач не подав доказів на підтвердження тих обставин на які він посилається. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 120 гривень витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, а в користь держави 710 гривень 63 копійок судового збору .

Outcome: partial