Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою про відшкодування 204534,71 грн. матеріальної шкоди та 250000 грн. моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. В судовому засіданні позивач та представник вимоги підтримали, посилаючись на те, що 11.02.2002 року відносно позивача була незаконно порушена кримінальна справа за обвинуваченням у скоєнні злочинів передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, пред'явлено обвинувачення в скоєнні злочинів, проводилися різні слідчі дії, як то обшук. У зв'язку із порушенням кримінальної справи, був звільнений з роботи на підставі листа прокуратури. Однак, після неодноразових судових розглядів кримінальної справи, 13.04.2006 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України залишені без змін судові рішення в яких відносно позивача постановлено виправдувальний вирок. Представник прокуратури і казначейства заявлені вимоги не визнали вказують на те, що дії працівників прокуратури є законними, доказів вини прокуратури не надано суду, як і не надано доказів матеріальної та моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. 11.02.2002 року прокуратурою Кіровоградської області винесена постанова про порушення кримінальної справи відносно позивача за ознаками злочинів передбачених ч.5 ст.191, ч. 2 ст. 366 КК України, а 23.07.2002 р. пред'явлено обвинувачення по ст.. 365 ч.3 КК України. 11.05.2002 року за згодою з прокурором Кіровоградської області, старший слідчий обласної прокуратури звертається до Ленінського районного суду з поданням про обрання міри запобіжного заходу -утримання під вартою, однак, в задоволенні подання судом відмовлено та обрано міру запобіжного заходу - підписка про невиїзд. 23.07.2002 р йому пред'явлено звинувачення за ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 365, ч 2 ст. 366 КК України. При розгляді кримінальної справи, приймалися різні судові рішення і остаточно 13 квітня 2006 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, виправдувальний вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2005 р. та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 26.04.2005 р. залишені без змін. Статтями 1 та 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", передбачено право особи заявити вимоги про відшкодування моральної шкоди, у випадку застосування незаконних дії у вигляді незаконного кримінального переслідування, а саме : безпідставного обрання запобіжного заходу-підписки про невиїзд, пред'явлення обвинувачення, проведення обшуку, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, відновлення порушеного права в суді, необхідності докладати зусилля для відновлення попереднього стану, хвилювань з цього приводу. Згідно із частинами 5 і 6 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Аналізуючи наведені пояснення, суд вважає доведеною неправомірність органів прокуратури при проведенні досудового слідства, що виразилося в безпідставному обвинуваченні у скоєнні кримінального злочину, проведенні слідчих дій. Факт протиправності дій доведено вироком суду по кримінальній справі. Статтею 3 Закону України передбачено відшкодування потерпілій особі заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій та моральної шкоди. Під відшкодуванням матеріальної шкоди, позивач має на увазі втрачений заробіток за період Суд вважає, що позивачем безпідставно заявлено вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки, позивач продовжував працювати та отримував заробітну плату. Звільнення з роботи проводилися не прокуратурою, а безпосередньо СТВП "Управління ринків облспоживспілки" і рішеннями судів позивач був поновлений на роботі та стягнуто на його користь матеріальну та моральну шкоду. Суд погоджується з тим, що позивачу було завдано моральну шкоду та при визначенні розміру шкоди керується вимогами ст. 13 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", виходячи з тривалості порушеного права , але не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. З урахуванням наведеного, до стягнення підлягає моральна шкода в сумі 150 000 грн. На підставі 1-4, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", ст .1176 ЦК України,

Outcome: partial