Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

06. 09. 2010 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання договору поруки № 01-73-07/МБ від 23. 05. 2007 недійсним, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] позивачка перебуває у шлюбі, в якому перебувала і на час укладання спірного договору, а тому з посиланням на положення ст. ст. 61, 63, 65 СК України вважає даний договір недійсним, оскільки він суперечить її інтересам як дружини. Зазначені обставини стали підставою для зверенення позивача з зазначеним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд визнати недійсними договорір поруки № 01-73-07/МБ від 23. 05. 2007, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 169 ЦПК суд розглядав справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» позовні вимоги не визнала з огляду на їх безпідставність та необгрунтованість, оскільки відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» при укладенні спірних договорів вимоги чинного законодавства не порушував, а тому нема підстав вважати зазначені договори недійсними, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем за договором поруки від 23. 05. 2007 № 01-73-07/МБ, який укладено з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 73-07/МБ від 23. 05. 2007, укладеним між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит». Судом встановлено, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 13. 07. 1979, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 13. 07. 1979 АГ № 705506. Дану обставину позивачка вважає такою, яку необхідно було враховувати при укладенні договору поруки з відповідачем [PERSON], а відповідно необхідно було отримати згоду позивачки на укладання відповідачем [PERSON] сіпрного договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитися за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником. Ст. 65 СК України визначає права подружжя на розпоряджання майном, що є обєктом права сіпльної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Таким чином, за ст. 65 СК України згода подружжя вимагається у випадку розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В той же час порука є способом забезпечення виконання зобовязання, а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю, договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст. ст. 203, 215 ЦК України. За положеннями вказаних статей підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами, вимог щодо змісту правочину, який не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З викладених вище фактів вбачається, що позивачка не є стороною за договором. З вказаних фактів та положень закону не вбачається підстав для визнання спірного договору недійсним з підстав на яких наполягає позивачка. Положення ст. 65 СК України, на застосуванні яких наполягає позивачка, не регулюють спірні правовідносини. Вказана стаття регулює відносини мід подружжям щодо права на розпорядження майном. Спірні ж правовідносини не повязані з розпорядженням спільним майном подружжя. За спірним договором [PERSON] поручився за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 73-07/МБ від 23. 05. 2007, укладеним останнім з Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит». Договір поруки породжує обовязки лише для [PERSON], і не створює жодних обовязків повязаних з виконанням договору для [PERSON] Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом були надані рівні можливості \~сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Суд, враховуючи вище викладене, дійшов до висновку, що за наведених обставин позов задоволенню не підлягає, а тому у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed