Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 21.07.1991 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем і залишиться з нею проживати після розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що їх шлюб виявився невдалим. Вони не змогли створити міцну сімю, яка ґрунтується на взаємній повазі, любові, розумінні. Протягом усього подружнього життя між ними постійно виникали сварки, скандали. Вони перестали поважати один одного, почуття любові зникло, спільне проживання стало нестерпним. Вони припиняли сімейно-шлюбні відносини з 1991 року по 1995 рік. У грудня 2009 року вони остаточно їх припинили, на вимоги відповідача, позивач залишив сімю і перейшов проживати до своїх батьків. З того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям. З весни 2010 року відповідач проживає однією сімєю з іншим чоловіком. Просить їх шлюб розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримав, відповідач позов визнала та просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач, окрім того, подала заяву, якою повідомила суд, що змінювати шлюбне прізвище не бажає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з що 21.07.1991 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем і залишиться з нею проживати після розірвання шлюбу. У грудні 2009 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Миритися сторони категорично не бажають, шлюб між ними існує формально З весни 2010 року відповідач проживає однією сімєю з іншим чоловіком. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається із поданої позивачем заяви, яка змінювала прізвище до укладення спірного шлюбу, змінювати шлюбне прізвище вона не бажає. Тобто прізвище останньої залишається бути «Киричок». З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. та витрати по оплаті витрат судового збору в розмірі 8-50 гривень. Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Outcome: approved