Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 липня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З березня місяця 2006 року у сторін спільне життя не складується з причини зловживання ним спиртними напоями, з нецензурними висловлюваннями на адресу позивачки в присутності сина. Виявилось, що в них різні погляди на подружнє життя та на сімейні стосунки. Внаслідок цього позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з початку лютого місяця 2010 року. З цього періоду спільне господарство з відповідачем не ведуть. В свою квартиру по місцю реєстрації відповідач переходити проживати не бажає, тому я з малолітнім сином вимушена проживати з ним в моїй двокімнатній квартирі в окремих кімнатах. Відповідач виносить з квартири позивача всі коштовні речі та здає їх в ломбард, для отримання грошових коштів для своїх потреб. З березня місяця 2006 року відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. У зв»язку з чим позивач просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на користь сина аліменти. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у попереднє судове засідання з»явився, позов визнав у повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд може постановити судове рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд встановив, що 03 липня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис 786 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з початку лютого місяця 2010 року. З цього періоду спільне господарство між сторонами не ведеться. З березня місяця 2006 року відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина. Згідно ч.З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.112 СК України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини,'дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя фактично перестала існувати, між сторонами відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, з лютого 2010 року між ними припинено ведення спільного господарства та шлюбні відносини. Відповідач добровільно дитину не утримує, що є підставою для задоволення позову про стягнення з нього на користь позивача аліментів в 1\\4 частині на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 8,50 грн. в дохід держави та витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн. на користь Територіального управління державної судової адміністрації в м. Києві

Outcome: approved