Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

02.06.2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Жовтневої центральної районної лікарні Миколаївської області суму понесених витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого у розмірі 664,53 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор у судовому засіданні вказувала, що 14.11.2009 року у вечірній час відповідач, знаходячись у будинку [PERSON] по [ADDRESS] , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень здійснив удар ножем у грудь [PERSON] , спричинивши [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень по ознаку небезпечності для життя. У зв`язку із тілесними ушкодженнями [PERSON] був госпіталізований до хірургічного відділення Жовтневої центральної районної лікарні Миколаївської області, де в період з 14.11.2009 року по 25.11.2009 року проходив лікування. Витрати на лікування згідно з довідкою Жовтневої центральної районної лікарні Миколаївської області склали 664,53 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ч.І ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Судом встановлено, що 14.11.2009 року у вечірній час відповідач, знаходячись у будинку [PERSON] по вул.. Торгова, Уг в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень здійснив удар ножем у грудь [PERSON] , спричинивши [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень по ознаку небезпечності для життя. У зв`язку із тілесними ушкодженнями [PERSON] був госпіталізований до хірургічного відділення Жовтневої центральної районної лікарні Миколаївської області, де в період з 14.11.2009 року по 25.11.2009 року проходив лікування. Витрати на лікування потерпілого згідно з довідкою Жовтневої центральної районної лікарні Миколаївської області склали 664,53 грн. Фактичні витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визначаються згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використанням, затвердженим постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545. Як передбачено п.1 цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п.2 Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць, на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Як встановлено судом, потерпілий перебував на лікуванні саме з приводу одержаних в результаті ДТП тілесних ушкоджень, а ця дорожньо-транспортна пригода мала місце з вини відповідача, в зв`язку з чим стосовно неї і було порушено кримінальну справу. Тобто, перебування потерпілого на лікуванні в даному випадку є наслідком злочинних дій відповідача. З огляду на наведене суд вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved