Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-30 00:00:00

Позивач кредитна спілка Самопоміч звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, в обгрунтування позовних вимог пояснила, що 15 липня 2009 року між позивачем кредитною спілкою Самопоміч та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір і їй наданий був кредит в розмірі 1500,00 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 48 % річних на термін 12 місяців з 15 липня 2009 року по 15 липня 2010 року. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язувалася сплачувати кредит та нараховані проценти на суму кредиту щомісячно в розмірах та строки, що вказані у Графіку розрахунків № 615/6К від 15 липня 2009 року. Станом на 15 липня 2010 року відповідачка повинна була повернути кредит та проценти за користування кредитом повністю. Проте, за час дії кредитного договору вона сплатила позивачу лише 500,00 гривень кредиту та 190,00 гривень процентів за користування кредитом. Отже, станом на 01 грудня 2010 року відповідачка [PERSON] має заборгованість по кредиту в сумі 1000,00 грн. та процентах в сумі 519,55 гривень. На неодноразові вимоги позивача належним чином виконати зобов'язання по поверненню основної суми боргу по кредиту та відсотків за користування ним, відповідачка не реагувала, боргу не сплатила. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду із згаданим позовом про стягнення з відповідачки боргу за згаданим договором кредиту. Судові витрати пов'язані з поданням позову до суду в сумі 171 грн. просить стягнути із відповідачки на користь позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Ухвалою суду, з врахуванням клопотання представника позивача, вирішено справу розглядати заочно. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки Самопоміч підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України , за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти. А інша зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. У відповідності зі ст.ст.1054,1048,1049,ч.2 ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. Згідно ст.ст.553.554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідає перед кредитором я солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя... поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 15 липня 2009 року між кредитною спілкою Самопоміч та [PERSON] був укладений кредитний договір № 615/6К, згідно якого позивач кредитна спілка Самопоміч надала відповідачці [PERSON], а остання прийняла кредит в розмірі 1500 ( одна тисяча пятсот ) гривень. Де відповідачка (позичальниця) [PERSON], зобов'язалася повертати кредитодавцю отриманий кредит та відсотки за користування ним ( в розмірі 48% річних) щомісячними платежами. Остаточною датою виконання відповідачкою [PERSON] умов згаданого кредитного договору визначено 15 липня 2010 року. Відповідно до кредитного договору, відповідачка [PERSON]. зобов'язалася повернути кредит в повному обсязі в терміни та у розмірах що встановлені графіком погашення кредиту згідно договору, але в будь-якому випадку не пізніше 15 липня 2010 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні, порушуючи вимоги цивільного законодавства та умови згаданого кредитного договору, відповідачка [PERSON], станом на 15 липня 2010 року повинна була повернути кредит та проценти за користування кредитом повністю. Однак, відповідачка сплатила лише 500,00 гривень кредиту та 190,00 грн. процентів за користування кредитом. Таким чином, станом на 01 грудня 2010 року, борг позичальниці [PERSON] перед кредитною спілкою Самопоміч за кредитним договором становить 1519( одна тисяча пятсот девятнадцять) гривень 55 копійок, з яких: 1000 ( одна тисяча) гривень основний борг, а 519 ( пятсот девятнадцять) гривень 55 копійок це нараховані проценти на суму кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] як позичальниця, несе відповідальність за повне виконання зобов'язань за згаданим кредитним договором від 15 липня 2009 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов кредитної спілки Самопоміч до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суду стороною позивача надано докази, що позивачем понесено судові витрати при поданні позову до суду в розмірі 171,00 гривні. Згідно п.1 ч.2 ст.83 ЦПК України, сплачена сума коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі внесення коштів у більшому розмірі ніж це встановлено законодавством. Позивачем при поданні даного позову до суду було сплачено 130,00 гривень витратна інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, хоча повинен був заплатити 120,00 гривень, де 10,00 гривень є зайво сплаченими. На підставі наведеного,

Outcome: approved