Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач 26 травня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 07 січня 2008 року померла її донька [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на частину домоволодіння №90 по вул. Кірова в смт. Таромське м. Дніпропетровська, яка належала їй на праві приватної власності на підставі договору дарування. Вказує, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом вказаного спадкового майна після смерті [PERSON] Однак, у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті вона не зверталась, оскільки померла донька на той час з нею вже не проживала та ніде зареєстрована не була, тому вона не мала можливості вчасно дізнатись про її смерть та крім того перебувала у скрутному матеріальному становищі. У зв'язку з тим, що на теперішній час в неї виникла необхідність належним чином оформити документи на спадщину, змушена була звернутися до суду і просить визначити їй додатковий строк для звернення до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 07 січня 2008 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, в їх обгрунтування посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача - Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, за довіреністю [PERSON], просила суд ухвалити рішення згідно вимог діючого законодавства. В судове засідання третя особа - Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, не зявилась. Про день, місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. До суду надіслали письмову заяву, в якій просять розгляд справи провести за відсутності їх представника відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 07 січня 2008 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [PERSON] РАЦС Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 21 серпня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №03 (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/10 частину домоволодіння №90 по вул. Кірова в смт. Таромське м. Дніпроиетровська, яка належала їй на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого та зареєстрованого 05 грудня 2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі за №3186 і зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 квітня 2005 року за реєстраційним номером 3560279 (а.с.5, 6). Згідно довідки Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори за №2204 від 05 жовтня 2010 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.27). Між тим, як слідує з матеріалів справи, єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 07 січня 2008 року є її матір - [PERSON] (а.с.8. 9). Разом з тим, судом вбачається, що після смерті доньки позивач, у встановлений законом шестимісячний строк, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулась, тому як слідує з її пояснень, вона не мала можливості вчасно дізнатись про смерть [PERSON] оскільки остання з нею не проживала та ніде зареєстрована не була, що підтверджується довідкою адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Дніпропетровській області від 07 грудня 2009 року за №0087 (а.с.11). Крім того [PERSON] зазначила, що перебувала в скрутному матеріальному становищі. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що визначений законом строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивачем безперечно пропущено з поважних причин. В свою чергу, відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тож, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для звернення нею із заявою про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, терміном в два місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved