Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

До суду з позовом про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення звернувся представник кредитної спілки «Фінансова підтримка». У судовому засіданні представник позивача вказав, що 31 жовтня 2007 року між кредитною спілкою «Фінансова підтримка» та [PERSON] був укладений договір №137К про надання кредиту (кредитної лінії) [PERSON] у розмірі 125000 гр. на строк до 31 жовтня 2008 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних. На виконання умов договору кредиту в період з 2 листопада 2007 року по 12 листопада 2007 року [PERSON] отримала від КС «Фінансова підтримка» кошти у сумі 125000 гр., що підтверджується видатковими касовими ордерами №601 від 2 листопада 2007 року та №622 від 12 листопада 2007 року. Згідно з умовами п.1.1,2.2 та 2.3 договору кредиту за користування кредитними коштами Позичальник сплачує 30% річних. Проценти сплачуються з 1-го по 10-те число місяця наступного за розрахунковим. За користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит проценти сплачуються позичальником за ставкою 50% річних. Станом на 22 січня 2010 року за користування кредитними коштами [PERSON] були нараховані 118158 гр. 10 коп. процентів, з яких було сплачено 28621 гр. 71 коп., що підтверджується прибутковими касовими ордерами. Просить позов задовольнити, розірвати кредитний договір, стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 214\~536 гр. 39 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки у розмірі суми стягнення, виселити [PERSON] з двокімнатної квартири [ADDRESS], надати право позивачу звернути стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS] шляхом продажу будь-якій особі-покупцеві визначеної кредитною спілкою «Фінансова підтримка» з початковою ціною реалізації 17872 гр. та на період реалізації квартири передати вказану квартиру в управління позивачу з правом оренди фізичним та юридичним особам. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та вказала, що вона дійсно 31 жовтня 2007 року уклала з позивачем кредитний договір№137К про надання кредиту (кредитної лінії). Сума кредиту, яку вона просила складала 50\~000 гр. кошти у сумі 125000 гр. вона не отримувала, хоча і не заперечувала проти того, що в заявці на видачу кредиту та в касових ордерах на отримання коштів у сумі 50\~000 гр. та 75\~000 гр. стоїть її підпис. На момент проведення переговорів про отримання кредиту в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані вона та її неповнолітня дочка [PERSON], але на вимогу кредитної спілки вона зняла дочку з реєстрації та зареєструвала у своєї матері в Харківській області. Після цього вона були дійсно формально прийнята в члени кредитної спілки та отримала кошти у розмірі 50000 гр. кошти у сумі ще 75000 гр. вона не отримувала, яким чином її підпис стоїть на касових ордерах їй не відомо. Після отримання кредиту вона справно платила відсотки. Після отримання кредиту вона зареєструвала дитину за постійним місцем проживання в кв. 1 по вул. Чоботарській у м. Харкові, оскільки дитина там постійно проживала та навчалася у м. Харкові у школі. Просить частково задовольнити позов у розмірі 50000 гр. в іншій частині просить відмовити, оскільки іншого місця проживання у неї з дитиною не має. Представник органу опіки та піклування заперечував проти задоволення позову та вказав, що дійсно відповідачці з дитиною проживати не має де, у разі задоволення позову кредитної спілки. Крім того, при укладенні угоди по кредиту до органу опіки та піклування ніхто не звертався за згодою, хоча фактично дитина проживала у вказаній квартирі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 31 жовтня 2007 року між кредитною спілкою «Фінансова підтримка» та [PERSON] був укладений договір №137К про надання кредиту (кредитної лінії) [PERSON] у розмірі 125000 гр. на строк до 31 жовтня 2008 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних. На виконання умов договору кредиту в період з 2 листопада 2007 року по 12 листопада 2007 року [PERSON] отримала від КС «Фінансова підтримка» кошти у сумі 125000 гр., що підтверджується видатковими касовими ордерами №601 від 2 листопада 2007 року та №622 від 12 листопада 2007 року. Згідно з умовами п.1.1,2.2 та 2.3 договору кредиту за користування кредитними коштами Позичальник сплачує 30% річних. Проценти сплачуються з 1-го по 10-те число місяця наступного за розрахунковим. За користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит проценти сплачуються позичальником за ставкою 50% річних. Станом на 22 січня 2010 року за користування кредитними коштами [PERSON] були нараховані 118158 гр. 10 коп. процентів, з яких було сплачено 28621 гр. 71 коп., що підтверджується прибутковими касовими ордерами. Доводи відповідачки про те, що вона кошти у сумі 75000 гр. не отримувала не відповідають матеріалам справи, оскільки матеріали справи містять заявки на видачу коштів та касові ордери, де мається підпис відповідачки, про вона не заперечує. В цій частині суд вважає позовні вимоги кредитної спілки такими що підлягають задоволенню. На підставі ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона зобовязується здійснити на користь другої сторони певні дії або утриматися від певних дій, кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязань, які повинні бути виконані належним чином згідно умов договору та вказівок закону, що зазначене у ст. 526 ЦК України. Стосовно позовних вимог про виселення [PERSON], [PERSON] з двокімнатної квартири [ADDRESS], надати право позивачу звернути стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS] шляхом продажу будь-якій особі-покупцеві визначеної кредитною спілкою «Фінансова підтримка» з початковою ціною реалізації 17872 гр. та на період реалізації квартири передати вказану квартиру в управління позивачу з правом оренди фізичним та юридичним особам суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду ця угода укладена з порушенням діючого законодавства. Дійсно 11 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір застави спірної квартири, відповідно до якого відповідач [PERSON] надала у іпотеку квартиру [ADDRESS]. Договором передбачені права та обовязки сторін у разу порушення умов договору. Відповідно до вимог Закону « Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. За таких обставин суд вважає, що при укладенні вказаних правочинів, а саме договору іпотеки повинна бути надана згода органу опіки та піклування, чого зроблене не було. За таких обставин суд вважає в цій частині в задоволенні позову відмовити. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає в частині задоволених позовних вимог стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial