Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 28 квітня 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконкомом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 03. Дітей від шлюбу у них немає. Шлюб із відповідачем виявився невдалим, спільне подружнє життя не склалося, оскільки у них виявилися різні характери та погляди на життя, з цього приводу між ними часто виникали суперечки. Відповідач коштів на утримання сімї не виділяв. Починаючи з грудня 2010 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб існує лише формально. Спір про поділ спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. Будь-яких спроб для примирення [PERSON] не робив, відновлювати з ним стосунки вона теж не бажає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 квітня 2009 року виконкомом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 03, та розглянути справу за місцем її проживання, оскільки через догляд за хворою матірю, [INFO], вона не може виїхати до місця проживання відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 квітня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 03. Від шлюбу дітей вони не мають. З грудня 2010 року сторони проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони з грудня 2010 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують і спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved