Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач [PERSON] звернулася в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок завдання з необережності середньої тяжкості тілесного ушкодження. В обгрунтування заявлених вимог позивачкою вказано, що за фактом завдання їй відповідачкою [PERSON] тілесного ушкодження було порушено кримінальну справу за ст.128 КК України, постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.08.2009 року задоволено подання слідчого про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності у звязку з застосуванням акту амністії, зазначена постанова сторонами не оскаржувалась та набрала чинності. Таким чином на думку позивачки вина відповідачки у скоєнні злочину за ст.128 КК України доведена. Позивачка зазначила також, що в результаті завданих їй 18.07.2007 року відповідачкою тілесних ушкоджень, нею отримано тупу травму грудної клітини з переломом верхньої третини грудини зі зміщенням, що викликало посттравматичну пневмонію. У звязку з отриманою травмою позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні в період з 02 серпня 2007 року по 16 серпня 2007 року у міській лікарні № 9 м. Дніпродзержинська. Крім лікування, лікарем їй було призначено кальцієву дієту, перелік продуктів харчування підтверджується довідкою від 10.08.2010 року лікаря 4-ї міської лікарні. Понесені нею витрати на лікування та харчування підтверджуються відповідними квитанціями та чеками на придбання продуктів і ліків. Вважає також, що їй завдано моральної шкоди, оскільки під час її хвороби була хворою її донька, котра є інвалідом дитинства і вона не могла за нею доглядати, крім того, у звязку з травмою відчувала фізичний біль та страждання, був порушений нормальний спосіб її життя. Просить у відшкодування матеріальної шкоди стягнути з відповідачки 6472 грн. 52 коп., куди входить 3743 грн. 21 коп. витрат на продукти харчування, 2474 грн. 33 коп. витрат на лікарські засоби, 21 грн. 68 коп. на проведення судово-медичної експертизи, 227 грн. 38 коп. та 7 грн. витрат за послуги бюро технічної інвентаризації за надання інформаційної довідки щодо наявності нерухомого майна відповідачки, 20 грн. 60 коп. послуги ксерокса. На відшкодування моральної шкоди позивачка просить стягнути 60 000 грн., а також судові витрати - судовий збір 59 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. Крім того, просить виключити відповідачку [PERSON] з членів правління садового товариства " Дружба", мотивуючи тим, що вона, як особа притягнута до кримінальної відповідальності, не має права займати цю посаду. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обсязі, пояснили, що конфлікт з відповідачкою відбувся на території садового товариства "Дружба", відповідачка входить до членів правління цього товариства, а позивачка є членом товариства та займає відповідну земельну ділянку з садовим будинком. Вважають, що конфлікт виник з вини відповідачки і вона умисно завдала тілесних ушкоджень позивачці [PERSON], а саме штовхнула її і та впала, отримавши вищевказану травму; постанову суду про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності не оскаржували. З часу конфлікту відносини між сторонами є неприязними, завдану шкоду відповідачкою не відшкодовано. Позивачка та її представник також просили накласти арешт на все належне відповідачці майно у забезпечення позовних вимог, підтримали в суді вимоги щодо виключення відповідачки з членів правління садового товариства "Дружба", але проти залучення товариства у якості співвідповідача заперечували, вважають, що відповідачем за позовом повинна бути тільки [PERSON] Відповідачка [PERSON], її представник [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечували, відповідачка пояснила, що теж є пенсіонеркою, їй виповнилось 72 роки, вона отримує відносно невелику пенсію в розмірі близько 1300 грн., мешкає разом з донькою та онуком, теж має витрати на лікування у звязку зі станом здоров`я; пояснила, що конфлікт 18.07.2007 року між нею та позивачкою [PERSON] виник через те, що вона, як член правління товариства, прийшла до садової ділянки [PERSON] аби повідомити, що через несплату за послуги водопостачання подачу води до ділянки [PERSON] буде відключено. При цьому в суді зазначила, що борги через несплату деякими садоводами за спожиту воду призводять до відключення від водопостачання усього товариства, тому несумлінним платникам, таким як [PERSON], товариство змушене періодично відключати воду, оскільки решта садівників не повинна страждати з їх вини. Зазначила, що позивачка під час розмови поводилась агресивно, почала образливо висловлюватись на її адресу, та на адресу членів її родини і коли [PERSON] спробувала закрити вентиль на водопостачання, [PERSON] стала їй перешкоджати і замахнулась на неї шлангом для поливу, вона вихватила у [PERSON] цей шланг, але та не втрималась і впала на землю. Про те, що [PERSON] отримала будь-яку травму внаслідок цього падіння і з приводу неї лікувалась відповідачка дізналась від працівників міліції. Вважає, що лікування [PERSON] не повязане з будь-якою травмою, яку вона начебто отримала під час їхнього конфлікту, лікування відбувалось у звязку з загальним станом її здоров`я, оскільки безпосередньо після події [PERSON] до лікаря не звернулась, а надані нею квитанції про оплату лікування та продуктів ніяким чином не пов`язані з цією подією. Також пояснила, що вину у кримінальній справі визнала і погодилась, щоб до неї застосували амністію, тільки тому, що за віком не має сил та здоров`я ходити по судовим інстанціям та доводити свою невинуватість, просить у позові відмовити. Представник садового товариства "Дружба" у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є донькою відповідачки, не була присутньою безпосередньо під час конфлікту між матір`ю та позивачкою, але їй відомо, що причиною конфлікту, крім іншого, є неадекватна поведінка позивачки, котра постійно, знаходячись на території своєї ділянки у садовому товаристві, дозволяє собі образливі висловлювання на адресу її, її матері і їх родини в цілому. Зокрема, позивачка та її донька дорікають, що свідок має дитину, народжену поза шлюбом, образливо висловлюються з цього приводу на адресу свідка та її матері [PERSON] Зазначені твердження свідка в судовому засіданні позивачкою та її представником не спростовувались, а навпаки були підтверджені. Свідок вважає, що її мати не могла застосувати до позивачки будь-яку фізичну силу, оскільки сама у похилому віці. Свідок [PERSON] повідомила, що займає посаду казначея у садовому товаристві "Дружба", під час конфлікту між сторонами присутньою не була, але знає відповідачку з позитивного боку; підтвердила, що дійсно правлінням товариства було прийнято рішення відключати несумлінних платників за воду від водопостачання, у іншому випадку через борги товариства Аульський водогін погрожував відключити товариство в цілому, тому [PERSON] як член правління і повинна була припинити водокористування [PERSON]; станом на вересень 2010 року у товаристві відключено від водопостачання за борги більше десяти осіб, в тому числі [PERSON] Суд, вислухавши сторони, представників сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, а також підтверджено матеріалами кримінальної справи № 1п-30/09 Баглійського районного суду, оглянутої під час судового розгляду, 18 липня 2007 року приблизно о 10.00. [PERSON], знаходячись на території садової ділянки № 76 садового товариства "Дружба" у м. Дніпродзержинську на грунті особистих неприязних стосунків з позивачкою [PERSON] під час словесного конфлікту, маючи за мету завдати [PERSON] фізичного болю, зі значною силою штовхнула останню у груди, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити. Від поштовху [PERSON] впала з висоти власного зросту на металеву трубу і цегляну доріжку, вдарившись об них верхньою частиною грудної клітини, в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 521 від 25.05.2009 року їй були завдані тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини з переломом верхньої третини грудини, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день. Вина [PERSON] у завданні [PERSON] необережного тілесного ушкодження середньої тяжкості підтверджується постановою Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2007 року, якою кримінальну справу за звинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину за ст. 128 КК України було припинено в силу акту амністії (л.с.11 т.1), зазначена постанова набрала чинності у встановленому законом порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає таким, що не потребує доказування факт завдання відповідачкою позивачці середньої тяжкості тілесних ушкоджень з необережності, а заперечення проти позову відповідачки та її представника в частині відсутності вини відповідачки необгрунтованими. З виписки з історії хвороби (л.с. 34 т.1), копії медичної картки ( л.с.12-16 т.1), виписного епікризу (л.с.33 т.2), висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи (л.с.21-22 т.1), а також довідки головного лікаря 9-ї міської лікарні м. Дніпродзержинська (л.с.51 т.1) видно, що позивачку було госпіталізовано до вказаної лікарні з 02.08.2007 року по 16.08.2007 року з діагнозом негоспітальна посттравматична лівобічна пневмонія 3 гр. ЛНО; перелом верхньої третини грудини зі зміщенням; остеохондроз грудного відділу хребта. В анамнезі висновку (л.с.21-22 т.1) зазначено, що позивачкою травму отримано 18.07.2007 близько 10.00. години на садовій ділянці, коли її сусідка штовхнула справа у плече і вона впала, вдарилась грудною клітиною об трубу та цеглини. Згідно довідки головного лікаря позивачці було призначено лікування наступними лікувальними препаратами : амоксіклав 21 флакон, фізрозчин 1 флакон, шприци 20, 0 № 22, фромілід уно 8 табл., лазолван 42 табл.; лікар-невропатолог 07.08.2007 року порадила кальцієву дієту без посилань на конкретні продукти харчування (л.с.51 т.1). Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1195 Цивільного кодексу України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, крім іншого, зобов'язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків тощо. На підставі ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; у відповідності зі ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, з урахуванням вимог розумності і справедливості, ступеня вини особи, що завдала шкоду. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Ст. ст. 57, 58, 64 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Надані позивачкою до суду квитанції про понесені витрати на лікування та придбання продуктів харчування, які на її твердження їй необхідно було вживати у звязку з отриманою травмою (л.с. 37-77 т.2), суд оцінює критично, оскільки переважна більшість цих квитанцій та чеків не відносяться до періоду проходження лікування позивачкою, не містять назв приписаних їй для лікування лікарських засобів ( довідка головного лікаря л.с.51 т.1) або дієтичних продуктів, лише на листі справи 38 т.1 знаходиться квитанція датована 09.08.2007 року про придбання ліків "амоксиклав" вартістю 21 грн. 20 коп., яку суд приймає у якості доказу. Також суд приймає як докази квитанції про оплату позивачкою за проведення судово-медичної експертизи, на що нею в цілому витрачено 21 грн. 68 коп. (л.с.36 т.1). Надані позивачкою чеки на придбання продуктів харчування на переконання суду неможливо віднести до доказів на підтвердження витрат, викликаних необхідністю посиленого або дієтичного харчування, оскільки з довідки головного лікаря ( л.с.51 т.1) видно, що позивачці пропонувалась кальцієва дієта без посилань на конкретні продукти харчування, крім того, період придбання продуктів згідно чеків не відноситься до часу проходження нею курсу лікування, а тому відсутній причинно-наслідковий звязок між їх придбанням та вживанням і лікувальними заходами від отриманої травми. З цих же підстав не не приймає до уваги ксерокопію довідки виданої лікарем Коваль 4-ї міської лікарні від 10.08.2010 року та перелік продуктів харчування за підписом того ж лікаря теж датований 10.08.2010 року, у якому не вказано про призначення їх конкретному пацієнту, тобто позивачці [PERSON] (л.с.51, 52 т.1). Виходячи з викладеного суд вважає необхіним стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 42 грн. 88 коп. В судовому засіданні знайшов підтвердження безпосередньо факт завдання позивачці фізичного болю та страждань, яких вона зазнала у звязку з ушкодженням здоров`я внаслідок її травмування з вини відповідачки. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує обставини, за яких було завдано ушкодження здоров`я позивачці, необережність як форму вини відповідачки, той факт, що обидві сторони у справі є непрацездатними особами пенсійного віку, з позивачкою проживає її непрацездатна доросла донька [PERSON], яка є інвалідом дитинства, тому госпіталізація позивачки негативно вплинула і на її звичний спосіб життя. У звязку з викладеним на думку суду мало місце суттєве порушення нормальних життєвих зв`язків позивачки з оточуючими, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації власного способу життя, тому суд вважає необхідним частково задовольнити позов у цій частині і стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. У задоволенні позовних вимог щодо виключення відповідачки з членів правління садового товариства "Дружба" суд вважає необхідним відмовити, оскільки зазначене товариство здійснює свою діяльність на засадах самостійності, формує колегіальні органи, такі як правління, на власний розсуд, і втручання в діяльність товариства з приводу включення або виключення певних членів його правління до компетенції суду не відноситься. Згідно зі статутом товариства рішення про виключення будь-кого з членів товариства провадиться за рішенням загальних зборів, правління товариства обирається загальними зборами (конференцією) строком на два роки та переобирається достроково за вимогою чверті членів товариства або виконкому, у якому зареєстровано статут товариства. У відповідності зі ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України до судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесені судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу та витрати, пов`язані з залученням спеціалістів та проведенням судових експертиз. Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачки на користь позивачки витрат на оплату послуг бюро технічної інвентаризації у розмірі 227 грн. 38 коп., 07 грн. оплату послуг банку, за отримання інформаційної довідки щодо наявності нерухомого майна, зареєстрованого на ім`я відповідачки, оскільки зазначену довідку направлено на адресу адвоката, документів щодо представництва цим адвокатом інтересів позивачки суду не надано, наявність витребуваної довідки не є обов'язковою підставою для вирішення судом питання щодо суті позову або вжиття заходів до його забезпечення, оскільки при розгляді такого клопотання суд самостійно витребовує необхідну інформацію і оплата за її надання не передбачається. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 59 грн. 50 коп., оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial