Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2010 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] отримав грошову позику в сумі 40000,00 грн., що підтверджується розпискою. Відповідно до умов надання позики, відповідач зобовязався повернути позичені кошти в строк до 31.10.2010 року. Однак, вищевказані кошти [PERSON] не повернув у встановлений строк, тим самим порушивши умови надання позики. Зазначає, що на її неодноразові звернення, щодо повернення боргу, [PERSON] відповідає відмовою. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки не повідомила. В ході розгляду справи представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 07.11.2009 року шлюб було розірвано, спору щодо поділу майна не було. В серпні 2010 року позивач почала наполягати на тому, щоб [PERSON] їй терміново сплатив ? частину вартості автомобіля [NUMBER]. 22.08.2010 року. Так, після повернення відповідача з відпустки він не виявив вищевказаний автомобіль у дворі будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каменярів, 28 А. Позивач повідомила [PERSON] про те, що вказаний автомобіль у неї і він його отримає лише в разі написання розписки щодо зобовязання повернути їй грошові кошти в сумі 40000,00 грн. Зазначила, що позивач погодився і 28.08.2008 року він зустрівся з позивачем та її сином від першого шлюбу. На зустріч вони прийшли з надрукованою розпискою і відповідач лише вписав свої дані та зобовязання щодо повернення суми 40000,00 грн., однак ніяких грошових коштів від [PERSON] він не отримував. На підставі вищевикладеного просила в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, врахувавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Судом встановлено, що 26.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав грошову позику в сумі 40000,00 грн., що підтверджується розпискою (а.с. 5). З розписки від 26.08.2010 року вбачається, що [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] позичені кошти в строк до 31.10.2010 року. Однак, у встановлений строк, відповідач не повернув [PERSON] позичені кошти, тим самим порушивши умови надання позики. Як пояснила в судовому засіданні позивач, на її неодноразові звернення до [PERSON] з вимогою про повернення суми позики, останній відповідає їй відмовою. Відповідач заперечуючи проти вимог позивача посилався на те, що 07.11.2009 року між ним та [PERSON] шлюб було розірвано, спору щодо поділу майна не було. В серпні 2010 року позивач почала наполягати на тому, щоб відповідач їй терміново сплатив ? частину вартості автомобіля [NUMBER]. 22.08.2010 року. Після повернення відповідача з відпустки він не виявив вищевказаний автомобіль у дворі будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каменярів, 28 А. Позивач повідомила [PERSON] про те, що вказаний автомобіль у неї і він його отримає лише в разі написання розписки щодо зобовязання повернути їй грошові кошти в сумі 40000,00 грн. 28.08.2008 року [PERSON] зустрівся з позивачем. На зустріч [PERSON] прийшла з надрукованою розпискою і відповідач лише вписав свої дані та зобовязання щодо повернення суми 40000,00 грн., однак ніяких грошових коштів від [PERSON] він не отримував, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що 26.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошей, що підтверджується розпискою, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобовязання щодо виконання даного договору, а тому не приймає до уваги вищевказані посилання представника відповідача і вважає їх необґрунтованими, надуманими та не підтвердженими належними доказами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 40000,00 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 400,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Outcome: approved