overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що надав відповідну заяву, просив справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, наслідки якого розяснені сторонам. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON], дівоче прізвище (Лисенко) зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №027713, видане 22.07.2006 року виконкомом Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області). Після укладення шлюбу позивачка набула прізвище чоловіка «Флорескул» (а.с.5). Від шлюбних відносин у сторін є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії 1-ЖД №083201, видане 18.05.2007 року виконкомом Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №12 (а.с. 6). Документів, які свідчать про те, що відповідач будь-яким чином матеріально утримує неповнолітню дитину суду не надано. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину. На підставі ст. 183 ч.2 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітню дитину з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За довідкою виконкому Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №1308 від 15.10.2010 року малолітня [PERSON] дійсно проживає разом із матірю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманнях.(а.с. 9). Відповідач визнав позов в повному обсязі, у звязку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача [PERSON] 1/4 частини всіх видів його доходів на користь позивачки для утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно до його повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що надав відповідну заяву, просив справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, наслідки якого розяснені сторонам. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №17 (свідоцтво про укладання шлюбу серії І-ЖД №330471, видане 23.11.2002 року виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області). Після укладення шлюбу позивачка набула прізвище чоловіка «Гамаюнова» (а.с. 6). Від шлюбних відносин у сторін є неповнолітня дитина син [PERSON] [INFO], підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії 1-ЖД №166530, видане 25.03.2003 року виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №6 (а.с. 7). Документів, які свідчать про те, що відповідач будь-яким чином матеріально утримує неповнолітню дитину суду не надано. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину. На підставі ст. 183 ч.2 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітню дитину з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За довідкою виконкому Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №1182 від 18.10.2010 року малолітній [PERSON] дійсно проживає разом із матірю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні(а.с. 8). Відповідач визнав позов в повному обсязі, у звязку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на користь позивачки для утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

У листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким шлюб не реєструвала і просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітньої дитцни: доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач не надає. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову, згоден платити аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. - Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітній [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. З ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 серпня 1983 року міськвідділом ЗАГС Дніпропетровської області, актовий запис № 623 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27 серпня 1983 року уклали шлюб. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що 24.06.1997 року між нею та відповідачем відділом РАГС Рибницького міського управління юстиції Молдавської республіки був зареєстрований шлюб, актовий запис № 164. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутністю взаємопорозуміння та взаємоповаги, неодноразові намагання налагодити подружні стосунки ні до чого. не призвели. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживаємо окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з положенням ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, визнання відповідачем пред`явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.06.1997року, відповідно свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям, примирення між ними не можливе. Враховуючи вшцевикладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, розірвати шлюб між сторонами. На підставі ст.ст. 104,105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 25 вересня 1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 145. В обгрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Крім того, у відповідача почалися стосунки з іншим чоловіком. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України відповідачу слід залишити прізвище, яке вс на отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корис ь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в інтересах сина. [PERSON] , [INFO] , наполягаючи на стягненні з відповідача коштів на користь сина на весь період його навчання, але не більше ніж досягнення дитиною 23 років по 300 грн. щомісяця. [PERSON] підтримав позов позивачки. Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що зараз він ніде не працює, допомагає своїй матері згідно рішення суду від 07 вересня 2010 року і не взмозі зараз надавати сину матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, оцінивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~З 1991 року по 1994 рік сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти мешкають разом з матір`ю. Зараз [PERSON] досяг повноліття (з [INFO] ) і згідно представленої довідки з 01 вересня 2009 року навчається у «Фрунзенському професійному ліцеї» і буде навчатися до 30 червня 2012 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачем цьому ніяких доказів не надано. Навпаки, він представив суду довідку про свої доходи з місця роботи,ь що його середньомісячна зарплата за останній час становить 1856 грн.15 коп. При цьому суд бере до уваги і те, що позивачка фактично утримує і їх іншого сина, [PERSON] та від іншого шлюбу має також неповнолітню дитину. Тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача надавати синові матеріальну допомогу на весь період навчання, але не більше ніж досягнення [PERSON] 23-х років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка в своїй позовній вимозі просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримування дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 його доходів що місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття дочкою, оскільки вона потребує матеріальної підтримки з боку батька, а відповідач в добровільному порядку цього не робить. В ході розгляду справи позивачка підтримала цей позов у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , яка утримується матір`ю. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки в добровільному порядку відповідач цього не робить, тому слід з нього стягнути в судовому порядку аліменти на утримання дочки в розмірах запропонованих позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

позивач просить встановити факт володіння на праві власності за життя його матірю [PERSON], яка померла 12 лютого 2004 року, житловим будинком, що знаходиться в селі Забране Малинського району по вулиці Лісовій за №12, та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок як за спадкоємцем за законом першої черги. Зазначив, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, але на день смерті матері проживав разом з нею і продовжує проживати в цьому будинку, тому згідно ч.З ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може через відсутність у матері правовстановлюючих документів на будинок. У судове засідання сторони не зявилися. Від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивач зазначив про підтримання позову, а представник відповідача про його визнання. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Дослідивши надані докази, суд визнає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги до майна померлої як її син. він постійно проживав з матірю до смерті і на час відкриття спадщини. Будинок був побудований у 1922 році у сільській місцевості, тому документи на його забудову відсутні. Позивач, будучи потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнений від сплати судового збору в силу п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р., тому його сплату суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 945 грн. 66 коп. боргу квартирній платі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації, причини неявки в суд не сповістив. За письмовою згодою з представником позивача суд ухвали постановити по справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Встановлено, що наймачем квартири №32 в буд.23 корп. 1 по пр-ту. Університетському в м.Кіровограді є відповідач. Згідно статті 68 ЖК України наймач зобовязаний вчасно сплачувати квартирну плату та комунальні послуги. В порушення вимог даних норм, та ст. 525, 526 ЦК України відповідач не сплачує кошти, борг складає 945 грн. 66 коп. Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення та на користь держави - судовий збір. На підставі ст. 68 ЖК України, ст.ст.525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], який є опікуном неповнолітнього [PERSON], одну тисячу гривень на відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненою неповнолітнім 23 січня 2010 року крадіжкою, та одну тисячу гривень на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що 23 січня цього року вранці на території Малинського кооперативного ринку з належного йому торгівельного контейнера [PERSON] таємно викрав барсетку, у якій знаходились гроші в сумі 1000 гривень та документи його й дружини на право зайняття підприємницькою діяльністю, чорнобильські посвідчення, посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль та інші. Документи через кілька днів йому повернуті, а гроші ні. За цей час він зазнав моральних страждань, оскільки переживав за відновлення документів, не міг користуватися автомобілем. Просить позов задовольнити та стягнути зазначені кошти з опікуна неповнолітнього [PERSON] Відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню. Факт вчинення 23 січня 2010 року неповнолітнім [PERSON] крадіжки належної позивачеві барсетки з документами та грішми у позивача [PERSON] з торгової точки кооперативного ринку встановлений ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 05 травня 2010 року, якою до неповнолітнього [PERSON] [INFO] застосований примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд опікуна [PERSON] до досягнення піднаглядним 18 років (а.с.4-5). Згідно ч.1 ст. 1178 Цивільного кодексу України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Таких доказів відповідач суду не надав. [PERSON] вчинив крадіжку до досягнення ним 14 років, а згідно вищезазначеної ухвати [PERSON] є його опікуном, тому завдану позивачеві шкоду має відшкодувати саме він. Суд погоджується із розміром майнової шкоди, яка була завдана діями малолітнього, з тим фактом, що позивач зазнав моральної шкоди внаслідок його дій, проте розмір моральної шкоди вважає завищеним та визначає його в сумі 300 гривень.

Outcome: partial