Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

28 лютого 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1А частини його доходу щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до виповнення повноліття дитини. Послалась на те, що з відповідачем по даній справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано у 2007 році. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З липня 2010 року вони проживають окремо, вона з дочкою проживають окремо, а відповідач виїхав на проживання у Вінницьку область. З цього часу їх донька знаходиться на її утриманні. Відповідач іноді надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але йому постійно потрібно нагадувати про це. На даний час вона працює продавцем в зоомагазині і отримує невелику заробітну плату, тому їй надзвичайно важко утримувати їх дочку. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття (ст. 180). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181). Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183). Судом встановлено, і це підтверджується поясненнями сторін позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією паспорта, що їх сім'я розпалась, у 2007 році їх шлюб розірвано, з липня 2010 року вони проживають окремо. їхня неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] проживає з мамою - позивачкою [PERSON] Відповідач добровільно матеріальної допомоги їм не надає. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити позов повністю. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, якою визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Так як відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Відповідно до п. 4 ч. З ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. На підставі ст. 180, ч. З ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192 СК України,

Outcome: approved