Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

позивачі звернулись до суду, посилаючись на те, що 28 грудня 2006 року між ними та [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Акатова 8 в с.м.т. [PERSON] району. У звязку із відсутністю у продавців державного акту на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, договір купівлі - продажу земельної ділянки за тією ж адресою було укладено 8 травня 2007 року Позивачі вважали, що після підписання договорів купівлі - продажу, та після переоформлення державного акту, право власності зокрема на земельну ділянку по вул. Акатова 8 в смт. Димер переходить до них. Однак, [PERSON] спромоглася отримати кредит у АКБ «Індустріалбанк», на думку позивачів, під заставу земельної ділянки, яка вже належала позивачам, і на разі на ділянку накладено арешт, тому позивачі просять суд виключити з акту опису та арешту майна складеного 23.05.2011 року земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку що знаходиться по вул. Акатова 8 в смт. Димер. оскільки зазначена земельна ділянка [PERSON] не належить і підстав для її опису та арешту немає. В судовому засіданні позивачі заявлений позов підтримали та просили задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] пояснив, що не зважаючи на те. що [PERSON] брала кредити у банках, земельна ділянка на момент укладення договору купівлі продажу між позивачами та відповідачами [PERSON] під заставою не перебувала, а відповідно до витягу із технічної документації власниками земельної ділянки вказані [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому до акту опису включено земельну яка була предметом цивільно- правової угоди між сторонами та була відсуджена і стала власністю по Відповідачка по справі [PERSON] у судове засідання не прибула. Про час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, однак рекомендований лист з повідомленням адресатом не був отриманий за закінченням терміну зберігання. Крім того, у відповідності до частини 9 статті 74 ЦПК України, [PERSON] про розгляд справи було повідомлено через засоби масової інформації, а саме через оголошення в газеті «Київська правда» випуск № 59 (22695) від 21 червня 2011 року. Представник відповідача АКБ «Індустріалбанк», проти задоволення позову заперечила, та пояснила, що рішенням Вишгородського районного суду по справі № 5\\2-2312, з Єресько ОЛ стягнуто на користь банку 35 789 грн.98 коп. та в результаті виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду накладено арешт на все майно, що належить на праві власності боржникові у межах суми звернення стягнення. Посилається нате, що відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а оскільки право власності зареєстроване за [PERSON] є всі підстави для звернення стягнення на майно в межах суми боргу та опису і арешту земельної ділянки. Представник третьої особи Управління Держкомзему у [PERSON] районі не заперечувала проти задоволення позову. Представник Димерської селищної ради у судове засідання не прибув. Суду надали заяву \\ якій просили проводити розгляд справи за відсутності представника селищної ради та повідомили, що проти задоволення позову не заперечують. Представник Відділу Державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції Київської області, пояснила, що діяла відповідно до норм визначених Законом України «Про виконавче провадження», оскільки при встановленні майна належного [PERSON], було встановлено, що за нею зареєстровано право власності на земельну ділянку, однак, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з акту опису та арешту майна від 23 травня 2011 року складеного Державним виконавцем Мовчун Т.С., по вул. Акатова 8, у смт. Димер на земельну ділянку площею 0,0869 га, з кадастровим № 3221855300:19:036:0701 накладено заборону відчуження з метою примусового виконання рішення Вишгородського районного суду за виконавчим листом № 5\\2-2312 по невиконаним кредитним зобовязанням [PERSON] перед ПАТ «Універсал банк» у розмірі 35405 грн. Підставою для опису зазначеного майна було повідомлення від ДП «Центр ДЗК» про те що право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON], [PERSON]. [PERSON] Однак, як вбачається із матеріалів справи [PERSON], [PERSON], [PERSON] здійснили відчуження належної їм земельної ділянки на користь [PERSON], [PERSON] М„ [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 8 травня 2007 року серії ВЕО № 696508, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] На момент укладення зазначеного договору, відповідно до пункту 3.3., продавці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] посвідчили, шо на момент укладення зазначеного договору, зокрема, нікому не продана, не подарована, під арештом не перебувала. Отже, зазначений договір було укладено у відповідності до вимог цивільної законодавства із дотриманням принципу безспірності вчинення нотаріальних дій. При описі майна боржника державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] районного управління юстиції не було враховано, що спірна земельна належала на титулі спільної сумісної власності трьом особам та не була одноособовою приватною власність боржниці [PERSON] Крім того, фактично, на момент складення акту опису майна боржника права власності земельну ділянку [PERSON]П було відсутнє. Посилання представника співвідповідача АКБ «Індустріалбанк» на виникнення права власності на земельну ділянку відповідно до статті і 25 ЗК України, а саме з моменту її державної реєстрації, судом до уваги не беруться виходячи із наступного. У судовому засіданні встановлено що між 28 грудня 2006 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали [PERSON]. [PERSON], [PERSON]О.([PERSON]К.) житловий будинок, розташований саме на спірній земельній ділянці за адресою: вул. Акатова 8. смт. Димер Вишгородського району. Відповідно до статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Право власності на зазначений будинок позивачі набули, а тому суд приходить до висновку про порушення прав позивачів в частині включення земельної ділянки до акту опису та про потребу захисту їх прав із урахуванням положення статті 321 ЦК України, згідно якого право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного,

Outcome: approved