Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

Позивач 14 лютого 2010 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перевіркою, проведеною прокурором району, встановлено, що державним інспектором Дніпропетровської МРД Держрибохорони у Дніпропетровській області Рубльовим Валерієм Олександровичем було викрито адміністративне правопорушення скоєне [PERSON]. Відповідач 17 липня 2010 року, який на Дніпропетровському водосховищі в районі Діївських плавнів Ленінського району здійснював лов риби забороненим знаряддям лову, а саме сіткою жилковою в кількості 1 шт. відповідачем було виловлено наступні водні ресурси: плітка 10 шт., лин 2 шт., судак 2 шт., щука 1 шт., карась 2 шт., окунь 5 шт., загальною вагою 6,5 кг. В наслідок вказаного правопорушення рибному господарству держави завдано шкоду у розмірі 341,70 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Головного Державного управління охорони, відтворення і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області шкоду завдану рибному господарству держави в розмірі 341,70грн. Представник Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини зазначені в позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи без його присутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу спричинення відповідачем шкоди, яка завдана рибному господарству держави. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 17 липня 2010 року державним інспектором Дніпропетровської МРД Держрибохорони у Дніпропетровській області Рубльовим Валерієм Олександровичем було складено протокол № 012896 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого відповідач 17 липня 2010 року здійснював лов риби забороненим знаряддям лову (сіткою жилковою) в кількості 1 шт. в районі Дніпропетровського водосховища Ленінського району, чим порушив п.п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Держкомрибгоспу України від 15 лютого 1999 року за № 19, зареєстрованого Міністерством Юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, та ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення про (а.с. 5). Згідно опису знарядь незаконного добування живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, вилученого у порушника від 17 липня 2010 року [PERSON] було виловлено водні живі ресурси загальною вагою 6,5 кг, а саме: плітка 10 шт., лин 2 шт., судак 2 шт., щука 1 шт., карась 2 шт., окунь 5 шт. (а.с.6), які відповідач прийняв, відповідно до розписки про прийняття на зберігання вилученого майна, майно перераховане в опису. В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності з ч.3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішуються в порядку цивільного судочинства. Постановою Ленінського районного суду від 20 серпня 2010 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 4). Згідно розрахунку збитків, нарахованих відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських рибних обєктах України, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.1998 року № 32, розмір заподіяної рибному господарству держави шкоди внаслідок вчинення вказаного правопорушення складає 341,70 грн. (а.с. 7). Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 58 Закону України «Про тваринний світ», п. 54 Тимчасового порядку ведення рибного господарства та здійснення рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 28.09.1996 року, підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення ними вимог законодавства в галузі охорони, використання та відтворення тваринного світу, правил рибальства та інших нормативних і законодавчих актів з питань охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню збитки, заподіяні рибному господарству держави у розмірі 341,70 грн. У звязку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» та ч.5 ст.81 ЦПК України був звільнений від сплати судових витрат при подачі позову, то в порядку ст. 88 ЦПК України, судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved