Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] Пред’явив позов особисто в порядку ст. 165 СК України як особа, яка досягла чотирнадцяти років. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що народився 27.10.1995 року від шлюбу відповідача [PERSON] та його матері [PERSON]. В березні 1998 року батьки розірвали шлюб. Позивач весь час проживав з матір»ю та бабусею, а батька ніколи не бачив, оскільки він залишив маму ще в стані вагітності. Мати пред’являла позов про стягнення аліментів, але місце перебування [PERSON] не з»ясували. Весь цей час батько не виконував обов’язків покладених на нього, не спілкувався з сином, не проявляв батьківської турботи, не цікавився ним, не відвідував, не турбувався про духовний і фізичний розвиток, жодного разу не відвідував ні в дитячому садку, ні в школі. На сьогодні відповідач і надалі відсутній, ігнорує факт спорідненості сторін та не відвідує дитину. Весь цей час позивач перебував і перебуває під опікує матері, яка одноосібно займається вихованням, навчанням, розвитком сина. За таких обставин просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю і надали аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Також позивач вказав, що він не знає відповідача, мати про нього ніколи не розповідала, і він ніколи навіть не робив спроб зустрітися з позивачем. Тому [PERSON] чекав досягнення 14 років щоб особисто звернутися до суду для вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно нього. На даний час позивач проживає з тіткою, бо мати працює за кордоном. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні пояснила, що у зв’язку з неможливістю всебічного з»ясування обставин справи, характеру ставлення батька до дитини, відсутністю інформації про місце його проживання, оскільки згідно свідоцтва про народження дитини він є громадянином [PERSON], комісія прийшла до висновку про відмову у позбавленні відповідача батьківських прав. Разом з тим, враховуючи пояснення дані особисто позивачем, та зважаючи насамперед на його думку, покладається на розгляд суду у вирішенні даного питання. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 26.03.1998 року (а.с.4,), що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від їх шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). На даний час позивач є неповнолітнім. У відповідності до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема з підстави передбаченої п.2, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.06.11р. за № 26 (а.с.18) комісія з питань захисту прав дитини розглянувши заяву неповнолітнього [PERSON] та представлені документи вирішила відмовити в позбавленні батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], [INFO], у зв’язку з неможливістю повного, всебічного й об’єктивного з»ясування обставин справи і характеру ставлення батька до дитини, у зв’язку з відсутністю інформації про місце проживання батька гр. [PERSON] Федерації (а.с.18). Разом з тим, у відповідності до ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як вбачається з вказаного вище висновку, сам орган опіки та піклування зазначає, що прийшов до такого висновку за відсутності достатньої інформації для вирішення даного питання. При цьому, на переконання суду такий висновок суперечить інтересам дитини. Так, позивач проживає із своєю тіткою [PERSON] за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 104/106, що стверджується довідкою з місця проживання та актом ЛКП «Під Зуброю». Згідно довідки від 20.03.11р. [PERSON] навчається у 8 класі СШ № 52. Як зазначають директор школи та класний керівник [PERSON] у виданій характеристиці, піклуванням та вихованням [PERSON] займається мама та тітка, батько не приділяє належної уваги вихованню сина, жодного разу не відвідував за час навчання сина у школі, не брав участі у батьківських зборах, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина взагалі (а.с.20-23). Заслухавши особисті пояснення [PERSON], з»ясувавши дійсні обставини, суд прийшов до переконливого висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов’язків по вихованню сина, який потребує уваги і турботи, та фактично піклування над дитиною здійснює мати. У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей закріплено право дитини, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду справи судовим органом, що стосується її, отримувати всю відповідну інформацію та мати можливість висловлювати свої думки. Відповідно до ст. 12 Конвенції про права дитини забезпечено дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Таким чином, приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи думку неповнолітнього [PERSON], який за своїм віком має достатній рівень розуміння даного спору, особисто прийшов до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, пояснив, що не знає батька, жодного разу його не бачив, що лише дає підстави для висновку про відсутність інтересу відповідача до дитини, суд вважає, що висновок органу опіки та піклування про відмову у позбавленні відповідача батьківських прав суперечить інтересам дитини та приходить до переконливого висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно позивача з метою захисту прав дитини та на забезпечення інтересів [PERSON]

Outcome: approved