Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі- Фонд) про стягнення моральної шкоди в зв,язку з ушкодженням здоров,я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на ті обставини, що він працюючи помічником та бурильником ВАТ «ПівдГЗК» з січня 1982 року по липень 2003 року, виконував роботи, які характеризувались впливом вібрації, перевищуючі ДР, що призвело до професійного захворювання. Стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 21 рік 5 місяців. Позивач періодично з 1991 року хворів. Помітивши погіршення свого здоров,я, звернувся до лікарів. Неодноразово проходив курс стаціонарного лікування та згідно первинного огляду висновком МСЕК від 06.10.2003 року йому було встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 30%. При останньому гляді МСЕК, який відбувся 26.10.2009 року - 40% втрати професійної працездатності з 01.10.2009 року безстроково, а також йому була встановлена 3-тя група інвалідності. На цих підставах Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі призначило йому щомісячні страхові виплати, а також нарахована одноразова допомога. Погіршення здоров,я позивача призвело до того, що він не може працювати на підприємстві, іншої роботи йому не пропонували, зважаючи на стан його здоров,я, він не може виконувати не тільки важку працю, а навіть попілкуватися про себе в повсякденному житті. Позивач вважає, що факт заподіяння йому моральної шкоди наявний, оскільки він частково на 30% втратив професійну працездатність в працездатному віці від професійних захворювань, а потім пізніше йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково та 3-тя група інвалідності, що спричиняє йому моральні страждання, він відчуває незручності в повсякденному житті, відчуває себе хворим, постійно відчуває затруднения ходи, біль у суглобах ніг, рук, у хребті, німіють руки. У нього часто виникає судома рук. Амбулаторне та стаціонарне лікування, прийом знеболюючих ліків не дає полегшення його стану здоров,я. Через отримане професійне захворювання в нього склалися дуже складні відносини у сім`ї, з рідними, друзями. Порушені його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, він втратив нормальні стосунки з трудовим колективом, бо відчуває роздратованість та незручності. Всі вказані ним факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок його життя, порушили його нормальні життєві зв`язки , для чого він повинен прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя. Позивач оцінює моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача у сумі 181400 грн., яку і просив стягнути на її його користь. Представник відповідача - проти позову заперечувала пояснивши, що Законом України « Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі втрати потерпілим професійної працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд виплачує моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди яку встановлює МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивача не був. Крім того, 1 січня 2008 року набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року №107-УІ, в якому на підставі п.44 розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» у п.З розділу XI «Прикінцеві положення»: після абзацу третього доповнено новим абзацом такого змісту: «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року». Тобто, з 01.01.2008 року у Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві відсутній обов`язок, щодо відшкодування моральної шкоди всім застрахованим і членів їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку. По-друге, 20 березня 2007 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Таким чином, Фонд соціального страхування ... не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, тобто позивач пропустив строк, у межах якого він мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого права. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши дослідивши письмові докази позивача, давши їм оцінку, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Письмовими доказами позивача, поясненнями представника відповідача, матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] на протязі 21 років працював в умовах шкідливих факторів. Його робота була пов`язана з генеруванням локальної вібрації та шуму підвищених параметрів . Підземні роботи характеризувались не сприятливим кліматом. При обговоренні питання про спричинення позивачу морального збитку, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан його здоров`я. За час роботи позивач отримав професійне захворювання, згідно акту розслідування професійного захворювання від 20 серпня 2003 року , та за висновками первинної МСЕК від 06.10.2003 р. йому встановлена була ступінь втрати професійної працездатності - 30% , а висновками МСЕК від 26 жовтня 2009 року - 40% втрати професійної працездатності безстроково та третя гріпа інвалідності. Основний діагноз: вібраційна хвороба 2-го ступеня з вегетативно- сенсорною полінейропатією, нейродистрофією у вигляді дефартрозу ліктьових суглобів та дефартрозу дрібних суглобів кистей, з трофічними порушеннями, вираженим генералізованим ангіодистонічним синдромом, ускладнений гіпертонічною хворобою 2ст. Ішемічна хвороба серця: дифузний кардіосклероз порушення ритму. Згідно виконання своїх трудових обов`язків, які супроводжувалися впливом вібрації, перевищуючі ГДР, що призвело позивача до професійного захворювання. Стаж роботи в умовах шкідливих факторів 21 рік 5 місяців. Оскільки позивач є застрахованою особою відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», згідно зі ст.21 п.1 «є» 28 ч.З вказаного Закону , в обов`язки відповідача входить своєчасне та в повному обсязі відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я у вигляді страхової виплати у відшкодування моральної шкоди за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. Суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди наявний, оскільки він частково - спочатку на 30% , а потім на -40% безстроково втратив професійну працездатність в працездатному віці від профзахворювань згідно висновків МСЕК, що спричиняє йому моральні страждання, він відчуває незручності в повсякденному житті, відчуває себе неповноцінною людиною, як вдома так і перед сторонніми людьми. Крім того, у судовому засіданні було з,ясовано, що на день розгляду справи стан здоров`я позивача погіршується, він змушений постійно лікуватися, однак, поліпшення не настає, хвороба прогресує. Ці факти підтверджені наявними у матеріалах справи виписками із історії хвороби . У підтвердження позовних вимог позивач також зазначив, що у зв,язку з хворобою відчуває себе хворим, постійно відчуває біль в хребті, суглобах рук, ніг, затрудненість в пересуванні, медиками йому протипоказана важка праця, довга хода та переохолодження. Через отримане професійне захворювання в нього склалися дуже складні відносини у сім`ї, з рідними, друзями. Після навантаження на роботі він не в змозі спілкуватися з рідними, бо відчуває сильний біль у хребті. Порушені його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, він втратив нормальні стосунки з трудовим колективом, бо відчуває роздратованість та труднощі. Змушені зміни в життєвих відносинах, сімейних обставинах, викликають у позивача моральні переживання, почуття безвихідності і відсутності перспектив на майбутнє. Всі вказані позивачем факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок його життя, порушили його нормальні життєві зв`язки, для чого він повинний прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного профзахворювання, тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв`язків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки, позивачем втрачено спочатку 30% професійної працездатності по профзахворюванням, згідно первинного висновку МСЕК від 06.10.2003 року де йому встановлено 30% стійкої втрати професійної працездатності та при останньому огляді [PERSON] з 26.10.2009 року встановлена втрата професійної працездатності - 40% з 01.10.2008 року безстроково та 3-тя група інвалідності. Тобто, висновок МСЕК з приводу профзахворювання, дата якого є датою страхового випадку, настав вже після 1 квітня 2001 року, тобто вже після введення в дію Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", з урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на його користь 30000 грн. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Також, рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено обов,язок Фонду... відшкодовувати моральну шкоду , заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Вказане положення не виключає обов`язку Фонду відшкодовувати моральну шкоду, спричинену умовами виробництва, в інших випадках, коли здійснення права застрахованих на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої умовами виробництва, повинно забезпечуватись Фондом на підставі ст.ст.1, 5, 6,13,21 та частини 3 ст.28 цього Закону всім потерпілим, в тому числі в випадку тимчасової, стійкої або повної втрати професійної працездатності. Саме цим Законом, на час встановлення позивачу первинно ( в жовтні 2003 року) втрати працездатності, урегульовано порядок відшкодування шкоди внаслідок нещасних випадків та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності, а тому посилення представника відповідача на пропуск терміну позовної давності відповідно до ЦК та КЗоТ України є безпідставними. Виходячи з того, що право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з 06.10.2003 року, дія Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік», яким внесені зміни в Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» щодо припинення відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку з 1 січня 2008 року» на правовідносини сторін не поширюється, тому посилання відповідача на вказані Закони, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог суд вважає необгрунтованими. Згідно з рішенням Конституційного Суду №6-рп\\2007р, від 09.07.2007р.; № \~ \~ \~ \~10-рп\\2008 р від 22.05.2008р.» Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з об,єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина». Тобто, право застрахованої особи на отримання страхових виплат виникає під час дії законодавчих актів, які надають йому право на отримання відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача, заперечуючи проти заявленого позову, у судовому засіданні, на підставі ст.. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивача. З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст.. 60 ЦПК України доказів суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як одну із передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» страхових виплат.

Outcome: partial