Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

В серпні 2010 р. Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 19 березня 2008 р. між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений письмовий Договір про надання споживчого кредиту №11316383000, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 47 900 (сорок сім тисяч дев'ятсот) доларів США, в обмін на зобов'язання позичальника вчасно повернути кредитні кошти (кредит) у повному обсязі та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених в договорі, але у будь - якому випадку не пізніше 17 березня 2015 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, відповідно до умов вказаного договору та/або згідно умов додаткової угоди сторін. В забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором в цей же день - 19 березня 2008 р., сторонами договору було укладено Договір іпотеки (нерухомого майна), посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області і зареєстрований в реєстрі за №456. Крім того, 19 березня 2008 р. був укладений письмовий договір поруки між Банком та відповідачем [PERSON], відповідно до якого останній взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника - [PERSON], які виникають з умов Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р., в повному обсязі цих зобов'язань. ЗО січня 2009 р. між Банком та [PERSON] було укладено письмову Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р. (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) та письмову Додаткову угоду №1 до вищевказаного Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р. (щодо зміни схеми погашення кредиту). Також, ЗО січня 2009 р. між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки від 19 березня 2008 р, відповідно до якої поручитель надав згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором. Посилаючись на те, що Банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, а відповідачка [PERSON] незважаючи на це, порушила умови кредитного договору в частині своєчасного погашення кредиту та процентів, в наслідок чого станом на 23 липня 2010 р. утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 46 199 (сорок шість тисяч сто дев'яносто дев'ять) доларів США 64 центів, що в гривневому еквіваленті становить 364 838 (триста шістдесят чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 55 коп., позивач просив позов задовольнити, стягнути в солідарному прядку з відповідачів вищевказану суму, а також судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та оплати витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. При цьому, останній посилався на те, що відповідачка [PERSON] своєчасно не виконала взяті на себе зобов'язання за договором кредиту, який укладено у письмовій формі, внаслідок чого станом на 23 липня 2010 р. у неї утворилась заборгованість на загальну суму 46 199 (сорок шість тисяч сто дев'яносто дев'ять) доларів США 64 центів, що в гривневому еквіваленті становить 364 838 (триста шістдесят чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 55 коп., з яких: -335 876 (триста тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 47 коп. - сума основного боргу; -25 215 (двадцять п'ять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 04 коп. - сума несплачених процентів за договором; -3 747 (три тисячі сімсот сорок сім) грн. 04 коп. - сума пені за порушення умов договору. Разом з тим, представник позивача також вказував на те, що рішенням Загальних Зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 р. Акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк" у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України „Про акціонерні товариства" змінив своє найменування на ПАТ „УкрСиббанк". Окрім того, в судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідачів на користь банку судові витрати по справі, до складу яких увійшли судовий збір в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та не заперечували проти стягнення з неї поточної заборгованості за кредитним договором. Вимоги в частині дострокового повернення частини кредиту, стягнення заборгованості по процентам за користування коштами та штрафних санкцій не визнала, посилаючись на відсутність її вини за неналежне виконання договірних зобов'язань. Також, при вирішенні справи остання просила врахувати погіршення її фінансового стану. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача [PERSON], оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Загальних Зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 р. відбулася зміна найменування юридичної особи Акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк" на Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" (далі - ПАТ „УкрСиббанк"). Згідно Статуту, позивач - ПАТ „УкрСиббанк" є юридичною особою, діє на підставі Закону України „Про банки і банківську діяльність", Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", Закону України „Про акціонерні товариства", а також Статуту. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачкою [PERSON] та Банком 19 березня 2008 р. був укладений письмовий Договір про надання споживчого кредиту №11316383000, за умовами якого Банк надав відповідачці кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 47 900 (сорок сім тисяч дев'ятсот) доларів США, в порядку та на умовах, визначених вказаним договором, зі сплатою процентної ставки у розмірі 13.90% річних, яка кожного наступного місця кредитування підлягає перегляду відповідно до умов вказаного договору, в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит у повному обсязі в термін до 17 березня 2015 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, відповідно до умов вказаного договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. ЗО січня 2009 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Так, позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 635 (шістсот тридцять п'ять) доларів СІІІА 00 центів. День сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов'язаний сплачувати ануїтетний платіж. Також, ЗО січня 2009 р. сторони уклали Додаткову угоду за №2 до Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р., відповідно до якої сторони домовились про перенесення строків виконання зобов'язань позичальника зі сплати процентів за Договором та про зміну кінцевого терміну повернення кредиту за Договором. Відповідно до ст.ст.204,227 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому, чинність Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р., Додаткової угоди №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р., Додаткової угоди за №2 до Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р., в судовому засіданні сторонами не оспорювалася, а факт виконання позивачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Проте, відповідно до розрахунку, наданого як доказ ПАТ „УкрСиббанк", відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення належних за кредитним договором платежів не виконала, в наслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 23 липня 2010 р. становить 46 199 (сорок шість тисяч сто дев'яносто дев'ять) доларів США 64 центів, що в гривневому еквіваленті становить 364 838 (триста шістдесят чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 55 коп., у тому числі: 335 876 (триста тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 47 коп. - сума основного боргу; 25 215 (двадцять п'ять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 04 коп. - сума несплачених процентів за договором; 3 747 (три тисячі сімсот сорок сім) грн. 04 коп. - сума пені за порушення умов договору. 18 червня 2010 р. боржниці [PERSON] було направлено претензію про дострокове повернення кредиту. Але, на письмове повідомлення позивача про порушення умов кредитного договору, остання не відреагувала та заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи в суді не погасила. За таких обставин, невиконання умов Договору про надання споживчого кредиту №11316383000 від 19 березня 2008 р., знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, що дає підстави до застосування правових наслідків встановлених договором або законом, відповідно до ст.611 ЦК України. Так, згідно Розділу 6 вказаного Кредитного договору, сторони погодили, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п. 1.2.2 даного договору та зимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати. Окрім того, за порушення позичальником термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісії банк має право вимагати від позичальника додатково сплати банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Окрім того, за правилами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 ЦК України). З матеріалів справи, судом встановлено, що 19 березня 2008 р. між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір поруки. ЗО січня 2009 р. між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки від 19 березня 2008 р., відповідно до якої поручитель надав згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, а саме: розмір ануїтетного платежу - 635 (шістсот тридцять п'ять) доларів США 59 цент., якщо інший розмір не буде встановлений згідно умов Кредитного договору, та кінцевий термін виконання основного зобов'язання до 17 березня 2020 р. З тексту договору поруки від 19 березня 2008 р., видно, що сторони встановили, що у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, остання та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п.1.3 письмового договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в установлений строк (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). Проте, відповідачі порушили умови договору, тому з врахуванням вимог ст.526 ЦК України та умов Договору повинні відповідати за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. Разом з тим, що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч.З ст.551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, тому суд вважає за можливе з врахуванням обставин справи, які стосуються причин невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язання, а також майнового стану останніх, зменшити розмір пені та стягнути її з відповідачів в сумі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. З матеріалів справи також вбачається, що в якості забезпечення виконання грошових зобов'язань за обумовленим кредитним договором, 19 березня 2008 р., між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки (нерухомого майна), за яким [PERSON] передала Банку в іпотеку належний їй на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, 17 травня 2007 р, за р.№807, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25 травня 2007 р. у КП Вознесенське МБТІ, номер запису 3378 в низі 21, реєстраційний номер 18752604, житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Фрунзе №21 (двадцять один). Згідно умов договору іпотеки, а також ст.ст.3,33 Закону України „Про іпотеку" від 15 грудня 2005 р. (з послідуючими змінами та доповненнями) в разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, зокрема шляхом звернення на предмет останньої. За таких обставин, суд вважає, що порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки це право банку, а не обов'язок, тому з врахуванням вищенаведеного та відповідно до ст.ст. 1049,1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, а з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню розмір заборгованості за кредитним договором на загальну суму 362 091 триста шістдесят дві тисячі дев'яносто одна) грн. 51 коп., у тому числі: 335 876 (триста тридцять п'ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 47 коп. - сума основного боргу; 25 215 (двадцять п'ять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 04 коп. - сума несплачених процентів за договором; 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та нарахованим процентам. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача ПАТ „УкрСиббанк" підлягають стягненню в повернення сплаченого судового збору в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: partial