Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи, що сторонам на праві часткової власності належить квартира [ADDRESS], а саме: [PERSON] 1/3 частина квартири, [PERSON] 1/3 частина квартири, [PERSON] 1/3 частина квартири. Зазначена квартира складається з 2 ох ізольованих кімнат, площею 18.4 кв.м та 11.9 кв.м. Оскільки між сторонами виник спір з приводу користування житлом, позивач просить суд визначити порядок користування спірною квартирою між сторонами шляхом виділення [PERSON] та [PERSON] на 56/100 частини: кімнату 2 площею 18.4 кв.м., що менше їх частки на 4.78 кв.м на суму 24179 грн., [PERSON]: на 44/100 частки: кімнату 3 площею 11.9 кв.м. з вбудованою в неї кладовкою 4 пл. 0,6 кв.м, а всього приміщення площею 20.24 кв.м., що більше його частки на 4.78 кв.м. на суму 24179 грн., стягнути з відповідача на користь [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], грошову компенсацію за більш виділену долю у розмірі 24179 грн., залишити в загальному користуванні: коридор 1 площею 7,7 кв.м., кухню 5 площею 4.8 кв.м., ванну кімнату 6 площею 1.3 кв.м., туалет 7 площею 1.2 кв.м., балкон площею 0.48 кв.м. загальною площею 15.48 кв.м. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача у судовому позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти виділення позивачу з сином кімнати площею 18.4 кв. м, але ж в іншій частині позов не визнає. Представники третіх осіб КП «РЕПОГ» та органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Тому суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін та третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що сторонам належить спірна квартира 87 у будинку № 4 по Аваліані в м. Запоріжжя на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло № 20974 від 12.03.2007р., виданого згідно розпорядження Шевченківської райадміністрації Запорізької міської ради, технічним паспортом. Квартира має 2 жилі кімнати площею 18.4 кв. м и 11.9 кв. м, загальної площею 46.38 кв.м; жилою площею 30.3 кв. м. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Аналогічне положення містить і Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Тобто всі співвласники квартири [ADDRESS] мають рівні частки. Оскільки усього є три співвласника спірної квартири, то частка кожного із них, відповідно, становить 1/3 частину. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частини із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частини кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю на вимогу учасника/учасників цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлений позов. Згідно висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи від 09.02.2010р. за № 1208 поділити спірну квартиру в натурі не можливо. Експертом запропонований лише один можливий варіант визначення порядку користування квартирою 87 у будинку № 4 по вул. Аваліані м. Запоріжжя між сторонами. Так, [PERSON] и [PERSON] належать 2/3 частини квартири, відповідачу - 1/3 частина. Спірна квартира складається з наступних жилих і підсобних приміщень: коридор - 1 площею 7.7 кв.м, кімната - 2 площею 18.4 кв.м, кімната - 3 площею 11.9 кв.м з вбудованою в цій кімнаті кладовкою - 4 площею 0.6 кв.м, кухня - 5 площею 4.8 кв. м, ванна кімната 6 площею 1.3 кв.м, туалет 7 площею 1.2 кв.м, балкон площею 0.48 кв.м /1.60 х 0.3/. Загальна площа квартири складає 46.38 кв.м (7.7+ 18.4+ 11.9 +0.6+ 4.8+ 1.3+ 1.2 +0.48). На ідеальну частку [PERSON] та [PERSON] в 2/3 частини повинно належати приміщень площею 30.92 кв.м (46.38 х 2/3). На ідеальну частку [PERSON] в 1/3 частину повинно належати приміщень площею 15.46 кв.м (46.38 х 1/3). Ринкова вартість спірної квартири складає 234604 грн., ринкова вартість 1 кв. метра спірної квартири - 5058 грн. 30 коп. В загальне користування співвласників виділяється приміщення: коридор - 1 площею 7.7 кв.м, кухню - 5 площею 4.8 кв. м, ванну кімнату 6 площею 1.3 кв.м, туалет 7 площею 1.2 кв.м, балкон площею 0.48 кв.м, а всього загальною площею 15.48 кв.м. [PERSON] та [PERSON] на ідеальну частку виділяється в користування жила кімната 2 площею 18.4 кв.м. А всього [PERSON] та [PERSON] виділяється приміщень площею 26.14 кв. м (18.4 кв. м + 15.48 кв.м*1/2), що менше ідеальної долі в 2/3 частини на 4.78 кв.м (30.92 кв.м 26.14 кв.м). [PERSON] на ідеальну долю в 1/3 частину виділяється жила кімната - 3 площею 11.9 кв.м з вбудованою в цій кімнаті кладовкою - 4 площею 0.6 кв.м. А всього [PERSON] виділяється приміщень площею 20.24 кв. м (11.9 +0.6 +15.48*1/2), що більше ідеальної долі в 1/3 частини на 4.78 кв.м (20.24 кв. м -15.46 кв.м.). Переобладнання спірної квартири при цьому не потрібно. Відповідно до цього варіанту користування спірною квартирою ідеальні долі співвласників змінюються: [PERSON] та [PERSON] 56/100 частини (26.14 х 5058,30/ 234604) х 100 замість 2/3 частини; [PERSON] 44/100 частини (20.24 х 5058,30/234604) х 100 замість 1/3 частини. Позивач заявила позов про визначення порядку користування спірною квартирою та зазначила конкретні приміщення, які вона просила виділити їй та сину в спільне користування. Виходячи з вимог ст. 319 ЦК України про те, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, позивач, заявляючи про свою згоду на користування жилою площею, яка фактично менша на 4,78 кв. м на норму, реалізувала своє право власності на вільне розпорядження своєю власністю. Але при визначенні такого порядку користування спірною квартирою, запропонованим експертизою способом безумовно призведе до перерозподілу часток співвласників, при цьому права відповідача порушені не будуть, оскільки його частка в спірній квартирі збільшується. Право співвласника на виділ частки із спільного майна шляхом отримання грошової конденсації вартості частки в майні не може бути обмежено іншими співвласниками і такому його праву співвласника що виділяється, кореспондується обовязок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. Грошова компенсація внаслідок зменшення частки позивача з 2/3 частини до 56/100 частини в спірній квартирі згідно висновку експерта складає 24179грн. (5058 грн. 30 коп. х 4.78), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доводи представника відповідача, що позивач не вірно посилається в позовних вимогах на норму ст. 358 ЦК України, суд до уваги не приймає, оскільки згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Тому в разі посилання позивача не на ту норму закону, суд уточнює підстави позову й застосовує норму закону, яка їм відповідає, незалежно від згоди на це позивача. Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача необхідно стягнути і сплачений позивачем судовий збір у розмірі 250,29 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. та вартість проведення експертизи 1500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved