Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач вказує в заяві від 31 грудня 2010 року, що відповідач [PERSON] заборгував банку згідно укладеного 22 квітня 2008 року кредитного договору № CL № 32476, за умовами якого він отримав кредит в розмірі 20 000 доларів США з датою погашення 10 квітня 2015 року, що в національній валюті становить 173 000, 38 гривень. Кредит було надано на споживчі цілі. Відповідно до п. 6.1.1 Договору відповідач зобовязався щомісячно вносити платежі за кредитом в розмірі 494,06 доларів США, повернути кредит в терміни відповідно до умов договору, виконати інші зобовязання, а згідно з п.2.3 договору поруки від 22 квітня 2008 року поручитель [PERSON] зобовязувався виконати свої зобовязання по договору, які полягають в перерахуванні коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором на рахунки вказані кредитором, в термін визначений п. 2.2 Договору поруки, у разі порушення позичальником умов кредитного договору. Станом на 22 серпня 2009 року залишок боргу [PERSON] перед банком складає 22\~713 доларів США, що за курсом НБУ України становить 173\~000 гривень 38 копійок, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 4\~896 гривень 54 копійки, заборгованість по сумі кредиту 141 741 гривня 72 копійки, відсотки 25\~226 гривень 31 копійка, підвищені відсотки 1135 гривень 82 копійки. Просить стягнути суму заборгованості з відповідачів солідарно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих підстав, що ним наведені в заяві. Пояснення він дав аналогічні викладеному в ній. Відповідач [PERSON] в повному обсязі визнав в судовому засіданні звернуті до нього позовні вимоги. Просить не покладати на [PERSON] солідарної відповідальності по кредитному договору. Відповідач [PERSON], звернутих до нього вимог не визнав з тих підстав, що він кредитних коштів не отримував і не користувався ними. Його представник адвокат [PERSON] заперечує право позивача предявляти вимоги до поручителя [PERSON], на його думку термін дії договору поруки з [PERSON] завершився. При цьому покликається на п. 2.2 Договору поруки, згідно з яким у випадку невиконання боржником зобовязань за Основним договором Кредитор має право предявити вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обовязковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення). Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову у відношенні відповідачів по справі, вважаючи їх обох в даному випадку солідарними боржниками. Сторони не оспорюють суми заборгованості, правомірності вимог про її повернення [PERSON] згідно умов кредитного договору, що стверджується п.5 Договору від 22 квітня 2008 року № CL № 32476, розрахунком заборгованості (а. с. 7-11,18). У відповідності зі ст.ст. 526,530 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним чином та у встановлений термін. А згідно статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Спеціальною нормою, що регулює відносини банківського кредиту, а саме ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України сплатити грошову суму в порядку передбаченому ст. 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується заперечення проти позову відповідача [PERSON] та його представника, адвоката [PERSON], то вони спростовуються наступним. У відповідності з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. А згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В договорі поруки (а. с. 12-13) не передбачено інших умов відповідальності поручителя, крім тих, які визначені цивільним законодавством. Пункт 2.2 цього Договору, на який покликається представник відповідачів адвокат [PERSON], слід розуміти таким чином, що у разі невиконання своїх зобовязань по Кредитному договору боржником, кредитор вправі предявити такі вимоги до поручителя, який зобовязаний виконати вимоги кредитора на 10-й день з дати предявлення такої вимоги рекомендованим листом згідно повідомлення про вручення поручителю такої вимоги. Що стосується строків предявлення подібних вимог до поручителя, то це питання врегульовано ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно з якою порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Договір поруки № CL 32476 подібних строків не встановлює. Пунктом 4 цього договору передбачено лише початок перебігу строку дії договору поруки. Щодо припинення поруки в ньому наводиться лише одна із підстав його припинення, передбачена законом припинення всіх зобовязань за Основним договором, що забезпечується порукою (ч.1 ст. 559 ЦК України). Частиною четвертою ст. 559 ЦК України для такого випадку передбачено, що у разі якщо строк в договорі поруки не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобовязання, не предявить вимоги до поручителя. Як видно з кредитного договору № CL № 32476, зокрема його Додатку №2 «Графік щомісячних платежів, супутні витрати позивальника» останній платіж [PERSON] в розмірі 484,05 долара США визначено внести 10 квітня 2015 року. Таким чином, строк виконання основного зобовязання на день звернення позивачем до суду 31 грудня 2009 року, не настав. А отже, порука не припинилася. Право банку на звернення в суд з метою дострокового стягнення заборгованості, що не означає дострокового припинення кредитного договору, адже такої вимоги позивач не заявляв, передбачене п. 9.1.1 Договору прострочення позичальником сплати щомісячного платежу та/або його частини (чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом) та/або сплати інших грошових зобовязань позичальника за цим Договором, строком 90 (девяносто) календарних днів та більше. Такі умови настали. [PERSON], як свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором СL № 32476 на а. с. 18, припинив платежі по кредиту з 10 грудня 2008 року. За таких обставин з обох відповідачів слід стягнути суми нараховані позивачем згідно договору та наведені в його позовній заяві, а також покласти на них судові витрати, що їх поніс позивач. Сплату державного мита в розмірі 1700 гривень банком проведено платіжним дорученням № 1780/1 від 26 жовтня, що на а. с. 2. Вказана сума є понесеними банком судовими витратами, а тому відповідачі навіть за умови надання доказів про їх статус постраждалих від аварії на ЧАЕС, правом на звільнення від них не користуються, що випливає з вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України. Збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень банком сплачено тоді ж, платіжним дорученням № 1780/2.

Outcome: approved