overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму боргу з оплати послуг з утримання й обслуговування житлового будинку в розмірі 362,89 грн. з квартири на вул. Сковороди, 4/9 у м. Львові за період з 01.09.2009р. по 30.06.2010 р. та суму боргу з оплати послуг водопостачання й водовідведення в розмірі 796,55 грн. за період з 01.08.2008р. по 30.06.2010 р. В обґрунтування позовних вимог посилається на довідку з місця проживання про склад сімї та прописку, розрахунок заборгованості, договори з виробниками послуг. До судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності, у випадку повторної неявки відповідача винести у справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. До такого висновку суд приходить,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги за яким в ході судового розгляду справи зменшив, та просив стягнути з відповідача суму боргу з оплати послуг з утримання й обслуговування житлового будинку в розмірі 335,88 грн. з квартири на вул. Кармелюка, 11/5А у м. Львові за період з 01.10.2009р. по 30.06.2010 р. В обґрунтування позовних вимог посилається на довідку з місця проживання про склад сімї та прописку, розрахунок заборгованості, договори з виробниками послуг. До судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності, у випадку повторної неявки відповідача винести у справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. До такого висновку суд приходить,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулись з позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про стягнення 73 943 гривень 55 копійок заборгованості по кредитному договору. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що 21.01.2008 року між «ПриватБанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 202384-CRED про надання кредиту в сумі 6 000 доларів СІЛА, шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221206565 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2009 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів (Додаток № 1 до кредитного договору № 202384-CRED). Посилаються, що згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але відповідач взяті на себе зобов»язання належним чином не виконав. Станом на 10.02.2009 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» становить: 4 535,53 долари США - заборгованість за кредитом, 4 335,09 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250,00 гривень - штраф (фіксована сума), 443,53 долари США - судовий штраф (процент). В забезпечення належного виконання умов кредитного договору було укладено договори поруки: № 202384-CRED_Pr-l від 21.01.2008 року з [PERSON] та № 202384-CRED_Pr-l від 21.01.2008 року з [PERSON] Відповідно до вказаних договорів поруки [PERSON] і [PERSON] зобов»язалися відповідати перед банком за виконання зобов»язань [PERSON] по кредитному договору № 202384-CRED від 21.01.2008 року в повному обсязі. Вказують, що відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Посилаються, що оскільки на даний час заборгованість відповідачами не погашена, а тому просять стягнути її в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у розписці яка міститься в матеріалах справи, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідачів проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, про що свідчить акт про відмову від отримання судових повісток складений працівниками ПАТ комерційний банк «ПриватБанк», а отже в силу ст.74 ч.8 ЦПК України вони вважаються повідомленим про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

02 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту №42/2403/08 (надалі - Кредитний договір) на споживчі потреби згідно з яким відповідачу надано кредит в розмірі 2525.00 гривень з умовами погашення заборгованості та сплати за користування кредитом 24% річних до 02 квітня 2010 року. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконуватися. Так, в листопаді місяці 2008 року відповідачем останній раз було внесено на свій розрахунковий рахунок кошти для погашення зобов»язань по кредитному договору. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 2.830 гри.66 коп., яка включає в себе: - заборгованість по "тілу" кредиту в розмірі 1757 грн.30 коп., - прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 856 грн.77 коп., - штраф за неналежне виконання умов Кредитного договору, розрахований відповідно до ч.4.3 договору -216 грн.59 коп. - а також стягнути судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 51 грн.00 коп. та витрати по ITЗ в розмірі 120 грн. В судове засідання позивач не з'явився, але письмово позовні вимоги підтримав і просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала і не заперечувала проти стягненні з неї заборгованості по кредитному договору. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. - Наявність зобов'язань відповідача перед позивачем підтверджується договором кредиту №42/2403/08 від 02 квітня 2008 року, зазначений договір підписаний відповідачкою. Факт отримання кредиту підтверджується заявою відповідачки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що взяті зобов'язання повинні належним чином виконуватися. [PERSON] свої зобов'язання, зазначені в договорі кредиту, не виконала належним чином на момент звернення позивача до суду та на момент розгляду справи в суді. Розмір боргу по кредитним зобов'язанням відповідачем не оспорюється. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і законними. Суд також вважає необхідним задовольнити повністю і вимоги позивача про відшкодування судових витрат з підстав, що спір вирішений на його користь. Розмір витрат підтверджується платіжними дорученнями. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач 12.11.2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові посилаючись на різні характери з відповідачем, на не знаходження спільної мови з питань сімейного життя, через що вони часто сварилися між собою, що створило неможливі умови сумісного проживання, і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на його погляд поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 30.08.2008 року в Антонівській сільській раді, Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 03 - розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, про що подала письмову заяву, просить шлюб розірвати. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року. їх шлюб зареєстровано в Антонівській сільській раді, Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя у подружжя 01.01.2009 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач і який проживає та знаходиться на утриманні у відповідачки. Подружжя припинили шлюбні відносини через різні характери, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Подружжя не проживає разом з квітня 2010 року. їх сім'я остаточно розпалась і її не поновити. Відповідач визнала позов, просить суд винести рішення про розірвання шлюбу. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач 16.11.2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.10. 2004 року. Новоодеським районним судом Миколаївської області 10.08.2010 року їх шлюб розірвано. Від сумісного життя у них з відповідачем 18.02.2005 року народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач в добровільному порядку не хоче, хоча згідно норм сімейного законодавства зобов'язаний це робити. Не зважаючи на те, що відповідач не працює, але має можливість утримувати їх спільну дитину, оскільки інших утриманців у нього не має, він здорова, працездатна особа, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що подав письмову заяву, згоден сплачувати аліменти. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина - донька [PERSON], батьком якої являється відповідач по справі. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання сина, хоча зобов'язаний надавати матеріальну допомогу у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Незважаючи на те, що відповідач тимчасово не працює, враховуючи, що відповідач працездатний, визнав позов, інших утриманців не має, суд, на підставі цього приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу відповідно до ст.ст. 183 СК України підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 16 листопада 2010 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] та просить зменшити розмір аліментів, утриманих з нього за рішенням Дубровицького районного суду від 20.06.2006 року на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та Юлії, [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину і до повноліття дітей. Свої вимоги мотивує тим, що з 23 лютого 2009 року по 23 лютого 2010 року він перебував на обліку в Зарічненському районному центрі зайнятості, як безробітний. В лютому 2010 року відповідно і закінчилася виплата допомоги по безробіттю, а тому він не має можливості виплачувати аліменти згідно рішення суду від 20 червня 2006 року. В судовому засіданні позивач повні вимоги підтримав. Пояснив, що на даний час він перебуває у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них є дитина: дочка [PERSON], [INFO]. У зв»язку з тяжким матеріальним становищем, він не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, що передбачений рішенням суду від 20 червня 2006 року. Відповідачка позов визнала. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається з рішення Дубровицького районного суду від 20\~червня 2006 року (а.с.10) було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначених за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріально та сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно довідки №4255 від 16.12.2009 року (а.с.3) склад сім»ї [PERSON] слідуючий: дружина [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивач ніде не працює. У зв»язку із зміною його матеріального стану, він не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, що передбачений рішенням суду від 20 червня 2006 року. Згідно ч.1 ст.182 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, суд рахує, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

[PERSON]»янчук М.О. звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON]»янчука О.Ю. на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON]»янчук [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON]»янчук [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем в зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не дбає ні про виховання дітей, ні про їх утримання та матеріальне забезпечення. Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і теж потребує коштів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на її утримання та просить стягувати у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. до досягнення дочкою трьох років. Відповідач позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З копій актових записів про народження №31 від 08.07.2008 року (а.с.5) та №81 від 30.12.2009 року (а.с.14) вбачається, що батьком дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач\~ [PERSON]»янчук [PERSON]. Беручи до уваги те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років - з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить визнати за ним право власності на автомобіль [NUMBER], рік випуску 1995 року, червоного кольору в порядку спадкування за законом спадкодавця померлої матері [PERSON], жительки с.Соломіївка Дубровицького району рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2007 року померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме автомобіль [NUMBER], рік випуску 1995 року, червоного кольору. Відповідач, який також є спадкоємцем першої черги, відмовився від спадкового майна на його користь. Він своєчасно прийняв спадщину померлої матері. Звернувшись до Дубровицького ДАІ, щоб пройти технічний огляд автомобіля, йому було відмовлено, оскільки відсутній власник автомобіля. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд в задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Статтею 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину у строки встановлені цивільним законодавством. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду будь-яких доказів звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строки, передбачені вищевказаною статтею. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд рахує, що нема підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] зареєстрований 15 серпня 2006 року у гуртожитку по вул.Шептицького,8 , у м.Червонограді Львівської області. Згідно наказу по шахті № 171 від 24 лютого 2010 року даний гуртожиток закривається. Оскільки у трудових відносинах з підприємством відповідач не перебуває і не перебував, протягом тривалого часу у гуртожитку не проживає, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку, що знаходиться за адресою: вул.Шептицького,8, у м.Червонограді Львівської області та стягнути з них судові витрати по справі. В судовому засіданні представник ДП «Львіввугілля» шахти «Червоноградська» позовні вимоги підтримав, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив. На підставі ст.ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Судом встановлено , що 10 серпня 2006 року [PERSON] було надано кімнату № 62 для поселення його, та зареєстровано його в гуртожитку по вул. Шептицького,8. в м Червонограді Львівської області (а.с . 9). Наказом по шахті «Червоноградська» № 171 від 24 лютого 2010 року підтверджується, що даний гуртожиток закривається і передається на баланс КП «Червонограджитлокомунсервіс» (а.с. 6). Крім цього, протягом тривалого часу відповідач не проживає в гуртожитку. [PERSON] не працює на підприємстві, що підтверджується актом від 11 квітня 2010 року, складеним з участю завідуючої гуртожитком [PERSON] (а.с.11), що дає суду підстави вважати , що він втратив до нього інтерес. Як передбачено ст. 132 ЖК України працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв»язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщеня в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Оскільки відповідач не проживає в гуртожитку протягом тривалого часу, на підприємстві не працює, тому суд вважає, що він підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

02 листопада 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений з відповідачем, так як вважає, що сім'я розпалася. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши доводи позивачки, перевіривши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 квітня 2009 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини між сторонами припинені і поновлювати їх позивачка не бажає. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. За вищевикладених обставин, суд вважає збереження шлюбу неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2008 р. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивачка просить шлюб розірвати, покликаючись нате, що нормальні стосунки з відповідачем не склались, постійно виникали конфлікти через різні погляди на життя та ведення спільного господарства . Таке призвело до того, що вони припинили подружні стосунки у червні 2010 року проживають окремо. У судовому засіданні позивачка ствердила свої вимоги гадала пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідач позовні вимоги визнав .пояснив, що наміру проживати із позивачкою немає, примирення вважає неможливим. З»ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення ,оскільки розлад в сім'ї носить стійкий характер, примирення між сторонами неможливе.

Outcome: approved