Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, посилаючись на наступні обставини, що рішенням виконавчого комітету № 273 від 17 серпня 2005 року йому виділена земельна ділянка площею 1000 м2 на ж.м. Бажаново у м. Кривому Розі під будівництво житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету визначено строк закінчення будівництва та здачі в експлуатацію. Станом на теперішній час збудований житловий будинок, сарай та огорожа, однак отримати правовстановлюючі документи він не може з обєктивних підстав. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд визнати за [PERSON] право власності на самовільно збудовані житловий будинок, площею забудови 200 м2, сарай, площею забудови 17 м2, та огорожу, які заходяться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Карнавальна, № 46. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала наголошуючи на тому, що рішення органу місцевого самоврядування не виконано у повному обємі, окрім того, технічна документація не свідчить про відповідність будівництва будівельним нормам. 3-тя особа у судове засідання не зявилась, попередньо направивши листа про розгляд справи у відсутність їх представника. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу № 273 від 17 серпня 2005 року позивачу виділена земельна ділянка площею 1000 м2 на ж.м. Бажаново у м. Кривому Розі під будівництво житлового будинку. Відповідно до рішення органу місцевого самоврядування позивача зобовязано отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку та протягом 5 років закінчити будівництво житлового будинку та здати до експлуатації. Відповідно до довідки № 142006 від 20 липня 2009 року для вирішення питання стосовно введення в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, за якою по вул. карнавальна [PERSON] здійсненобуівництво житлового будинку. При зверненні до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий ріг позивачем отримано листа-повідомлення, яким рекомендовано звернутись до суду з питанням узаконення самочинного будівництва та визнання права власності на нього. Відповідно до частини 3 ст. 376 Цивільного Кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, будівництво, яке визнано за рішенням суду самочинним будівництвом, може бути визнане за особою, яка його здійснила за рішенням суду. При цьому умовами для задоволення вимог, щодо визнання такого права власності, законодавство визначає наступне : відведення земельної ділянки; відсутність заперечень збоку власника земельної ділянки; відповідність самочинно збудованого приміщення будівельним правилам та нормам. Про відповідність самочинно здійснених будівельних робіт будівельним правилам та нормам свідчить Технічний висновок складений Державним науково-дослідницьким та проектно-винахідницьким інститутом «НІІпроектреконструкція», відповідно до якого самочинне будівництво відповідає будівельним нормам та правилам, знаходиться в задовільному стані, відповідає вимогам ДБН 360-92. Дотримання законодавства щодо використання земельної ділянки підтверджується технічною документацією КП «Парковка та реклама» по складанню меж існуючих землекористувань по топографічний основі. Окрім того ПП «ПриватПроект» складено технічний звіт по здійсненню зйомки масштабу для будівництва житлового будинку по вул. карнавальна, а відповідно до якого виконані роботи узгодженні з компетентними органами. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved