Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, тобто до 31.06.2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог послалась на те, що відповідач є батьком [PERSON], який на даний час продовжує навчання у Лубенському фінансово-економічному коледжі та перебуває на повному утриманні позивачки, стипендії не отримує, плата за навчання складає 3400 грн. на рік, крім того перебуває на обліку у шкірвендиспансері з діагнозом атопічний дерматит, у звязку з чим лікується. Водночас, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги сину добровільно не надає, у додаткових витратах участі не приймає, хоча є здоровим, працездатним, отримує доходи. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково. У заяві зазначив, що взмозі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у сумі 150 грн. на місяць, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом 2 групи дитинства, заробітну плату отримує мінімальну та не регулярно, інших доходів не має. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.2), який проживає із матірю [PERSON] (а.с.3,5) та навчається на 2 курсі Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії зі строком навчання до 30.06.2012 року, платою за навчання 3400 грн. на рік (а.с.9-10), крім того страждає на атопічний дерматит, у звязку з чим перебуває на Д обліку у лікаря дерматолога Лубенського ОШВД (а.с.7-8). Водночас, встановлено, що відповідач [PERSON] працює у ПП Декорт-Хайрінгта не регулярно отримує мінімальну заробітну плату (а.с.19,20), проживає разом із дружиною [PERSON] та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], при цьому остання перебуває на Добліку у Решетилівській ЦРЛ із діагнозом вроджена аномалія розвитку поперекового відділу хребта, є інвалідом дитинства. (а.с.17-18). Даних про наявність інших доходів відповідача сторонами не надано. Враховуючи вимоги ч.1 ст.199 СК України, суд за встановлених обставин справи виходить із визнаного відповідачем розміру аліментів 150 грн. щомісячно, оскільки саме у такому розмірі він може надавати матеріальну допомогу, тому у іншій частині позовних вимог слід відмовити. Суд також зазначає, що дати до якої позивачка просить задовольнити позовні вимоги 31.06.2012 року не існує, термін навчання, зазначений 30.06.2012, тому саме до вказаної дати слід стягувати аліменти. Судові витрати у справі слід розподілити між сторонами, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial