Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом та просить суд постановити рішення про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування кімнатою у гуртожитку по вулиці Глінки 7 в м. Києві. Додатково позивач просив суд стягнути з відповідачів державне мито у розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 37,00 грн., а всього 45,50 грн. Свої вимоги мотивує тим, що гуртожиток, що розташований за адресою м. Київ, вул. Глінки, 7 належить до відомчого житлового фонду, що знаходиться на балансі ДТГО «Південно-західна залізниця» та обслуговується Київським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням № 1. Відповідачі з 19 березня 1996 року відповідно до довідки Форми № 3» та картки прописки зареєстровані за адресою : [INFO]., проте за зазначеною адресою не проживають з 01.08.2007 року по 31.07.2010 року , не сплачують квартирну плату та плату за комунальні послуги, місце їх перебування на даний час невідоме. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засіданні не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа - представник Відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Соломянського районного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направили листа , в якому просять розглядати справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що гуртожиток розташований за адресою м. Київ, вул. Глінки, 7 належить до відомчого житлового фонду з 1976 року знаходиться на балансі ДТГО «Південно-західна залізниця» та обслуговується Київським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням № 1, що підтверджується довідкою № 2393 від 06 жовтня 2010 року (а.с.26). Відповідачі з 19 березня 1996 року були поселені у гуртожитку розташованому за адресою м. Київ, вул. Глінки, 7, що підтверджується довідкою Форми 3» від 06 жовтня 2010 року (а.с.9), карткою приписки (а.с.12-13). Судом встановлено, що з 01.08.2007 року по 31.07.2010 року відповідачі не сплачували квартирну плату та плату за комунальні послуги, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] тривалий час, тобто більше шести місяців, без поважних причин у гуртожитку за місцем своєї реєстрації не проживають, що підтверджується актами коменданта гуртожитку від 07.08.2006 року, 28.08.2008 року, 26.08.2008 року, 08.10.2008 року, 13.11.2008, 01.06.2009, 01.08.2009, 12.01.2010, 24.02.2010, 02.07.2010 року (а.с.16-26). З даних актів також вбачається, що місце проживання та роботи відповідачів позивачу невідомі. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. З огляду на викладене вище суд вважає встановленим, що відповідачі не проживають в гуртожитку розташованому за адресою м. Київ, вул. Глінки, 7 без поважних причин, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманні не несуть, тому відповідно до вимог ст. 71 ЖК України втратили право на користування нею. За таких обставин, суд приходить до висновку , що вимоги позивача про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved