Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-12 00:00:00

Позивачка 02 лютого 2011 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 жовтня 2009 року Ленінським відділом РАГС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 500. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], яка проживає разом із позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Позивачка не працює в звязку з доглядом за дитиною і у звязку з цим потребує допомоги з боку відповідача. Оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вона звернулась до суду та просила стягнути з відповідача кошти на її користь на її утримання в розмірі ? частини від всіх його заробітку (доходу) до досягнення донькою [PERSON], [INFO] віку трьох років. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її присутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13 жовтня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 500 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку [PERSON], 20 травня 2010 року (а.с. 4), яка проживає разом з матірю (а.с. 6) та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту наслання Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 11). ч.1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його заробітку на утримання [PERSON] в судовому порядку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], віку трьох років. У звязку з тим, що позивачка в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнена від сплати державного мита, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved