Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом ,( який уточнював в період розгляду справи ) до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного управління Державного казначейства в Харківській області, з-я особа старший державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби [PERSON] про стягнення збитків 10463 гр 16 к ( послуги юриста та витрати на ведення справи у суді), моральної шкоди в сумі 1500 гр, судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов і просила його задовольнити. Представник Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судовому засіданні заперечувала проти позову і просила в його задоволення відмовити. Представник Головного управління Державного казначейства в Харківській області в судовому засіданні заперечував проти позову і просив залишити його без задоволення.. з-я особа старший державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила в його задоволенні відмовити. Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено : [PERSON] був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2001 року за ст..229-1 ч 2 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна , яке належало йому на праві власності. Виконавче провадження за цим вироком у частині конфіскації майна було відкрито на підставі дубліката виконавчого листа поза межами 3- денного строку , встановленого ч.2 ст.24 Закону України Про виконавче провадженняі поза межами строку виконання такого рішення. 23.10.2009 року в.о. начальника ВДВС Дзержинського району м.Харкова [PERSON] постановою про перевірку виконавчого провадження зобов*язала державного виконавця Бажинову К.С. відкрити виконавче провадження № 15483403 про конфіскацію майна , яке належить [PERSON]. Виконавче провадження було відкрито 23.10.2009 року. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.02.2010 року дії державного виконавця Бажиної К.С. по відкриттю виконавчого провадження № 15483403 визнані незаконними , постановлена окрема ухвала. Строк відбування основного покарання у [PERSON]завершився 29.01.2003 року. Тобто строк давності виконання додаткового покарання закінчився 29.01.2008 року. Оскільки можливість застосування додаткового покарання втрачена , підстав для відкриття виконавчого провадження за вироком Київського районного суду м.Харкова від 21.01.2001 року у старшого державного виконавця не було. Згідно Ухвали Київського районного суду м.Харкова від 09.02.2010 року посадові особи Дзержинського ВДВС Харківського міського управління Головного управління юстиції в Харківській області допустили суттєве порушення прав заявника . ( а.с. 16) У зв*язку з незаконними діями державного виконавця Абраїмов В.І. вказує , що він понес збитки за надання юридичних послуг в сумі 10400 гр, що підтверджується договором по наданню юридичних послуг , а також матеріальні збитки , зв*язані з веденням справи про визнання дій державного виконавця незаконними в суді в розмірі 63 гр 16 к , що підтверджується звітом про виконану роботу від 01.10.2009 року,03.11.2009 року та 14.02.2010 року Також позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1500 гр , так як перенес душевні переживання, стрес , у зв*язку з незаконними діями державного виконавця , він не зміг продати свою квартиру , покупець не бажав чекати вирішення цього питання, порушення нормального образу життя , страху залишиться без житла . Вказані збитки та моральну шкоду в розмірі 1500 гр( розрахунок цієї суми суду не надано) позивач просить стягнути з Головного управління Державного казначейства в Харківській області , посилаючись на ст..56 Конституції України від 28.06.1996 року. Відповідно до ст..79 ч.3 п.2 ЦПК України до витрат , пов*язаних з розглядом судової справи , належать: 2. витрати на правову допомогу Витрати , пов*язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони , крім випадків надання безоплатної правової допомоги, відповідно до вимог ст.. 84 ЦПК України , а сторони , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати , відповідно до вимог п.1 ст.88 ЦПК України. Крім того, стаття 87 Закону України Про виконавче провадженняпередбачає , що стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи , яка зобов*язана здійснити стягнення коштів з боржника . у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. Відповідно до п.22 ч 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення , дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадженняпередбачено інші витрати , пов*язані з розглядом скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, включаючи й витрати для надання юридичної допомоги , а також витрати, пов*язані з поїздками , згідно зі ст..248-25ЦПК , ч 5 ст.49 ГПК покладаються судом у разі задоволення скарг на відділ державної виконавчої служби , а в разі відмови в цьому на заявника. Оскільки позовні вимоги стосуються витрат , які позивачем понесені на юридичну допомогу при розгляді його скарг на дії старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС , то підстав для стягнення цих збитків з Головного управлення державного казначейства в Харківській області не має. Що стосується позовних вимог відносно моральної шкоди. Відповідно до частини 1,2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суду не надано доказів на підтвердження моральних страждань позивача, хворобою та причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача та настанням моральної шкоди. Окрім того , доводи позивача щодо дій органів виконавчої служби , які начебто призвели до неможливості продати квартиру , призвели до стресу , порушення нормального та звичайного образу життя, втрати заробітку, нічим недоказані та таким ,що не підтверджені жодним доказом. У зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення суми моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed