overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав щодо доньки [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків тривалий час, не цікавиться вихованням і життям дочки, у сімї не проживає. Позивач, її представник у судовому засіданні позов підтримали, пояснивши, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків і повинен бути позбавлений батьківських прав. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він сплачував аліменти на утримання дитини, робив подарунки на день народження. У даний час він проживає в іншому місті, має нову сімю, виховує дитину. Представник органу опіки та піклування позов підтримав, пояснивши, що [PERSON] востаннє бачив доньку у липні 2005 р., до дитини не приїжджав, не відвідував школу, де навчається донька. Дитина батька не знає і не памятає. Орган опіки та піклування вважає що позбавлення батьківських прав щодо [PERSON] є доцільним. Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дітей. Судом встановлено, що [PERSON] тривалий час не цікавиться вихованням і життям дитини, востаннє бачив доньку у липні 2005 р., до дитини не приїжджав, не відвідував школу, де навчається донька. Згідно висновку органу опіки і піклування [PERSON]В слід позбавити батьківських прав щодо доньки [PERSON] [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Кіпченці Полонського району по вул. Лесі Українки, 4, Хмельницької області. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, пояснили, що в 1958 році на виділеній земельній ділянці було збудовано зазначений жилий будинок та господарські споруди, які відносились до колгоспного двору, головою якого був їхній батько [PERSON], а членами колгоспного двору були вона та їхня мати [PERSON], котра померла 03.04.1995 року. 10.12.1995 року [PERSON] помер та на день смерті в згаданому будинку позивачі проживали разом із ним та здійснили поховання батька. Однак, позивачі як спадкоємці за законом, не можуть оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, в зв'язку з цим вони змушені звернутись з даного приводу до суду. Крім цього, позивачі просили визнати за ними право власності по ? частині будинку як за членами колгоспного двору. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити частково. Встановлено, що в 1958 році на виділеній земельній ділянці було побудовано згаданий вище жилий будинок, котрий належав покійному [PERSON], на котрий він за свого життя не отримав правоустановчий документ. Станом на 15.04.1991 року дворогосподарство відносилось до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами [PERSON], котра померла у 1995 році, та [PERSON] і [PERSON], тому їм кожному належить по ? частині жилого будинку та господарських споруд. За таких обставин, спадщина відкрилась після смерті батьків лише на 2/4 частини будинку. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення позивачів, дані технічного паспорту, рішення та довідок виконкому сільської ради. Після смерті спадкодавця позивачі як єдині спадкоємці за законом відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК України 1963 року, набули право власності кожен на ? частину вказаного житла. В частині позовних вимог [PERSON] і [PERSON] про визнання на права власності по ? частині жилого будинку як за членами колгоспного двору, суд в задоволенні позову відмовляє, так як позивачі мають право оформити правовстановлюючі документи на вказані частки житла в позасудовому порядку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

24.11.2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки Ольги, [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 1996 р. перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано 29.10.2010 р. рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. За час спільного проживання з відповідачем у них народилася донька Ольга, [INFO], батьком якої с відповідач. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча може і повинен її надавати, так як працездатний за віком та станом здоровя. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки Ольги. [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Згідно ет. 174 ч. 4 ЩІК України, у разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи - копію рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.10.2010 р. (а.с. 5): ксерокопію свідоцтва про народження (а.с, 6); довідку про доходи (а.с. 7); довідку про склад сімї (а.с, 8) - суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач працездатний, мас задовільний стан здоровя і має можливість утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає можливим, на підставі ст. 182 СК України, стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але пе менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. іакож, в силу ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 51 грн. Крім того, в силу ст. 81 ч. 1 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.02.1995 року, виданого Херсонським суднобудівним заводом, належить квартира № 1, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Патона,4. В листопаді 2010р. позивач виявив, що оригінал свідоцтва втрачено, залишилась лише його копія. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з»явився. Від Херсонського суднобудівного заводу надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник Херсонського державного БТІ в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №3305 від 14.02.1995 року, виданого Херсонським суднобудівним заводом, належить квартира № 1, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Патона,4. На сьогоднішній день оригінал вказаного свідоцтва втрачено. Відповідно ст. 321 ЦК України , право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Факт того, що квартира [ADDRESS] належить позивачу підтверджується сукупністю матеріалів по справі, зокрема копією того ж таки свідоцтва про право власності, відміткою від 23.02.1995року ХДБТІ про реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , в якому зазначено [PERSON], як власника останньої, розрахунковими книжками з оплати комунальних платежів. Крім того, відповідно відмітки в паспорті громадянина України [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 13.09.1978р. Отже, проаналізувавши докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на спірне майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло належить йому на праві приватної власності. Згідно з довідкою форми 3 у вказаній квартирі зареєстровані він, відповідачка та їх син. Після того, як відповідачка залишила житлову площу у 2009 року, вона більше на ній не проживає, не цікавиться нею і не приймає участі в оплаті комунальних послуг. Останній не чинилися перешкоди в проживанні і користуванні квартирою, її ніхто не виганяв, замки не міняв, майна її в квартирі немає. Вважає, що відповідачка втратила право на користування спірною квартирою. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність з постановленням заочного рішення у звязку з неявкою відповідачки. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомляла, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, за останньою відомою адресою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 22.04.2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] позивачу, на праві приватної власності. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 16.12.2004 року. Від шлюбу мають сина Дмитра, [INFO]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний запис за № 954 від 04.11.2010 року. Згідно довідки форми 3, виданої ТОВ «Новобудова», ЖЕД № 1 від 01.11.2010 року за № 245, в даній квартирі зареєстровані [PERSON] позивач, [PERSON] відповідачка, та [PERSON] їх син. З акту складеного та затвердженого ТОВ «Новобудова» ЖЕД № 1 від 01.10.2010 року встановлено, що відповідачка не проживає за спірною адресою з жовтня 2009 року. В квартирі проживають позивач власник квартири та його двоє синів. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник квартири має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В суді встановлено, що відповідачка не являється членом сім`ї позивача та не проживає за місцем реєстрації з жовтня 2009 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

В Рівненський міський суд надійшов позов [PERSON]А до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON],[INFO] в розмірі 787 грн. щомісячно та аліменти на утримання [PERSON]А у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON]А в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON],[INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, від дня звернення до суду і до повноліття дитини. Від позовних вимог в частині її утримання позивачка відмовилась. Суду показала, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1731. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, працює не офіційно, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідач [PERSON], згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 400 гривень. Пояснив, що має нерегулярний, мінливий дохід, не працюю і перебуває у скрутному матеріальному становищі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку ,що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2008 року, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції свідчить - актовий запис № 17 31 , від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. / свідоцтво про народження 1 ГЮ № 091408/ Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки» зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Враховуючи, що [PERSON] офіційно не працює, має мінливий дохід, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 400 грн. в місяць, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. Відповідно до ч.З ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 51 грн. та 7,5 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляд;." цивільної справи на корить на користь держави. На підставі ст.ст. 110,112,180,182,183 СК України, ст.ст. 174,213 - 215,суд-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

15.11.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Деснянська» про стягнення депозитного вкладу та відсотків. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між нею та відповідачем було укладено договір вкладу на депозитний рахунок по закінченню. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав, депозитний вклад та нараховані відсотки не повернув. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився. Надав суду заяву про перенесення судового засідання в зв'язку з технічними проблемами (відрядження керівника та юриста). Суд причини неявки відповідача визнав не поважними, за згоди позивача розгляд справи проведено у відсутність відповідача, за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. 13 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір вкладу на депозитний рахунок по закінченню №01000825А Д 24. Згідно вказаного договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 24000 грн., а спілка, відповідно до п.2.2 Договору зобов'язалась сплатити всю суму вкладу та відсотки в строки, обумовлені цим договором, з нарахуванням 28,5% річних. Відповідно до п.2.4 Договору строк дії договору становить 24 місяці, тобто з 13.10.2008 року по 13.10.2010 року включно. На момент розгляду справу вклад та нараховані відсотки не повернуті. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких умов позовні вимоги щодо повернення вкладу в сумі 24000 грн. та відсотків в сумі 13680 грн. підлягають задоволенню. Стягненню підлягають з відповідача на користь позивача 120 грн. в відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також державне мито на користь держави. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи позивачкою було сплачено 350 грн. відповідно до договору про надання юридичних послуг.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

У листопаді 2010 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає в добровільному порядку. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі сукупній 'А частки від усіх видів доходів на місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Відповідно до положень ст.180, ч.І ст. 183 СК України, батьки зобовмязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.І ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов'язки по матеріальному утриманню дитини не виконує. Судом встановлено, що дитина проживає з матір"ю. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, наведені в ст. 182 СК України. Суд, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. На підставі ст.ст. 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 03.11.2007 року виконкомом Жердівської сільської ради Броварського району Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 23 в книзі реєстрації шлюбів. Спільне життя у сторін не склалося, як стверджує позивач в тексті позовної заяви подружні відносини між сторонами припинені в 2008 році. він переконаний, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і буде суперечити його інтересам, подружжя не проживає разом та не веде спільного господарства, спору про поділ майна подружжя немає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, що шлюб між сторонами існує формально, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню так як сімя розпалась остаточно, шлюбних відносин сторони не підтримують, шлюб існує формально. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають, подружжя не проживає разом та не веде спільного господарства. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в який просила встановити той факт, що вона є дочкою [PERSON]. Посилалася на те, що в її свідоцтві про народження було помилково зазначене по батькові її матері Василівна, а орган РАЦС відмовляється внести відповідні зміни. Встановлення цього юридичного факту необхідно їй для отримання спадщини після смерті матері. В судовому засіданні [PERSON] доводи своєї заяви підтримала. Воскресенська сільська рада Буринського району Сумської області надіслала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, заперечень на заяву [PERSON] не має. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановленню факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] померла 24 липня 2005 року. Її правильне написання по батькові є Єфімівна. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, довідкою виконавчого комітету Воскресенської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 6,8). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], в цьому свідоцтві її матір записана як [PERSON] (а.с. 5,7). Допитана в якості свідка [PERSON], суду показала, що дійсно [PERSON] є рідною донькою померлої 24.07.2005 р. [PERSON], але при написанні в свідоцтві про її народження матір записана по батькові як Василівна. Як видно з письмового висновку Відділу ДРАЦС( а.с 13), у внесенні відповідних змін в актовий запис про народження дитини [PERSON], відмовлено. Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні у справі докази та їх належна оцінка підтверджують факт того, що матірю [PERSON] дійсно є [PERSON], по батькові якої - Василівна, в актовому запису про народження дитини вказано помилково. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved