Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Татарбунарської міської ради Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири, посилаючись на слідуючі обставини. 26 лютого 2002 року помер батько позивачки [PERSON], 21 червня 2003 року померла її рідна сестра [PERSON], а 09 червня 2008 року померла мати [PERSON]. Після їхньої смерті залишилось 3/4 частки квартири [ADDRESS], що належали померлим на праві власності на підставі свідоцтва на право власності на квартиру від 15 липня 1993 року. 1/4 частина квартири належить третій особі по справі - [PERSON], яка на спадщину не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на 3/4 квартири [PERSON] не має змоги, оскільки Татарбунарська державна нотаріальна контора відмовила їй у цьому, в звязку з розбіжностями у площі, визначених технічною документацією на квартиру та свідоцтві про право приватної власності на житло. Від дня відкриття спадщини після смерті батька та сестри позивачка фактично вступила у володіння спадковим майном, так як постійно проживала однією родиною з ними, вели спільне господарство, здійснювала поховання своїх близьких родичів. За життя матері, у 2006-2008 роках нею частково було здійснено добудову приміщення для кухні та санвузла. Відповідно до висновку приватного підприємства Арцизький відділ капітального будівництва» про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, прибудова знаходиться у доброму технічному стані, встановлено її відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд, можливість безпечної експлуатації, основні несущі будівельні конструкції прибудованих приміщень виконані у відповідності з будівельними нормами та Правилами, придатна для вводу в експлуатацію. За таких обставин, позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 3/4 частини спадкової квартири з прибудовою, надаючи суду докази того, що зазначений обєкт нерухомості дійсно належав померлим, а вона не відмовилась від спадку в установлений законом строк. Позивачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача також направив заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив слухати справу за відсутності представника міської ради. Третя особа по справі [PERSON] у звязку з відрядженням, до суду не зявилась, у своїй заяві, направленій до суду, просила слухати справу за її відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Третя особа [PERSON] до суду не зявилась, направила заяву про можливість слухати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж (а.с.41-58), прибудова, що складається з одноповерхової будівлі, до якої входять приміщення кухні та санвузла, загальною площею 19,3 кв.м, до квартири [ADDRESS], знаходиться у доброму технічному стані та придатна для послідуючої безпечної експлуатації за своїм функціональним призначенням відповідно до будівельних, санітарних, протипожежних норм. Із копії свідоцтва по народження серії ІІІ-ФЮ за №275572 від 13.08.1960 року (а.с.13) та форми 1 з Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.25) видно, що батьками [PERSON] і [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про смерть серій 1-ЖД №287744, І-ЖД №345726, І-ЖД №144260, [PERSON] помер 26.02.2002 року, [PERSON] померла 21.06.2003 року, а [PERSON] 09.06.2008 року відповідно (а.с.14-16). Із довідки, виданої Державною нотаріальною конторою (а.с.26) видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/4 спадкової квартири, у звязку з розбіжностями у площі до технічної документації. Згідно свідоцтва на право власності на житло від 15 липня 1993 року (а.с.8), квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 61,2 кв.м, на праві приватної власності належала [PERSON], та членам її сімї, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Із копії технічного паспорту та експлікації на квартиру [ADDRESS], виготовленого 02.08.2010 року (а.с.5-7), вбачається, що загальна площа квартири складає 75,7 м.кв. Із довідки ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» за №335 від 18.08.2010 року видно, що вартість 3/4 частки квартири, у тому числі з прибудовою, складає 60989 грн. (а.с.17). В силу ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадок: 1) якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном; 2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадку. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадку. Відповідно до частини 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року) правила книги шостої вказаного Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Ст.1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка по справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків, та другої черги після смерті рідної сестри. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому законом порядку позивачка не має змоги, оскільки за життя матері було самовільно здійснено прибудову до квартири, у звязку з чим існують розбіжності у площі квартири, що зазначені у технічному паспорті та свідоцтві про право приватної власності на житло. Крім того, судом також встановлено, що відразу після смерті спадкодавців (батька та сестри) позивачка фактично вступила у володіння спадковим майном, так як постійно проживала однією родиною з ними, вели спільне господарство ( а.с.19), відновлювали домоволодіння, утримувала свою родину та здійснювала поховання своїх близьких родичів. Враховуючи позитивний висновок про технічний стан прибудови до спадкової квартири, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на 3/4 частки квартири №4, розташованої по вул.Дімітрова, буд.3 у м. Татарбунари, що належали батькам позивачки: [PERSON], який помер 26.02.2002 року, [PERSON], яка померла 09.06.2008 року, та рідній сестрі позивачки [PERSON], яка померла 21.06.2003 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved