overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач ЗОКС «Довіра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором на сумму 19167 грн, 50 коп. Позивач вказав, що 08.09.2006 року відповідач [PERSON], вступив в члени ЗОКС «Довіра». 08.09.2006 року відповідач [PERSON], як член кредитної спілки уклав з позивачем ЗОКС «Довіра» кредитний договір № 271 і отримав кредит у розмірі 1500 грн. строком на 10 місяців з кінцевим терміном повернення 08.07.2007 року. 08.09.2006 року між позивачем та відповідачами [PERSON], та [PERSON], був укладений договір поруки згідно якого поручителі несуть солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON], у разі невиконання ним своїх зобов'язань по кредиту. Відповідач [PERSON], зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 05.07.2010 року за відповідачем виникла заборгованість у суммі 19167 грн. 50 коп, з яких - заборгованість за кредитом - 1369 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками - 1436 грн, 94 коп. відсотки відповідно до п. 7 договору - 1395 грн. 87 коп. відсотки відповідно до п. 8 договору - 14965 грн. 69 коп. Просить розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 19167 грн, 50 коп, а також судові витрати у розмірі 311 грн. 67 коп. У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про зміну позовних вимог в частині стягнення заборгованості і просить стягнути з відповідачів заборгованість станом на 15.11.2010 року у розмірі 21398 грн. 97 коп, а також судові витрати. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], проти позову не заперечують, згодні сплатити наявну заборгованість по кредиту. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, викликався належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 08.09.2006 року позивач за кредитним договором № 271 надав відповідачу [PERSON], кредит у розмірі 1500 грн. зі строком повернення 08.07.2007 року, однак відповідач не виконав умови договору у зв'язку з чим станом на 15.11.2010 року має заборгованість по кредиту у розмірі 21398 грн, 97 коп, яку необхідно стягнути з нього, а також поручителів [PERSON], та [PERSON], солідарно у повному обсязі, а також стягнути судові витрати у розмірі 311 грн. 67 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

З і 5 червня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Першому відділі РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси, що у книзі реєстрації акі ів про укладення шлюбу був зроблений актовий запис № 303. Шлюб у позивача перший, а у відповідача другий. Віл даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, між ними постійно траплялись сварки та суперечки, у них різні погляди на життя і все це здійснює негативний вплив на моральний стан та життєдіяльність позивача та дитини. Майнового спору сторони не мають. Спір про стягнення аліментів буде вирішено в іншому провадженні. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши, що шлюбні стосунки між ними були припинені ще взимку 2009 року, шлюб існує формально, так як у позивача є інша жінка, з якою він мешкає на теперішній час. Спір про аліменти для утримання малолітньої дитини сторони вирішили в іншому судовому провадженні. В судовому засіданні відповідач позов визнав у повному обсязі, просив про його задоволення, пояснивши суду, що сім'я дійсно розпалась, та її збереження буде суперечити правам та інтересам сторін. Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер. При виникненні спору про поділ майна, що є спільною власністю, сторони будуть вирішувати в іншому провадженні. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При розірванні шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на Белохсова О.О. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй її дошлюбне прізвище - Осталенко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення „Правил користування електричною енергією для населення в сумі 9399 грн. 65 коп. Представник позивача в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог пояснив, що контролерами Північної групи Запорізьких міських мереж 22 жовтня 2007 року та 10 квітня 2008 року виявлено порушення відповідачами правил споживання електроенергії, що виразилось в самовільному підключенні житла до енергомереж поза приладом обліку електроенергії. Вартість шкоди, заподіяної енергопостачальній організації, обчислена на підставі „Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією для населення і складає відповідно до розрахунків до актів № 00091420 від 22.10.2007 року 4854 грн. 19 коп., № 00091121 від 10.04.2008 року 4545 грн. 46 коп., а усього 9399 грн. 65 коп., які представник позивача просить стягнути з відповідачів, а також судовий збір в розмірі 94 грн. і збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідачі, які вчасно, у встановленому порядку сповіщалися про час та місце судового розгляду, до суду не зявилися з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав. За згаданих обставин суд зі згоди представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, по якій воно було набуте, з часом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільного процесуального законодавства, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а в силу ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Вирішуючи позов на користь відповідачів, суд виходить з того, що всупереч вимогам принципу змагальності цивільного судочинства позивач не надав доказів безпідставного заволодіння відповідачами електричною енергією та спричинення збитків їхніми винними діями, тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

30.09.2010 р. ВАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2007 р. між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір на суму 14 980 доларів США строком до 21.07.2014 р. Відповідно до кредитного договору [PERSON] зобов'язався перед Банком своєчасно сплачувати суму кредиту, відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 19\~403,11 доларів США, що еквівалентно 153\~657 грн. 11 коп., з яких: заборгованість за кредитним договором 13\~345, 62 доларів США.; заборгованість за процентами 3\~623,42 доларів США; штраф 1\~498 доларів США; пеня 936,07 доларів США. Оскільки відповідач неналежним чином виконує покладені на нього обовязки, заборгованість за кредитом в повному обсязі не погашена, позивач просив суд стягнути з нього зазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних заперечував. Не заперечував проти того, що він дійсно укладав кредитний договір та отримав кошти, проте вважав, що сума боргу, вказана позивачем, завищена і не відповідає дійсності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.07.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 08/07/2007/840-К1049 на суму 14 980 доларів США строком до 21.07.2014 р. З умовами договору відповідач був ознайомлений, ним він підписаний. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 17.09.2010 р. сума заборгованості відповідача складає 19\~403,11 доларів США, що еквівалентно 153\~657 грн. 11 коп., з яких: заборгованість за кредитним договором 13\~345, 62 доларів США.; заборгованість за процентами 3\~623,42 доларів США; штраф 1\~498 доларів США; пеня 936,07 доларів США. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначених договорів. Доводи відповідача стосовно того, що сума боргу, зазначена позивачем, завищена не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних доказів в обґрунтування його заперечень, ніяких клопотань не заявлялося. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового бору за подачу позову в сумі 1536 грн. 57 коп., витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 551ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

06.10.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач хоча і зареєстрований у вказаній квартирі, проте не проживає в ній з 2008 року, не бере участі по утриманню житла, не сплачує комунальні послуги. Виходячи з вищевикладеного, позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (на підставі Договору купівлі-продажу від 27.06.2006 р.). В ній, крім власниці, зареєстрована донька позивачки [PERSON], онук [PERSON], а також відповідач по справі колишній зять позивачки [PERSON] (довідка ЖКП «Південь» від 11.08.2010 р.). На теперішній час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (Свідоцтво про розірвання шлюбу від 23.09.2008 р.). У вищезазначеній квартирі, відповідно до Акту від 28.07.2010 р., [PERSON] не проживає більше одного року (з квітня 2008 року), комунальні послуги відповідач не сплачує. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

[PERSON] 14 жовтня 2010 року, звернувся до суду з позовом про визнання дійсними договору купівлі-продажу від 10 січня 2010 року, будинку належного [PERSON], який знаходиться за адресою: вулиця Жовтнева, 73 в селі Осинівка Ширяївського району Одеської області. В зв'язку з тим, що договір був укладений в усній формі, відповідачка отримала гроші в сумі 55000 гривень, при цьому звільнила будинок і передала позивачу всю технічну документацію, а на теперішній час від нотаріального посвідчення договору ухиляються, так як у неї відсутній державний акт на право приватної власності на присадибну земельну ділянку, в зв'язку з тим, що вона використала своє право безкоштовної приватизації землі, крім того не телефоні дзвінки не відповідає, та ухиляється від зустрічі, тому позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку та визнати за ним право приватної власності на вказаний будинок. У судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 10 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], відбулася домовленість, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а саме позивач придбав у відповідача належний їй житловий будинок з господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: вулиця Жовтнева, 73 в селі Осинівка Ширяївського району Одеської області, за що передав їй грошові кошти в сумі 55000 гривень, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] (а.с.16). Вона в свою чергу передала позивачу технічну документацію на будинок, а саме технічний паспорт (а.с.6 - 9), витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15), однак в зв'язку з тим, що у позивачки відсутній державний акт на право приватної власності на присадибну земельну ділянку, так як вона використала своє право безкоштовної приватизації землі, нотаріально посвідчити договір купівлі продажу не є можливим і вона від цього ухиляється, що також підтверджується не явкою відповідача в судове засідання. Виходячи з наведеного, згідно до ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, а у відповідності до ст.328 ч.І ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] (прізвище до шлюбу Сацик) [PERSON], [INFO], проживаюча [INFO], перебуваючи в другому шлюбі в позовній заяві та у судовому засіданні просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], який проживає [INFO], зареєстрований 01 червня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 23, від якого в них є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], якого позивач просить залишити проживати з нею - [PERSON] (прізвище до шлюбу Сацик) [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав на примирення не погодився. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу - 1-ЖД №051144 виданого 01 червня 2007 року; копією свідоцтва про народження дитини; довідкою про склад сім'ї; паспортом. На думку суду, за погодженням сторін, згідно ст. 160 Сімейного кодексу України неповнолітніх дітей слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON] (прізвище до шлюбу Сацик) [PERSON]. На підставі ст.ст. 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми заборгованості. В судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, встанови наступні факти, та відповідні їм правовідносини. 05 червня 2008 року між АТ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11356267000, згідно з яким Позивач надав [PERSON] кредит у сумі 39\~900,00 (тридцять девять тисяч девятсот) дол. США 00 центів. Вказані грошові кошти було надано [PERSON] строком до 05 червня 2015 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 14,00 % річних. У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором було укладено відповідно Договір Поруки № П/11356267000 від 05.06.2008 року (далі Договір Поруки) з [PERSON], який, згідно з п. 1.3. Договору Поруки зобов`язався відповідати перед Позивачем в тому ж обсязі, що і [PERSON], зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених Кредитним договором. Оскільки [PERSON] належним чином договірні зобовязані виконані не були, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка, станом на 08.07.2010р. становить 46\~087,66 (сорок шість тисяч вісімдесят сім) дол. США 66 центів, що, станом на 15.11.2010р., складає в 365\~461 (триста шістдесят пять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 32 коп. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів Статтею 554 ЦКУ встановлено, що у випадку порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 543 Цивільного Кодексу встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~88 ЦПК України стороні судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 01.07.1997 року, сторони вступили до шлюбу, який зареєстрували у виконкомі Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають і знаходяться на утриманні заявника. Відповідач проживає окремо від сімї та добровільної матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн., щомісяця починаючи з 03.09.2010 року до повноліття дитини, тобто до 26.11.2019 року, та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., щомісяця починаючи з 03.09.2010 року до повноліття дитини, тобто до 27.11.2021 року. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухав позивача, відповідача вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 п.1-1 ст.218 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення стягнення всієї суми боргу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 12 листопада 1989 року, сторони вступили до шлюбу. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає і знаходяться на утриманні заявника. Відповідач проживає окремо від сім'ї та добровільної матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 650 грн., щомісяця-починаючи з 19.10.2010 року до повноліття дитини, тобто до 22.08.2018 року. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухав позивача, відповідача вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 п.1-1 ст.218 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення стягнення всієї суми боргу. На підставі викладеного та

Outcome: approved