Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-09 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на кожну дитину щомісяця.(а.с.1-4) В судовому засіданні прокурор підтримав заяву. Твердив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Як приклад того, наводив факти залишення [PERSON] дітей без догляду сторонніх осіб, що, на його думку, створювало загрозу для їхнього життя і здоровя. Представники третіх осіб на стороні позивача (Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області та Полтавської сільської ради того ж району області) вважають, що заява прокурора підлягає задоволенню. [PERSON] позов не визнала, не заперечуючи фактів залишення дітей без догляду сторонніх осіб. Стверджувала, що до цього змусили певні життєві обставини (виховує дітей без батька останніх та допомоги інших родичів). Суд, вислухавши пояснення сторін та представників третіх сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлені судом обставини справи, що стали підставами звернення. Відповідач є матірю малолітніх [PERSON], [PERSON]М, [PERSON]М.(а.с.5-7) Відомості про батька дітей внесені у свідоцтва про народження останніх відповідно до приписів ч.1 ст.135 СК України.(а.с.9) [PERSON] до 15 жовтня 2010 року проживала у с.Полтавка разом з дітьми.(а.с.10) Сімя утримувалась за рахунок державної соціальної допомоги. 18 вересня 2010 року відповідач залишила на тривалий час дітей за місцем проживання без догляду сторонніх осіб. Це доводиться як поясненнями [PERSON], так і поясненнями свідка [PERSON]М.(а.с.42-43) Стосовно цього факту орган місцевого самоврядування виніс рішення про необхідність притягнути відповідача до адміністративної відповідальності.(а.с.41) 15 жовтня того ж року [PERSON] повторно залишила дітей за місцем проживання на тривалий час без догляду сторонніх осіб. На той час відповідач за місцем проживання характеризувалась негативно.(а.с.11) Відзначалась схильністю до зловживань алкогольними напоями та залишенням дітей без догляду сторонніх осіб. Того ж дня, Полтавська сільська рада, оглянувши житлово-побутові умови проживання сімї [PERSON], прийняла рішення про негайне відібрання дітей від матері.(а.с.9) Із аналізу акту обстеження житлово-побутових умов проживання сімї відповідача та фотографій з місця події, вбачається, що залишення дітей в тих умовах було небезпечним для їхнього життя і здоровя.(а.с.15-16, 48-57) [PERSON] відібрання дітей їх помістили до закладу охорони здоровя, де у кожного з них діагностували певне захворювання (переохолодження, алергодерматит; гостре распіраторне вірусне захворювання та затримка мовного розвитку; невроз сечового міхура, енурез).(а.с.79) За час перебування у лікарні [PERSON] навідувалась до дітей.(а.с.79) По закінченню лікування дітей влаштували у дошкільні заклади освіти, де вони перебувають і на даний час. [PERSON] відібрання дітей відповідач переїхала у м.Кіровоград, де працевлаштувалась. Окрім того, відвідувала найстаршу дитину ([PERSON]М.).(а.с.76) [PERSON] стверджувала, що їй не давали можливість спілкуватись з [PERSON] та [PERSON] 06 квітня 2011 року орган опіки і піклування прийняв рішення про необхідність позбавити відповідача батьківських прав.(а.с.39-40) З 19 квітня 2011 року [PERSON] проживає знову ж у с.Полтавка.(а.с.64) За цей час характеризується виключно позитивно. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сімї відповідача від 18 квітня 2011 року вбачається, що згадані умови по відношенню до даних попереднього акту зазнали суттєвих змін.(а.с.63) Однак, є недостатніми для забезпечення належних умов проживання дітей з огляду на відключення будинку від мережі електропостачання. Юридична оцінка встановлених судом обставин. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляються від виконання обовязків по вихованню дітей. Статтею 165 того ж Кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має і прокурор. З аналізу встановлених судом обставин справи вбачається, що орган опіки і піклування прийняв рішення про негайне відібрання дітей з метою збереження їх фізичного здоровя, забезпечення належних умов проживання.(а.с.9) Відтак, це рішення обумовлене не наявністю підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.164 СК України, а іншим випадком, про що зазначено у ч.1 ст.170 того ж Кодексу України. За таких обставин орган опіки і піклування або прокурор зобовязані були відповідно до приписів ч.2 ст.170 СК України звернутися до суду у семиденний строк з позовом про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав. Рішення про негайне відібрання дітей від відповідача постановлене за реальної наявності безпосередньої загрози для життя і здоровя дітей. В судовому засіданні встановлено, що така загроза виникла внаслідок недостатнього доходу відповідача для належного утримання сімї та відсутності осіб, які б могли допомагати їй по вихованню дітей. А тому, суд дійшов висновку про необхідність відібрання дітей від [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Отже, саме з цих підстав позовна заява в цій частині підлягає частковому задоволенню. Частиною 2 ст.170 СК України передбачено, що у випадку відібрання дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки і піклування. Судом не встановлено жодних родичів дітей. Також не має потреби передавати дітей органу опіки і піклування, оскільки останній вже влаштував їх у державні дошкільні заклади освіти. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що частка заробітку (доходу) [PERSON] на утримання кожної дитини, про яку зазначив прокурор, є неприйнятною, оскільки поставить під питання можливість існування відповідача. Відтак, допустимою, з урахуванням вимог ст.182 СК України, є частка заробітку (доходу) на кожну дитину у розмірі 1/6, оскільки при їх складанні загальне стягнення аліментів не буде перевищувати 1/2 частки. Таким чином, позовна заява і в цій частині підлягає частковому задоволенню. Аліменти необхідно стягувати не з дня постановлення рішення компетентного органу про негайне відібрання дітей, а з дня подання позовної заяви, оскільки прокурор та орган опіки і піклування порушили строк обовязкового звернення до суду, передбачений ч.2 ст.170 СК України. Як наслідок згадане рішення органу опіки і піклування втратило силу з 23 жовтня 2010 року. З цього часу діти утримуються в державних закладах дошкільної освіти без відповідної правової підстави, що виключає можливість стягнення аліментів з [PERSON] за період з 15 жовтня 2010 року по 09 березня 2011 року. Водночас, наслідком перебування дітей у освітянських закладах без відповідної правової підстави є допуск до негайного виконання судового рішення в частині відібрання дітей від відповідача. Кінцевим ж терміном сплати аліментів є постановлення рішення про повернення дитини, оскільки з наявністю такого рішення втрачає силу рішення про відібрання, а тому і зникають підстави для стягнення аліментів, так як дитина повертається батькам. Це ніяким чином не суперечить положенню ст.180 СК України, а більш того узгоджується, так як відповідно до Закону України «»Про охорону дитинства» дитиною є особа, що не досягла 18 років. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і ст.ст.164-165, 170, 180-183 СК України,

Outcome: partial