Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих порушенням прав споживачів, мотивуючи свої вимоги наступним: 03 жовтня 2009 року [PERSON] придбав в відділі магазину «Фаворит»жіноче взуття моделі 15Е686 н/с ж, розмір - 36, яке коштує 594,00 грн. При експлуатації в період гарантійного строку взуття вийшло з ладу, тріснув каблук. 07.10.2009 року [PERSON] звернувся до відділі магазину «Фаворит»з проханням відремонтувати або замінити неякісний товар. Після усної відмови в забезпечені його прав споживача, відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»він звернувся з письмовою претензією до продавця про здійснення безоплатного ремонту, а в разі неможливості його проведення повернути кошти за неякісний товар, або замінити його на якісний, в разі необхідності провести незалежну експертизу. Дана претензія була залишена без задоволення. 21.10.2009 року [PERSON] був вимушений звернутися з заявою про захист порушених прав до Управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області та до прокуратури м. Черкаси. 22.10.2009 року завідуюча відділом взуття магазина «Фаворит»прийняла вищевказане взуття на ремонт, чим погодилась з тим, що товар був неякісним. 26.10.2009 року від завідуючої відділом взуття магазина «Фаворит»було запропоновано призначити експертизу, але [PERSON] не погодився та попросив надіслати на його адресу завірену копію сертифікату відповідності чи іншого документу, що підтверджує належну якість даної партії продукції. Згідно листа Управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області від 16.11.2009 року факти викладені в зверненні [PERSON] знайшли підтвердження, тому за порушення вимог законодавства про захист прав споживачів та відмову в реалізації його прав ФОП [PERSON]В буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином, [PERSON] вважає, що [PERSON] не були виконані вимоги Закону України «Про захист прав споживачів»та Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, і тому такими неправомірними діями [PERSON] було завдано матеріальну та моральну шкоду. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, мотивуючи свої вимоги наступним: [PERSON] судовому експерту [PERSON] була замовлена експертиза придбаних [PERSON] жіночих чобіток, розмір - 36, F8162-15-E686 36. Згідно висновку судового експерта [PERSON] від 16.11.2009 року № 75 причиною пошкодження взуття F8162-15-E686 36 є необережна експлуатація. Причина поломки каблука внаслідок не якості взуття експертом не вбачається. Якість відповідно до чинного законодавства України підтверджується сертифікатом про якість. За проведення даного експертного дослідження [PERSON] судовому експерту [PERSON] сплатила готівкою 350,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.11.2009 року. Крім того, завідуюча відділом взуття [PERSON] сплатила з каси магазину за рахунок [PERSON] за експертно-консультаційні послуги судовому експерту [PERSON] готівкою 50,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 24.10.2009 року. Загалом [PERSON] судовому експерту [PERSON] сплатила готівкою 400,0 гривень. Згідно абзацу 2 ч.4ст.17 закону України від 12.05.1991 року №1023-ХП «Про захист прав споживачів»у разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. В судовому засіданні представник позивача збільшив суму, яка за його думкою підлягає стягненню з відповідача, а в задоволені зустрічного позову просив відмовити, мотивуючи наступним: Відповідно до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»у разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Таким чином, [PERSON]В повинна була в строк до 18.10.2009 року провести незалежну експертизу проданого товару. В порушення вимог закону експертиза взуття здійснена була лише 16.11.2009 року, тобто через місяць після встановленого строку. Крім того, взуття прийнято в ремонт 22.10.2009 року. Прийнявши взуття в ремонт в період гарантійного терміну [PERSON] фактично визнала, що такий товар являється неякісним. З цього дня воно перебувало у розпорядженні [PERSON], тому відсутні підстави вважати, що виріб був наданий на експертизу в тому ж стані, в якому він був прийнятий від споживача, а тому з висновку експерта не можна встановити, що пошкодження взуття виникло внаслідок його недбалої експлуатації [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову підтримав та просив суд їх задоволити, а в збільшених позовних вимогах первісного позову просив відмовити, мотивуючи наступним: Згідно ч. 1 і 2 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передачі товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Представник [PERSON] вважає, що [PERSON] не доведено існування недоліків як таких, що вони виникли до передання товару покупцеві [PERSON] або з причин, які існували до цього моменту. [PERSON] не доказав, що в нього розмір ступні ноги є 36, тобто відповідає розміру придбаного ним у [PERSON] товару - жіночого взуття Р8162-15-Е686 36, розміру 36. Також не доказав, що саме він, а не третя особа, користувався (ходив тощо) товаром - жіночим взуттям Р8162-15-Е686 36, розміру 36 і при цьому не порушував правила користування цим взуттям, тобто не одягав жіноче взуття розміру 36на чоловічу ногу, розмір ступні якої є зазвичай більшим ніж вказане взуття. Таким чином, якщо [PERSON] придбав у [PERSON] вказане взуття не для особистих потреб, тобто не для себе, а для якоїсь іншої особи, то він не є споживачем, тобто особою, визначеною в п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»за змістом якого споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. Враховуючи той факт, що в ході розгляду справи [PERSON] не було надано до суду переконливих доказів з приводу того, що недоліки купленого взуття виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту. Натомість відповідач надав до суду висновок експертного товарознавчого дослідження спірного виробу, згідно якого причиною пошкодження взуття є його необережна експлуатація. Представник позивача даний висновок не прийняв, вважаючи, що той проведений неправильно, і допускаючи, що вказані у висновку механічні пошкодження могли виникнути вже після передачі товару продавцеві. При цьому позивач, не сприймаючи наданого відповідачем висновку експерта, доказів, що б спростовували викладені в ньому висновки, до суду не надав, хоча судом неодноразово розяснювався представнику позивача вищевказаний принцип змагальності сторін та встановлений в цивільному процесі порядок доказування. Не надав він і доказів на підтвердження своїх припущень по пошкодження виробу вже після того, як той був переданий продавцеві. За таких умов суд приходить до висновку про те, що посилання [PERSON] є недоведеними, а вимоги, що на них ґрунтуються, не підлягають до задоволення. Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки суд приходить до висновку про недоведеність посилань [PERSON] про порушення його прав з боку [PERSON], вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої такими порушеннями, також задоволенню не підлягає. За результатами розгляду справи суд приходить до висновку про те, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне: Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передачі товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження жіночих чобіток № 75 від 16.11.2009 року, який міститься в матеріалах справи, причина пошкодження взуття F8162-15-Е686 36 внаслідок необережної експлуатації виробів, крім потертостей підошви виробів, які типові для виробів, які були у щоденній експлуатації. Причина поломки каблука внаслідок не якості взуття експертом не вбачається. Згідно абзацу 2 ч. 4ст. 17 закону України «Про захист прав споживачів»причини втрати якості продукції під час гарантійного строку встановлюються за допомогою експертизи, проведення якої організовує продавець (виконавець, виробник). Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved