overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У своєму позові позивач зазначає, що з 14.10.1988 року перебуває у зареєстрованому у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з жовтня 2009 року, з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, та різних поглядів на сімейне життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, не працює і не має бажання утримувати сімю. Позивач в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання зявився позовні вимоги визнав. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що шлюбні відносини фактично припинено з жовтня 2009 р. з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, поваги та любові. На примирення сторони не згодні. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено? подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування і підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що 10.02.2009року відповідач позичив у позивачки 15000грн., згідно умов розписки зобовязався повернути борг в строк до 10.10.2010року, але до теперішнього часу борг не повернув у звязку з відсутністю коштів. Представник позивача просить у рахунок повернення боргу визнати за позивачкою право власності на 4\\17частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул.Куйбишева,№42 в смт.Суворове Ізмаїльського району Одеської області, які складають квартиру №5. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги про визнання право власності на 4\\17частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул.Куйбишева,№42 в смт.Суворове Ізмаїльського району Одеської області, які складають квартиру №5, за позивачкою в рахунок погашення боргу визнала повністю. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позовні вимоги підтверджено розпискою відповідачів від 10.02.2009року на суму 15000грн. Відповідач на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 09.12.2009року є власником 4\\17частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул.Куйбишева,№42 в смт.Суворове Ізмаїльського району Одеської області, які складають квартиру №5. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 1\\3частки від усього домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 435кв.м., укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] [PERSON] та визнати право власності за позивачкою 1\\3частку від усього домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 435кв.м. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяви з клопотання справу розглянути в їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.220 ч.2 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що сторони 05.10.09року уклали договір купівлі-продажу 1\\3частки від усього домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 435кв.м., згідно розписки відповідачі отримали гроші в розмірі 10000грн., а в свою чергу зобовязалися оформити угоду нотаріально до 05.11.2010року, але до теперішнього часу не оформили. На підставі свідоцтва про приватну власність на житло відповідачі є власниками 1\\3частки від усього домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 435кв.м. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в праві власності на житлове приміщення, що розташоване [ADDRESS], та просить зняти його з реєстрації за вказаним житлом, мотивуючи тим, що відповідач її син, який у 2007 році виїхав з квартири у звязку з несприятливими відносинами між ними, у зазначеній квартирі не проживає більше трьох років, теперішнє його місце проживання їй не відоме, будучи на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, він чинить перешкоди у вільному користуванні її житлом. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить суд зняти з реєстраційного обліку відповідача, який в квартирі не проживає. В судове засідання відповідач [PERSON], не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся телеграмою від 17.11.2010 р., заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області до судового засідання не прибув, заяв чи клопотань по справі не надав. Вислухавши позивача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності № 287 від 19.06.1992 року, [PERSON], належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до будинкової книги розділу прописки за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим: [PERSON], [INFO]. Також згідно довідки виданої житлово будівельним кооперативом «Моряк», відповідач у вищевказаній квартирі не мешкає більше трьох років по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася з заявою в суд у якій вказала , що 25 травня 1999 року померла її мати [PERSON] . За життя 28 липня 1998 року вона склала заповіт на її користь , який посвідчений в Вільховецькій сільській раді, зареєстрований в реєстрі № 42 та до дня смерті не змінений та не відмінений . Мати була малограмотна і підписала даний заповіт- « Віслевська», також помилки припустилась секретар сільської ради в посвідчувальному надписі у заповіті, вказавши прізвище заповідачки « Веслевська» замість правильного « Висльовська». Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері , однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги , в звязку з розбіжністю в написанні прізвища в свідоцтві про смерть та заповіті . Свідоцтво про народження заявниці не збереглось. В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримала , просить встановити юридичний факт , що заповіт, посвідчений Вільховецькою сільською радою 29 липня 1998 року від імені [PERSON] належить [PERSON] . Заінтересована особа Територіальна громада Вільховецької сільської ради подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника , проти заяви не заперечує. Ззаслухавши пояснення представника заявника, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі суд рахує, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України , суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові , місце і час народження якої , що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям , по батькові , прізвищем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, що і змушує заявника звернутися з заявою до суду. Факт належності правовстановлюючого документу заповіту підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами : -свідоцтвом про одруження заявника , в якому її дошлюбне прізвище « Висльовська» ; -довідкою сільської ради , в якій зазначено , що [PERSON] і [PERSON], що проживала в [INFO] одна і та ж людина ; - свідоцтвом про смерть матері заявника , в якому її прізвище зазначено « Висльовська».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати встановленим факт прийняття ним спадщини після смерті її матері [PERSON], померлої 14.10.2009 року, та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 2900 кв. м. по вулиці Слобідська,50 в с.Козацьке Балтського району Одеської області, який раніше належав покійній [PERSON], стверджуючи, що її матері [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 2900 кв. м. по вулиці Слобідська,50 в с.Козацьке Балтського району Одеської області. За свого життя, 09 березня 1999 року, [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла позивачу все належне їй на день смерті майно, в тому числі і вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями. 14 жовтня 2009 року [PERSON] померла. Позивач поховала матір, підтримує будинок, господарські будівлі в належному стані, користується присадибною ділянкою, речами, предметами домашнього вжитку покійної, в неї на руках знаходяться правовстановлюючі документи, технічна документація на будинок, тобто, як спадкоємець за заповітом, позивач фактично прийняла спадщину. Але, по причині юридичної неосвіченості, позивач у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що позбавило її права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном. З цього приводу позивач змушена звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні її представник за дорученням адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути без його участі у відповідності з вимогами законодавства України. Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що матері позивача [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Слобідська,50 в с.Козацьке Балтського району Одеської області, який вона згідно заповіту від 09 березня 2009 року, посвідченого секретарем Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №2, заповіла позивачу, заповіт ніким не скасовано і не змінено, що після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхніх дітей у розмірі 300 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], діти залишились проживати з матір'ю і перебувають на її утриманні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі 300 (триста) гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття. До суду позивач подала заяву, в якій просить суд, розглядати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час слухання справи повідомлялася заздалегідь та належним чином. Сукупність даних обставин, суд, вважає достатньою для винесення заочного рішення по даній справі, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказування. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярні доходи. 15.05.1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб зареєстровано Корецьким відділом РАЦСу Рівненської області, актовий запис № 23. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.02.2010 року 1-ГЮ № 026294 шлюб між ними було розірвано. Під час спільного проживання у позивача та відповідача народилися діти - [PERSON] [INFO] (свідоцтва про народження І-ГЮ № 084951 від 14.10.1999 року) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1-ГЮ № 138119 від 09.01.2003 року). Оскільки, діти проживають разом з матір'ю, потребують матеріального забезпечення, відповідач коштів на їх утримання не надає, вихованням не цікавиться, тому суд вважає за необхідне позов задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до Самострілівської сільської ради Корецького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликаються на те, що 05 січня 2010 року померла її мати, а саме: [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 1, зареєстрованого Самострілівською сільською радою Корецького району Рівненської області від 07 січня 2010 року. За покійною залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Городище по вул. Шкільна № 46, Корецького району Рівненської області. При житті покійна, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1952, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті їй буде належати і на, що вона за законом матиме право заповідала, [PERSON]. Спадщину за заповітом позивач прийняла своєчасно, однак юридично не оформила. Проте, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не оформила права власності на житловий будинок, а тому позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позов по аналогічних мотивах підтримала повністю, просить суд, визнати за нею право на спадкове майно і право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Городище по вул. Шкільна № 46, Корецького району Рівненської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказування. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] у відповідності до Цивільного законодавства України. Належність житлового будинку з надвірними будівлями в с. Городище по вул. Шкільна № 46, Корецького району Рівненської області, [PERSON], стверджується копією технічного паспорту від 22.07.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 24 березня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Великомежиріцькій сільській раді Корецького району Рівненської області, актовий запис №4. Від спільного проживання мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. З відповідачем подружнє життя не склалося. Відповідач не забезпечує рівності прав на повагу до неї, не піклується про побудову сімейних відносин між подружжям на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Відповідач безпричинно вчиняв скандали. На багаточисленні зауваження та вмовляння з її боку, ніяк не реагує і навіть не намагається змінити чи якимось чином налагодити подружнє життя, у сім'ї склались напружені відносини між подружжям, на грунті чого виникають сварки. Просить суд між нею та відповідачем розірвати шлюб, малолітнього сина просить залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "Земляк". У судове засідання позивачка не з'явилася суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з "явився з невідомої суду причини, про день і час розгляду справи, а саме на 10 год. 17.12.20Юр належним чином повідомлений, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від його не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сукупність даних обставин, суд, вважає достатньою для винесення заочного рішення по даній справі, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін. Перевіривши наявні письмові докази, заяву позивачки, суд, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та сімейного бюджету. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Із дослідженої в судовому засіданні розписки, слідує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи на 10 год 17 грудня 2010 року. Відповідно до п.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Понесені судові витрати позивачкою підлягають стягненню із відповідача на її користь. Напідставі ст.ст.105, 112, 114 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що із відповідачем зареєструвала шлюб 20 лютого 2009 року в Старосільській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. Від шлюбу дітей не мають. Між нею та відповідачем часто виникали непорозуміння, сварки через різні погляди на сімейне життя та безпідставні ревнощі. Протягом останніх десяти місяців проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася і зберегти її неможливо. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про час та місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому порядку. Причину неявки відповідач не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 3) сторони 20 лютого 2009 року зареєстрували шлюб у Старосільській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис № 8. Від шлюбу дітей не мають. За час спільного проживання між сторонами часто виникали непорозуміння, позивач не бажає зберегти шлюб, а тому суд, на підставі статті 112 Сімейного кодексу України приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Комунальне підприємство „Обласна психіатрична лікарня звернулось до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] страждає на психічний розлад з 2009 року, та перебуває на диспансерному обліку в КУ «Обласна психіатрична лікарня» з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг руху, параноїдний синдром. У клінічній картині захворювання переважає параноїдна симптоматика з проявів агресії до рідних та оточуючих Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2010 року хворому було призначено амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку в зв»язку з загостренням психічного стану був 14.08.2010 року госпіталізований до 9 відділення КУ «ОПЛ» у примусовому порядку по рішенню Комунарского районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2010 року, де знаходиться по теперішній час. Підставою до останньої госпіталізації стала агресія до сусідів та рідних хворого. У суді заявник підтримав заяву, надавши пояснення що хворий потребує обов,язкової госпіталізації. Прокурор згоден із заявою. Суд, заслухавши представника лікарні, висновки прокурора вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] потребує госпіталізації у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Outcome: approved