Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ КБНадра про захист прав споживачів та про відповідальність за порушення грошового зобовязання, вказавши, що 13 травня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір №418827 строкового банківського вкладу(депозиту) „Мій вибір, який оформлений в рамках пакету послуг „Базовий + №992772 на суму 48 600 гривень, за умовами якого він передав, а банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти строком на 12 місяців з процентною ставкою в розмірі 17,3 % річних. Оскільки відповідачем не виконувались умови укладеного договору, відповідно до рішення Теплицького районного суду від 15 квітня 2009 року розірвано договір строкового банківського вкладу та з відповідача стягнуто суму депозитного вкладу та нараховані відсотки, але вказане рішення не виконується відповідачем. Невиконанням грошових зобовязань йому заподіяно матеріальної шкоди, оскільки грошові кошти частково обезцінились, а банк продовжує ними користуватись, тому просить стягнути 6 689 грн., що становить різницю між сумою боргу та сумою боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення з серпня 2009 року по листопад 2010 року, та 13 171 грн. 15 коп. збитків, завданих порушенням зобовязань, а саме проценти за користування грошовими коштами, виходячи з ставки за користування коштами в розмірі 17,3 % річних за період з 01 серпня 2009 року по 01 грудня 2010 року, які є упущеною вигодою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від представника відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності №1-11-24344, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника ВАТ КБНадра, проти вимог [PERSON] заперечує, посилаючись на те, що позивач до договірних відносин застосовує норму, що регулює деліктні відносини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 травня 2008 року між ВАТ КБНадра в особі начальника відділення №4 [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір №418827 строкового банківського вкладу(депозиту) „Мій вибір, який оформлений в рамках Пакету послуг „Базовий + № 992772. У відповідності до п.2.1 договору вкладник вніс на вкладний рахунок 48 600 грн., що підтверджується квитанцією №9500 від 13 травня 2008 року. Порушуючи умови договору, відповідач не повернув достроково за заявою [PERSON] в лютому 2009 року належні позивачу гроші у звязку з погіршенням фінансового стану банку. Заочним рішенням Теплицького районного суду від 15 квітня 2009 року вказаний договір банківського вкладу(депозиту) між ВАТ КБНадра та [PERSON] було розірвано, постановлено стягнути з відповідача 48 600 грн. депозитного вкладу та 8 407 грн. 80 коп. нарахованих відсотків. На день розгляду справи рішення суду про стягнення коштів на користь [PERSON] не виконано, сума депозитного вкладу та нараховані відсотки - всього 57 017 грн. 97 коп. позивачем не отримано. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з того, що грошове зобовязання це зобовязання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Тому, крім цивільно-правового договору, грошове зобовязання виникає і на інших підставах, передбачених цивільним законодавством, зокрема положенням ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ці проценти нараховуються від простроченої суми та стягуються як фінансова санкція за порушення грошового зобовязання, однак, ці суми не є штрафною санкцією. З огляду на викладене, задоволенню підлягають вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення з серпня 2009 року по листопад 2010 року, а саме в розмірі різниці між сумою боргу та сумою боргу з урахуванням індексу інфляції 6 689 грн. відповідно розрахунку, наданого позивачем, проти обрахунку якого відповідачем не було подано заперечень. Щодо вимог позивача про стягнення 13 171 грн. 15 коп. за період з 01 серпня 2009 року по 01 грудня 2010 року, виходячи з процентної ставки за користування коштами в розмірі 17,3 % річних, яка була встановлена договором, від простроченої суми, які позивач вважає упущеною вигодою, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються, якщо договір розірвано в судовому порядку, зобовязання припиняється з моменту набрання рішення суду про розірвання договору законної сили з моменту набрання, а рішенням Теплицького районного суду від 15 квітня 2009 року, яке набуло чинності, розірвано договір строкового банківського вкладу між [PERSON] і ВАТ КБНадра. Обовязок доказати розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, відшкодування яких передбачено ст.623 ЦК України, покладається на позивача, однак, позивачем не доведено, що упущена вигода не є абстрактною, а дійсно була би ним отримана у разі належного виконання боржником своїх обовязків, також позивачем не вказано заходів, які були ним вжиті для одержання доходів та зроблені з цією метою приготування. Судові витрати, які складаються з 120 грн., сплачених позивачем на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial