Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом зазначивши, що 27 березня 2010 року близько о 08 год. між ними та відповідачами на присадибній ділянці останніх що у с. Хряцька Герцаївського району яка межує з територією господарства виникла сварка, під час якої [PERSON] за допомогою деревяної ручки сокири наніс один удар по обличчю [PERSON], а [PERSON] нанесла [PERSON] ряд ударів кулаками в область правого плеча та декілька ударів ногами по ногах останньої. Крім цього [PERSON] також наніс [PERSON] декілька ударів обухом сокири по спині та ногам. Внаслідок таких протиправних дій відповідачів [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження які призвели до короткочасного розладу здоровя, а [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Вироком Герцаївського районного суду від 24 грудня 2010 року відповідачі були визнанні винними та засуджені відповідно за ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 125 КК України. Унаслідок цього злочину їм (позивачам) завдано матеріальну шкоду зокрема, [PERSON] були витрачені кошти на лікування в розмірі 626 грн. 48 коп., які просив стягнути з [PERSON] Також вони зазнали моральних страждань, у звязку із чим, просили суд стягнути з останніх на їх користь відповідно 2000 грн. та 1500 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав позовні вимоги підтримав повністю, суду дав пояснення по обставинах справи, викладених в позовній заяві. Просив стягнути з відповідачів на його користь у відшкодування моральної шкоди по 1000 гр. посилаючись на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень які були йому заподіяні злочинними діями відповідачів він вимушений був лікуватися, були зірвані життєві плани по його працевлаштуванню, переніс моральні страждання. Позивачка [PERSON] просила суд задовольнити її вимоги та стягнути в рахунок перенесених нею стресів та моральних страждань з відповідачки [PERSON] - 1000 грн. та з відповідача [PERSON] 500 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги позивачів не визнали та проти їх задоволення заперечували з тих підстав, що ініціатором конфлікту якій мав місце 27 березня 2010 року між сторонами були позивачі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до висновку що вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 27 березня 2010 року близько о 08 год. на території городів сторін що в с. Хряцька Герцаївського району виникла сварка в ході якої [PERSON] заподіяв легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоровя [PERSON], а за наслідками спільних дій [PERSON] та [PERSON] [PERSON] були заподіяні легкі тілесні ушкодження. Вироком Герцаївського районного суду від 24 грудня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та [PERSON] визнана винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за обставин зазначених вище. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вироком Герцаївського районного суду від 24 грудня 2010 року встановлено безспірний факт нанесення відповідачами [PERSON] та [PERSON] 27 березня 2010 року позивачам тілесних ушкоджень. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обґрунтовуючи матеріальну складову позову щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] витрат повязаних із його лікуванням, останній як у своєму позові так і під час судового засідання послався на довідку Герцаївської ЦРЛ № 151 від 31 січня 2011 року щодо вартості перебування останнього на лікування у зазначеній установі. Проте, як вбачається із змісту зазначеної довідки [PERSON] знаходився на лікуванні у Герцаївської ЦРЛ з 27 березня по 6 квітня 2010 року та на його лікування було потрачено 628,48 грн. Будь-яких інших доказів на підтвердження майнової шкоди позивачем суду не надано. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на правову підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду відповідних доказів того, що з вини відповідача йому заподіяна майнова шкода повязана з його лікуванням, а тому його позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають За положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року (із змінами від 25 травня 2005 року) розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів на користь позивачів моральної шкоди, суд виходить із фактичних обставин справи, наданих доказів щодо перенесених моральних страждань внаслідок протиправних дій зі сторони відповідачів та повязаних із цим розладом нормального життя позивачів, ступеню вини відповідачів і приходить до висновку, що в розрізі даного спору відповідачем [PERSON] має бути відшкодовано на користь позивача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 1000 грн., а на користь позивачки [PERSON] - 500 грн. З урахуванням розміру спричинених збитків відповідачкою [PERSON], суд вважає за необхідне вимоги позивачки [PERSON]П задовольнити частково та стягнути з останньої на користь позивачки [PERSON] в рахунок моральної шкоди 500 грн. Ураховуючи, що за вироком Герцаївського районного суду від 24 грудня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочин відносно [PERSON], за відсутності будь-яких інших доказів про протиправність дії останнього по відношенню до [PERSON], то вимоги останньої в частині стягнення з відповідача [PERSON] на її користь моральної шкоди задоволенню не підлягають. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням задоволених позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial