Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

23.03.2011 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення садівництва розміром 0,1083 га, що знаходиться на території СТ „Відродження Бориспільського району Київської області Гнідинської сільської ради, кадастровий номер 3220882600:04:007:1718, яка на праві власності належала її померлій доньці [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 23.07.2010р. померла її донька [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,1083 га на території Гнідинської сільської ради, садівниче товариство „Відродження Бориспільського району Київської області. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складала. Позивачка стверджує, що прийняла спадщину оскільки у встановлений законом строк подала заяву до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивачка отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку на імя її померлої доньки були передані до [PERSON] районної філії ДП „Центр ДЗК при Держкомземі України на державну реєстрацію та останній позивачка не змогла отримати по причині смерті її доньки [PERSON] У звязку з тим, що нотаріус не вправі видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, вона вимушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його присутності, позов визнає. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, згідно якої при розгляді даної справи покладається на думку суду та просить розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши подані заяви, матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2010 року померла донька позивачки [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження виданим Дарницьким відділом ЗАГС м. Києва від 13 грудня 1977 року /а.с. 7/, та свідоцтвом про смерть серії І-БК № 178741, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, у вигляді права на земельну ділянку для ведення садівництва розміром 0,1083 га, що знаходиться на території СТ „Відродження Бориспільського району Київської області Гнідинської сільської ради, кадастровий номер 3220882600:04:007:1718. За життя отримати державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не встигла /а.с. 14-16/. Позивач є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину, інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку відмовились, що підтверджується листом державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори № 366/2-14 від 25.01.2001 року та заявою [PERSON] від 27.04.2001 року /а.с.10, 30/ Вищенаведене підтверджується даними копіями ухвали суду /а.с.11-13/, копією реєстраційної картки земельної ділянки (серія АБЗ №326671)/а.с.14/, копіями державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], серія ЯЛ №323306 /а.с.16/. Відповідно ст.ст.1223,1258 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування мають спадкоємці за законом почергово. Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначена земельна ділянка входить до складу спадкового майна, а позивач як спадкоємиця, після смерті доньки має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мала право за життя отримати державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва розміром 0,1083 га, що знаходиться на території СТ „Відродження Бориспільського району Київської області Гнідинської сільської ради, кадастровий номер 3220882600:04:007:1718, а позивач в свою чергу набула право власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини, однак не можуть його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved