overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (під розписку), повідомлення про причини неявки до суду від нього не надійшло, як і не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що у них з чоловіком різні характери и погляди на сімейне життя, між нею і відповідачем досить часто відбувалися суперечки на підставі особистих та матеріально - побутових обставин, взаємні образи і приниження один одного, що призвело до втрати почуттів довіри, поваги та любові. Вказує, що у них цей шлюб перший, від якого мають уже повнолітніх дітей. На її думку, основною причиною розпаду сім'ї та припинення між ними подружніх стосунків було і є систематичне зловживання чоловіком алкогольними напоями, тому бажання у подальшому зберегти сім'ю у неї немає, а примирення між ними неможливе. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя між ними немає. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що мають істотне значення, оскільки сім'я розпалася остаточно, сторони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові, подружніх стосунків не підтримують, спільним побутом не пов'язані (хоча проживають разом за однією адресою), а спір про поділ спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. За таких обставин суд вважає, що перспектив для збереження сімчї та примирення подружжя немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина домоволодіння в с.Ніжиловичі Макарівського району вул.Новодністровська,50, друга половина даного домоволодіння належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 01.10.2008 року. В її будинку зареєстровані, але не проживають її донька [PERSON] з 2000 року та син [PERSON] з 2005 року.. Оскільки відповідачі в її будинку не проживають більше 6 місяців , вони втратили право користування спірним жилим приміщенням. В добровільному порядку знятися з реєстрації в її будинку відповідачі не бажають.Тому за захистом свого права вона звернулась з позовом до суду та просила визнати відповідачів особами, що втратили право користування її жилим будинком в с.Ніжиловичі,вул.Новодністровська,50. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та додала, що отримує невелику пенсію, діти їй матеріально не допомагають, а їхня реєстрація в її будинку позбавляє її права на отримання субсидії. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить домоволодіння в с.Ніжиловичі Макарівського району Київської області, вул.Новодністровська,50. В даному будинку зареєстровані, але не проживають: син позивачки [PERSON] з 2005 року та дочка [PERSON] 3.І. з 2000 року, що підтверджується довідкою Ніжиловицької сільської ради. Цим самим порушуються права позивачки, яка не може отримати субсидію з-за реєстрації в її будинку відповідачів. Відповідно до ст.167 ЖК України відповідачі з моменту вибуття з даного будинку втратили право користування даним жилим будинком. Відповідно до ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.09.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилася донька Ірина, [INFO]. З квітня 2009 року сторони разом не проживають, відповідач не поважав позивачку як дружину, постійно ображав, шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2009 року, спільне господарство не ведеться та примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.09.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області(а.с.5), від якого народилася донька Ірина, [INFO](а.с.4). З квітня 2009 року сторони разом не проживають, відповідач не поважав позивачку як дружину, постійно ображав, шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2009 року, спільне господарство не ведеться та на примирення сторони не погоджуються. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 7 вересня 1998 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, останній регулярно зловживає спиртними напоями, після чого влаштовує бійки, сварки та скандали. Поведінка відповідача негативно відображається на моральному та фізичному здоровї її та дітей. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні була відсутня. Подала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій вказав, що на розірвання шлюбу згідний. Просить справу розглянути у його відсутності. Оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 7 вересня 1998 року у Межирічанській сільській раді Сокальського району Львівської області, про що зроблено актовий запис за № 03. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи на те, з врахуванням поведінки та ставлення відповідача до сімї, примирення між ними не можливе і надалі вона не бажає надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спору про майно у сторін немає. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що дальніше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є не можливе, та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що протягом року вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів між ними виникали сварки, конфлікти, що згодом призвело до відчуження, а тому він дійшов до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і зберігати його надалі немає сенсу, шлюб існує формально, тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1993 р. (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню доньку Олександру, [INFO] (а.с.6). Під час спільного проживання, між подружжям виникали часті непорозуміння у звязку з різними поглядами на сімейне життя кожного з подружжя. Подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини припинені. За час, наданий судом для примирення, стосунки сторін не змінилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти розірвання шлюбу заперечує. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 1996 року. 12 червня 2008 року відділом РАЦСу Деснянського РУЮ у м.Києві видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 1996 року по 12 червня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання сина в добровільному порядку. Відповідно до ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

У вересні 2010 року ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем [PERSON] 26.05.2008 року був укладений кредитний договір № 146Б-80 на суму 14500,00 грн. зі сплатою 24 % річних. Крім того, в забезпечення повернення кредиту був укладений договір поруки з відповідачем [PERSON], згідно якого він зобовязався солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] Оскільки відповідачі, взяті на себе зобовязання не виконують зявилась заборгованість яка станом на 20.09.2010 року складає: 1192,16 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1029,22 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 2469,30 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій; 994,29 грн. - заборгованість по сплаті комісій за РО, а всього 16684,97 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості, а також сплачені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Між сторонами 26.05.2008 року були укладені договори, а саме: з [PERSON] - кредитний договір № 146Б-80 на суму 14500,00 грн. зі сплатою 24 % річних; з [PERSON] договір поруки, згідно якого він зобовязався солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] З умовами договорів відповідачі були ознайомлені, договори були ними підписані. Із наданих позивачем розрахунків, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами прийнятого на себе зобов'язання за договором кредиту, сума заборгованості станом на 20.09.2010 року становить: 1192,16 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1029,22 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 2469,30 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій; 994,29 грн. - заборгованість по сплаті комісій за РО, а всього 16684,97 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. Згідно ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором обгрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 166,85 грн. та витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 554, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

У вересні 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 11200,00 грн. та в свою чергу зобов'язався повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі. [PERSON] в порушення умов договору свої зобовязання не виконує, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 21.09.2010р. складає суму у розмірі 13064,44 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, зазначену суму заборгованості, суму сплаченого держмита в розмірі 130,64 грн. та 120.00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до укладеного договору № 45Б-50 від 19.03.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11200,00 ірн. строком до 18.03.2011р.. зі сплатою 24% річних за користування кредитними коштами. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обов'язки не виконує, в звязку з чим станом на 21.09.2010р. за нею виникла заборгованість, яка складає 13064.44 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 8318.62 грн.. заборгованість по сплаті відсотків - 3167,03 грн., заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 1578.79 грн. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обгрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦГЖ України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 542-543, 554, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

02 грудня 2010 року позивач ВАТ «Полтавагаз» в інтересах структурного підрозділу Лохвицького управління по експлуатації газового господарства звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору між ВАТ «Полтавагаз» та відповідачем [PERSON] про надання послуг з газопостачання, ВАТ «Полтавагаз» зобовязався безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, а споживач зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами строки і на умовах, передбачених договором. Укладеним договором передбачено, що оплата за надані послуги з газопостачання здійснюється споживачем на поточний рахунок виконавця до 10 числа кожного місяця. Свої зобовязання ВАТ «Полтавагаз» виконує належним чином. Зобовязання щодо своєчасної оплати вартості спожитого природного газу та наданих послуг з його постачання [PERSON] виконані не належним чином, а тому станом на 01 листопада 2010 року склалася заборгованість в розмірі 725,25 грн. Відповідач ухиляється від сплати послуг за користування природним газом, через що позивач вимушений вжити заходів з примусового стягнення боргу. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Полтавагаз» в інтересах його структурного підрозділу Лохвицького управління по експлуатації газового господарства заборгованість за спожитий природний газ в сумі 725,25 грн. та сплачені 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що в його господарстві проживає [PERSON], яка є вчителем і користувалася пільгами зі сплати за спожитий газ . Визначену йому частку за спожитий газ відповідач оплачував в повному обсязі, наявність заборгованості заперечив. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідач користувався послугами ВАТ «Полтавагаз». Як вбачається із копії витягу з особової картки відповідача [PERSON], що міститься в матеріалах цивільної справи, станом на 01 листопада 2010 року наявна заборгованість за спожитий природний газ. Після проведення уточнення стану розрахунку відповідача за спожитий газ з урахуванням наданих відповідачем доказів оплати спожитого газу та відомостей, наданих третьою особою відділом освіти Чорнухинської райдержадміністрації, встановлено, що борг зі сплати спожитого газу виник до 2000 року і на даний час відсутній, що не заперечується позивачем. Тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

02 грудня 2010 року позивач ВАТ «Полтавагаз» в інтересах структурного підрозділу Лохвицького управління по експлуатації газового господарства звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору між ВАТ «Полтавагаз» та відповідачем деркач О.О. про надання послуг з газопостачання, ВАТ «Полтавагаз» зобовязався безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором. Укладеним договором передбачено, що оплата за надані послуги з газопостачання здійснюється споживачем на поточний рахунок виконавця до 10 числа кожного місяця. Свої зобовязання ВАТ «Полтавагаз» виконує належним чином. Зобовязання щодо своєчасної оплати вартості спожитого природного газу та послуг з його постачання [PERSON] виконані не належним чином, а тому станом на 01 листопада 2010 року виникла заборгованість в розмірі 503,47 грн. Відповідач ухиляється від сплати послуг за користування природним газом, через що позивач вимушений вжити заходів з примусового стягнення боргу. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Полтавагаз», його структурного підрозділу Лохвицького управління по експлуатації газового господарства заборгованість за спожитий природний газ в сумі 503,47 грн. та сплачені 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав. Не заперечував щоб з нього було стягнено заборгованість в сумі 503,47 грн., за спожитий природний газ. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору між ВАТ «Полтавагаз» та відповідачем [PERSON], про надання послуг з газопостачання, ВАТ зобовязавсяся безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, а споживач зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором. Станом на 01 листопада 2010 року у позивача виникла заборгованість за спожитий природний газ перед ВАТ «Полтавагаз» в сумі 503, 47 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Обгрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] вказала, що з відповідачем знаходиться у шлюбі, зареєстрованому в Кізлівській сільській раді Чорнухинського району Полтавської області 07 серпня 1994 року. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] вихованням дітей майже не займається, коштів на їх утримання останнім часом взагалі не надає. Догляд та утримання дітей здійснює в основному позивачка за власні кошти. Просила стягти з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований в Кізлівській сільській раді Чорнухинського району Полтавської області 07 серпня 1994 року, запис акту №13. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO]. В даний час дочка навчається на 3 кусі Ржищівського гуманітарного коледжу з денною формою навчання за держзамовленням . Так як відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає, то вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки до 23 років в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей відповідного віку починаючи з дня повноліття дитини до закінчення нею навчання . В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки.Подав до суду письмові заперечення посилаючись на те, що на даний час не працює, має на утриманні неповнолітню дитину. Зі згоди позивачки суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали . Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO], яка являється студенткою 3 кусу Ржищівського гуманітарного коледжу з денною формою навчання . Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Дане встановлено на підставі копії свідоцтва про народження дитини, довідки з місця навчання. А тому суд вважає, що позивач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] до 23 річного віку на час її навчання, згідно вимог ст.180,181,182,183,200 Сімейного Кодексу України розмірі 1\\6 частини заробітку, врахувавши матеріальний стан відповідача, те, що на даний час не працює, має на утриманні малолітню дитину, що також відповідає вимогам ст.. 182 СК України. Оскільки позов задоволено то з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України в доход держави слід стягнути 51 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved