Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач 20.10.2010 року через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 20.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір про видачу та використання кредитних карток №VC5140, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 17100 грн. строком до 28.02.2010 року, а відповідач зобовязувався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути в строк і на умовах договору. Згідно з п. 5.6 ст. 5 договору у кожному випадку зняття готівки на зняту суму будуть нараховані відсотки з дня зняття відповідно до стандартної річної процентної ставки, що визначається додатком до договору. Згідно договору та розрахунку заборгованості, дата сплати щомісячного платежу-останній робочий день, що передує кожному 20-му числу місяця. Боржник отримав та використовував грошові кошти на задоволення власних потреб. Однак, позичальник порушив істотні умови по зобовязанням за договором щодо здійснення платежів за використання карткою та кредитним лімітом, у звязку з чим виникла заборгованість перед кредитором, яка становить на 01.09.2010 року - 28274 грн.01 коп. З цього приводу позивач звертався з письмовою вимогою до відповідача, однак остання залишена без уваги та задоволення. Тому в позові банк просив стягнути з відповідача заборгованість за договором з урахуванням відсотків за користування грошима та плати за оформлення договору та видачу картки. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обставини вказані у позові підтвердив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобовязань, а саме виконання умов договору позики. Відповідно до статуту ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків ВАТ «Універсал Банк», що існував у формі відкритого акціонерного товариства, тип якого у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на публічне акціонерне товариство. Судом встановлено, що 20.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір про видачу та використання кредитних карток №VC5140, згідно з яким позивач надав відповідачу згідно до анкети-заяви 17100 грн. строком до 28.02.2010 року. На момент розгляду справи в суді термін дії кредиту закінчився. Згідно з п. 5.6 ст. 5 Договору у кожному випадку зняття готівки на зняту суму будуть нараховані відсотки з дня зняття відповідно до стандартної річної процентної ставки, що визначається додатком. Відповідач зобовязувався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути позивачу в строк та на умовах, передбачених договором. Як вбачається з особового рахунку відповідач неодноразово знімав з картки кредитні кошти, однак не вносив їх до банку та не сплачував відсотки за користування ними. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог законодавства (ст. 526 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязується сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. В даному випадку умови були визначені укладеним в письмовій формі договором від 20.05.2008 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позичальник порушив істотні умови по зобовязанням за договором щодо здійснення платежів за використання картки та кредитним лімітом, у звязку з чим виникла заборгованість перед кредитором, яка становить на 01.09.2010 року суму в розмірі 28274 грн. 01 коп. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням зазначених встановлених судом обставин та вказаних норм матеріального права, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача, оскільки заочне рішення ухвалено на користь позивача. На підставі ст. ст. 11, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 Цивільного Кодексу України, та ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved