Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] до закінчення навчального закладу, але не більш, як до досягнення 23 річного віку у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з зазначених підстав, пояснивши, що вже більше 6 років батько дитини разом з ними не проживає, про сина не піклується, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання взагалі не надає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що після розірвання з позивачкою шлюбу син проживає з матір'ю, погано навчається, прогулює заняття, не працює, тому сенсу сплачувати аліменти за час його навчання він не вбачає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO], який навчається на денному відділенні в ПТУ № 14 м. Нова Каховка, що підтверджується довідкою навчального закладу. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоровая та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 181 ч. З Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду витрати на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка проживає з матір'ю, що визнано ним в повному обсязі, є працездатною особою, тому взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина на час навчання, але не більш як до досягнення 23 років, оскільки жодними об'єктивними доказами неспроможність утримувати дитину відповідач не обґрунтував. Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача та інші обставини, визначені законом, зокрема наявність на його утриманні неповнолітньої дитини - доньки Маргарита [INFO] суд вважає за можливе позов задовольнити частково і присудити до стягнення на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] до закінчення навчального закладу, але не більш, як до досягнення 23 річного віку в розмірі гА частки заробітку (доходу) щомісячно, оскільки відповідачем не доведено мінливості або нерегулярності отримання доходів, що обумовило б визначення аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому суд не застосовує при обчисленні розміру аліментів правила ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України щодо мінімального розміру аліментів, оскільки після повноліття особа втрачає статус дитини, тому прожитковий мінімум, встановлений законом для дитини відповідного віку не може бути застосований до обчислення аліментів повнолітній особі.

Outcome: partial