Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

24 листопада 2010 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що останнім часом спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та різні погляди, шлюбні відносини фактично припинилися, від спільного проживання мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка в даний" час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, вона в даний час не працює і потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що 17 листопада 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом РАЦС Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1266, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 5). Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинились, сторони проживають окремо, спору щодо розподілу спільного майна та домовленості щодо розміру аліментів, порядку їх сплати, інших витрат пов'язаних з утриманням та вихованням дитини - немає. Крім того, суд встановив, що від спільного проживання сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що також підтверджується копією свідоцтва про їй народження, виданого 16 листопада 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 2551 (а. с. 6). В даний час [PERSON] не працює, перебуває у відпустці про догляду за дитиною і потребує матеріальної допомоги, малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.І ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за1 розміром, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.І ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також і те, що належне утримання і виховання дитини [PERSON] самостійно забезпечити не може і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. 1 ШІІШЯРШШіійіа За викладених обставин суд прийшов до висновку про те, що подальше спільне проживання [PERSON] з [PERSON] неможливе і його збереження суперечило б інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. З Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 51,00 грн. та витрати на ГГЗ, від сплати яких позивач була звільнена у встановленому законом порядку підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved