Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якій вказувала, що вона має з відповідачем від шлюбу спільного малолітнього сина Данила, [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. [PERSON] є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, проте постійної матеріальної допомоги на утримання Данила не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2010 року і до досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач має задовільний стан здоровя, інших осіб не утримує, є приватним підприємцем, але матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, причина його неявки суду не відома. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що сторони з 25 листопада 2007 знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного малолітнього сина Данила, [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. [PERSON] постійної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 181 ч.3 та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо особи відповідача, що могли б вплинути на розмір аліментів, суд прийшов до висновку, що останній може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 2 ст. 79, п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 5 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки 80 грн. витрат на правову допомогу, а також 120 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету м. Вознесенська та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: approved