Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Олевське шляхово- будівельне управління № 42», (далі ВАТ Олевське ШБУ№ 42»), на її користь 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди, зазначивши при цьому, що відповідач є власником транспортного засобу , використання якого спричинило смерть її чоловіка [PERSON] В судовому засіданні позивачка під присягою показала, що [INFO] близько 17.30 годин на польовій дорозі біля с. Борове Рокитнівського району Рівненської області загинув її чоловік [PERSON], який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння потрапив під лопату грейдера і від отриманих тілесних ушкоджень помер. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ВАТ «Олевське ШБУ № 42», останньому належав і автогрейдер. Під час отримання травм [PERSON] був пасажиром грейдера. Позивачка отримала матеріальну допомогу від відповідачів , але просить стягнути на її користь моральну шкоду , так як дана подія - загибель чоловіка і батька її дітей завдала їй моральну шкоду з вини власника транспортного засобу. Весь цей час після смерті чоловіка вона хворіє , втратила спокій , погано спить , вимушена постійно пояснювати дітям, чому вони втратили батька, змушена була звертатися до міліції , прокуратури, суду з метою відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди. В зв'язку з цими подіями порушився нормальний ритм її життя та життєві зв'язки , вимушена одна виховувати двох дітей , а тому оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 100 тис. гривень, розмір якої на її думку є розумним та справедливим . Представник ВАТ «Олевське ШБУ № 42» позовні вимоги не визнав, вважає, що позивачці повністю відшкодована матеріальна шкода, надається допомога на оздоровлення дітей, надавалася одноразова допомога у разі смерті годувальника , щомісячні страхові виплати, що і є на його думку компенсацією позивачці моральної шкоди. Представник фонду позовні вимоги не визнав і пояснив, що відповідно до нової редакції ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року , в редакції Закону від 23.02.2007 року , фонд моральну шкоду не відшкодовує, відшкодовувати моральну шкоду повинен власник джерела підвищеної небезпеки. Фонд свої обов'язки стосовно страхових виплат позивачці виконує в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що позивачка разом з дітьми проживає в його будинку. Після загибелі її чоловіка погіршився стан її здоров'я , вона два рази перебувала в лікарні , до неї викликали швидку допомогу , втрата чоловіка негативно вплинула на позивачку , вона стала знервована, погано спить, вимушена звертатись до міліції , прокуратури, за місцем роботи з проханням відшкодовувати матеріальну шкоду. Судом встановлено , що [INFO] близько 17.30 години при виконанні трудових обов'язків [PERSON] будучі в стані алкогольного сп'яніння , перебуваючи в кабіні автогрейдера , яким керував [PERSON] , випав з кабіни за своєю необережністю та потрапив під лопату грейдера. Від отриманих травм [PERSON] загинув. Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.11.2010 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки трудовому колективу ВАТ «Олевське ШБУ № 42». Власником джерела підвищеної небезпеки - автогрейдера Д3-143 , державний реєстраційний номер [NUMBER] є ВАТ «Олевське ШБУ № 42» , яке у даному випадку є юридичною особою і повинно нести цивільно-правову відповідальність. Відповідно до довідки відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ в Олевському районі [PERSON] нарахована та виплачена одноразова допомога в розмірі 81939,84 грн. , крім того остання отримує страхові виплати в розмірі 640, 17 грн. , щомісячно на себе та на двох дітей з [INFO] . Моральна шкода [PERSON] не нараховувалася (а.с.29). Відповідно до довідки ВАТ «Олевське ШБУ № 42» [PERSON] були виплачені кошти на поховання чоловіка в сумі 1400,00 грн. за рахунок соціального страхування підприємства , 4265,00 грн. за рахунок підприємства, 1540,00 грн. коштів зібраних колективом підприємства , надані санаторно-курортні путівки на двох дітей загальною вартістю 8400,00 грн. (а.с. 42). З вище викладеного можна зробити висновок , що позивачка від відповідачів будь-яких коштів в урахування відшкодування моральної шкоди не отримувала, а отримує лише соціальну допомогу. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються слідуючими нормативно-правовими актами: Відповідно до ст. 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Також п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Крім того, відповідно до ст. 1168 ЦК України слідує, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. На підставі наведеного та викладеного суд приходить до висновку , що позов слід задовольнити частково. Даний висновок суд обґрунтовує слідуючими обставинами, а саме: Так , відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ в Олевському районі не може бути відповідачем по справі , так як відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-ХК, в редакції Закону від 23.02.2007 року № 717-У та рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 «Про законність зупинення виплат моральної шкоди за рахунок фонду» на фонд не може бути покладено відшкодування моральної шкоди потерпілим. Тому в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.» Суд находить обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення з ВАТ «Олевське ШБУ № 42» моральної шкоди , задовольняючи цю вимогу частково. Так, матеріалами справи доведено, що нещасний випадок , внаслідок чого загинув [PERSON] , стався також і з вини відповідача ВАТ «Олевське ШБУ № 42», яке допустило до роботи робітника в стані алкогольного сп'яніння , не контролювало виробничий процес, стан трудової дисципліни , дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку , порушило правила безпеки під час експлуатації транспортного засобу та вимоги п. 2.6 Інструкції з охорони праці № 14 для машиниста автогрейдера (а.с. 5-13). Винними діями ВАТ «Олевське ШБУ № 42 » позивачці заподіяна моральна шкода, яка виразилася в тому, що на виробництві загинув її чоловік і на утриманні залишилися двоє малолітніх дітей, які позивачка вимушена утримувати і виховувати без батька. Крім того внаслідок смерті чоловіка позивачка пережила психічну травму , погіршився стан її здоров'я , змінилися її життєві зв'язки, вона перебуває в стані постійного дискомфорту, втратила спокій , вимушена була звертатися до міліції, прокуратури, суду за захистом своїх цивільних прав і у зв'язку з чим позовні вимоги позивачки [PERSON] з врахуванням вищенаведеного підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial