overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

29 вересня 2010 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину вказавши, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі , від якого мають двох неповнолітніх дітей : сина - Олександра ,[INFO] , та дочку [PERSON], [INFO] . На утримання сина відповідач сплачує аліменти за рішенням суду . У зв»язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає , вона просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1\\ 6 частини заробітку відповідача щомісяця , починаючи від дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні в повному обсязі підтримала свої позовні вимоги , наполягала на їх задоволенні . Відповідач у судовому засіданні проти задоволення вимог не заперечував . Вислухавши сторони , проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки обгрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1996 року . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина - Олександра ,[INFO] , та дочку [PERSON], [INFO] , які проживають разом з позивачкою . Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.10.1999 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 1\\ 6 частини заробітку відповідача , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини , проти такого розміру аліментів не заперечував і сам відповідач . Оскільки вимоги позивачки обгрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і держмито в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 24 травня 2005 року у Яблунівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач часто випиває, спільним сімейним життям сторони не проживають з 11 вересня 2009 року. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 098055 шлюб між [PERSON] та Дереворізом (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано 24 травня 2005 року у Яблунівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей. Спільним сімейним життям сторони не проживають з 11 вересня 2009 року. Між [PERSON] та [PERSON] відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 24 травня 2005 року у Яблунівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 6.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 06 лютого 1999 року у Долинській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №1. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем спільним сімейним життям не проживають з 2003 року. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 034912 шлюб між [PERSON] В`ячеславом Олексійовичем та Максимишин (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано 06 лютого 1999 року у Долинській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №1. Від спільного подружнього життя в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони не проживають з 2003 року. Між [PERSON] В`ячеславом Олексійовичем та [PERSON] відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу. Шлюб між [PERSON] В`ячеславом Олексійовичем та [PERSON] існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] В`ячеславом Олексійовичем та [PERSON], який було зареєстровано 06 лютого 1999 року у Долинській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №1.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 05 березня 1997 року у Могильницькій сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №2. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем часто сварилися, спільним сімейним життям не проживають з 2006 року. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи є його заява, в якій він позов визнає та просить справу слухати в його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 019797 шлюб між [PERSON] та Юрченко (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано 05 березня 1997 року у Могильницькій сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №2. Від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони не проживають з 2006 року. Між [PERSON] та [PERSON] відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 05 березня 1997 року у Могильницькій сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №2.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться у м. Теребовля по вул. Садова, 9, Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки відповідачка не проживає у вказаному житловому приміщенні з 2003 року, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться у м. Теребовля по вул. Садова, 9, Теребовлянського району Тернопільської області. Згідно запису у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають у будинку №9, який знаходиться у м. Теребовля по вул. Садова, Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 12 вересня 2010 року [PERSON] у будинку № 9, який знаходиться у м. Теребовля по вул. Садова, Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрована, але не проживає з 2003 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, визнавши [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться у м. Теребовля по вул. Садова, 9, Теребовлянського району Тернопільської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись-: на те, що 26 вересня 1996 року помер її чоловік [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 166 в с.Волосянка, Великоберезнянського району, Закарпатської області. Оскільки на вказаний житловий будинок, що входить у спадкове майно, відсутній правовстановлюючий документ, заявник не може оформити своє право на спадщину, тому просила встановити факт належності померлому [PERSON] Є.І. На ачс його життя вищевказаного будинку з надвірними будівлями та спорудами. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відстуності, вимоги, викладені в заяві, підтримує в повному обсязі. Представник Волосянківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок № 166 в с.Волосянка, Великоберезнянського району Закарпатської області за час життя належав померлому [PERSON]. Зазначений факт підтверджується довідкою виконкому Волосянківської сільської ради Великоберезнянського. району від 12.10.2010 року за № 687 та витягу з будинкової книги. Встановлення факту належності померлому [PERSON] на час його життя на праві приватної власності житлового будинку необхідно заявнику для оформлення свого права на спадщину. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами гл.6 ЦПК України, зокрема, ст.256 ЦПК, яка регулює встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28503,65 грн. В позові зазначив, що між банком та [PERSON], 26.12.2007 року був укладений кредитний договір № НЕХRRС09700031 про надання кредиту в результаті чого позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 8470,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2010 року. Позичальник ухиляється від добровільного виконання взятих на себе зобов'язань і його заборгованість станом на 01.09.2010 року становить 28503 грн. 65 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить розглянути дану справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, причину несплати пояснив скрутним фінансовим становищем. З'ясувавши обставини справи і перевірив їх доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № № НЕХRRС09700031 про надання кредиту в результаті чого позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 8470,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2010 року. Згідно умов укладеного договору Договір складається із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється: - щомісяця в період сплати, за який приймається період з «01» по «05» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 434,46 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Станом на 01.09.2010 року заборгованість за кредитним договором складає 28503,65 грн., з них: 7626,92 грн. - заборгованість за кредитом; 1508,51 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2166,75 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 17201,47 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 526. 527. 530 ЦК зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованості за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в сумі 1781,26 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належно повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не сповістила. За таких обставин суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи зібрані по справі докази суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню. Встановлено, що власником квартири № 43, розташованої в будинку № 43 по вул. Калініна в м. Кіровограді є [PERSON]. Позивач надає послуги по утриманню житлового будинку, споруд та прибудинкової території, де мешкає відповідач. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідач впродовж тривалого часу не сплачував за утримання будинку та прибудинкової території, а тому утворилась заборгованість в сумі 1781,26 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ЖЕК №1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 04 березня 2008 року в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області помер-Захарчук [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно якого єдиним спадкоємцем всього належного померлому майна є він. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташовані по вулиці Г.Енеску, в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області. Він належним чином прийняв спадщину, проте на даний час оформити свої права на нерухоме майно не має можливості через те, що при житті спадкодавець не оформив правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Зважаючи на викладене, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, які розташовані по вулиці Г.Енеску в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області. Представник позивача [PERSON] на попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на попереднє судове засідання не з'явився, однак від сільської ради до суду надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] сільська рада Глибоцького району Чернівецької області позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації, вказуючи, що відповідачі проживають у [INFO] та користуються послугами КП Водоканал, однак не вносять вчасно оплату за надані послуги в зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за період з 01.06.07 по 30.04.10 в розмірі 6 829,25 грн., яку позивач просить стягнути солідарно, в судовому порядку.. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 4 918,54 грн., а також судові витрати, які були ними понесенні при зверненні з позовом до суду в розмірі 30 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду надав документи, що [PERSON] , ніколи не проживав у [INFO], це помилка працівників ВРЕЖО -7, яка на даний час виправлена, склад сімї у них всього 2 особи, просить КП «Водоканал» зробити перерахунок заборгованості. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, за невідомих суду обставин, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно. Вислухав пояснення представника позивача та відповідача, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний робити оплату за займане житло у встановленому розмірі і вчасно. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. В судовому засіданні встановлено, що послуги позивача, відповідачами сплачуються не в повному обсязі, у звязку з чим за ними утворилась заборгованість за період часу з 01.06.2007 по 10.12.2010 року в розмірі 4 918,54 грн. Аналізуючи у сукупності докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у звязку з чим заборгованість підлягає стягненню за весь період часу, а саме з 01.06.07 по 10.12.10 в розмірі 4\~918,54 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 51грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, в якому зазначає, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.12.1999р., мають 2 спільних неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], 200 ї р.н., та Катерину, 2003р.н. У жовтні 2004р. сторони припинили сімейні стосунки, з того часу проживають окремо.^ 23.05.2006р. відповідач народила дочку [PERSON], батьком якої був записаний позивач, хоча він не має ніякого відношення до зачаття дитини, хто являється біологічним батьком дитини,йому невідомо. 16.04.2008р. шлюб між сторонами було розірвано. 07.09.2008р. відповідач народила дочку [PERSON], батьком якої також безпідставно був записаний позивач, оскільки з 2004р. він стосунків з відповідачем не підтримував. Позивач просить виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження неповнолітніх [PERSON], 23.05.2006р.н., та [PERSON], 07.09.2008р.н., оскільки він не являється їх батьком і н має з ними спорідненості. У судовому засіданні позивач свій позов повністю підтримав, від відшкодування судових витрат за рахунок відповідача відмовився. Відповідач позов визнала, підтвердила, що позивач не є батьком її дочок [PERSON] та [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані по справі докази, у тому числі свідоцтва про одруження сторін та про розірвання їх шлюбу (ар.с.4,6), актові записи про народження [PERSON], /23.05,2006р.н., та [PERSON], 07.09.2008р.н. (ар.с.18,19), суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це передбачено діючим законодавством, не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved