Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Сороган) Л.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.1987 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №21, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одному будинку, однак шлюбно-сімейні стосунки припинили та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що шлюб видався невдалим, між ними існує психологічна несумісність, відповідач зловживає спиртними напоями. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 30 відсотків від усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08.09.2014 року посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.10.1987 року, від шлюбу мають трьох дітей, одна з яких, донька [PERSON], [INFO] неповнолітня, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №088133 від 20.09.1996 р. Відповідач не приймає участь в утриманні дитини. Зобовязань по утриманню інших осіб не має. Працює в КП «Ізмаїльське ВУВКГ» на посаді слюсаря-сантехніка, його заробітна плата складає приблизно 1300 грн. на місяць. Сторони хоча і проживають в одному будинку, однак шлюбно-сімейні стосунки припинили та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що шлюб видався невдалим, між ними існує психологічна несумісність, відповідач зловживає спиртними напоями. Питання щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись у добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2,3 ч.1,ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, відповідач не приймає участі в утриманні дитини, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08.09.2014 р. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved