Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 31.08.2007 року Кредитного договору № 1506pv11-07 відповідач [PERSON] отримав 15048 доларів США з оплатою за процентними ставками, встановленими п.4.1 договору (п.2.1) строком до 31.08.2014 року. Відповідач [PERSON] порушив зобов`язання за кредитним договором і загальна сума заборгованості станом на 20.07.2010 року становить 197271,73 доларів США, з яких: 14245,80 гривень сума основного боргу за кредитним договором, 1751 доларів США, що еквівалентно 13831,67 гривень сума прострочених відсотків за користування кредитом, 8976,52 доларів США, що еквівалентно 70908,21 гривень пені за прострочення погашення відсотків та кредиту, які просив стягнути з відповідача. В подальшому позивач збільшив позовну вимоги і просив стягнути з відповідача 206710,85 гривень, з яких згідно поданого розрахунку: 113147,26 гривень сума основного боргу за кредитним договором, 22267,59 гривень сума нарахованих процентів, 71295,99 гривень пені за прострочення погашення відсотків та кредиту за період з 19.07.2009 року по 19.07.2010 року, які просив стягнути з відповідача. Представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, пояснивши також, що відповідач не виконав умови договору, пеня нарахована згідно п.6.1 договору за рік, а п.6 інформації про умови кредитування передбачено, що валютні ризики несе відповідач, банк вправі вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідач [PERSON] позову визнав частково на суму 112531,85 гривень по основному боргу та на суму 13831,67 гривень по нарахованих відсотках, а всього на суму 126363,52 гривень, у задоволенні заявлених вимог щодо стягнення пені у розмірі 70908,21 гривень пені просив відмовити за безпідставністю, оскільки граничний розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Окрім того, відповідач [PERSON] пред`явив зустрічний позов про розірвання кредитного договору, мотивуючи свої вимоги тим, що з моменту укладення кредитного договору він добросовісно сплачував кредитні зобов`язання по графіку, але з урахуванням світової фінансової кризи, зменшення об`єму робіт, знецінення української гривні по відношенню до долара США та інших факторів, що впливають на платоспроможність Клієнта, він потрапив у прострочку по платежах. Позов на загальну суму 126363,52 гривень визнає і просить розірвати кредитний договір з тих підстав, що позичальник не відмовився від кредитних зобов`язань, хоча порушення строків сплати боргу зумовлені вагомими причинами: відсутністю на ринку товарів, відсутністю у боржника коштів та непереборної сили (економічної кризи), що в момент укладення договору сторони не знали і не могли передбачити настання змін і що такі зміни зумовлені причинами, які позичальник не міг усунути після настання їх виникнення при всій турботливості та обачності, які він нього вимагались. Істотним є порушення вимагання Кредитором дострокового повернення кредитних коштів одноразово та в повному обсязі, а він, як позичальник, позбавлений можливості досягти того результату, на який розраховував при укладенні договору. При достроковому стягненні всієї суми кредиту та відсотків за судовим рішенням, договір є фактично вичерпаним, кредитні правовідносини припиняються і переходять у площину виконання судового рішення, а у боржника виникає нове зобов`язання з виконанням судового рішення, тому просив розірвати кредитний договір. Представник відповідача частково визнала вимоги по первісному позову на загальну суму 126363,52 гривень, в частині стягнення пені у розмірі 70908,21 гривень пені вимоги не визнала за їх безпідставністю, просила задовольнити зустрічний позов, розірвати кредитний договір, вказуючи, що встановлена п.6.1 договору пеня у розмірі 1% суперечить Закону, оскільки не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ. Дострокове та одноразове стягнення коштів є порушенням умов договору, є порушенням майнових інтересів відповідача та є порушенням принципу справедливості витрат по договору. Відповідач не міг передбачити настання таких обставин як підвищення курсу долара, дострокове повернення всієї суми кредиту. Оскільки відповідач не може досягти того результату, на якій розраховував, відповідно до ст. 652 ЦК України та у зв`язку з достроковим стягненням всієї суми кредитний договір має бути розірваний. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] та Кредит» та відповідачем [PERSON] 31.08.2007 року укладений Кредитний договір № 1506pv11-07 відповідач [PERSON] отримав 15048 доларів США з оплатою за процентними ставками, встановленими п.4.1 договору (п.2.1) строком до 31.08.2014 року. Відповідач [PERSON] порушив зобов`язання за кредитним договором і загальна сума заборгованості станом на 25.01.2011 року становить 206710,85 гривень, з яких згідно поданого позивачем розрахунку: 113147,26 гривень сума основного боргу за кредитним договором, 22267,59 гривень сума нарахованих процентів, 71295,99 гривень пені за прострочення погашення відсотків та кредиту за період з 19.07.2009 року по 19.07.2010 року. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Чинним законодавством передбачено право банків здійснювати кредитування фізичних осіб у іноземній валюті (п.10 Положення про кредитування, затвердженого Постановою Правління НБУ № 246 від 28.09.1995 року). Відповідно до вимог ст. 1050, ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п.6.1 Кредитного договору за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» граничний розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. [PERSON] регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Тому посилання відповідача на вказаний [PERSON] є безпідставним. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору (ч.2 ст.1050 ЦК України) є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань, тобто є способом цивільно-правової відповідальності боржника, і не означає односторонньої відмови від договору. Відповідач [PERSON] порушив виконання своїх зобов`язань перед ПАТ «[PERSON] та Кредит» і зобов`язальні правовідносини не припиняються відповідно до ст. 599 ЦК України, тому кредитор вправі стягувати суми, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, а посилання відповідача на порушення його майнових прав достроковим стягненням всієї суми кредиту безпідставне, а отже вимоги позивача являються обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Пунктом 6 Інформації про умови кредитування від 29.08.2007 року передбачено, що в разі отримання Позичальником кредиту в іноземній валюті. Позичальник несе валютні ризики, які можуть мати місце під час виконання ним зобов`язань за кредитним договором. Статтею 651 ЦК України передбачені підстави для зміни або розірвання договору. Ці питання вирішуються. Якщо сторонами договору не досягнуто угоди і одна із зацікавлених сторін звернулась з вимогою до суду з двох підстав: істотне порушення договору другою стороною; інші випадки, встановлені договором або законом (ч.2 ст.651 ЦК України). Договір вважається розірваним або зміненим у силу самого факту односторонньої відмови від договору у повному обсязі чи частково (якщо таке право передбачено договором або законом (ч.3 ст.651 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Розірвання (зміна) договору у зв`язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов`язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у ч. 1 ст. 651 ЦК України. Для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність усіх перелічених у ст. 652 ЦК України умов одночасно (1.в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2.зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3.виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4.із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона). Відповідачем не доведено наявність всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. Незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони прийняли на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Відповідачем не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. Виходячи зі змісту ст.ст.1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, як це передбачено ст.617 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Судом не встановлено підстав для розірвання кредитного договору, тому вимоги по зустрічному позову є безпідставними і задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 549, 610, 611, 612, 617, 625, 629, 638, 651, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved