Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-06 00:00:00

У лютому 2011 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогами про встановлення порядку користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS], що є об'єктом права спільної часткової власності, виділивши йому в окреме користування ізольовану кімнату розміром 16,0 кв.м. (поз. 2), відповідачу дві ізольовані кімнат розміром 11,4 кв.м. І 8,8 кв.м. (поз. 4,5), а інші приміщення загального користування кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, лоджію (поз. 1,3,6-8) залишити у спільному користуванні та зобов'язати КП ЖКЦ укласти з кожним окремі договори про забезпечення житлово-комунальними послугами та відкрити окремі особові рахунки відповідно до встановленого порядку користування квартирою. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 липня 2006 року на 3-х осіб: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] була передана у спільну часткову власність зазначена квартира. 14 листопада 2009 року [PERSON] померла і її частка у квартирі перейшла в порядку спадкування до нього та відповідача у рівних частках, внаслідок чого кожен з них має право на 1/2 частину квартиру. Житлова площа квартири становить 36,2 кв.м., у зв'язку з чим кожен з них має право на 18,1 кв.м. житлової площі. Щодо користування квартирою та оплатою житлово-комунальних послуг між ними виникають суперечки. У зв'язку з цим позивач просив встановити зазначений порядок користування спірною квартирою. У судовому засіданні позивач просив задовольнити позов, пославшись на зазначені обставини. Суду пояснив, що відповідач не бере участі в оплаті нарахованих житлово- комунальних послуг, однак користується квартирою нарівні з ним. Відповідач до суду не з'явився без повідомлення причин, що не перешкоджає розгляду справи за наявними доказами та ухвалення заочного рішення відповідно до правил ст. 224 ЦПК України. Третя особа свого представника до суду не направила, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на свій розсуд. Перевіривши наявні докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2006 р., виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради, квартира за адресою: [ADDRESS], перебуває у приватній спільній частковій власності у [PERSON], [PERSON], [PERSON], з часткою 1/3 у кожного. Право власності зареєстровано у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10 серпня 2006 року. Згідно напису нотаріуса на свідоцтві про право власності на нерухоме майно видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири: на 1/2 частку [PERSON]; на 1/2 частку [PERSON]. Реєстр. № 1306 від 09.06.2010 р.. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.09.2010 р. право приватної спільної часткової власності на 1/6 частку зазначеної квартири належить [PERSON]. Відповідно до даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], зареєстровану Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації на праві спільної часткової власності, квартира посімейного, спільного заселення розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат жилою площею 36,2 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 16,0 кв.м., 2-а кімната - 11,4 кв.м., 3-а кімната 8,8 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., коридору 10,6 кв.м., лоджії 3,0 кв.м.. Загальна площа квартири 61,2 кв.м.. Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого надана суду, [PERSON] померла 14 листопада 2009 року у віці 66 років, актовий запис № 124 від 17.11.2009 р.. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 9 червня 2010 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, реєстр. № 1306, спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], [INFO], яка померла 14 листопада 2009 року, є її сини: [PERSON], [INFO] - на 1/2 частку у спадщині та [PERSON], [INFO], - на 1/2 частку у спадщині. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з 1/3 частини квартири номер 33, що знаходиться у будинку № 5 Московського кварталу м. Славутича Київської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради 28.07.2006 р.. Зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 6 вересня 2010 року. Таким чином загальна частка позивача і відповідача у праві спільної часткової власності на спірну квартиру становить 1/2 частка у кожного. З довідки ф. З видно, що у квартирі проживають і зареєстровані з відміткою у паспорті [PERSON] і [PERSON], - сторони по справі. Відповідно до ч. З ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з того, що частки позивача і відповідача у праві спільної часткової власності становлять одну другу частину спільного майна, кожен з них має право на надання йому у володіння і користування відповідної частини спільного майна, яка в частині жилої площі становить 18,1 кв.м. з розрахунку: 36,2 кв.м. :2=18,1 кв.м.. Беручи до уваги, що кімнати такої площі у квартирі немає, не порушуватиме право відповідача надання у користування позивача ізольованої кімнати площею 16,0 кв.м., а в користування відповідача двох ізольованих кімнат площею 11,4 кв.м. і 8,8 кв.м., що у сукупності становить 20,2 кв.м.. Всі інші приміщення загального призначення, що входять до загальної площі квартири, необхідно залишити у спільному користуванні позивача і відповідача. За таких обставин позовні вимоги слід визнати обґрунтованими наданими доказами та положеннями цивільного законодавства, що регулюють спірні відносини, у зв'язку з чим позов у цій частині необхідно задовольнити. В іншій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно правила ч. 1 ст. 203 цього Кодексу однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є вільне волевиявлення учасника правочину, яке відповідає його внутрішній волі. Виходячи з цього, вимоги про зобов'язання учасників правочину, комунальне підприємство "Житлово-комунальний центр", [PERSON] та [PERSON] до укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг є неправомірними і задоволенню не підлягають. Відповідно до правила ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на суму 45 грн. 50 коп..

Outcome: partial