Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

10 січня 2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на житловий будинку в порядку спадкування, в якому вказав, що 12 травня 2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку №34 по вул. Мира в м. Вознесенську Миколаївської області. Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 31.07.1961 року та акту про закінчення будівництва від 17.08.1961 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка відмовилася від спадщини шляхом подання відповідної заяви в державну нотаріальну контору та його син [PERSON], який звернувся в державну нотаріальну з заявою про прийняття спадщини. Однак при зверненні до нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено, оскільки при проведенні правової експертизи документів, нотаріусом було встановлено, що правовстановлюючі документи мають виправлення, які не вірно застережені, а саме в Акті про закінчення будівництва та прийняття в експлуатацію будинку № 32 по вул. Миру від 17.08.1961 року прізвище власника вказано «Мончак Андрій Андрійович», тоді як відповідно до свідоцтва про смерть його прізвище «Манчак», в звязку з чим свідоцтво про право на спадщину за законом видати не можливо. Посилаючись на те, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, просив встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] та визнати за ним - [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2010 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП №117026, виданого 13 травня 2010 року). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку №34 (відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 642 від 28.12.1976 року нумерація будинку була змінена з № 32 на № 34) по вул. Мира в м. Вознесенську Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] ( свідоцтво про одруження серії ЯР № 548067, видане 28 вересня 1948 року) та його син [PERSON] (свідоцтво про народження серії ЯУ №683737, виданого 01 чкервня 1949 року). Згідно відповіді завідувача Другої [PERSON] Державної нотаріальної контори № 15/01-169 від 20.01.2011 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON], який в свою чергу подав заяву про прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON] При проведені правової експертизи правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у Витязі з рішення № 288 від 25.108.1961 року про затвердження акту побудованого житлового будинку та у самому акті про закінчення будівництва від 17.08.1961 року існують виправлення, які не вірно застережені, що було зазначено у довідці - розяснення завідувача Другої [PERSON] державної нотаріальної контори №1221/01-14 від 16.11.2010 року. А саме в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, який був посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 31 липня 1961 року, в акті про закінчення будівництва від 17 серпня 1961 року та в рішенні виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 25 серпня 1961 року № 288 прізвище власника зазначено «Мончак», тоді як відповідно до свідоцтва про смерть його прізвище «Манчак». Відповідно до ст.243 ЦПК України суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином суд вважає за можливим встановити факт належності [PERSON], який помер 12.05.2010 року - договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку № 32 по вул. Миру в м. Вознесенську від 31.07.1961 року та Акту про закінчення будівництва та прийняття в експлуатацію будинку від 17.08.1961 року, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до рішення № 28 від 03.02.1954 року за [PERSON] була закріплена земельна ділянка площею 370 кв. під будівництво житлового будинку, відповідно до Державного акту, що був виданий 15.07.1993 року та зареєстрований за № 1263 - [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0366 га, що розташована в м. Вознесенську по вул. Миру № 34 та яку було передано для обслуговування житлового будинку, крім того він проживав та був зареєстрований в житловому будинку № 34 по вул. Миру в м. Вознесенську, що підтверджується будинковою книгою. Цивільне законодавство передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено та визнано представником відповідача, відповідно до поданої ним до суду заяви, що [PERSON], який помер 12 травня 2010 року, мав право власності на вищевказаний житловий будинок, тому суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на спадкування після смерті батька. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивача своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за останнім право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається з житлового будинку №34 по вул.Миру в м. Вознесенську Миколаївської області.

Outcome: approved