overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся в суд з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] мотивуючи тим, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів в нього виявлено психічний розлад, і він потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. В судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву, вказуючи що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів лікування [PERSON], можливе тільки в умовах стаціонару, оскільки його хвороба і поведінка створює небезпеку для оточуючих. [PERSON] в судовому засіданні не міг дати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Заслухавши представника ХОПЛ № 1, думку прокурора, який не заперечував проти госпіталізації, дослідивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] був доставлений в Хмельницьку обласну психіатричну лікарню № 1 31.12.2010 року, направлення на госпіталізацію було видано лікарем Наркевицької міської лікарні, який після особистого огляду гр. [PERSON]П зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар в звязку з наявністю у нього важкого психічного розладу параноїдна шизофренія, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, який обумовлює небезпеку для оточуючих (хворий виказує маячні ідеї проти конкретних осіб (сусідів) - конфліктує з ними, погрожує фізичною розправою. Відчуває слухові галюцинації наказового характеру). Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку гр. [PERSON], які надійшли від працівників міліції, дільничого інспектора капітана міліції. На підставі цих відомостей був оглянутий лікарем-психіатром, який зробив висновок про необхідність госпіталізації його в психіатричний стаціонар. [PERSON] був оглянутий 04.01.2011 року комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка прийшла до висновку, що лікування гр. [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару, так як він страждає на психічне захворювання параноїдна шизофренія, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом. При відсутності лікування поведінка хворого становить небезпеку для оточуючих, зазначивши, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогуособа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В звязку з тим, що у [PERSON] відмічається тяжкий психічний розлад, і внаслідок його дій він потребує лікування в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку, так як він представляє небезпеку для оточуючих. За наведених обставин заява обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивачка, [PERSON], 22 грудня 2010 року звернулася до Красноармійського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], зазначивши, що вона 29 січня 2005 року уклала юридичний шлюб з відповідачем у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 19 Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Від спільного життя вони з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходяться у неї на вихованні, а відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку. Шлюбно-сімейні стосунки припинили підтримувати з серпня 2010 року. Причиною розпаду родини стало те, що вони втратили повагу одне до одного, в звязку з чим виникли непорозуміння при рішенні сімейних проблем. Вона не бажає продовжувати з відповідачем сумісне життя. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дочки, тому вона просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. . Спільного господарства вони не ведуть, спору про поділ спільного майна на час розірвання шлюбу між ними немає. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої на своєму позові вона наполягає, просить його задовольнити у повному обсязі і розглядати справу в її відсутність ( а.с. 10). Відповідач позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати в його відсутність, що підтверджується його заявою на а.с. 11. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позивачка має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], 22 грудня 2010 року звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], зазначивши, що він 30 жовтня 1999 року уклав юридичний шлюб з відповідачкою у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 119 Відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Від спільного життя вони з відповідачкою мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на вихованні у відповідачки, а він надає матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку. Шлюбно-сімейні стосунки припинили підтримувати з березня 2009 року. Причиною розпаду родини стало те, що вони втратили повагу одне до одного, в звязку з чим виникли непорозуміння при рішенні сімейних проблем. Він не бажає продовжувати з відповідачкою сумісне життя. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дочки, тому він просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою у справі. . Спільного господарства вони не ведуть, спору про поділ спільного майна на час розірвання шлюбу між ними немає. У судове засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої на своєму позові він наполягає, просить його задовольнити у повному обсязі і розглядати справу в його відсутність ( а.с. 09). Відповідачка позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати в її відсутність, що підтверджується її заявою на а.с. 10. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем при цьому зазначивши, що з 16 січня 1993 року перебуває з ним в зареєстрованому шлюбі. Між нею та відповідачем виникли неприязні стосунки, через які вони не можуть разом проживати. За час спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину, а саме: сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою. Позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони 16 січня 1993 року зареєстрували шлюб виконкомом Будо-Літківської сільської ради Луганського району Житомирської області за актовим записом № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження. Під час шлюбу між сторонами виникли неприязні відносини, вони втратили почуття і повагу одне до одного, а також не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, шо між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 112 СК України, з якої слідує, що шлюб розривається за позовом одного з подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливим, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб між ними слід розірвати. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Суд також дійшов висновку, що місцем проживання неповнолітньої дитини слід визнати за місцем проживання позивачки, оскільки це в даному випадку не суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач звернувся д суду позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу трактора марки «МТЗ-80», 1985 року випуску, заводський №417183, двигун без номера, марка двигуна Д-240, шасі №421406, укладену між ним та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на вище вказаний трактор* який раніше належав [PERSON], стверджуючи, що 08 вересня 2010 року він досяг угоди з відповідачем про купівлю-продаж вище зазначеного трактора, згідно якої сплатив відповідачу гроші у сумі 10000 грн.яа остання передала позивачу фактор, про що складена відповідна розписка. Вище зазначену угоду купівлі-продажу сторони мали намір оформити належним чином у нотаріальній конторі, але у нотаріальній конторі сторонам відмовлено у реєстрації угоди, так як вище вказаний трактор належав чоловіку відповідача [PERSON], який помер 12 грудня 2005 року, після його смерті відповідач, як спадкоємець першої черги за законом^ фактично прийняла спадщину, але у встановлений законом строк Ш звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і не отримала свідоцтво про право на спадщину. Вказана обставина позбавила позивача права в повному обсязі володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним трактором. З цього приводу позивач змушений звернутися до суіц надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повноїй^ обсязі, просить розглянути справу за її від©$криреті по причині незадовільного стану здоровя. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власноейЙ ігідйй рішення Баіггськогй райошюго суду Одеської області від 03.10.2005 року належав трактор марки «МТЗ-80», 1985 року випуску, заводський №417183, двигун без номера, марка двигуна Д-240, шасі №411406! їіісля його смерті спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла його дружина [PERSON], що угода купівлі-продажу трактора, укладена між сторонами, відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач, як добросовісний набувач, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним майном.На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку №7 по вул.Переяславській в с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області після смерті [PERSON], який помер 02.09.2009 року, посилаючись на те, що він є спадкоємцями померлого за заповітом. Позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті батька у вигляді вказаного будинковолодіння позивач не може і вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Представники Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району та Переяслав-Хмельницького БТІ в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви, в яких просять слухати справу без участі представників, позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] є спадкоємцем померлого 02.09.2009 року [PERSON] за заповітом. Також спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його дружина, - [PERSON], яка в нотаріальному порядку відмовилася від прийняття спадщини, та [PERSON], за заповітом, але на інше спадкове майно. Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння №7 по вул.Переяславській в с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області та іншого спадкового майна. Позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину, подавши в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини до держнотконтори, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, так як померлий за життя не провів державної реєстрації свого права власності на будинок. Проте, спірне господарство відносилося до категорії колгоспного двору, а тому реєстрація права власності відбувалася в погосподарській книзі. В подальшому за життя [PERSON] своє право власності на будинок не оформляла. При таких обставинах, оформити спадщину після смерті батька позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Спірний будинок не взятий на облік як безхазяйне майно. Відповідно до виписки з по господарської книги №2 особового рахунку №169 [PERSON] рахується головою спірного житлового будинку. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про смерть, про народження, копією заповіту, заявами про прийняття спадщини та про відмову від спадщини, довідками Шевченківської сільської ради, виписками з погосподарської книги, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації, довідкою БТІ, технічною документацією на будинок. Отже, суд на підставі ст.256 ЦПК України встановлює факт, що має юридичне значення - володіння житловим будинком №7 по вул.Переяславській в с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області померлим 02.09.2009 року [PERSON]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право на спадщину у вигляді спірного будинковолодіння. На підставі ст.ст.328; 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді ? частин жилого будинку№32 по вул.Губаря в с.Дем`янці Переяслав-Хмельницького району Київської області після смерті [PERSON], яка померла 08.09.2009 року, посилаючись на те, що вона та відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлої за законом. Позивач та [PERSON] прийняли спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину у вигляді іншого спадкового майна, але із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті матері у вигляді вказаного будинковолодіння позивач не може і вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Представники Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району та Переяслав-Хмельницького БТІ в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви, в яких просять слухати справу без участі представників, позов визнають, просять його задовольнити. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлої 08.09.2009 року [PERSON] за законом. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння №32 по вул.Губаря в с.Дем`янці Переяслав-Хмельницького району Київської області. Крім [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги були також [PERSON] і [PERSON], які відмовилися нотаріально від своєї частки у спадковому майні на користь [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті матері у вигляді ? частин іншого спадкового майна земельних ділянок, отримавши Свідоцтво про право на спадщину, а у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, так як померла за життя не провела державної реєстрації свого права власності на будинок. Проте, спірне господарство відносилося до категорії колгоспного двору, а тому реєстрація права власності відбувалася в погосподарській книзі. В подальшому за життя [PERSON] свідоцтво про своє право власності на будинок не оформляла. При таких обставинах, оформити спадщину після смерті матері позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Спірний будинок не взятий на облік як безхазяйне майно. Відповідно до довідки Дем`янецької сільської ради від 14.12.2010 року за №275131 згідно записів погосподарської книги №4 особового рахунку №291 [PERSON] значилася власником будинку №32 по вул.Губаря в с.Дем`янці Переяслав-Хмельницького району. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про смерть, про одруження, про народження, довідками Дем`янецької сільської ради, свідоцтвом про право на спадщину, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації, технічною документацією на будинок. Отже, суд на підставі ст.256 ЦПК України встановлює факт, що має юридичне значення володіння житловим будинком №32 по вул.Губаря в с.Дем`янці Переяслав-Хмельницького району Київської області померлою 08.09.2009 року [PERSON]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право на спадщину у вигляді спірного будинковолодіння. На підставі ст.ст. 328; 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,06 га, розташовану по вул.Леніна, 11 в с.Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належала померлому 04.01.2010 року [PERSON], посилаючись на те, що вона є спадкоємцем померлого за законом першої черги, але оформити спадщину на своє ім`я вона не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, і вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника, позов визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка, [PERSON], який помер 04 січня 2010 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,06 га, розташовану по вул.Леніна, 11 в с.Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належить померлому [PERSON], що слідує з повідомлення ДП „Центр ДЗК від 09.12.2010р. за №911, згідно якого на ім`я [PERSON] виготовлений Державний акт серії ЯК №703159 на право власності на спірну земельну ділянку, але в зв`язку зі смертю отримати його він не встиг. А зареєструвати вказаний Державний акт на померлу особу та видати його неможливо. Позивачка, як спадкоємець, прийняла спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину у вигляді іншого спадкового майна, а із-за відсутності можливості отримати вже оформлений Державний акт на спірну земельну ділянку, не має змоги прийняти її як спадщину. При таких обставинах позивачка не може в повній мірі використати своє право на спадщину. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При таких обставинах за позивачкою необхідно визнати право власності на спадкове майно після смерті її чоловіка, [PERSON] На підставі ст.328; 1218 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Підгорній, 35 в с.Тарасівка Переяслав-Хмельницького району, посилаючись на те, що згідно договору дарування від 05.07.1995 року йому був подарований вказаний житловий будинок, але при виникненні необхідності його відчуження з'ясувалося, що будинок не внесений до реєстру прав власності на нерухоме майно, і позивачу було повідомлено про неможливість видачі дубліката договору дарування, так як в нотаріальному архіві він не знайдений. Вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. Представник Переяслав-Хмельницького БТІ в попереднє судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії договору дарування від 05.07.1995 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній придбав дане будинковолодіння. Після укладення договору дарування позивач звернувся до Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, на території якої розташований подарований будинок, для реєстрації договору дарування. На завіреній в нотаріальному порядку копії вказаного договору секретарем сільської ради зроблено запис «Зареєстровано в книзі нотаріальних дій Улянівської сільської ради. Внесено зміни до погосподарської книги». В 2010 році у [PERSON] виникла необхідність відчужити подарований йому будинок. Проте, при зверненні до державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької райдержнотконтори, [PERSON] було повідомлено, що видати дублікат договору дарування спірного будинковолодіння, посвідченого 05.07.1995 року за реєстром №1377 на його ім'я, неможливо, так як цей договір в нотаріальному архіві не знайдений. Таким чином, позивач, як власник нерухомого майна, не має змоги оформити своє право власності на нього. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вказані обставини підтверджуються повідомленням райдержнотконтори від 02.06.2010 р., повідомленням Київського обласного державного нотаріального архіву від 01.12.2010 р., копією договору дарування від 05.07.1995 р., рішенням реєстратора про відмову в реєстрації, довідкою БТІ, технічною документацією на будинок. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спірний житловий будинок. На підставі ст.392 ЦК України,

Outcome: approved