overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків суму 2518 грн. 22 коп., а також судові витрати по справі в сумі 51 грн. - судовий збір та 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , являється абонентом ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Павлоградського району електричних мереж. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії [PERSON] контролерами ПРЕМ, встановлено, що на об`єкті споживача зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Це підтверджує факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актом №018446 від 08.05.2009 року, №030232 від 29.12.2009 року. Своїми діями відповідач спричинив позивачу збитки у сумі 2518 грн. 22 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму. У судовому засіданні представник позивача Сіленко М.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі п.п. 14,42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. №1357, ст.ст. 22, 526,623 ЦК України. Відповідно до ст.64 ЖК України, ст.ст.26,27 Закону України «Про електроенергетику» плата за надання послуг енергопостачання стягується згідно затвердженим тарифам, та оплачується абонентом. Як встановлено в судовому засіданні відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . При контрольному відвідуванні споживача електроенергії [PERSON] контролерами ПРЕМ, встановлено, що на об`єкті споживача зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Сума заподіяних збитків підтверджується актом №018446 від 08.05.2009 року, №030232 від 29.12.2009 року та розрахунком розміру відшкодування збитків по актам, що складає 2518 грн. 22 коп., яку потрібно стягнути з відповідача. Також, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а разом - 171 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 24 лютого 1998 року між ним та відповідачами по справі відбулася угода купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою [ADDRESS] . Продаж вказаного майна було здійснено за 1 968 грн. Виконав при цьому всі істотні умови договору купівлі - продажу, тобто він прийняв майно та сплатив за нього відповідачам відповідно до договору грошову суму у розмірі 1 968 грн. При виконанні угоди, він та відповідачі, не здійснили її нотаріального оформлення та договору була надана проста письмова форма. Нотаріально угоду сторони не посвідчили, оскільки на той час не було оформлено технічних документів у БТІ м. Павлограда, і тому угода була укладена у простій письмовій формі. Здійсненні ними в подальшому спроби надати договору купівлі - продажу квартири нотаріальної форми не вдалися, у зв`язку з небажанням відповідачів здійснити які-небудь дії для його нотаріального оформлення. Позивач просив суд визнати вказану угоду дійсною та визнати за ним право власності на спірне майно. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив визнати право власності на вказане майно. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 219 ч.2 ЦК України, якщо угода не посвідчена нотаріально, відповідала дійсному волевиявленню сторін, суд має право визнати таку угоду дійсною. Згідно частини 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В судовому засіданні встановлено, що сторони вказаного договору купівлі-продажу 24 лютого 1998 року домовилися щодо всіх істотних умов договору, а саме позивач передав відповідачам обумовлену суму, а відповідач передав їй вказану квартиру, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи. Крім того, суд вважає, що за позивачем по справі слід визнати право власності на спірну квартиру, оскільки ним виконані всі істотні умови договору купівлі - продажу, тобто він прийняв майно та сплатив за нього відповідачам відповідно до договору грошову суму у розмірі 1 968 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

21 липня 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 7 662,51 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного договору № 215Б-80 від 08.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 07 липня 2011 року. Однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08 липня 2008 року між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений кредитний договір № 215Б-80, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 5 000,00 грн. на купівлю товару строком повернення до 07.07.2011 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 24% на рік. Відповідно до п. 2.5.1 Кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно погашати заборгованість по кредиту та процентам в сумі не меншій зазначеної у Графіку . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 01.07.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 7 662,51 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 903,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2 041,08 грн. та заборгованості по сплаті штрафних санкцій у вигляді штрафу, згідно п. 4.3. кредитного договору у сумі -718,43 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором . Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, просила стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання матолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму прибутку громадян відповідно вікові дитини, з дня подачи заяви і до повноліття дитини, та на утримання матері- [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 2004 року перебуває з відповідачем по справі у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, а позивач не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і згідно з ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України має право на утримання від чоловіка, тому позивач звернулася до суду зі вказаним позовом. В судовому засіданні позивач просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, на утримання дитини у розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення донькою - [PERSON] [INFO] повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, та аліменти в твердій грошовій сумі на утримання матері у розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення донькою - [PERSON] [INFO] , 3-річного віку, тобто до [INFO] , починаючи з дня подання позову до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлень про причини його неявки суду не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення судової повістки. Тому зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Судом встановлено слідуюче. Цивільним чоловіком позивача є відповідач по справі - [PERSON] . Від цивільного шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON] . Батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] є відповідач по справі - [PERSON] , даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, який матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає, позивач на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Розглянувши докази по справі, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, згідно ст.ст.180-183 СК України, так як батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно з ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка, за рішенням суду кошти на утримання дитини та позивача (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача стягується державне мито в дохід держави та витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

29 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 42 524,22 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного договору № 81Б-70 від 22.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 300,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 21 лютого 2011 року. Однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений кредитний договір № 81Б-70, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 3 300,00 дол. США на купівлю товару строком повернення до 21.02.2011 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 19% на рік. Відповідно до п. 2.5.1 Кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно погашати заборгованість по кредиту та процентам згідно Графіку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 21.09.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 4 920,79 дол. США, що становить еквівалент 38 825,03 грн. та 3 699,19 грн., а разом 42 524,22 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 3 300,00 дол. СІІІА, що еквівалентно 26 037,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1 620,79 дол. США, що еквівалентно 12 788,04 грн. та заборгованості по сплаті штрафних санкцій - 3 699,19 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що причиною розпаду їхньої сім?ї стало повне непорозуміння, різні характери і погляди на сімейне життя, через що між ними часто виникають різні суперечки. Близько дев`яти місяців подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть і їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та пояснила, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу неможливе, а тому просить позов задовольнити, розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов?язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з?явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не з?явився у судове засідання без поважних причин, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони по справі уклали шлюб 26.08.1999 року, про що свідчить свідоцтво про одруження від 26 серпня 1999 року серія [NUMBER] , актовий запис № 962. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження від 16.01.2002 року серія [NUMBER] . У судовому засіданні встановлено, що сім?я розпалася, подружніх стосунків не підтримують, примирення, спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім?ї суперечить їх інтересам, а тому позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 20.12.2008р. він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований Житомирським міським відділом РАЦС, актовий запис №2289. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, зникла єдність інтересів, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, відносини, які склалися між ними, привели до взаємного відчуження та розпаду сім`ї, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просив розірвати його шлюб із відповідачем, У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та просив його позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЩІК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 20.12.2008р. відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2289. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. Позивач та відповідач припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про розділ спільного майна не має. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні 'причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що спору про поділ майна у сторін не має, що їх сімейне життя не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що причиною розпаду їхньої сім?ї стало повне непорозуміння, різні характери і погляди на сімейне життя, через що між ними часто виникають різні суперечки, проживають окремо, тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть і їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та пояснила, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу неможливе, а тому просить позов задовольнити, розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов?язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з?явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не з?явився у судове засідання без поважних причин, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони по справі уклали шлюб 29 січня 1998 року, про що свідчить свідоцтво про одруження від 29 січня 1998 року серія [NUMBER] , актовий запис 74. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження від 07.09.2004 року серія [NUMBER] . У судовому засіданні встановлено, що сім?я розпалася, судом надався строк для примирення, однак сторони не примирилися, подружніх стосунків не підтримують, примирення, спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім?ї суперечить їх інтересам, а тому позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

29.07.2010 року [PERSON] позивач по справі, звернувся до суду з цим позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] відповідачкою по справі, від якого неповнолітню дітей не мають. Свої вимоги мотивує тим, що через різні погляди на права та обов»язки подружжя, відсутність спільних інтересів та порозуміння під час вирішення спірних питань, подружні зради з боку відповідачки, вони з 2003 року остаточно припинили подружні відносини, проживають окремо. На даний час перебуває у фактичних подружніх відносинах з іншою жінкою, з якою бажає укласти шлюб. В зв»язку з чим звернувся до суду, оскільки вважає, що шлюб припинив існування, поновлення шлю6них відносин неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з»явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, у письмовій заяві до суду просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, письмових заперечень не надала, заяви про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило, а тому суд ухвалив за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення, проти чого не заперечив позивач у своїй письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку суд прийшов до слідуючого висновку. Встановлено, що сторони з 30.08.1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Великоклецьківською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 10. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що останні не підтримують шлюбних відносин з 2003 року, проживають окремо, вважають примирення неможливим, позивач утворив іншу сім»ю. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved