Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] позов підтримав вказавши, що 18.07.2008 року близько 23год.40хв. в м.Нетішин сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля DAEWOO (номерний знак [NUMBER]), що належить відповідачу [PERSON], який ним керував, та його моторолером під його керуванням. Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.01.2009 року [PERSON] визнано винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із застуванням амністії. Внаслідок зіткнення транспортних засобів він отримав тілесні ушкодження, що відносяться до легкого ступеня тяжкості. Під час зіткнення з автомобілем [PERSON] зазнав значних технічних пошкоджень, належний йому моторолер, (що підтверджується матеріалами кримінальної справи №1-252 (2008 рік), який на даний час не відремонтований. Внаслідок вказаної ДТП з пошкодженням моторолера і заподіяння йому тілесних ушкоджень, незаконними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, розмір компенсації якої він оцінює в 5000тис.гривень. Вказана моральна шкода полягає у витратах немайнового характеру, яких він зазнав внаслідок переживань у зв`язку з пошкодженням його майна, а також у душевних стражданнях через фізичний біль у зв`язку із заподіянням йому під час ДТП тілесних ушкоджень під час лікування травм. Його моторолер на сьогоднішній день залишився не відремонтованим, відповідач добровільно відмовився його ремонтувати, внаслідок чого він не може використовувати свій транспортний засіб у власних цілях, що завдало йому чималих незручностей. Компенсацію моральної шкоди, завданої йому внаслідок душевних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, оцінює в 2600грн., а моральної шкоди завданої внаслідок душевних страждань в зв`язку з пошкодженням майна, яку просить стягнути з [PERSON], оцінює 2400грн. Також просить стягнути 500грн. за пошкоджений одяг з ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа , та зобов`язати [PERSON] провести відновлювальний ремонт мопеда. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила, вказавши, що 18.07.2008 року сталось ДТП з участю водіїв [PERSON] та [PERSON] Внаслідок даної дорожньо -транпсортної пригоди їй завдано тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за кваліфікуючим критерієм тривалого розгляду здоров`я. Вчиненими відповідачем [PERSON] діями їй завдано матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає в тому, що нею понесені затрати на лікування в сумі 500грн, які [PERSON] відшкодовано, та на харчування, а також у втраті заробітку за період лікування. Відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодувати їй витрати. Крім того її лікування не закінчено, і вона продовжує нести витрати. Загальний розмір матеріальної шкоди становить 41917грн., яка складається з наступного: втрата заробітної плати в сумі 2725грн., витрати на додаткове харчування -900грн., вартість зіпсованого мобільного телефону -1900грн., зіпсованого одягу -1920грн., 13971грн. плата за лікування у Київському опіковому центрі, та 20000грн. оплата за навчання. Також просить стягнути 50000тис.грн. моральної шкоди, всього 91тис.971грн., що підтверджується відповідними документами, що додані до позовної заяви. Завдана їй моральна шкода полягає у фізичних та психічних страждань через тривалий та гострий фізичний біль у зв`язку із заподіянням їй під час дорожньо- транспортної пригоди тілесних ушкоджень та під час лікування травм. Після лікування внаслідок ДТП травм, у неї на тілі залишились великі рубці та шрам, у зв`язку з чим вона не може носити зручний для неї одяг. З урахуванням наведених доводів просить суд стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 50 000грн. Матеріальні збитки, завдані їй витратами на лікування в сумі 500грн., відповідачем відшкодовано. Представник позивачки позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини зазначені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача позовні вимоги позивачів визнала частково, а саме, про відшкодування моральної шкоди в сумі 200грн., [PERSON] за пошкодження мопеда та в сумі 3000грн. [PERSON] за спричинення тілесних ушкоджень. В решті позову просить відмовити, вказавши, що відповідач пропонував [PERSON] передати йому пошкоджений моторолер, і зобов`язався відшкодувати вартість пошкодженого моторолера, однак від такої пропозиції той відмовився. Оскільки відповідачем [PERSON] страхова компанія „Княжа 24.04.2008 року був укладений договір страхування цивільної відповідальності за шкоду заподіяну третім особам, то відповідальність по цих умовах несе ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа. Щодо відшкодування вартості пошкодженого під час ДТП [PERSON] одягу, то останній не надав доказів в обґрунтування розміру заподіяної йому матеріальної шкоди. Щодо відшкодування матеріальної шкоди [PERSON], то нею, та її представником, не надано належних доказів про завдання їй такої. Матеріальна шкода завдана позивачці затратила на лікування відповідачем відшкодована, що підтвердила в судовому засіданні [PERSON] Доказів, щодо необхідності в додатковому харчуванні позивачкою не надано, не надано таких про втрату заробітку, пошкодження телефону та одягу. Посилання позивачки та її представника на те, що позивачкою втрачено професійну працездатність, в зв`язку з чим вона змушена міняти фах і навчатись у вищому навчальному закладі не підтверджено медичним висновком. Витрати на операцію, після пред`явлення доказів, будуть відшкодовані ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа». Згідно заперечення щодо позову відповідач ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнав в частині відшкодування [PERSON] 2550грн. моральної шкоди, в решті позов не визнав, вказавши, що позивачами не надано доказів про розмір спричиненої їм матеріальної шкоди. Після надання таких буде вирішуватись питання про відшкодування їм матеріальної шкоди. Розмір можливого відшкодування моральної шкоди [PERSON] становить 2550грн. -5% ліміту від 51000грн., що визначено ст..9 ЗУ»ОСЦПВВНТЗ». Заслухавши учасників судового слідства, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив, що 24.04.2008 року [PERSON] було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності з ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» строком на 1 рік, з лімітом відповідальності 51000грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого та 25000грн. за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого за мінусом франшизи, яка становить 500грн. В договорі строк дії зазначено один різ з 24.04.2008 року по 23.04.2008 року. Дату 23.04.2008 року суд оцінює як описку, оскільки строк дії договору один рік і страхова премія сплачена 24.04.2008 року, що свідчить, що однорічний строк розпочався 24.04.2008 року. 18.07.2008 року у м.Нетішин сталось дорожньо транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував автомобілем DAEWOO (номерний знак [NUMBER]) та позивача [PERSON], який керував мопедом на якому, як пасажирка, знаходилась позивачка [PERSON] Постановою Славутського міськрайонного суду від 27.01.2009 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. Внаслідок ДТП, згідно даних судмедекспертиз, [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, середньої тяжкості, [PERSON] тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості та пошкоджено належний йому мопед, що підтверджується матеріалами кримінальної справи. Вартість мопеда, згідно розписки про отримання грошових коштів, становить 2000грн., який пошкоджено відповідачем, тому збитки [PERSON] підлягають відшкодуванню страховиком за мінусом франшизи -500грн., яка відшкодовується відповідачем [PERSON] Тобто, з ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа», підлягає стягненню на користь [PERSON] 1500грн. З урахуванням обставин, при скоєнні ДТП, суд вважає, що розмір моральної шкоди, в зв`язку з пошкодженням мопеда підлягає стягненню в сумі 200грн. та 800грн. за спричинення тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, всього 1000грн. Інших доказів, щодо вартості відновлюваного ремонту пошкодженого мопеда та пошкодженню одяга [PERSON] суду не надав. На користь [PERSON] з страхової компанії «Княжа», відповідно до договору страхування (полісом) №ВВ\\7571280 від 24.04.2008 року, укладеного з [PERSON], підлягає стягненню 2550грн., що страховиком не заперечується, однак такий розмір відшкодування моральної шкоди є недостатнім, тому решта необхідної суми про відшкодування моральної шкоди [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] Оцінюючи розмір моральної шкоди завданої відповідачем [PERSON] [PERSON], суд враховує, що його діями позивачці було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що потягло тривале лікування та залишило негативні наслідки для [PERSON], яка потребує подальшого лікування, тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 15000грн. у відшкодування моральної шкоди. [PERSON] добровільно відшкодовано позивачці витрати понесені на лікування, що остання підтвердила в судовому засіданні. Позов позивачки в частині відшкодування витрат на додаткове харчування задоволенню не підлягає, оскільки нею не надано доказів про необхідність такого харчування та доказів на підтвердження понесених витрат саме на додаткове харчування. Також позивачкою не надано належних доказів щодо пошкодження належного їй мобільного телефону. Надана нею розрахункова квитанція №833873 про вартість телефону Nokia№73 не підтверджує факт пошкодження такого та про належність означеної квитанції [PERSON] Згідно довідки, виданої ООВ»Максим-Клуб», позивачка з 18.07.2008 року по 17.10.2008 року перебувала на лікарняному листі і за цей період їй нараховано 1173грн. Згідно довідки цього ж підприємства заробіток позивачки за травень, червень, липень, жовтень 2008 року становить 2973,18грн. Однак позивачкою не надано належного розрахунку щодо втрати заробітку за час лікування за конкретний період. Згідно трудової книжки [PERSON] 16.07.2007 року прийнята на посаду офіціанта, 01.02.2010 року переведена на посаду адміністратора, 31.07.2010 року звільнена за власним бажанням. Згідно платіжного доручення Київського національного університету внутрішніх справ позивачкою за навчання сплачено 2500грн. Позивачка, вказала, що з вини [PERSON], змушена змінити фах і поступити на навчання, оскільки не в змозі в подальшому, через ушкодження ноги, працювати офіціантом. Термін навчання становить 4 роки, на оплату якого будуть понесені витрати в сумі 20 000грн., які просить стягнути з відповідача. Суд вважає, що в цій частині позов також не відповідає задоволенню, оскільки позивачкою не надано медичного висновку про неможливість виконувати роботу адміністратора. Окрім того, з 01.02.2010 року вона була переведена на посаду адміністратора, з якої звільнилась за власним бажанням і поступила на навчання у вищий навчальний заклад на платну форму навчання, проплативши на час розгляду справи лише 2500грн., а не 20 000грн. Позовна вимога щодо відшкодування вартості пошкодженого одягу підлягає залишенню без задоволення, оскільки належних і допустимих доказів про пошкодження одягу та його вартість суду не надано. Щодо витрат в майбутньому на проведення оперативного лікування з приводу травматологічного дефекту, вартість якого, згідно довідки міської клінічної лікарні №2 м.Києва, становитиме 13971грн., то такі підлягатимуть відшкодуванню ЗАТ»Українська страхова компанія «Княжа» при наданні доказів про понесені позивачкою означені витрати. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Із наведеного витікає, що недостатня для відшкодування позивачам матеріальна та моральна шкода підлягає та підлягатиме стягненню з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved