overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення, посилаючись на те, що 29 квітня 2010 року працівниками Філії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» Доманівського району під час контрольної перевірки у відповідача виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» у вигляді безоблікового користування електричною енергією шляхом самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача. Спожита таким чином електроенергія не нараховувалася та не сплачувалася. Внаслідок зазначених порушень позивачу спричинені збитки на суму 1059,46 грн., які відповідач не бажає сплатити добровільно. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з [PERSON] на користь позивача збитки в сумі 1059,46 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., а також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн.. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку, причину своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі є абонентом філії Доманівського району ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». Під час контрольної перевірки відповідача виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» у вигляді безоблікового користування електричною енергією шляхом самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача, про що було складено акт № Я8447 від 29 квітня 2010 року. Внаслідок зазначеного правопорушення позивачу по вині відповідача були спричинені збитки на суму 1059,46 грн. Вищезазначена сума підлягає відшкодуванню повністю . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи всі обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

В вересні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплосервіс» звернулось в районний суд з позовною заявою про стягнення з [PERSON], [PERSON], що є власниками квартири [ADDRESS] у Дніпродзержинську заборгованості за послуги з теплопостачання. Підприємство просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.11.2008 року 01.08. 2010 року у розмірі 1990 грн. 31 коп. У судове засідання представник підприємства [PERSON], позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про розгляд справи, причину неявки суду не повідомила. Суд, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. У відповідності п.18,20 Правил надання послуг по водо, теплопостачанню і водовідведенню затверджених КМУ від 21.07.2005 року. №630 встановлено, що користування теплопостачанням в Україні є платним. Споживач зобовязаний щомісячно сплачувати за теплопостачання згідно з установленими тарифами, тому відповідачі зобовязані сплачувати вартість наданих їм комунальних послуг. Незважаючи на це, відповідачі за в період 01.11.2008 року по 01.08.2010 року не здійснювали оплату в повному обсязі, у результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 1990 грн. 31 коп., при цьому послуги з теплопостачання отримували своєчасно, що підтверджується актами підключення будинку до мереж теплопостачання. Згідно з ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі до винесення рішення. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затверджені в установленому порядку тарифами. Тарифи за послуги з теплопостачання були затверджені в установленому законом порядку Рішеннями Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 590 від 29.11.2001 року, № 705 від12.10.2004 року, №733 від 03.11.2006 року, № 51 від 31.01.2008 року, № 766 від 08.10.2008 року, № 228 від 13.05.2009 року, № 527 від 27.10.2009 року, № 573 від 11.11.2009 року. Відповідно ст. 64 ЖК України члени родини відповідають в повній мірі і несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобовязаннями. Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Товариства обмеженої відповідальності «Теплосервіс» про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 1990 грн. 31 коп. за період з 01.11. 2008 року по 01.08.2010 року. Згідно з рішенням виконкому Дніпродзержинської міськради №723-39/V від 26.06.2009 року, підприємство звільнено від сплати державного мита, що зараховується до міського та районних бюджетів при зверненні до суду з позовними заявами. Тому, вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривні; та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ на користь Державної судової адміністрації України в сумі 30 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне у відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України проголосити його вступну та резолютивну частини, при цьому складання повного рішення відкласти на строк три дні з дня закінчення судового розгляду. Враховуючи вище викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 25 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 545. В шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що з липня 2010 року шлюбні стосунки між ними припинилися, оскільки відповідач почав застосовувати до неї фізичне насильство, у звязку з чим позивач просить розірвати шлюб, так як за таких обставин родину зберегти неможливо. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб, зазначивши, що після розірвання шлюбу не бажає змінювати своє прізвище. Відповідач також не зявився у судове засідання, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи: свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], довідку про склад сім»ї позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалася у звязку з тим, що відповідач почав застосовувати до дружини фізичне насильство. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам і негативно впливати на виховання дитини, шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що шлюб між ними зареєстровано 25 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області. В шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO]. Відповідач з липня 2010 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, але зазначив, що на теперішній час він ніде не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи: свідоцтво про шлюб сторін, свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], довідку про склад сім»ї позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, матеріальне становище відповідача, його стан здоров'я, відсутність інших утриманців. Таким чином, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2010 року і до досягнення [PERSON] повноліття. З урахуванням вимог ст.79,88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до відповідача - [PERSON]М з даним позовом, в позовній заяві вказавши, що вона являється власником квартири в м.Сокаль, по вул..Героїв УПА, 1/65 Львівської області. Крім неї у вказаній квартирі прописаний відповідач по справі та онука. Вже більше двох років, після одруження, відповідач проживає окремо разом із своєю сімєю. Проте з реєстрації у вказаній вище квартирі так і не знявся. Разом з тим, фактом своєї реєстрації у квартирі позивачки він позбавляє її права на оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. Позивач є особою пенсійного віку і не має можливості сплачувати комунальні послуги у повному обсязі. З врахуванням вищенаведеного позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на проживання в [INFO]. Зобовязати відділ реєстрації фізичних осіб Сокальського РВ УМВС Львівської області зняти відповідача з реєстрації у вищевказаній квартирі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала просить позов задовольнити на їх обгрунтування навела обставини в казані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявився, проте надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Просить проводити розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру виданого приватизаційним органом Сокальської міської ради від 23.02.1994р. встановлено, що квартира №65 по вул..І.Климіва м. Сокаль Львівської області належить на праві приватної власності [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні вул..І.Климіва в м.Сокаль Львівської області було переіменовано на вул..Героїв УПА. З акту №97 від 10.11.2010р. про перевірку паспортного режиму в квартирі [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] син власника квартири, за вказаною адресою не проживає вже більше 2 років, хоча періодично навідується до матері. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності та відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, суд прийшов до висновку, що не проживаючи в будинку позивачки відповідач чинить їй перешкоди у користуванні ним, тому його слід зняти з реєстрації. Заявлені позивачкою позовні вимоги в судовому засіданні доказами доведені в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Болградське ремонтно - транспортне підприємство» та просить стягнути з відповідача заборгованість за авансовими вітами в сумі 4560.82 гривні та судові витрати па І ГЗ в розмірі 120 грн. та державне мито в вимірі 51 грн.. мотивуючи тим. що відповідач не виплачує йому заборгованість за авансовими звітами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач ВАТ «Болградське ремонтно-транспортне підприємство» до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, із заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. І ст. 224 Ц1ІК України за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 30.05.1996 року по 10.12.2009 року ¦працював на посаді голови ВАТ «Болградське РТП». Відповідно до п.4 статут ВАТ «Болградське РТП» голова правління приймає рішення про укладення правочинів на суму, що не перевищує 10% балансової вартості активів І [Товариства: та її. 10 - здійснювати інші функції, які необхідні для забезпечення нормальної роботи Товариства, згідно з чинним законодавством та внутрішніми документами .Товариства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем за період роботи на посаді голови підприємства з власних коштів були сплачені кошти па оплату необхідних податків, коли підприємство мало тяжке матеріальне становище, та станом на 10.12.2009 року у ВАТ ¦Болградське РТП» утворилася заборгованість перед позивачем за авансовими звітами в розмірі 4560,82 грн.. шо підтверджено актом звірки взаємних розрахунків від 10.12.2009 року. Позивач письмово звертався до керівництва ВАТ «Болградське РТП» про погашення заборгованості перед ним. але його звернення залишалося без відповіді. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мас виконуватися належним чином .відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до исновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ВАТ «Белградське РТП» підлягають вдоволенню, оскільки заборгованість за авансовими звітами в сумі 4560.82 гри. позивачу не »планується. Згідно вимогам сг. 88 ЦПК України з відповідача також стягуються судові витрати на влиту ГГЗ в розмірі 120 гри. та державного мита в розмірі 51 гри. Па підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи позовні вимоги тим, що 16.05.1998 року вона вступила в шлюб з [PERSON],та проживала з ним до 2009 року, відколи шлюбні стосунки між ними припинені, і вони не проживають як одна сім'я. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя стало неможливе через несумісність характерів. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.05.1998 року виконкомом Шаболтасівської сільської ради Сосницького району, актовий запис № 04. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, в поясненнях посилалась на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач визнав позов. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.05.1998 року виконкомом Шаболтасівської сільської ради Сосницького району, актовий запис № 04. Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивачки підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до ВАТ «Рівнельон» про стягнення заборгованості з заробітної плати в розмірі 6007,38 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, уточнивши, що заборгованість із заробітної плати складає 5811,51 грн., обгрунтування позовних вимог підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Просила суд її задовольнити. Представник відповідача в попередніх судових засіданнях позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] 01 вересня 2010 року звільнена із роботи із ВАТ «Рівнельон» за ст. 40 п. 1 КЗпП України за скороченням чисельності працівників. Згідно довідки від 14 вересня 3020 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 01 вересня 2010 року становить 6007,38 грн.. Станом на 09 жовтня 2010 року заборгованість по заробітній платі складає 5811,51 грн. Даний факт сторонами не оспорюється та визнається, а тому не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У порушення вищезазначених норм відповідач, не провів кінцевий розрахунок, не виплатив належну позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 5811,51 грн., а тому позов слід задовольнити. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. А тому, рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. За статтею 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення було звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, а тому з нього належить стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач в інтересах держави в особі дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування 21770.76грн. матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 29.09.2009року постановою суду [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч.І КК України, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст. 366, ч.І ст.367 КК України та звільнено обох від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а кримінальну справ закрито, що не позбавляє відповідачів обов'язку відшкодувати завдану шкоду. Посилаючись на вказане, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з»явився, направив заяву, в якій справу просив розглядати у його відсутність, позов задовольнити та стягнути з відповідачів шкоду, завдану злочином. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що Миколаївською транспортною прокуратурою було порушено кримінальну справу відносно [PERSON] ст. 367 ч.І КК України та [PERSON] за ч.І ст. 366, ч.І ст.367 КК України. 29.09.2009року Доманівським районним судом було винесено постанову, згідно якої [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч.І КК України, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст. 366, ч.І ст.367 КК України та звільнено обох від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а кримінальну справ закрито. Згідно статті 28 Кримінально-процесуального кодексу України, закриття справи з підстав, зазначених у статтях 7 і 7-1 цього Кодексу, не звільняє особу від обов»язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам. Особа, яка не пред»явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред»явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, позивача звільнено від сплати судових витрат, тому на користь держави підлягає стягненню з відповідачів - судовий збір по 108.90 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 60.00грн., з кожного.

Outcome: approved