Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-24 00:00:00

Представник ПАТ «Рівнегаз» [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача 1833 грн 25 коп заборгованості за надані послуги з газопостачання та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Заперечення проти позову не подала. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Судом встановлено, що між ВАТ «Рівнегаз» (на теперішній час ПАТ «Рівнегаз») та відповідачем [PERSON], яка проживає в місті Рівне на [ADDRESS], 09 грудня 2009 року був укладений договір № 5036087 про надання послуг з газопостачання. Згідно п.1 договору позивач, як газопостачальник, зобовязався безперервно постачати відповідачу, як споживачу, природний газ, а відповідач, в свою чергу, зобовязалася оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до умов вказаного договору та п.17, п.29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 346 (далі Правила), відповідач зобовязана своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця, вносити плату за надані послуги з газопостачання. У разі несплати наданих послуг з газопостачання, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. При цьому, припинення газопостачання не звільняє споживача від обовязку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Судом також встановлено, що відповідач, споживаючи природний газ, своєчасно та в необхідних розмірах оплату за газ не проводить, чим порушує умови укладеного з позивачем договору та вимоги Правил. У звязку з цим, позивачем відповідачу за місцем її проживання було направлено письмове попередження про наявність заборгованості за спожитий природний газ з пропозицією добровільно оплатити надані послуги з газопостачання і попереджено, що у протилежному випадку подача газу буде припинена і позивач звернеться до суду з позовом про примусове стягнення суми боргу. 01 грудня 2009 року відповідачу, у звязку з неоплатою боргу, було припинено подачу газу шляхом опломбування. Незважаючи на неодноразові попередження та вжиті заходи, відповідач борг не погасила. Натомість, при перевірці стану відключення від системи газопостачання 05 січня 2010 року позивачем було встановлено, що відповідач продовжує користуватися газом. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 01 липня 2010 року заборгованість відповідача за надані послуги з газопостачання становить 1833 грн 25 коп. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, а тому підлягає стягненню. Відповідач жодних заперечень щодо надання позивачем послуг з газопостачання згідно затверджених тарифів суду не надала. Не надала відповідач і будь-яких доказів того, що нею предявлялися претензії позивачу з приводу ненадання послуг чи надання послуг неналежної якості у порядку, передбаченому законодавством про житлово-комунальні послуги. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повному обсязі і понесені ним судові витрати в сумі 81 грн 00 коп, що складаються з оплати судового збору в сумі 51 грн 00 коп та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн 00 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.13, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.17, п.19, п.29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 346, ст.ст.526,530 ЦК України,

Outcome: approved