Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №944, згідно якого спілка надала відповідачу кредит в розмірі 11000,00 грн. Відповідач [PERSON] своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом не виконує за кредитним договором №944 від 17.04.2009 року, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості по зазначеному кредитному договору, однак вказані вимоги відповідачем були залишені без задоволення. Зазначає, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору №944 від 17.04.2009 року, внаслідок чого станом на 14.10.2010 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 10741,75 грн., яка складається з основної суми кредиту в сумі 8417,96 грн. та несплачені проценти в сумі 3323,79 грн. На підставі викладеного, просить суд, стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість в розмірі 10741,75 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 108,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява в якій просив розглянути позов за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 17 квітня 2009 року між КС «Рідне коло» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №944, згідно якого спілка надала відповідачу кредит в розмірі 11000,00 грн. /а.с.7-8/. Згідно п.п.3.7, 3.8 кредитного договору №944 від 17.04.2009 року у випадку несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком і тому застосовується підвищена ставка у розмірі 59% річних від суми залишку кредиту. Відповідно до умов договору №944 від 17.04.2009 року (п.5.1.7, 5.4.3) позивач має право вимагати від відповідача повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом та інших платежів, передбачених кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із заяви від 17.04.2009 року, касового ордеру №889 від 17.04.2009 року та із розписки відповідачу було надано кредит відповідно до кредитного договору №944 від 17.04.2009 року в сумі 11000,00 грн. /а.с.6,10,11/., а отже кредитна спілку взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору №944 від 17.04.2009 року виконала. З ч.2 ст.536 ЦК України вбачається, - що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п.3.6. вказаного кредитного договору у разі прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом не зупиняє нарахування процентів. Однак, як вбачається з довідки про заборгованість по кредитному договору, відповідач взяте на себе зобов'язання за кредитним договором №944 від 17.04.2009 року не виконав, внаслідок чого відповідач заборгував позивачу основну суму кредиту - в розмірі 8417,96 грн. та несплачені проценти в сумі 3323,79 грн., та таким чином станом на 14.10.2010 року загальна заборгованість відповідача позивачу складає 10741,75 грн. /а.с.14/. Позивачем 06.08.2009 року та 15.09.2009 року було направлено на адресу відповідача претензійні листи з вимогою про виконання зобов'язання за кредитним договором №944 від 17.04.2009 року, який не виконується відповідачем, які ним були отримані 21.08.2009 року та 24.09.2009 року, однак дані вимоги були проігноровані [PERSON] /а.с.12-13/. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved