Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

ПриватБанк звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору №Е/G 1316 від 16.11.2007 року, [PERSON] отримав кредит в розмірі 260000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 19,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.11.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПриватБанк уклав три договори застави, за якими: Відповідач 1 надав в заставу належні йому два автомобілі та причіп, Відповідач 2 надав в заставу належний йому станок фрезерний, а Відповідач 3 надав в заставу належний йому напівпричіп. Оскільки свої зобовязання по кредитному договору [PERSON] виконував неналежним чином, у нього на час звернення до суду утворилася заборгованість в сумі 250666,01 грн. Тому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором передати у заклад ПриватБанку шляхом вилучення у Відповідачів належне їм на праві власності заставлене майно та звернути стягнення на вказане майно шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предметів застави від імені Заставодавця, зі зняттям автотранспорту з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Зазначив, що станом на 24.12.2010р. [PERSON] заборгованість в сумі 250666,01 грн. не сплатив. Тому просить передати в заклад ПриватБанку заставлене майно та звернути на нього стягнення, а також стягнути з відповідачів солідарно 1950,00 грн. судових витрат. Відповідач 1 та Відповідач 2, будучи присутніми на попередньому судовому засіданні, заявлений позов визнали та подали заяви про визнання позову. Але в наступні судові засідання відповідач 1, відповідач 2 та відповідач 3, будучи повідомлені у встановленому порядку про дату, час і місце судового засідання у справі, не зявилися, заяв про відкладення судового засідання чи повідомлення про причини неявки, суду не надали, що відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України дає підстави суду для розгляду справи у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.11.2007 року між ПриватБанк і [PERSON] укладена кредитна угода №Е/G 1316, згідно з якою банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 260 00,00 грн. шляхом видачі готівки через касу на строк до 16.11.2012 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 19% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у -2- розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем 1 було отримано кредит, проте свої зобовязання за договором він виконував неналежно, і станом на 05.05.2009 року у нього виникла заборгованість в сумі 250666,01 грн. , яка не погашена до даного часу та яка складається з наступного: 222147,42 грн. заборгованість за кредитом; 15844,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 12673,62 грн. пеня та штраф за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитною угодою №Е/G 1316 від 16.11.2007р., 16.11.2007р. між [PERSON]Т.( відповідач1) та ПриватБанком був укладений Договір застави автотранспорту, за яким [PERSON] передав ПриватБанку в заставу належне йому майно: - вантажний автомобіль марки RENAULT MAGNUM, тип-платформа-С,2000 р.в., реєстраційний №ВС5219ВЕ, кузов № VF611АТА000100018; - вантажний автомобіль марки МАЗ 53371, тип-бортовий- С,1990 р.в., реєстраційний № [NUMBER], кузов № [NUMBER]; - причіп марки ПР SAMRO, тип- причіп-платформа-Е,2000 р.в., реєстраційний №ВС9315ХХ, кузов № [NUMBER]. 16.11.2007р. між [PERSON]Я.( відповідач 2) та ПриватБанком був укладений Договір застави майна, за яким [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за кредитною угодою №Е/G 1316 від 16.11.2007р., передав ПриватБанку в заставу належний йому станок фрезерний ЧПУ, сер. № М-2112,2006 р.в.; 03.06.2008р. між [PERSON]Я.( відповідач 3) та ПриватБанком був укладений Договір застави автотранспорту, за яким [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за кредитною угодою №Е/G 1316 від 16.11.2007р., передав ПриватБанку в заставу належний йому н/причіп бортовий-Е VAN HOOL 1994 р.в., колір чорний, реєстраційний №ВС9983ХХ, кузов № [NUMBER]. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до ст.28 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і п.п. 17.10 Договорів застави, у випадку порушення позичальником зобов"язань за кредитним договором, Заставодавці зобов"язувалися передати предмети застави Заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі,що підписується сторонами. Відповідачі не виконують взяті на себе зобов"язання і предмети застави в заклад ЗАТ КБ « ПриватБанк» не передають. Згідно статей 589,590 ЦК України, ст.20 Закону «Про заставу» і п.п. 22 договорів застави, ПриватБанк має право на реалізація предметів застави шляхом продажу заставленого майна з укладенням від імені Заставодавців - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою та зі зняттям їх з обліку, а також на отримання всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У відповідності зі ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов»язань в натурі. Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Оскільки відповідачі не передають позивачеві предмети застави, такі необхідно вилучити у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і передати ПриватБанку. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови договорів між сторонами, які відповідають їм, дають суду законні підстави для задоволення позову. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача сплачені ним судові витрати: 1700,00 грн. судового збору та 250,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст.16, 526,527, 530, 590, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.19,20 Закону України «Про заставу», ст..ст.25,28 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved