Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі - продажу будинку [ADDRESS] , що складається в цілому із: одного жилого глинобитного будинку літ «А» - загальною площею - 53,8 кв. м., котельної літ «Б», погрібу літ «Г»„ гаражу літ. «Д», сараю літ «Є», вбиральні літ «З», споруд №1-9,І,ІІ, посилаючись на наступне. 06 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS] , що складається із: одного жилого глинобитного будинку літ «А» - загальною площею - 53,8 кв. м., котельної літ «Б», погрібу літ «Г»„ гаражу літ. «Д», сараю літ «Є», вбиральні літ «З», споруд №1-9,І,ІІ. Спірне майно належало відповідачеві на підставі договору дарування від 12.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород - Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю. та зареєстрованого в реєстрі №4260. Оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивач просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно до якої позовну заяву визнав та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання з`явився, позовну заяву визнав та просить суд її задовольнити. Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України пр. визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS] , що складається із: одного жилого глинобитного будинку літ «А» - загальною площею - 53,8 кв. м., котельної літ «Б», погрібу літ «Г»„ гаражу літ. «Д», сараю літ «Є», вбиральні літ «З», споруд №1-9,І,ІІ. Як вбачається з договору дарування від 12.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород - Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю. та зареєстрованого в реєстрі №4260, вищезазначений будинок належить на праві власності [PERSON] . Після укладання договору 06 жовтня 2010 року, сторони повністю виконали всі його умови. Відповідачем було передано, а позивачем прийнято у власність будинок [ADDRESS] , що складається в цілому із: одного жилого глинобитного будинку літ «А» - загальною площею - 53,8 кв. м., котельної літ «Б», погрібу літ «Г»„ гаражу літ. «Д», сараю літ «Є», вбиральні літ «З», споруд №1-9,І,ІІ. Факт передачі покупної ціни продавцю, відповідачу по даній справі, від покупця, позивача підтверджується пунктом 2 умов зазначеного договору від 06.10.2010 року, відповідно до якого продавцем отримана сума за відчужуване нерухоме майно до підписання зазначеного договору. Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцю екземпляру договору. Оскільки позивачу виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі - продажу нерухомого майна - і наданий суду, спірне майно продавцем передано покупцеві, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на будинок [ADDRESS] , що складається в цілому із: одного жилого глинобитного будинку літ «А» - загальною площею - 53,8 кв. м., котельної літ «Б», погрібу літ «Г»„ гаражу літ. «Д», сараю літ «Є», вбиральні літ «З», споруд №1-9,І,ІІ. До укладання зазначеного договору купівлі - продажу, вищезазначене нерухоме майно належало на праві власності відповідачу, тому відповідач вправі здійснювати його відчуження. Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначений договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved