overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, заявила, що 13 січня 2010 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею, які розташовані за адресою по вулиці Коцюбинського, 18 села Літинка, Літинського району Вінницької області. Вона є спадкоємицею за заповітом після смерті матері. Але не може оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та Державного акту на земельну ділянку. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій справу просить розглянути без неї, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.6) встановлено, що [PERSON] померла 13.01.2010 року. Із копії рішення Замостянського районного суду (а.с.7) встановлено, що [PERSON] є рідною матірю [PERSON]. Із довідки з Державної нотаріальної контори (а.с.8) встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті матері [PERSON] Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9) встановлено, що [PERSON] прийняла у спадщину земельну ділянку. Із копії технічного паспорту (а.с.13-16) встановлено, що житловий будинок в с. Літинка по вул.Коцюбинського, 18 Літинського району Вінницької області належить покійній [PERSON] Рішення Літинецької сільської ради (а.с.11) свідчить, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,29 га, яка згідно витягу про грошову оцінку землі (а.с.12) становить 7219 гривень. Згідно ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] фактично отримала право власності на спадщину, але не може його оформити через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та Державного акут на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, заявив, що 13 березня 2010 року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, які розташовані за адресою с. Уладівка вул.Дорожна 60 Літинського району Вінницької області, земельну ділянку та особові рахунки в Ощадбанку. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Але не може оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без нього, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.8) встановлено, що [PERSON] померла 13.03.2010 року. Із копії свідоцтва про народження (а.с.9) встановлено, що покійна [PERSON] є матірю [PERSON] Із копії заповіту (а.с.10) встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Копія Державного акту (а.с.11) свідчить, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,8742 га, вартість якої згідно довідки про грошову оцінку землі (а.с.12) становить 15477 гривень. Довідка з Літинського відділення Ощадбанку (а.с.13) свідчить, що покійній [PERSON] належить 4 особові рахунки. Із копії технічного паспорту (а.с.14-17) встановлено, що житловий будинок в с. Уладівка вул.Дорожна 60 Літинського району Вінницької області належить покійній [PERSON] Згідно ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] фактично отримав право власності на спадщину, але не може його оформити через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, заявила, що 14 серпня 2009 року померла її мати [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Микулинці, вул.Малиновського 15 Літинського району Вінницької області. Вона є спадкоємицею за заповітом і прийняла спадщину, але не може її оформити, оскільки в технічному паспорті на житловий будинок зазначено, що на будинок немає правовстановлюючих документів і наявні самочинні споруди. Крім того, на присадибну земельну ділянку не був виготовлений Державний акт про право власності на землю. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій спросить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без участі їх представника. Позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.12) видно, що [PERSON] померла 14.08.2009 року. Із копії свідоцтва про одруження 9а.с.11) встановлено, що покійна [PERSON] є матірю [PERSON]І, яка згідно копії свідоцтва про одруження 9а.с.13) змінила прізвище на «Горбушину». Із копії заповіту (а.с.10) встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Довідка Микулинецької сільської ради (а.с.8) та копія рішення (а.с.9) свідчить, що покійній [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,53 га. Копія технічного паспорта (а.с.15-17) свідчить, що [PERSON] є власником житлового будинку в с. Микулинці по вул.Малиновського 15 Літинського району і наявні самочинні збудовані споруди. Відповідно до ст.376 ч.5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] отримала право власності на спадкове майно, але не може його оформити через відсутність правовстановлюючих документів на збудований житловий будинок та господарські споруди та наявні самочинно збудовані приміщення, а також відсутність Державного акту на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, заявила, що 08 серпня 2005 року у віці 56 років помер її чоловік, [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані за адресою по вулиці Шевченка, 20 села Багринівці, Літинського району Вінницької. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті чоловіка. Але не може оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій справу просить розглянути без неї, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.6) встановлено, що [PERSON] помер 08.08.2005 року. Із копії свідоцтва про одруження (а.с.7) встановлено, що позивачка є дружиною покійного [PERSON] Довідка Багриновецької сільської ради (а.с.8) свідчить, що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] до дня його смерті. Із копії технічного паспорту (а.с.9-11) встановлено, що житловий будинок в с.Багринівці по вул.Шевченка 20 Літинського району Вінницької області належить покійному [PERSON]І Рішення Багриновецької сільської ради (а.с.12) свідчить, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,53 га, яка згідно витягу про грошову оцінку землі (а.с.13) становить 6553 гривень. Згідно ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] фактично отримала право власності на спадщину, але не може його оформити через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

ВАТ «ЕК Херсонобленерго» в інтересах Білозерського РЕЗ І ЕМ звернулося з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим. що відповідач відповідач є абонентом Білозерського РЕЗ І ЕМ ВАТ «ЕК Херсонобленерго» та споживачем електроенергії, яка згідно Закону України «Про електроенергетику» є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. 22.06.2010 року, працівниками Білозерського РЕЗ І ЕМ у відповідача була проведена перевірка по дотриманню ним Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, в ході якої було виявлено, що відповідач допустив безоблікове споживання електроенергії шляхом самовільного безоблікового підключення до електромережі поза приладом обліку, в результаті чого електроенергія споживалася, але не обліковувалась. Даними діями відповідач завдав Білозерському РЕЗ І ЕМ ВАТ «ЕК Херсонобленерго» матеріальні збитки на суму 1365 грн.36 коп., яку у добровільному порядку відмовляється відшкодовувати. Просили стягнути з відповідача на користь Білозерського РЕЗ І ЕМ ВАТ «ЕК Херсонобленерго» 1361 грн. 93 коп. та судові витрати по справі. В ході судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач позов визнав, при цьому пояснив, що дійсно самовільного безобліково підключення до електромережі поза приладом обліку. Суд, заслухав сторони, вивчив матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: Матеріалами справи встановлено, що: згідно особового рахунку № 079075 відповідач є абонентом Білозерського РЕЗ І ЕМ ВАТ «ЕК Херсонобленерго», та сторони перебувають у договірних відносинах з приводу постачання електроенергії; актом № 218329 від 22.06.2010 року Про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем підтверджується, що відповідач допустив безоблікове споживання електроенергії шляхом самовільного безоблікового підключення до електромережі поза приладом обліку, в результаті чого електроенергія споживалася, але не обліковувалась. Даними діями відповідач завдав Білозерському РЕЗ І ЕМ ВАТ «ЕК Херсонобленерго» матеріальні збитки на суму 1365 грн. 36 коп.розрахунком підтверджується сума заподіяних збитків. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов»язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використанні, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 51 грн. судового збору та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Херсонській області 26 жовтня 2010 року звернулося з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що відповідач 26 березня 2010 року о 14 год. 10 хв. на річці Бакай в районі рибацької тоні «Ямка-Бакай» Білозерського району Херсонської області був затриманий державним інспектором рибоохорони за незаконний вилов раків під час заборони їх вилову за допомогою автономного дихального при Строю.(акваланг). При затриманні у [PERSON] було виявлено 170 снулих раків. В результаті незаконного добування водних живих ресурсів відповідач завдав рибному господарству України збитків на загальну суму 289 грн. В добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Просили стягнути з відповідача на користь держави збитки в сумі 289 грн. та покласти на нього судові витрати по справі. В ході судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належно повідомлений про що свідчать розписки про отримання ним судових повісток, заяв до суду про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухав представника позивача, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: Матеріалами справи встановлено, що: Відповідно до постанови Білозерського районного суду Херсонської області відповідача було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КпАП України, а саме в тому, що він 26 березня 2010 року о 14 год. 10 хв. на річці Бакай в районі рибацької тоні «Ямка-Бакай» Білозерського району Херсонської області здійснював незаконний вилов раків під час заборони їх вилову за допомогою автономного дихального пристрою (акваланг). При затриманні у [PERSON] було виявлено 170 снулих раків. Довідкою-розрахунком підтверджується сума збитків. Згідно положень ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. ст.. 10, 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та заснованими на нормах законодавства України. Відповідно до ч. З ст. 88, п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

23.11.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказував, що 27 лютого 1993 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований відділом загс Володарської райдержадміністрації Київської області, актовий запис №15. Від шлюбу у них є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, проживши разом сімнадцять років вони зрозуміли, що зовсім різні люди і не мають спільних інтересів. Відповідачка не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про взаємоповагу один до одного. Між ними весь час виникають напружені відносини та конфлікти, які негативно впливають на виховання дитини. На даний час вони проживають окремо, спільних інтересів з відповідачкою не мають. Відповідач просить суд не надавати строк для примирення, так як вони зрозуміли, що примирення та збереження шлюбу неможливі. У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги. Відповідачка позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 27 лютого 1993 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом загс Володарської райдержадміністрації Київської області, актовий запис №15 (а.с.5). Під час спільного проживання в них народився син - [PERSON], [INFO]. Сторони сімейно-шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з березня місяця 2010 року , спільних інтересів не мають, проживають окремо, тому, збереження сім'ї недоцільно. Позивач та відповідач просять суд не надавати строк для примирення, так як примирення та збереження шлюбу неможливі. Відповідач вказувала суду, що причиною розірвання шлюбу є утворення іншої сім'ї позивачем, тобто позивач проживає з іншою жінкою, матеріальної допомоги на утримання сім'ї з відповідачкою позивач не надає та не сплачує аліменти на утримання сина студента. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки від 04.10.1971 р., з тих підстав, що в даному документі проведено неправильний запис його року народження, а саме не «1951», а «1954». Дана помилка не дає можливості заявнику оформити пенсію. В судове засідання [PERSON] не з»явився, але надіслав суду письмову заяву в якій вказує, що заяву підтримує та просить справу розглядати без його участі. Від заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області надійшло клопотання в якому не заперечує щодо задоволення заяви та просить розглянути справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Як видно з копій свідоцтва про народження заявника, паспорта громадянина України дата народження заявника «22.01.1951р.». Судом встановлено, що у трудовій книжці від 04.10.1971 р. помилково зазначено рік народження заявника, як «1954» а не «1951». Розбіжнісь між роком народження та роком народження, який зазначений у трудовій книжці не дає можливості [PERSON] оформити пенсію. Із добутих по справі доказів, суд вбачає достатні підстави для встановлення факту належності [PERSON], [INFO] трудової книжки від 04.10.1971 р. На підставі п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - по 300 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надіслала суду письмову заяву в якій просить позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надіслав суду письмову заяву, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина по 300 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, а саме: свідоцтві про народження сина [PERSON], [INFO], свідоцтві про одруження серія 1-НМ №094286, акті обстеження матеріально - побутових умов [PERSON] від 23.11.2010 року, довідці Тлумацької міської ради від 22.11.2010 року №2255, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2010 року. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній і перебуває на утриманні позивачки. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З'ясувавши обставини, які згідно ст.182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно на утримання сина, до досягнення ним повноліття. Крім того з відповідача слід стягнути в дохід держави, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у встановленому законом розмірі. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що в них з відповідачем різні погляди на життя, після дорожньо - транспортної пригоди, відповідач став інвалідом III- ї групи, поводитися неадекватно. Така поведінка відповідача лякає її та дитину. Дальше проживати подружнім життям не можливо, шлюб існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з'явивсь, але надіслав суду письмову заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав суду письмову заяву в якій позов визнає, просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони, згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2003 року. Від шлюбу у сторін народився, син [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній. Сторони не зійшлись характерами та поглядами на життя, в зв'язку з чим виникали суперечки. В даний час сім»я розпалась остаточно примирення між сторонами не можливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що має істотне для неї значення, а тому шлюб слід розірвати. На думку суду місцем проживання неповнолітнього сина слід визначити місце проживання його матері. На підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved