Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які уточнювались та доповнювались і просить встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] являється однією й тією ж особою, факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлою 19.08.2007 року, як матірю та донькою та визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги право власності на будівельні матеріали, устаткування, які були використані в будівництві незавершеного будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Калініна, 105, які належали померлому 02.03.1970 року [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла [PERSON], проте належним чином не оформила своїх спадкових прав і померла 19.08.2007 року, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на незавершений будівництвом спадковий житловий будинок. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник третьої особи КП «[PERSON] МБТІ» в судовому засіданні не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] за обставинами справи пояснив, що [PERSON] приятелювала з його матірю, позивачка [PERSON] являється матірю його дружини. Підтвердив факт родинних відносин позивачки [PERSON] та [PERSON], як доньки та матері. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 09.09.1953 року за № 1129 та договору забудови від 13.11.1953 року, [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, розташована за адресою: м. Ізмаїл, вул. Калініна, 73, на якій був побудований житловий будинок, проте належним чином не був зданий в експлуатацію. За даними технічного паспорту, виданого 03.12.2008 року КП «[PERSON] МБТІ», вказаний житловий будинок на теперішній час розташований за адресою: м. Ізмаїл, вул. Калініна, 105. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 130957 від 29.01.2008 року, виданого відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 02.03.1970 року. За загальним правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить будівельні матеріали, устаткування, які були використані в будівництві незавершеного будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Калініна, 105. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 16053779 від 26.08.2008 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється його дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ЯУ № 629906 від 20.11.1952 року, виданим [PERSON] міським бюро ЗАГС. В судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являється однією й тією ж особою. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживала разом з ним, що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок № 105 по вул. Калініна в м. Ізмаїлі, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Не оформивши належним чином своїх спадкових прав, [PERSON] померла 19.08.2007 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 094436 від 21.08.2007 року, виданим відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить будівельні матеріали, устаткування, які були використані в будівництві незавершеного будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Калініна, 105. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється її донька [PERSON], що підтверджено поясненнями свідка [PERSON] в судовому засіданні, свідоцтвом про народження серії ЯИ № 441867 від 28.09.1955 року, виданим [PERSON] міським бюро ЗАГС, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 267696 від 21.10.1972 року, виданим [PERSON] міським бюро ЗАГС, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Даниленко» та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 479505 від 05.08.1988 року, виданим [PERSON] міським бюро ЗАГС, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Гранич». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок № 105 по вул. Калініна в м. Ізмаїлі та відміткою в паспорті громадянки України [PERSON] про місце реєстрації за адресою проживання спадкодавця, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю [PERSON] державної нотаріальної контори від 08.09.2008 року за № 1871, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на незавершений будівництвом спадковий житловий будинок. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Всі права та обовязки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved