Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що 27.11.2008 року він уклав з уклав з відповідачем контракт за № 1302. За умовами контракту позивач працював на посаді провідника пасажирського вагону потягу № 42 сполученням Київ-Москва. 10.09.2010 року позивач перебуваючи в рейсі по маршруту Київ-Москва знаходився в вагоні потягу, що перебував в парку відстою в м. Москва, очікуючи подальшої відправки поїзду по маршруту в напрямку м. Київ. Позивач, виконуючи свої посадові обовязки, займався прибиранням вагону. Зібравши сміття, яке необхідно було викинути, він пішов до організованого в парку відстою сміттєзвалища, для чого йому прийшлося обходити три потяги по їх довжині. В звязку з цим він був відсутній біля свого вагону приблизно 30-40 хвилин. Після того, як він повернувся, він побачив що біля вагону за який він відповідає, знаходяться озброєні люди зі служби охорони парку відстою потягів, працівники російської міліції та двоє осіб, що представилися ревізорами Російської залізниці. Вони звернулися до нього з запитанням - звідки в тамбурі його вагону з робочої сторони взялися чорні пакети, та вказали на пакети з чорної непрозорої плівки. Він пояснив, що йому невідомо походження цих пакетів, так як попередньої доби,- а саме 09.06.2010 року весь пасажирський потяг № 42 Київ-Москва, в тому числі і вагон, за який відповідає позивач, перевірялися ревізорами Російської залізниці на відрізку шляху ст. Брянськ - ст. Калуга. В ході проведення вказаної перевірки ревізорами Російської залізниці, що її проводили, не було виявлено порушень правил здійснень перевезень залізницею. Це посвідчується відповідним записом в рейсовому журналі потягу № 42 Київ-Москва. Вказані кульки працівниками, міліції та ревізорами Російської залізниці були виявлені у його вагоні без його присутності чи будь - яких інших неупереджених та незацікавлених осіб (понятих) про що ним було зроблено відповідне зауваження. Незважаючи на це, ревізорами було складено Акт № 185868, в якому було зазначено, що позивач допустив перевезення неоплаченого надлишкового багажу вагою 240 кг, хоча ця обставина не відповідала дійсності. 11.06.2010 року по факту прибуття потягу до м. Київ, він надав письмове пояснення начальнику Вагонної дільниці - 1 [PERSON], в якому зазначив, що не вважає себе винним у перевезенні надлишкового багажу як зазначено в Акті від року № 185868, так як обставини зазначені в ньому не відповідають дійсності. Цього ж дня начальник поїзду подав рапорт на імя начальника вагонної дільниці - 1 в якому зазначив, що не вбачає провини в його діях. 14.06.2010 року відбулася оперативна нарада засідання комісії по розгляду порушень посадових обовязків трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ - Пасажирський Південно-Західної залізниці, по результатам якої було ухвалено, що за порушення посадових обовязків, що виявилися у перевезенні надлишкового багажу його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відсторонення від обслуговування поїздів міжнародного сполучення. Цього ж дня відповідачем було видано наказ № 471 (на підставі Акту від 10.06.2010 року № 185868, складений ревізорами Російської залізниці, та Протоколу оперативної наради засідання комісії по розгляду порушень посадових обовязків трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ - Пасажирський), відповідно якого йому було оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків, що виявилося у допущення перевезені надлишкового багажу без відповідного оформлення у встановленій формі. 26.07.2010 року відповідачем було видано наказ № 1173//ос, відповідно до якого його було звільнено з займаної посади за п.8 ст. 36 КЗпП України з 26.07.2010 року. Звільнення його відбулося всупереч позиції Профспілкового комітету Вагонної дільниці станції Київ - Пасажирський, що була викладена у письмовій формі, відповідно до якої комітетом було рекомендовано відповідачу не допустити протиправного звільнення позивача з займаної посади з огляду на відсутність особистої провини позивача в порушенні про які йдеться у наведеному акті. Крім того з 20.07.2010 року по 18.08.2010 року він перебував на лікарняному, але не зважаючи на це, відповідачем було звільненого його. Просив визнати незаконним притягнення його до дисциплінарної відповідальності та відсторонення від обслуговування поїздів міжнародного сполучення; визнати недійсним наказ від 14.06.2010 року № 471виданий Вагонною дільницею станції Київ - Пасажирський Державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця про оголошення йому догани; визнати недійсним наказ від 26.07.2010 року № 1175//ос про його звільнення з посади провідника пасажирських вагонів за п. 8 ст. 36 КЗпП України на підставі, передбаченій контрактом; поновити його на посаді провідника пасажирських вагонів Вагонної дільниці станції Київ - Пасажирський; стягнути з відповідача середню заробітну плату за весь період вимушеного прогулу; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 моральної шкоди та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з відповідачем контракт № 1302 від 27.11.2008 року та займав посаду провідника пасажирського вагону. Під час перебування його на посаді вагону потягу № 42 сполученням Київ-Москва в парку відстою в м. Москва працівниками міліції, працівниками охорони підприємства та ревізорами Російської залізниці було складено Акт № 185868 від 10.06.2010 року в якому було зазначено, що позивач допустив перевезення неоплаченого надлишкового багажу вагою 240 кг. З протоколу оперативної наради засідання комісії по розгляду порушень посадових обов'язків трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ - Пасажирський ПЗЗ від 14.06.2010 року вбачається, що на засіданні вирішено за порушення трудових обовязків, що виявилось в перевезенні надлишкового багажу без відповідного оформлення у встановленій формі, провідника пасажирських вагонів [PERSON] притягнути до дисциплінарної відповідальності та відсторонити від обслуговування поїздів міжнародного сполучення. Наказом Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця від 14.06.2010 року 471 позивачу за неналежне виконання посадових обовязків, що виявилося у допущенні до перевезення надлишкового багажу без відповідного оформлення у встановленій формі оголошено догану. Відповідно витягу із протоколу № 15 засідання профспілкового комітету Вагонної дільниці ст. Київ - Пасажирський постановлено: зважаючи на відсутність особистої провини провідника [PERSON] розривати діючий по 2013 рік трудовий контракт було би грубим порушенням чинного законодавства України, зокрема тієї ж ст. 36 п.8 де у коментарі 32 до цієї статті говориться, що на підставі цієї норми припиняються трудові договори тільки за наявності умов, визначених сторонами у контракті. Таких порушень умов контракту у провідника [PERSON] не мало місця. Рекомендовано керівництву Вагонної дільниці ст. Київ - пасажирський прийняти до уваги викладене та не допустити протиправного звільнення з роботи провідника [PERSON] Наказом Державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця від 26.06.2010 року № 1175//ос позивача було звільнено з роботи на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України. Відповідно копії медичної книжки позивача на листка непрацездатності, останній перебував на лікарняному з року по 18.08.2010 року. Пунктом 8 частини 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: підстави, передбачені контрактом. Частиною 3 статті 40 КЗпП України зазначено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ч.2 статті 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Пунктом 18 контракту з працівником від 27.11.2008 року вбачається, що при розірванні контракту з підстав, не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП України, підпунктом а) пункту 17 даного контракту передбачено, що Працівник може бути звільнений, а цей контракт розірваний з ініціативи Роботодавця до закінчення терміну його дії у разі: встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів або надлишкової ручної поклажі; З наведеного вище вбачається, що вина у порушенні правил трудової дисципліни в якому звинувачено позивача з матеріалів справи не вбачається. Факт того, що надлишковий вантаж виявлений у вагоні позивача є ручною поклажею когось з пасажирів, дійсно перевозився у потязі спростовуються поясненнями самого позивача, його письмовими поясненнями керівництву; рапортом начальника потягу в якому вказано, що вину у даному порушенні провідника не вбачається; копією рейсового журналу потягу № 42 Київ - Москва з якого вбачається, що вагон позивача перевірявся ревізорами Російської залізниці та ніяких порушень правил перевезення встановлено не було; витягом із протоколу № 15 засідання профспілкового комітету вагонної дільниці ст. Київ - Пасажирський від 23.07.2010 року. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем було порушено норми КЗпП України які регулюють порядок звільнення працівника. Так, позивача було звільнено на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, хоча ніяких підстав для застосування даного пункту у відповідача не було. На позивача було накладено за одне порушення два дисциплінарних стягнення у вигляді догани та звільнення, що прямо суперечить наведеним вище нормам КЗПП України. А також, позивача було звільнено під час його тимчасової непрацездатності. Статтею 46 КЗпП України вказано, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. В даному випадку відповідача відсторонив позивача від виконання трудових обовязків з підстав не передбачених зазначеною вище нормою трудового законодавства. Частинами 1, 2, 5 статті 235 КЗпП України зазначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нежчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.... Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Що стосується стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. З огляду на наведене та враховуючи, що незаконним звільненням позивачу завдано великих моральних страждань, які виразилися у недоотримання його заробітної плати, розриву важливих для нього життєвих звязків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved