Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2004 року по квітень 2009 року, вели спільне господарство. В квітні 2009 року фактичні шлюбні відносини були припинені. Під час шлюбу було спільно придбане майно - земельна ділянка, площею 0,0320 га. що знаходиться за адресою: м. Херсон, острів Карантинний, цільовим призначенням якої є ведення садівництва у садівницькому товаристві «Південний» (ділянка № 8) кадастровий номер - 6510100000:09:002:0009. Всю суму грошей за цю ділянку сплатив позивач самостійно та у повному обсязі 400 чотириста доларів США по курсу НБУ дві тисячі сто двадцять гривень. Просить суд визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки, як на майно, набуте ними за час спільного проживання та належить їм на праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] не перебувала з позивачем ні в яких інших відносинах, крім дружніх. [PERSON] подарувала їй земельну ділянку, яка спочатку використовувалася відповідачем як орендована. Третя особа - [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала та пояснила, що вона має повнолітнього сина, з яким знаходиться в добрих відносинах і підстав дарувати земельну ділянку [PERSON] у неї не було. Якби вона вирішила подарувати земельну ділянку, то подарувала б своєму сину, а не чужій для неї людині. Це був фактично договір купівлі продажу, за який вона отримала гроші, як продавець по договору. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2004 року був укладений договір дарування, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0320 га. що знаходиться за адресою: м. Херсон, острів Карантинний, цільовим призначенням якої є ведення садівництва у садівницькому товаристві «Південний» (ділянка № 8). [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона отримала від [PERSON] 400 доларів США за продажу приватизованої земельної ділянки в кооперативі «Південний» Карантинний острів; гроші вона отримала від [PERSON], хоча договір дарування був оформлений на його громадянську дружину [PERSON] Зазначені обставини вказують на те, що фактично між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, оскільки за придбання земельної ділянки були сплачені кошти, а, відповідно до ст. 717 ЦК України, істотною умовою договору дарування є передача майна в дарунок безоплатно. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Згідно зі ст. 235 Цивільного кодексу, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з початку 2004 року [PERSON] та [PERSON] разом знаходилися на дачі; членом кооперативу був [PERSON] та постійно сам особисто сплачував членські внески. Конфліктів між сторонами не було. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили у судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] протягом пяти років проживали в громадянському шлюбі як чоловік та дружина. На дачі робили ремонт, вели спільне господарство; в основному ремонт робив сам [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що спочатку дача була орендованою, пізніше (в 2004 році) [PERSON] та [PERSON] придбали її; гроші на придбання земельної ділянки давав [PERSON] (позивач), а [PERSON] (відповідач) оформляла договір дарування. Свідок [PERSON] також пояснила в судовому засіданні, що Горб протягом року сама доглядала дачу, яку орендувала у [PERSON]. Позивача вона побачила літом; коли [PERSON] подарувала дачу, позивач там уже проживав. Підтвердила, що шлюб між Горб та [PERSON] не був зареєстрований. Пояснення зазначених свідків є підтвердженням того, що позивач та відповідач проживали однією сімєю без укладення шлюбу на протязі пяти років, тобто з 2004 року. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можуть взяті судом до уваги як належні допустимі докази, оскільки вони не містять будь-яких фактичних обставин справи та їх свідчення ґрунтуються зі слів та розповідей відповідача. Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати земельну ділянку спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, що не перебувають в шлюбі між собою, а саме - [PERSON] та [PERSON]. У відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Outcome: approved