Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

У грудні 2010 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] [PERSON] (далі ПАТ [PERSON] [PERSON], [PERSON]) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 28 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] [PERSON] (далі ВАТ [PERSON] [PERSON]), правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ [PERSON] [PERSON], та [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/5636/72/53780 про надання кредиту в сумі 26120 доларів США строком на 60 місяців до 28 березня 2012 року зі сплатою за користування кредитними коштами 13,5 % річних. За умовами кредитного договору [PERSON] видав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 131906 грн., що підтверджується меморіальним ордером № АRТ/1428-4 від 29 березня 2007 року. Відповідно до п. п. 1.3, 5.1 кредитного договору Позичальник зобовязувалася щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 28 березня 2012 року на рахунок, зазначений в п. 4.1 цього договору. У п. 10.1 кредитного договору визначено, що за порушення строків повернення кредиту, передбачених положеннями цього договору, відповідач сплачує позивачеві пеню в розмірі 0,5 % суми від простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань, зазначеного в цьому договорі. 29 березня 2007 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору ВАТ [PERSON] [PERSON] і [PERSON] уклали договір застави транспортного засобу, за умовами якого відповідач передала у заставу Банку належний їй транспортний засіб автомобіль марки Мерседес-Бенц, модель С-220, 2006 року випуску, легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС № 015305, виданого Броварським РЕВ 4-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС України в Київської області 28 березня 2007 року. Станом на02 квітня 2010 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед Банком складає 18892,28 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на дату розрахунку становить 149726 грн. 87 коп., з яких: залишок заборгованості по погашенню кредиту 18246,22 доларів США, що еквівалентно 144601 грн. 29 коп.; заборгованість по відсотках 381,21 доларів США, що еквівалентно 3021 грн. 09 коп.; пеня за прострочення кредиту 80,06 доларів США, що еквівалентно 634 грн. 47 коп. та пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом 184,79 доларів США, що еквівалентно 1464 грн. 46 коп. З метою досудового врегулювання спору 04 лютого 2009 року [PERSON] надсилав [PERSON] претензію № 09-14-01/09/1560 про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання за кредитним договором, у якій їй пропонувалось у 30-денний строк повернути достроково у повному обсязі кредитні кошти, сплатити проценти та пеню. Однак, відповідач у визначений строк заборгованість за кредитом не погасила. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 19 Закону України Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 20 Закону України Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Оскільки [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, тому ПАТ [PERSON] [PERSON] змушене звернутися до суду. Просило розірвати кредитний договір № 014/5636/72/53780 від 28 березня 2007 року, укладений між ВАТ [PERSON] [PERSON] та [PERSON], стягнути з неї на користь Банку заборгованість за кредитом у сумі 149726 грн. 87 коп. та судові витрати. У рахунок погашення цієї суми заборгованості просило звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Мерседес-Бенц, модель С-220, тип легковий седан, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Броварським РЕВ 4-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС України в Київській області 28 березня 2007 року, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС № 015305, визнати за ПАТ [PERSON] [PERSON] право на продаж автомобіля іншій особі-покупцю на прилюдних торгах та право зняття його з реєстраційного обліку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги зменшив та уточнив. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ [PERSON] [PERSON] лише заборгованість за кредитним договором № 014/5636/72/53780 від 28 березня 2007 року в сумі 149726 грн. 87 грн. та судові витрати. Проти ухвалення судом у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи у її відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 28 березня 2007 року Відкрите акціонерне товариство [PERSON] [PERSON], правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ [PERSON] [PERSON], і [PERSON] уклали кредитний договір № 014/5636/72/53780. Відповідно до умов даного кредитного договору [PERSON] надає Позичальнику у вигляді не відновлювальної кредитної лінії кредит з лімітом 26120 доларів США, кредит надається на строк до 28 березня 2012 року. Згідно із графіком надання кредиту процентна ставка за користування ним складає 13,5 % річних. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, видав відповідачу [PERSON] 29 березня 2007 року кредит у розмірі 26120 доларів США, що на день видачі кредиту становило 131906 грн. та підтверджується меморіальним ордером № АRТ/1428-4 від 29 березня 2007 року. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання за цим договором у повному обсязі не виконала, суму кредиту та відповідну плату за користування кредитом не сплатила. У п. 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом та комісії, передбачених положеннями цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочено платежу, за кожний день прострочення. Згідно із п. 6.5 кредитного договору [PERSON] має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання Позичальником умов цього договору. 04 лютого 2009 року за вих. № 09-14-01/09/1560 [PERSON] надсилав [PERSON] претензію-повідомлення (вимогу) про погашення заборгованості за кредитним договором № 014/5636/72/53780 від 28 березня 2007 року, у якій вимагав у 30-денний термін з дня надіслання вимоги виконати порушене зобовязання та повернути всю суму заборгованості за кредитом, яка на 30 січня 2009 року становила 21780,31 доларів США. Однак, відповідач заборгованість не сплатила. Судом встановлено, що станом на 02 квітня 2010 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/5636/72/53780 від 28 березня 2007 року складає 18892,28 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 149726 грн. 87 коп., з яких: 18246,22 доларів США заборгованість по кредиту; 381,21 доларів США заборгованість по відсоткам; 80,06 доларів США пеня за прострочені платежі за період з 15 жовтня 2009 року по 02 квітня 2010 року; 184,79 доларів США пеня за прострочення відсотків за період з 27 серпня 2009 року по 02 квітня 2010 року. У ст. 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконує свої зобовязання перед ПАТ [PERSON] [PERSON] за кредитним договором № 014/5636/72/53780 від 28 березня 2007 року, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви ПАТ [PERSON] [PERSON] сплатило судовий збір у розмірі 1497 грн. 26 коп. та оплатило витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 1617 грн. 26 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 524, 526, 530, 533, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved