Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

У липні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів по справі виконати умови договору щодо виконання сантехнічних робіт та усунути недоліки за власних рахунок, стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у сумі 2 000 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що20.10.2006 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 12-9 про виконання сантехнічних робіт згідно накладної № 1-00000159. Згідно договору відповідач був зобовязаний виконати сантехнічні роботи на високому рівні. Також відповідачем [PERSON] було підписано та видано гарантійні зобовязання на виконані роботи строком на 3 роки. Гарантія розповсюджувалася на встановлення душкабіни, пральної машини, умивальника. З березня 2009 року під душкабіною почали зявлятися калюжі та вода. 18 квітня 2009 року відповідач оглянув душкабіну та почав вимагати додаткову плату для усунення протікання. Позивачка вважає, що протікання душкабіни є неякісне виконання роботи відповідачами, на які розповсюджуються гарантійні зобовязання. В результаті неякісно виконаних робіт позивачка не мала можливості користуватися душкабіною, що призвело до порушення її нормальних умов життя, чим їй були спричинені моральні страждання. У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. 10.09.2010 року позивачкою були збільшені та доповнені позовні вимоги, де вона остаточно просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду по справі у розмірі 1183 грн. 43 коп., моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн., а також судові витрати по справі. У судовому засіданні позивачки позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Крім того зазначила, що її вимоги також підтверджуються висновками експертизи про причини протікання душкабіни. Відповідачі та їх представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що підстав для стягнення шкоди не має, оскільки вини відповідачів в протіканні душкабіни також не має, так само і моральні страждання відповідачі не могли спричинити своїми діями. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 509, 526 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Як встановлено в судовому засіданні 20.10.2006 року між замовником [PERSON] та підрядником [PERSON] було укладено договір побутового підряду (а.с. 10) на виконання сантехнічних робіт з адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв 11/342. 20.10.2006 року відповідачем [PERSON] було підписано гарантійні зобовязання на якість виконаних робіт строком у 3 роки (а.с. 12). Також, було укладено 20.10.2006 року договір купівлі-продажу товару (а.с. 8) відповідно специфікації (а.с. 13, 14), згідно якої один із товарів, який продавався [PERSON] є «Герметик». Згідно договору побутового підряду відповідачем [PERSON] були виконані сантехнічні роботи у жовтні 2006 року. У березні 2009 року душкабіна почала протікати. У травні 2009 року позивачка звернулася до відповідача [PERSON] з питанням усунення недоліків протікання. На звернення позивачки ЧП [PERSON] було надана відповідь з відмовою усунення недоліку за відсутності його вини в даному протіканні (а.с. 24). Згідно п.п. 2, 3 гарантійних зобовязань (а.с. 12) виконавець несе відповідальність за якість виконаних робіт впродовж 3-х років. Кінцева дата закінчення гарантійного строку припадає на 20.10.2009 року. Також згідно виконаного рукописного запису на гарантійному зобовязанні гарантія розповсюджується на встановлення приборів, а саме душкабіни, пральної машинки та умивальника. В судовому засіданні за клопотанням позивача була призначена будівельно-технічна експертиза для встановлення причин протікання душкабіни. Згідно висновку даної експертизи № 1699-10 експертом зазначено, що причиною протікання душкабіни у квартирі [ADDRESS] є порушення герметичності шва між встановленим піддоном душкабіни вздовж стіни, вздовж піддону, сама ж душкабіна не протікає. Для усунення протікання необхідно повністю видалити раніше облаштований герметичний шов та облаштувати новий, якісний герметичний шов з герметика, який рекомендовано використовувати в приміщеннях з підвищеною вологою. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 01 грудня 2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів» - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України від 01 грудня 2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України від 01 грудня 2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів» - право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем). Таке право зберігається протягом установленого строку служби (строку придатності), а якщо такий не встановлено - протягом десяти років з дати введення в обіг такої продукції її виробником. При цьому на такого споживача покладається обов'язок довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом. Таким чином, суд приходить до висновку, що виявлений недолік, а саме протікання душкабіни по причині порушення герметичності шва, є недоліком який виник з вини відповідача [PERSON], оскільки він виник у період дії гарантійного зобовязання. Тому необхідно зобовязати відповідача [PERSON] виконати умови договору № 12-9 шляхом усунення недоліків проведених робіт, а саме протікання шва між встановленим піддоном душової кабіни вздовж стіни, вздовж піддону за власний рахунок. Стосовно вини та відповідальності другого відповідача [PERSON], суд не знаходить взагалі доказів її вини та підстав для задоволення позову у відношенні неї, оскільки договорів на виконання робіт вона не укладала та не підписувала, гарантійні зобовязання на себе на брала. Що стосується посилань відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] на той факт, що в протіканні душкабіни вини відповідача не має, що також підтверджується висновком експерта, а саме згідно п.2 ч. 2 висновку зазначено, що в цілому монтаж душової кабіни виконано у відповідності з вимогами будівельних норм та правил, то суд дані посилання не приймає до уваги, оскільки належних доказів відповідачем не надано, а висновок експерта в зазначеній частці зроблено взагалі на виконані роботи. Як встановлено у судовому засіданні згідно того ж висновку експерта зазначено, що причина протікання душкабіни це порушення герметичності шва. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано жодного доказу, що герметичність шва порушено саме не з його вини, що шов було положено якісно та з герметика, який рекомендовано використовувати в приміщеннях з підвищеною вологою. Крім того, даний герметик який було використано для облаштування швів вздовж кабіни позивачки було продано самим відповідачем, що підтверджується розхідною накладною від 20.10.2006 року № 1-00000158 (а.с. 13). Що стосується позовних вимог позивачки про відшкодування матеріальної шкоди, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не надано доказів спричинення їй матеріальної шкоди. Що стосується позовних вимог позивачки щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 20 000 грн., то вони також задоволенню не підлягають з наступних підстав. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України від 01.12.2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, лише за умови її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Приймаючи до уваги, що у даному випадку підстави для застосування п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні, оскільки в договорі № 12-9 від 20.10.2006 рокуне передбачена компенсація моральної шкоди, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20 000 грн. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме: розмір судового збору; витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз та інші. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки в добровільному порядку відповідач [PERSON] відмовився від безоплатного усунення недоліку, позивачка була вимушена звернутися за юридичною допомогою з оформлення позовної заяви для звернення до суду, оплатити судові витрати за подачу позову та сплатити витрати за проведення експертизи, що підтверджується квитанціями (а.с. 1-4, 25, 94). Таким чином, згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 1031 грн. 04 коп. та комерційний збір за сплату рахунку по експертизі у розмірі 15 грн. 47 коп., витрати сплачені за подачу позову, а саме судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього 1\~585 грн. 01 коп. Також згідно ст. 81 ЦК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути недоплачені при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial