Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №R011.0002845 від 17.06.2008 року, згідно якого [PERSON], було надано кредит в сумі 15000 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 17,99% річних, дата остаточного повернення кредиту 25.06.2012 року. Посилаючись не неналежне виконання відповідачкою зобовязань за укладеним сторонами договором та наявність значної заборгованості, позивач просить стягнути борг разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В судове засіданні представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором в судовому порядку. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв клопотань суду до суду не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 05.12.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №019/002/01-07 згідно якого позивач надав відповідачці кредит ва сумі 15000 грн. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідачка порушила узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустила виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З пояснень сторін та наявної в матеріалах справи письмової вимоги позивача вбачається, що позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку, але кошти банку не повернуті, тому їх слід стягнути з відповідачки в судовому порядку. Розрахунком заборгованості, виписками із особистого рахунку підтверджується одержання відповідачкою від позивача кредитних коштів та наявність боргу за кредитним договором №R011.0002845 від 17.06.2008 року станом на 21.12.2010 року в сумі 80714 грн. 96 коп., з них: заборгованість по кредиту - 14622 грн. 07 коп., відсотки за фактичне користування кредитом 1630 грн. 34 коп., комісія за обслуговування кредиту 4819 грн. 50 коп., сума пені за прострочення платежів 59643 грн. 05 коп.. Суд вважає, що позов заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обовязків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачкою дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved