Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

Позивач ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення, у порядку регресу, страхового відшкодування в розмірі 4292, 43 грн., у звязку з тим, що 23.04.2007 р. відповідач, керуючи автомобілем „Опель-Астра, державний номер [NUMBER], скоїв ДТП, в якому в якому постраждав автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], визнаний винним. Автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], постраждалий в ДТП, який належить [PERSON], був застрахований 23.01.2007 р. в Кременчуцькій філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», правонаступником якої, згідно рішення загальних зборів акціонерів від 20.04.2011р., є ПАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто. На підставі заяви [PERSON] про виплату йому страхового відшкодування від 24.04.2007 р. та звіту №67930 від 28.05.2007 р. про встановлення суми ремонту пошкодженого автомобіля, ПАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто був складений страховий акт № 67930 від 19.09.2007 р., яким була визначена сума страхового відшкодування без суми франшизи та з урахуванням зносу /4646,78грн. - 244,68 грн. 109,67грн.=4292,43 грн./ Платіжним дорученням №602 від 16.10.2007 р. позивач виплатив на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у сумі 4292, 43 грн. Постановою Комсомольського міського суду від 15.05.2007 р. відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та визнаний винним в ДТП, що сталося 25.04.2007 р., за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. Відповідно ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст.993 та ст.1191 ЦК України, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто, право регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму держмита в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 252 грн. Відповідач та його представник визнали позов частково, оскільки 26.04.2007 р. відповідач [PERSON] віддав [PERSON] 400 доларів США для здійснення ремонту автомобіля «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], які останній зобовязався згідно розписки повернути відповідачу після отримання страхового відшкодування. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав: [PERSON] має на праві власності автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], який він застрахував в ПАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто, що підтверджується полісом № 19-3378151 від 23.01.2007р. /а.с.5/. Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 20.04.2011р. правонаступником ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» є ПАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто . 23.04.2007 р. відповідач, керуючи автомобілем „Опель-Астра, державний номер [NUMBER], скоїв ДТП, в якому постраждав автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER]. Постановою Комсомольського міського суду від 15.05.2007 р. відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та визнаний винним в ДТП, що сталося 25.04.2007 р., за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн./а.с.21/. На підставі заяви [PERSON] про виплату йому страхового відшкодування від 24.04.2007 р. /а.с. 8/ та звіту №67930 від 28.05.2007 р. про встановлення суми ремонту пошкодженого автомобіля, ПАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто був складений страховий акт № 67930 від 19.09.2007 р. /а.с.18/, яким була визначена сума страхового відшкодування без суми франшизи та з урахуванням зносу /4646,78грн. - 244,68 грн. 109,67грн.=4292,43 грн./ Платіжним дорученням №602 від 16.10.2007 р. позивач виплатив на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у сумі 4292, 43 грн. /а.с.19/. Згідно з ч.1 статті 16 Закону України Про страхування, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 20 Закону України Про страхування, страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Доводи відповідача та його представника про те, що суму страхового відшкодування необхідно зменшити на суму 400 доларів США, яку він згідно розписки віддав [PERSON] на здійснення ремонту автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, відповідач не позбавлений права звернутись з відповідним позовом до суду для захисту своїх прав внаслідок не виконання зобовязань, взятих на себе [PERSON], згідно розписки. У звязку з чим, позивач правомірно має право на зворотні вимоги до відповідача, тобто, в сумі - 4292,43 грн., а також, позивач має право на відшкодування витрат на державне мито та на витрати на інформаційно-технічний забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved