Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь витрати повязані зі сплатою страхового відшкодування в сумі 4257,79 грн., а також просив стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.01.2010 року о 05.45 год. на перехресті вул. Красногвардійська та проспекту Миру в м. Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина водія [PERSON] у скоєнні вищевказаного правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, встановлена постановою судді Соломянського районного суду м. Києва від 05.02.2010 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] Автомобіль «ДЕУ» д.н. [NUMBER], був застрахований власником у ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ». Відповідно до акту №0121/10 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу складеного 27.01.2010 року субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 08.01.2010 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових, складає 4517,29 грн. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту складає 4257,79 грн. ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», виконуючи свої договірні зобовязання перед страхувальником [PERSON], на підставі страхового акту №И-799 від 17.02.2010 року виплатила страхове відшкодування у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №2119 від 26.02.2010 року. відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ПК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за причинену шкоду. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановлению заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 08.01.2010 року о 05.45 год. на перехресті вул. Красногвардійська та проспекту Миру в м. Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 ДДР України. Автомобіль «ДЕУ» д.н. [NUMBER] був застрахований власником у ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», що підтверджується договором страхування наземного транспорту №СЦОЬАЖ)7287985 від 28.07.2008 року. Внаслідок ДТП автомобілю [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER]. Постановою судді Соломянського районного суду м. Києва від 05.02.2010 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ЦДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Відповідно до акту №0121/10 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу складеного 27.01.2010 року субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 08.01.2010 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових, складає 4517,29 грн. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту складає 4257,79 грн. Згідно п. 4.2 договору страхування наземного транспорту №СКСЬАЖ)7287985 від 28.07.2008 року ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» зобовязаний у випадку настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування [PERSON] або вигодонабувачу - ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно п. 7.1.1 цього ж договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», виконуючи свої договірні зобовязання перед страхувальником [PERSON], на підставі страхового акту №И-799 від 17.02.2010 року виплатила страхове відшкодування у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №2119 від 26.02.2010 року. Таким чином, матеріальна шкода ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» складає 4257,79 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, ЗО ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, повязані зі сплатою страхового відшкодування в сумі 4257,79 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved