Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

14 червня 2011 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму страхової виплати у розмірі 167 138, 30 грн. за договором добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби, за рахунок якої погасити фактичну заборгованість за кредитним договором на день настання страхового випадку, а також стягнути з відповідача сплачені нею судові витрати при зверненні до суду з цим позовом на загальну суму 1 820, 00 грн. 01 листопада 2011 року позовні вимоги були уточнені та позивач просить стягнути з відповідача суму страхової виплата в розмірі 167 138, 30 грн. на її користь. В обгрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначає, що 06 липня 2010 року між нею та Акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби № РХ 091/008/001732, предметом якого відповідно до п. 5 є майнові інтереси, що не суперечать закону, повязанні з життям, здоровям та її працездатністю. Відповідно до п.п.6.6. зазначеного договору страховим випадком є стійка втрата працездатності (інвалідність II групи) внаслідок хвороб (виникнення або загострення), виявлених під час дії договору страхування. Страхова сума при цьому складає 167 138, 30 грн.. 29 листопада 2010 року у звязку зі стійким розладом функцій організм, зумовлених загальним захворюванням, медико-соціальної експертною комісією її визнано інвалідом другої групи. Відповідно до умов договору з необхідним пакетом документів вона звернулась до представника 3-ї особи, яких направив зазначені документи до відповідача. Останній своїм листом № 992 від 15 лютого 2011 року відмовив їх у здійсненні страхової виплати на підставі того, що нею подані свідомо неправдиві відомості про предмет договору страхування або факт настання страхового випадку. Таку відмову вона вважає безпідставною, оскільки отримана нею черепно- мозкова травма, як можлива причина, що призвела до стійкого розладу функцій організму та другої групи інвалідності почала розглядатися лікарями тільки в період її знаходження на обстеженні та лікуванні в інституті неврології, психіатрії та наркології академії медичних наук України в період з 01.09.2010 року по 23.09.2010 року та з 20.10.2010 року по 09.11.2010 року. У судовому засідання позивач повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що між ними та позивачем по справі 06 липня 2010 року дійсно був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків та на випадок хвороби № РХ 091/008/001732. Відповідно до п.6.6. зазначеного Договору страховим випадком визнається стійка втрата працездатності (інвалідність II групи) внаслідок хвороб (виникнення або загострення, виявлених під час дії договору страхування. При цьому, п.13.1 договору зазначено, що до страхових випадків не відносяться будь-які наслідки нещасного випадку та/або захворювання, що сталися до набуття чинності вказаного договору, а п.13.2 передбачено, що не вважаються страховим випадком будь-які наслідки нещасного випадку, якщо він стався до набуття чинності Договором.. Крім того, 06 липня 2010 року позивачем була заповнена та підписана заява-анкета по страхуванню від нещасного випадку на випадок захворювання, в розділі відомостей про стан здоровя якої позивачем зазначено, що до моменту укладення договору на тривалому лікуванні (понад 1 місяць) внаслідок нещасного випадку вона не знаходилась, в аварії вона не попадала та не одержувала серйозних травм, ушкоджень та каліцтва, а також, що ускладнень після хвороб в неї не було. Згідно листа КЗОЗ «Обласного центру медико-соціальної експертизи» № 899 від 16.12.2010року [PERSON] за результатами огляду визнана інвалідом II групи по патології центральної нервової системи, внаслідок черепно-мозкової травми, отриманої у 1992 році, причина інвалідності - загальне захворювання. У виписках з історії хвороб № 2793 та №3321 Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології академії медичних наук України» також зазначено діагноз, який є наслідком черепно- мозкової травми, отриманої у 1992 році. Оскілки в заяві-анкеті позивачем не зазначено факту отримання черепно-мозкової травми у 1992 році та наявності ряду інших захворювань до моменту укладення договору, її інвалідність встановлена внаслідок нещасного випадку, який стався до моменту набуття чинності договору страхування, в них відсутні підстави для визнання події страховою та здійснення страхової виплати за договором страхування. З цих підстав у задоволенні позовних вимог, вони просять відмовити. Представник 3-ї особи у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справи докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2010 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби № РХ 091/008/001732, страхова сума по якому складає 167 138, 38 грн. 01 вересня 2010 року [PERSON] була госпіталізована до Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології академії медичних наук України» зі скаргами щоденні головні болі, серцеві напади та болі у хребті. За результатами проведених обстежень в неї виявлено енцефалопатію змішаного генезису з лікворной гіпертензією, гідроцефальними атаками, вегето-судинними параксизмами, синкопальними станами, вестибуло-атактичним, вираженим астенічним синдромами на фоні наслідків ЗЧМТ (струс головного мозку 1992 р.), вегето-судинну дистонію змішаного типу, шийний остеохондроз з протрузією диску С5-С6, аномалію Киммерлі; цервикобрахіалгію (змішенний варіант) та стійкий больовий синдром. 23 вересня 2010 року позивач виписана зі стаціонару з незначними поліпшенням стану здоровя, непрацездатною для продовження лікування за місцем проживання. 20 жовтня 2010 року [PERSON] знов поступила до стаціонару тієї ж лікарні з аналогічними скаргами. За результатами обстеження та лікування також був встановлений такий діагноз: енцефалопатія змішаного генезису з лікворной гіпертензією, гідроцефальними атаками, вегето-судинними параксизмами, синкопальними станами, вестибуло-атактичним, вираженим астенічним синдромами на фоні наслідків ЗЧМТ (струс головного мозку 1992 р.), вегето-судинна дистонія змішаного типу, шийний остеохондроз з протрузією диску С5-С6, аномалія Киммерлі; цервикобрахіалгія (змішенний варіант) та стійкий больовий синдром. 09 листопада 2010 року виписана з нестійким ефектом після лікування непрацездатною для продовження лікування вдома. Актом МСЕК від 29.11.2010 року [PERSON] встановлена II група інвалідності. Таким чином, втрата працездатності [PERSON] (інвалідність II групи) сталася в результаті захворювань, що мали місце в період дії договору страхування, а саме восени 2010 року. Встановлено, що метою договору с добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби № РХ 091/008/001732 було страхування ризиків стійкої втрати позичальником (страхувальником) працездатності внаслідок захворювань. На підтвердження стійкої втрати працездатності позивачем надано виписки з історії хвороб № 2793 та №3321 Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології академії медичних наук України», а також довідку до акту МСЕК № 017793 від 29.11.201 року про встановлення II групи інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.12.2011 року. 26 лютого 2009 року [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про сплату страхового відшкодування за договором страхування, у звязку з настанням страхового випадку, однак, у виплаті їй було відмовлено листом № 992 від 15.02.2011 року, підставами чого вказано те, що інвалідність встановлена внаслідок нещасного випадку, який стався до моменту набуття чинності договору страхування, а застрахованою особою надано свідомо неправдиві відомості про стан свого здоровя. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його вимог не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.І ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору- Згідно п. 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Тому, вирішуючи спір у даній справі відповідно до виниклих договірних правовідносин, суд,

Outcome: approved