Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити на вихованні позивача спільну доньку. [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що стосунки між подружжям погіршились, з 2007 року вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, між подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги, відповідач обов'язки по утриманню родини не виконує, відновлення сім'ї неможливе. В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила не розглядати вимоги щодо залишення дитини на вихованні матері, іншу частину позовних вимог підтримала на підставі обґрунтувань, вказаних в позовній заяві. Відповідач, [PERSON], позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних встановлених обставин: [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17 липня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області зроблено запис № 208 від 17.07.2004 р. (а.с.7) 14 січня 2007 року у подружжя народилась спільна дитина [PERSON] (актовий запис про народження № 65, зроблений 30 січня 2007 року в Книзі реєстрації народжень Другого відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси). Згодом стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились: зникли взаєморозуміння, спільні інтереси, склалися різні погляди на життя, почуття любові втрачено, шлюбні відносини фактично припиненні, подружжя спільно не проживають, домашнього господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Ухвалою суду від 08 червня 2010 року сторонам був наданий строк для примирення до 08 вересня 2010 року, після закінчення якого позивач заявила, що між подружжям стосунки не налагодились, загальна обстановка в родині залишилася складною. Наполягала на задоволенні позовних вимог. На примирення категорично не згодна. Відповідач з позицією позивача не погодився, вважаючи за можливе примирення в подальшому. Одночасно, суд вважає, шо збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, а також шлюб - це добровільний, рівноправний союз, спільність чоловіка та жінки, спрямований на створення сім'ї. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією слід зробити висновок, що сім'я у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може існувати. Право одного з подружжя розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Не можливо насильно, без волі особи змусити її перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою фізичного або психічного насильства. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. З цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити й розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved