Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

26.11.2010 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що мала у власності золоті вироби -золотий ланцюжок, який придбала в липні 2006 року з рук та хрестик, який придбала в магазині „Ромашка" в серпні 2008 року. З 1999 року в неї на квартирі проживав [PERSON], який у серпні 2008 року покинув квартиру без повідомлення її як власника квартири. Після того зник золотий хрестик та ланцюжок. 04.07.2010 року випадково свій ланцюжок та хрестик вона побачила на [PERSON] та зірвала їх з неї. Після проведення перевірки золоті вироби були їй повернуті, а потім її повідомили, що вона повинна їх повернути. Так як золоті вироби були придбані нею особисто, вона їх ніяким чином не відчужувала, просить визнати за нею право власності на золотий ланцюжок вартістю 3318 грн. та золотий хрестик, вартістю 1267 грн.; зобов'язати [PERSON] повернути належне їй особисте майно: золотий ланцюжок вартістю 3318 грн. та золотий хрестик, вартістю 1267 грн., стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги. Відповідачка позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що золотий ланцюжок та хрестик належали [PERSON] і він особисто їй їх подарував, після того, як [PERSON] на грунті неприязних відносин після сварки порвала її золотий ланцюжок. На даний час органами внутрішніх справ проводиться перевірка з приводу того, що [PERSON] зірвала з її шиї належний їй ланцюжок з хрестиком. Третя особа [PERSON] заперечив проти заявлених вимог, зазначивши, що золотий ланцюжок був придбаний для нього в 2006 році, на той час вони з позивачкою проживали спільно. Хрестик придбали 20.08.2008 року і [PERSON] подарувала йому хрестик на день народження. Ці речі були придбані для нього і він ними користувався. Через кілька днів після свого дня народження він пішов від [PERSON] Ланцюжок та хрестик залишалися на ньому. До листопада-грудня 2008 року він ці речі носив, а потім подарував їх [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її сестрою. 20.08.2008 року святкували день народження [PERSON], куди їх з чоловіком теж запросили. На дні народження у них було прийнято дарувати гроші, тому вони теж дарували гроші. Потім зі слів [PERSON] їй стало відомо, що [PERSON] пішов і забрав з собою її золоті речі ланцюжок і хрестик. Влітку 2010 року [PERSON] дзвонив і повідомив, що [PERSON] зірвала з шиї [PERSON] ланцюжок. [PERSON] та [PERSON] спілкувалися протягом 15 років. [PERSON] не носив золотих речей. Ланцюжок і хрестик придбавалися для [PERSON] Взагалі [PERSON] дуже любить золоті речі і багато їх має. Свідок [PERSON] пояснила, що в 2006 році [PERSON] здала на лом золотий ланцюжок сина і, доплативши кошти, придбала ланцюжок собі. В 2008 році вони разом придбавали в магазині «Ромашка»золотий хрестик. Ці золоті вироби вона носила. Коли [PERSON] пішов, вона повідомила, що він забрав ці золоті речі. На дні народження було прийнято дарувати гроші, а потім кожен придбавав ту річ, яка йому необхідна. Чи носив [PERSON] золоті речі -вона не звертала уваги. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її запрошували на день народження до [PERSON] Були присутні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і тоді ніхто ніяких золотих речей не дарував. Коли [PERSON] пішов, [PERSON] сказала, що пропали її золоті речі. Взагалі у [PERSON] багато золотих речей. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з [PERSON] 23 роки. Коли [PERSON] пішов, [PERSON] повідомила, що зник ланцюжок, але до міліції вона не стала звертатися. В той день, 04.07.2010 року, [PERSON] торгувала, була схвильована. Пішла до [PERSON] побачила на її шиї свій ланцюжок та зірвала його, а після цього звернулася до міліції. Після того, як у 2006 році [PERSON] придбала ланцюжок, вона його носила. [PERSON] золотих речей не носив. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його мати [PERSON] подарувала йому на 18 років золотий ланцюжок, однак він виявився неякісним, тому вона обміняла цей ланцюжок на інший. Хрестик придбали у магазині «Ромашка». Він не бачив, щоб [PERSON] носив золоті вироби. На дні народження [PERSON] 20.08.2008 року дарували гроші. Коли невдовзі [PERSON] пішов, зникли золотий ланцюжок та хрестик. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2000 року знає [PERSON] та [PERSON], так як дружили сім'ями. [PERSON] та [PERSON] разом проживали, займалися торгівлею. Золотий ланцюжок [PERSON] носив постійно, а хрестик у нього з'явився 2-3 роки назад. Після дня народження [PERSON] та [PERSON] приходи до неї та повідомили, що подарували [PERSON] золотий хрестик. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в 2008 році його запрошували на день народження [PERSON] З розмови він зрозумів, що [PERSON] подарувала [PERSON] золотий хрестик. Чи носив [PERSON] золоті прикраси - уваги не звертав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 2007 році працювала продавцем в магазині в с. Мала Павлівка і [PERSON] завозив туди молочні продукти. Вона звернула увагу, що в того на шиї був чоловічий золотий ланцюжок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що 19.09.2008 року вона запрошувала [PERSON] та [PERSON] на свій день народження і у [PERSON] на шиї був золотий ланцюжок і хрестик. Десь 3-4 червня 2008 року на дні народження [PERSON] бачила [PERSON], у якого на шиї був золотий ланцюжок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 2006 році зверталася за допомогою до [PERSON], щоб перевезти речі. Вони приїжджали разом із [PERSON] У [PERSON] був золотий ланцюжок, досить широкий, однак впізнати його вона не змогла б. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини щодо права власності на майно та його захист. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Положеннями ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Сторони не оспорюють, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживали в одній квартирі. З 26.08.2008 року [PERSON] разом з [PERSON] не проживає. Встановлено, що золотий ланцюжок був придбаний у 2006 році, а золотий хрестик у 2008 році під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не надані докази придбання спірних золотих виробів за свої власні кошти і саме для власного використання. Нею надані ярлики до золотих виробів -підвіски з золота 585 проби, масою 3,63 г, вартістю 799 грн., та ланцюжка з золота 585 проби, довжиною 55 см, вагою 11,85 г, вартістю 264 грн., однак суду не надані докази, що ці ярлики відповідають саме золотим виробам, про які зазначає позивачка, тим більше, з показів свідків вбачається, і сторонами не оспорюється, що [PERSON] придбавала та має значну кількість золотих виробів. Крім того, після того, як [PERSON] пішов з квартири [PERSON], остання з приводу зникнення власних речей до органів внутрішніх справ не зверталася. Також вона не зазначає про зникнення інших речей, крім спірного золотого ланцюжка та хрестика. [PERSON] не була позбавлена можливості звернутися до [PERSON] з приводу повернення належного їй майна, враховуючи, що сторони проживали в одному місті і зустрічалися, що не оспорюють, чи до суду у разі виникнення між нею та [PERSON] спору щодо належності майна. Таким чином вбачається, що [PERSON] погодилася з наявністю у [PERSON] права на зазначені речі. [PERSON] не заявляла про свої права на золоті речі до інциденту між нею та [PERSON] З постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2010 року по справі № 1-350/2010 р. вбачається, що [PERSON] звернулася до суду зі скаргою про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за те, що 04.07.2010 року близько 14 години 50 хвилин біля кіоску № 51 на території ринку по вул. Червоноармійська м. Охтирка Сумської області, умисно, з прикладенням фізичного зусилля, з метою заволодіння золотим ланцюжком з хрестиком та заподіяння фізичного болю та насилля, рукою зірвала з [PERSON] золоті ланцюжок з хрестиком, заподіявши останній подряпини на шиї, завдавши тілесних ушкоджень, фізичного болю та страждань. Оскільки було встановлено, що [PERSON] не мала на меті заподіяння тілесних ушкоджень, а її метою було заволодіння майном, постановлено по справі за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України провести досудове слідство. Таким чином, встановлено, що між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки на ґрунті особистісних взаємовідносин. Подання позову до суду про визнання права власності на майно після порушення питання про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності є способом захисту останньої. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачкою не надано беззаперечних доказів виникнення у неї права власності на майно, відсутні підстави для задоволення позову як в частині визнання права власності на золоті прикраси, так і в частині витребування їх від відповідача, оскільки право на витребування майна має лише його власник. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed