Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-13 00:00:00

Позивач 29.11.2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення їх у твердій грошовій сумі. В своєму позові позивач зазначив, що за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 05 червня 2008 року він виплачує на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку (доходу). Посилаючись на те, що він не працює, не отримує взагалі ніякого доходу, то сума аліментів яку йому нараховують в розмірі ? частки доходів, становить в грошовому виразі 368 грн., які він сплачувати не взмозі, просить суд на підставі ст.184 СК України зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі вищевказаного рішення суду та визначити їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень в місяць. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені ним в позові, просить суд його позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Зазначила, що тих грошей, які просить стягувати позивач з нього на її користь недостатньо для утримання неповнолітньої дитини і що вона вважає, що позивач повинен сплачувати аліменти відповідно до рішення суду, але не менше ніж визначеного законом, тобто 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на безпідставність позову, просить суд в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу, як батьку дитини, за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 05 червня 2008 року присуджено виплачувати на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини. Неповнолітній син позивача проживає разом з відповідачкою і знаходиться на її утриманні. На підставі ст.184 ч.1 СК України, на яку як підставу позову посилається позивач, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі можливе, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, що встановлено в судовому засіданні, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З обставин справи вбачається, що позивач, хоча в даний час і не працює і не перебуває на обліку в районному центрі зайнятості, як безробітний, але являється працездатною особою, не інвалідом, не пенсіонером. Тому за таких обставин, на думку суду, одні лише доводи позивача про те, що він не працює має непостійний, мінливий заробіток не можуть бути достатніми підставами для винесення рішення про зміну розміру і виду стягнення аліментів присуджених до виплати відповідачу за рішенням суду. На думку суду, позивач безпідставно звернувся до суду з вищевикладеним позовом, так як з даних правовідносин суд виніс своє рішення, яке набрало чинності і дане рішення суду від 05.06.2008 року не може бути ніким змінене і скасоване, в тому числі і на підставі ст.184 СК України. Розмір аліментів визначених рішенням суду може бути змінений у випадках передбачених ст.192 СК України, але позивач в своєму позові не посилається на ці підстави. За таких, вищевикладених обставин, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed