overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Карлівський район, м.Карлівка, вул. Нова, 1 А. У позовній заяві позивач посилається на те, 31 березня 1987 року згідно рішення №57 виконавчого комітету Карлівської міської ради її чоловік [PERSON] отримав дозвіл на будівництво гаража розміром 3,80 х 6,00 метрів по вул. Новій в м. Карлівка Полтавської бласті. Зазначений гараж він побудував в 1987 році за адресою: Полтавська область, м.Карлівка. вул. Нова, 1 А, шляхом добудови до вже існуючих сусідніх гаражів. 21 червня 2010 року її чоловік [PERSON] помер, про що відділом РАЦС Карлівського районного управління юстиції було видано свідоцтво про смерть та зроблено актовий запис за № 141. 17 листопада 2010 року ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт на гараж № 43, проте в той же час при обмірі гаража були встановлені незначні відхилення в сторону збільшення від дозволених розмірів. Тому на звороті технічного паспорту поставлено штамп про самочинне будівництво гаража із збільшеними розмірами, який у вказаному документі зазначений під літерою «А-1». В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу без участі його представника і зазначає, що позовні вимоги визнає і при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 163985 виданого 24.06.2010 р. [PERSON] помер 21.06.2010 р. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] його дружина в передбачений законом шестимісячний термін звернулася до Карлівської державної нотаріальної контори з метою оформити спадкове майно. Її сини [PERSON] та [PERSON] подали заяви до Карлівської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини вищевказаного спадкодавця які не були ними відкликані в шестимісячний термін з дня відкриття цієї спадщини. Ніяких інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини померлого 21.06.2010 року [PERSON] до Карлівської держнотконтори не надходило. Згідно довідки виконкому Карлівської міської ради позивач постійно проживала разом зі своїм померлим чоловіком з 21.01.1986 року і по день смерті, а тому вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства зазначений відділ вважає за можливе проведення в судовому порядку у узаконення гаража. Враховуючи викладене суд, вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться за адресою : Полтавська область, Карлівський район, м.Карлівка, вул. Нова, 1А.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2008 року, від шлюбу мають доньку Яну, [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони тривалий час не спілкуються, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на той факт, що їх родина розпалась і відновити подружні стосунки не можливо. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2008 р. (а.с.5), від шлюбу мають доньку Яну, [INFO] (а.с.6). Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом надавався подружжю строк на примирення протягом два місяці, за вказаний час подружжя не поновлювали шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо, дійшли спільного висновку про розірвання даного шлюбу. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей мотивуючи тим, що вони знаходяться у зареєстрованому шлюб і мають двох дітей, які в теперішній час знаходяться на її утриманні, а відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що відповідач працездатний і має можливість надавати допомогу дітям. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, пояснивши, що він не працює, але згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходяться дві неповнолітні дитини дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач, який проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що підтверджується показами сторін, довідкою виконкому Буринської міськради, свідоцтвами про народження дітей, свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів які необхідно стягувати з відповідача на утримання дитини, суд приймаючи до уваги його матеріальне становище, те що він працездатний і матеріальне становище дітей та позивачки, а також стан їх здоровя, вважає, що розмір аліментів на утримання дітей повинен становити 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON], але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного з дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

В серпні 2010 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачем [PERSON] 01.11.2005 р. був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачаннчя. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання до квартири споживача, а останній зобовязався своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживачі оплату за надану теплову енергію не провели, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.02.2009 р. по 01.07.2010 р. у розмірі 847 грн. 04 коп. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, просила про їх задоволення. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, вказуючи на необхідність зменшення суми заборгованості у звязку з відсутністю з 2005 р. в її житловій кімнаті опалювального приладу. Заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачі у справі проживають по вул.Гмирьова в кв.№7 в м.Миколаєві та є споживачами послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами , а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі своїх зобовязань не виконують належним чином, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за надані послуги теплопостачання. В той же час, як слідує з наявних у справі акту від 16 серпня 2005 р., складеного за участю представника комунального підприємства «Міські теплові мережі», представника ЖКП «Південь», акту від 27.09.2010 р., складеного за участю представника ВАТ «МТЕЦ» та представника ЖКП «Південь» в житловій кімнаті відповідачів, яка має площу 16 кв.м, відсутні опалювальні прилади. В акті, складеному ВАТ «МТЕЦ» 27.09.2010 р., міститься припис житлово-експлуатаційній конторі про необхідність встановити опалювальні прилади в кімнаті відповідачів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність зменшення на підставі ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги» нарахованої відповідачам заборгованості з урахуванням фактично спожитої теплової енергії (31,80 кв.м 16 кв.м =15,80 кв.м) на 730 грн. 40 коп. За такого, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» підлягає частковому задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

02.12.2010р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між ними та зареєстрованого 30.04.1999р. Південною товарноюбіржею. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що у звязку з відсутністю нотаріальної формидоговору вони не мають можливості розпоряджатися своєю власністю, відповідачка ухиляласявід нотаріального посвідчення договору. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. [PERSON] у судове засідання не зявилася. У матеріалах справи міститься заява зпроханням розглянути справу у її відсутність. Третя особа - представник Південної товарної біржі - до суду також не зявився, про часі місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладеннясправи від них не надходило. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, вивчивши матеріали справита оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 30.04.1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали з[PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Цього ж дня вказаний договір був зареєстрований на Південнійтоварній біржі за реєстровим № 9856. В подальшому 19.05.1999 року вищезазначений договірбуло зареєстровано у КП ММБТІ за №20027. Відповідно до довідки КП ММБТІ від23.11.2010р., зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Будь-які спори, повязані із вказаною угодою, між сторонами відсутні, усі умовидоговору купівлі-продажу були ними виконані належним чином, даний договір не суперечитьзакону та відповідає вимогам Глави 21 ЦК України в редакції, що діяла до 01.01.2004р. Посвідчити у нотаріальному порядку вказаний договір на теперішній час неможливо,крім того, право власності на квартиру зареєстровано у КП ММБТІ за позивачами. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України вредакції, що діяла до 01.01.2004р., даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

03.11.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.08.1991р. по 21.03.2003р. перебувала у шлюбі із відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 14.04.1996р.н., що проживає разом з позивачкою. За твердженням [PERSON], з моменту розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, аліменти за минулий час та відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 300грн. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач та його представник - адвокат [PERSON] - позов визнали частково: не заперечували проти стягнення аліментів в сумі 300грн. щомісячно, починаючи з дня звернення [PERSON] із даним позовом до суду, в іншій частині позов не визнали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку адвоката, суд приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] з 24.08.1991р. по 21.03.2003р. перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої [PERSON], 14.04.1996р.н., що проживає разом із позивачкою. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Між тим вказаних доказів суду позивачкою не було надано, з її пояснень вбачається, що вказані заходи нею не вживалися. Крім того, у судовому засіданні позивачка пояснила, що в аліментах від відповідача ні вона, ні їх дитина не мають потреби, причинами для звернення до суду з даним позовом є те, що [PERSON] не дає згоду на виїзд доньки за кордон у туристичні подорожі, а також вона має намір позбавити відповідача батьківських прав, для чого їй необхідно довести факт ухилення [PERSON] від виконання свої батьківських обовязків. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст. 181, 182, 184 СК України, приймаючи до уваги наявність на утриманні відповідача непрацездатної матері, можливість надання утримання позивачкою, яка теж є працездатною особою, має стабільний заробіток, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню: з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в розмірі 400грн., щомісячно, починаючи з 03.11.2010р. до досягнення дитиною повноліття. Позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] заявлено не було. Доказів понесення позивачкою витрат на правову допомогу суду не було надано. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 18.10.2003 року між ним та відповідачкою відділом РАЦСу Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, за актовим записом №108, було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, причиною розлучення є постійні сварки та конфлікти, примирення неможливе, спільного господарства не ведуть, в звязку із чим і подано позов до суду. Відповідачка до початку попереднього судового засідання подала в суд заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить суд справу слухати без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що відповідно до ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. На підставу своїх вимог посилається на те, що 30.08.2009 року в с.Глибочок Тальнівського району Черкаської області померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилось майно в тому числі і домоволодіння яке розташоване в с.Глибочок Тальнівського району Черкаської області по вул. Станкевича 19, проте за життя попереднім власником не було у встановленому законом порядку зареєстровано в ОБТІ, відсутні правовстановлюючі документи на право власності, а тому його неможливо включити до переліку спадкового майна. Будь-яких документів на вищевказаний будинок не збереглося, в звязку з чим, позивачка вимушена звернутись з даним позовом до суду. До початку судового засідання представник позивачки подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, а справу слухати у відсутність представника позивача. Відповідач до початку судового засідання подав до суду письмове клопотання в якому проти позову не заперечує, просив суд його задовольнити, а справу просив слухати без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю на тій підставі, що спору між сторонами немає, виникнення у позивача права на спадкування за законом підтверджується доказами. На підставі ст.ст.1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

В вересні 2010 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3 особа відділ громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області про втрату права на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідачка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад чотири роки. Просить визнати її такою, що втратила право користування данною квартирою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, вказала, що вона є дочкою позивача, вона не проживає в квартирі в зв»язку з тим, що всі ці чотири роки навчається, про що позивачу було відомо, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є дочкою позивача, не проживає в [INFO] біля 4-х років. Відсутність відповідачки за даною адресою підтверджується поясненням позивача, актами обстеження матеріально-побутових умов від 21 січня \\а.с.4\\ та 3 серпня \\а.с.5\\ 2010 року. В відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.71 ч.З п.2 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасового виїзду з постійного місця проживання у зв»язку з навчанням - протягом усього часу навчання. З додатку до диплома бакалавра \\а.с.29\\ вбачається, що [PERSON] навчалась на денній формі навчання у Вищому навчальному закладі Київському національному університеті культури і мистецтв, в даний час [PERSON] навчається на п»ятому кусі Інституту філософської освіти і науки , термін навчання з 1 вересня 2010 року по ЗО червня 2011 року \\а.с.21\\. За таких обставин, позовні вимоги позивача є необоснованними, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

29.03.2007 року позивач вступила до шлюбу з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини. Договір про сплату аліментів на дитину сторони не укладали. Інших дітей відповідач не має. [PERSON] працює електромонтером в Лозівській дистанції електропостачання ст. Красноград, тому має змогу допомагати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В звязку з повним визнанням відповідачем позовних вимог позивача, на підставі вимог ст. 130 ч.4 та ст. 174 ЦПК України, суд рахує за можливе ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі слідуючого. Відповідно ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В звязку з цим, так як відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконуються обовязки щодо утримання дітей, суд рахує, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], відповідно до довідки з місця проживання, позивач проживає разом з сином, який знаходиться на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, суд рахує, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17.05.2025 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При задоволенні позовних вимог позивача, суд також приймає до уваги те, що відповідач визнав позов в повному обсязі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. У звязку з задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

18.08.2001 року позивач вступила до шлюбу з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини. Договір про сплату аліментів на дитину сторони не укладали. [PERSON] працює трактористом в ПАОП «Зоря»та має на утриманні двох синів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі слідуючого. Відповідно ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], відповідно до довідки з місця проживання, позивач проживає разом з донькою, яка знаходиться на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, суд рахує, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17.11.2019 року. Відповідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. У звязку з задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved