Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

В лютому 2011 року позивач звернулася в суд до відповідача з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 20 грудня 1999 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 131 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був укладений на Універсальній товарній біржі „Марія в Журналі реєстрації біржових угод за № 131 від 20.12.1999р. та зареєстрований 21.12.1999р. в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровівій книзі за реєстровим №5204. Працівники біржи завірили, що подальшого нотаріального посвідчення договір не потребує. Оскільки він не має можливості розпорядитися купленою ним на законних підставах у свій час квартирою, тому що не дотримане діюче на данний момент законодавство - договір не посвідчений нотаріально - він вимушений звернутися до суду. Зазначений договір купівлі - продажу виконаний обома сторонами. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, викладених в заяві, просив визнати договір дійсним з моменту його укладення. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - Універсальна товарна біржа „Марія в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 грудня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], яка також діяла в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], було укладено договір №131 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі „Марія в Журналі реєстрації біржових угод за № 131 від 20.12.1999р. 21.12.1999р. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано на імя [PERSON] в Миколаївському МБТІ, та записано в реєстрову книгу за реєстровим номером № 5204. Договір виконаний сторонами в повному обсязі: [PERSON] уплатив продавцю вартість квартири, вселився в неї, зареєструвавася та користується нею, а [PERSON] отримала оплату договірної вартості квартири, звільнила її від побутового майна та здійснила виселення з неї. Згідно з вимогами ст.227 ЦК УРСР в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції ЦК 2003 р. договор купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та піхтягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Із пунктів 3,4 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1.4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved