overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

14.02.2011 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням буд. № 3 по провул. 2 Нагорній в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач, хоча і зареєстрований у вказаному будинку, проте не проживає в ньому з 2008 року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Виходячи з вищевикладеного, позивачі просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вважали, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач дійсно не проживає протягом тривалого часу за вказаною адресою; [PERSON], представник ЖКП «Південь» та представник Відділу обліку та реєстрації Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області в судове засідання не зявились, повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Будинок № 3 по провул. 2 Нагорний в м. Миколаєві належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] (на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 12.10.1981 р.). В ньому, крім позивачки [PERSON], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (довідка ЖКП «Південь» від 13.05.2010 р.). У вищезгаданій квартирі, відповідно до Акту від 20.09.2010 р., [PERSON] не проживає більше одного року (з грудня 2008 року), його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не сплачує. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власникам у розпорядженні своїм майном. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

23.02.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 25.11.2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 250. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. В неї це другий шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, внаслідок чого відсутнє взаєморозуміння стосовно матеріального забезпечення сім»ї. Відповідач аліменти сплачує. Відносно поділу майна питання буде вирішуватися в судовому порядку. Позивачка [PERSON] позов повністю підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надіслав пояснення, згідно яких позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши та дослідивши пояснення позивачки, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON]»яненко Т.М. та [PERSON] звернулись в суд з позовом до територіальної громади в особі Оріхівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свій позов тим, що 15 травня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельного паю площею 4.130 га, який розташований на території Оріхівської сільської ради. Вони, позивачі є спадкоємцями першої черги на майно померлого. За життя [PERSON] успадкував вищевказаний земельний пай після своєї матері [PERSON], але внаслідок тривалої хвороби, а потім раптової смерті він так і не встиг належним чином оформити спадщину та отримати державний акт про право приватної власності на землю Коли вони, позивачі звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON], то їм було відмовлено з тих підстав, що відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку Державний акт. Позивачі прохали суд визнати за ними право власності в порядку спадкування на земельну ділянку(пай) площею 4,130 га, що розташована на території Оріхівської сільської ради і раніше належала померлому [PERSON]. [PERSON]»яненко Т.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з»явились, звернулись до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без їх участі, на позовних вимогах наполягали. Представник відповідача - територіальної громади в особі Оріхівської сільської ради в судове засідання не з»явився, прохав справу слухати без їх участі, проти позову не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що позивачі являються спадкоємцями першої черги на майно померлого 15 травня 2010 року [PERSON] , а саме на земельну ділянку площею 4,130 га, яка розташована на території Оріхівської сільської ради. Нотаріальною конторою позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку , так як у них відсутні правовстановлюючі документи Державний акт про право приватної власності на землю. Враховуючи вищевикладене, відсутність спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що в її свідоцтві про народження серії ЯК №791027 від 30.12.1955 року, в якому всі записи зроблено російською мовою, прізвище зазначено як «Воробьева». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При внесенні відомостей у трудову книжку її дівоче прізвище записано як «Воровьева», тобто замість букви «б» в прізвищі помилково було зазначено букву «в». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки дані, зазначені у свідоцтві про народження не співпадають з даними, зазначеними у трудовій книжці, у неї виникли проблеми при оформленні документів для призначення пенсії. Заявниця прохала суд встановити факт належності їй [PERSON] трудової книжки, виданої на її дівоче прізвище, зазначене як «Воровьева Валентина Семенівна» В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України в м.Лубнах в судове засідання не з'явився, про слухання справи УПФУ було повідомлено завчасно, начальник управління звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без їх участі, проти встановлення даного факту не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зясувавши обставини справи , дослідивши докази по справі , заслухавши пояснення заявниці, суд вважає , що заява підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявниці серії ЯК №791027 від 30.12.1955 року, в якому всі записи зроблено російською мовою, її прізвище зазначено як «Воробьева». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При внесенні відомостей у трудову книжку дівоче прізвище заявниці [PERSON] записано як «Воровьева», тобто замість букви «б» в прізвищі помилково було зазначено букву «в». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки дані, зазначені у свідоцтві про народження не співпадають з даними, зазначеними у трудовій книжці, у неї виникли проблеми при оформленні документів для призначення пенсії. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт належності заявниці [PERSON] трудової книжки підтверджується відповіддю архівного відділу Криничанської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 24.01.2011 року за вих. №45, де вказано, що відповідно до особових рахунків по заробітній платі заявниця дійсно у період з 22.05.1975 року по 28.10.1975 року працювала на Криничанському райпобуткомбінаті.(а.с.10). Той факт, що трудова крижка заявниці була оформлена саме на Криничанському райпобуткомбінаті посвідчує дата заповнення трудової книжки, а ссаме, 28.05.1975 року (а.с.8) Встановлення факту належності заявниці трудової книжки для [PERSON] має юридичне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в трудовій книжці [PERSON] при її оформленні було допущено помилку в написанні дівочого прізвища заявниці і зазначено його неправильно як "Воровьева", тоді як повинно бути зазначено прізвище "Воробьева" і тому слід вважати , що трудова книжка, заповнена на прізвище «Воровьева» в дійсності належить заявниці [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права на спадщину за законом на квартиру №44 в б.№ 92 по пр. Будівельників в м. Маріуполі мотивуючи тим, що його батьку, [PERSON], згідно списків ЖБК Верховина була надана вищевказана квартира. [PERSON] помер 26 серпня 2008р. Після його смерті він та відповідачка,[PERSON]Є , дочка [PERSON], є спадкоємцями першої черги. У встановлений законом строк він звернувся із заявою до нотаріальної контори, але свідоцтво про право на спадщину й не видано, оскільки за життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності, тоді як вартість квартири була повністю сплачена ЖБК Верховина, тому він просить визнати за ним право на спадщину за заповітом від 18 серпня 2006р. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з вищевказаних підстав. Представник Маріупольської [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглянути позов без її участі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що 16.10.1968 р. [PERSON] згідно списків ЖБК Верховина, була надана квартира № 44 у б.№ 92 по пр. Будівельників в м.Маріуполі, вартість якої була сплачена повністю у 1985р. /а.с.17-20/ 18 серпня 2006р. [PERSON] склав заповіт у якому заповідав вищевказану квартиру [PERSON]./а.с.10/ [PERSON] помер 26 серпня 2008р. Позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. /а.с.33/ Відповідно до ст. ст.1261,1268 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкоємцем, які б мали право на обовязкову долю у спадщині , немає. З урахуванням наведеного, суд визнає за позивачем право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 26 серпня 2008р., на 3-х кімнатну квартиру №44 в б.№ 92 по пр. Будівельників в м. Маріуполі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

02 лютого 2011 року Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідачі проживають і користуються житлом - квартирою [ADDRESS], і позивач забезпечує їх природнім газом. За відповідачами утворилась заборгованість за спожитий природній газ з 01 квітня 1994 року по 30 вересня 2010 року в розмірі 855 грн. 01 коп. Цю заборгованість, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі у відповідності до ст. 625 ЦК України, а також судові витрати позивач просив стягнути на його користь з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на наведені у позові доводи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи судом і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у [ADDRESS] і користуються природнім газом, який постачає Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2010 року у наказовому провадженні № 2-н-1718/10 позивачу було відмовлено у видачі судового наказу відносно відповідачів (а.с. 4). За відповідачами утворилася заборгованість по оплаті спожитого газу, яка підлягає стягненню з них за період часу з 01 січня 2004 року по 30 вересня 2011 року, тобто в межах строку позовної давності у відповідності до ст.ст. 71, 75 ЦК України 1963 року, в розмірі 523,36 грн. солідарно. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних пропорційно задоволених вимог, що складає: індекс інфляції - 318,08 грн., 3% річних - 105,82 грн. У зв'язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача в порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. солідарно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Амур - Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 881 - розірвати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] \~ \~ \~ \~[PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 вересня 2003 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], 02 ї липня [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

У листопаді 2010 р. ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 17.12.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № УС1707. Згідно договору Банк надав відповідачу кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 15000,00 грн., для оплати транзакцій на строк з 17.12.2007 року по 30.11.2009 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 21.09.2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 26180,82 грн. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527.549, 623, 624. 625 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі, а також понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив про його задоволення. Відповідач в судовому засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № УС 1707. Згідно договору Банк надав відповідачу надав відповідачу кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 15000,00 грн., для оплати транзакцій на строк з 17.12.2007 року по 30.11.2009 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим існує заборгованість перед банком в розмірі: 15573,05 грн. - заборгованість за кредитом; 9593,50 грн. - заборгованість за процентами; 1014,27 грн. - заборгованість по сумі плати, а всього 26180,82 грн. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від відповідача вона має малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з нею, не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття доньки. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час та місце слухання справи його повідомлено належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, з 2010 року сторони не проживають спільно. Від спільного життя вони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої доньки не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне положення. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

04 червня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що з 25 вересня 2004 року перебуває із відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м.Миколаєва, актовий запис № 334. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя сторін не склалося через різність характерів та поглядів на питання сімейного життя, що призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, з листопада 2009 року мешкають окремо, фактично припинили шлюбні відносини. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердив. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила суд залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Судом за клопотанням відповідачки сторонам надавався шестимісячний строк на примирення, втім він не приніс результатів. Заслухавши пояснення сторін, за їх згодою, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами, встановленими ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак, суд вважає за можливе позов задовольнити. Крім того, суд за заявою позивача на підставі ст.88 ЦГІК України вважає за можливе залишити на його рахунок судові витрати.

Outcome: approved