Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

27 вересня 2010 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду та просив постановити рішення, згідно якого визнати осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником будинку № 105 по вул. Авдєєва- Чорноморського в м. Одесі. До 2005 року у зазначеному будинку разом з позивачем проживали колишня дружина [PERSON], та її донька [PERSON] АЛТ, яким позивач дав дозвіл на реєстрацію по спірній адресі. Літом у 2005 року колишня дружина [PERSON] покинула позивача разом з донькою, не залишивши свою нову адресу. Ще до цього у 1998 році, позивач зареєстрував по своїй адресі сина від першого шлюбу [PERSON] на його прохання. Позивач вказав, що по зазначеній адресі він ніколи не проживав, де він знаходиться на тепер позивачу також не відомо. Позивач не взмозі самостійно сплачувати комунальні платежі за всіх осіб, зареєстрованих по спірній адресі, так як відповідачі вже тривалий час не проживають у будинку, жодних належних латежів не здійснюють, в ремонті будинку не допомагають. У зв'язку з чим позивач просив визнати вказаних осіб такими, що втратили право проживання у [INFO]. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦГІК України. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повній мірі, просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про слухання справи сповіщались належним чином, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляли. Представник третьої особи Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в судове засідання з'явився, просив вирішувати зазначений спір на розсуд суду. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, сповіщених про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦГІК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок № 105 по вул. Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ЗОДНК від 21.12.1995 року ( а.с.8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актова запис № 777 шлюб між [PERSON] та [PERSON]Ю розірвано 09.10.2007 року ( а.с.9). Відповідно до відомостей адресного бюро в Одеській області [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO] - Чорноморського, 6.105 (а.с. 20). Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, відповідно до відомостей з реєстрації граждан мешкаючих за адресою м. Одеса, вул. Шевченко, 105 (у теперішній час зазначена вулиця є вул. Авдєєва-Чорноморського) [PERSON] зареєстрована по вказаній адресі з 12.02.2000 року, відповідач [PERSON], зареєстрований з 17.06.1998 року, [PERSON], зареєстрована з 10.06.2006 року (а.с.11-12). Позивач вказує, що відповідачі відмовляються від зняття самостійно з реєстраційного обліку 8 добровільному порядку, крім того ніякої усної чи письмової домовленості між сторонами не було. Судом для повного та всебічного розгляду справи були оглянуті письмові свідчення [PERSON] та [PERSON], які в свою чергу підтвердили доводи позивача, та їх пояснення прийняті судом, як належний доказ для ухвалення рішення (а.с. 15-16). Так свідок [PERSON], яка мешкає по вул. Авдєєва-Чорноморського, 103, та являється сусідкою позивача, вказала, що вона часто навідує позивача [PERSON], буває у нього в гостях, тому їй відомо, що раніше він був одружений з [PERSON], яка мала доньку [PERSON] З часом [PERSON]. С.М. розірвав шлюб з дружиною, а десь з літа 2005 року його дружина не мешкає разом з позивачем. Крім того, свідок пояснив, що позивач розповідав, що дружина з донькою покинули його, та їх місце знаходження їм не було відомо. Свого сина [PERSON] позивач зареєстрував по спірній адресі, ще в 1998 році, так як в нього не було житла, а для проходження курсів ДОСААФ, йому необхідно було місце реєстрації, однак син по спірній адресі ніколи не проживав. Свідок [PERSON], мешкаюча за адресою, Авдєєва-Чорноморського, 113 в м. Одесі, також пояснила суду, що являється тривалий час сусідкою позивача, спілкується з ним, тому їй відомо, що раніше по вул. Авдєєва-Чорноморського, 105 мешкала разом з позивачем його дружина та її донька, а в з літа 2005 року вони покинули його та з цього часу по зазначеній адресі не мешкали. Навідуючись в гості до позивача, свідок ніяких речей ані дружини, ані доньки не бачила, крім того. їй відомо, що свого сина [PERSON] позивач зареєстрував по спірній адресі в 1998 році, однак він там ніколи не мешкав, його речей в цьому будинку також не було. Суду доведено, що відповідачі втратили право на проживання у будинку, як члени сім'ї власника, самостійно не знімаються з реєстраційного обліку, що підтверджується наданою суду довідкою випискою з адресного бюро в Одеській області та реєстрацій від 01.10.2010 року, № 17\\93, відповідно до якої по спірній адресі зареєстровані такі особи, позивач [PERSON], відповідач [PERSON], відповідач [PERSON]П.( а.с.20). Так відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом разом з ним, мають право користуватися цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла та законом. Суд вважає, що підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою, а також родинні відносини між сторонами. Відповідачі не являється власником нерухомого майна по спірній адресі, належній позивачу на праві приватної власності будівлі, відповідачі не проживають по спірній адресі, жодних домовленостей або інших угод передбачених законом між позивачем та відповідачами не укладалося,' том> немає правових підстав для реєстрації місця проживання за адресою належного позивачу нерухомого майна. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ст. З Закону України від 11.12.2003 року № 1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного обліку спеціально . повноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.Відповідно до ст. 7 Закону України 11.12.2003 року № 1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду.Відповідачі не несуть ніяких обов'язків по оплаті житла так як в ньому не проживають, проте за комунальні послуги (воду, тепло, каналізацію і т.д.), позивачу нараховують плату із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній квартирі. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідачі створюють позивачу перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, я також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету.Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню, тому що його інтереси порушені, він не має змоги користуватися та розпоряджатися належним їй майном за своїм розсудом, а також позивач по теперішній час несе збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідачів, які вже тривалий час не мешкають у будинку.З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved