Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

До Барського районного суду Вінницької області звернувся з позовом [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 01.02.2005р.він працював на посаді завідуючого господарством адміністративно-господарського відділу [PERSON] міжрайонної державної податкової інспекції. З даної посади він був звільнений 05.05.2010 р. у звязку із зміною організаційної структури та штатного розпису. Відповідно займаної посади йому виплачували посадовий оклад та надбавку за особливі умови праці, проте належні йому виплати за роботу у нічний та надурочний час, яку він здійснював у період з 01.07.2009р. по 05.05.2010р., не нараховувались. Як компенсацію за роботу у нічний час співробітникам надавались вихідні у наступні після нічного чергування дні. Відповідно ст. 108 КЗпП України робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. Дана стаття має імперативний характер і не передбачає заміни виплат належних працівнику на вихідні дні. Відповідно журналу прийому - здачі адмінприміщення [PERSON] МДПІ (копія додається) я відпрацював 416 годин у нічний час. Відповідно колективного договору доплата за кожну годину роботи у нічний час становить 35 % тарифної ставки. Кожне чергування починалось о 18:00 та закінчувалось о 8 годині ранку, таким чином крім восьми годин робіт у нічний час (що тривали з 22:00 до 06:00) позивач допрацьовував шість годин понад норму тривалості робочого часу, що відповідно ст..50 КЗпП України не може перевищувати 40 годин на тиждень. Відповідно ст.. 62 КЗпП роботи понад встановлену тривалість робочого часу є надурочними, тому згідно ст.. 106 КЗпП повинні оплачуватись у подвійному розмірі. Оклад позивача становив з 1.07.09 р. по 01.11.09 р. 677 грн., з 01.11.09 р. по 01.01.10 р. 744 грн., з 01.01.10 р. по 01.04.10 р. 869 грн., з 01.04.10 р. по дату звільнення 884 грн. Виходячи з вищенаведених даних, а також з даних Листів міністерства праці та соціальної політики України від 25.08.2009 р. № 9681/0/14-07/13 та від 30 вересня 2008 р. №10338/0/14-08/13 Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2009 та 2010 роки, норм трудового законодавства, позивач вирахував суму, що належить йому до сплати [PERSON] МДПІ за надурочні роботи та роботу у нічний час і яка з його розрахунків становить 5420,24 Таким чином, пропрацювавши 416 годин у нічний час та 312 годин надурочних робіт, позивачу належить до сплати [PERSON] МДПІ 5420.24 ( пять тисяч чотириста двадцять)грн.. і 24 копійки. Крім того, враховуючи індекси інфляції до вищенаведеної суми йому ще належить сплатити 108,81 (сто вісім) грн.. і 81 копійку. По даному питанню позивач письмово звертався до відповідача, але замість належних йому коштів він отримав лише відповідь, якою йому відмовили у відшкодуванні за роботу у нічний час і в якій також нічого не було згадано за надурочні роботи. Таким чином він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Відповідно ч. 1 ст.. 116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Згідно ст.. 117 В разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цiй статтi вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника. Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, то розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рiшення по сутi спору. З вищенаведених норм законодавства випливає, що відповідач зобовязаний сплатити позивачу середньомісячний заробіток за травень ( не враховуючи 5 перших днів) червень та липень 2010 року. Відповідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 та довідки, виданої [PERSON] МДПІ, про заробітну плату та інші доходи вих. № 6630/05 (копія довідки додається)мій середній заробіток становив 1898,26 грн. Таким чином відповідач також винен позивачу з врахуванням середньої заробітної плати, що визначалась також із до плюсуванням належних виплат в останні два місяці за надурочні та роботи у нічний час 6\~500,69 (шість тисяч пятсот) грн..і 69 копійок. Загальна сума заборгованості складає 12\~029,74 (дванадцять тисяч двадцять девять) грн.. і 74 копійки. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги до 19160,17 гривень , мотивуючи тим , що в силу того , що розрахунок між позивачем та відповідачем по день слухання справи не було проведено , заборгованність за несвоєчасний розрахунок зросла та становить 13739,93 гривні (сума виникла в результаті до плюсування середньомісячного заробітку за серпень , вересень ,жовтень ) тому загальна сума заборгованності відповідача по проведених ним розрахункам разом з належними йому виплатами за надурочні роботи у нічний час становить 19160, 17 гривень . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги з мотивів викладених в позові , наданих доказів, просили суд задовольнити позов . Представник відповідача [PERSON] міжрайонної державної податкової інспекції [PERSON] проти позову заперечувала , навівши обгрунтування та надавши докази. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами суд вважає, що позов обгрунтований , доведений та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом по справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 01.02.2005р.позивач працював на посаді завідуючого господарством адміністративно-господарського відділу [PERSON] міжрайонної державної податкової адміністрації. З даної посади він був звільнений 05.05.2010 р. у звязку із зміною організаційної структури та штатного розпису. Відповідно займаної посади йому виплачували посадовий оклад та надбавку за особливі умови праці, проте належні йому виплати за роботу у нічний та надурочний час, яку він здійснював у період з 01.07.2009р. по 05.05.2010р., не нараховувались. Вказані доводи позивача визнані сторонами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). З матеріалів справи, зокрема з Графіку нічних чергувань по [PERSON] МДПІ та Журналу прийому-здачі адмінприміщень [PERSON] МДПІ, доданими як доказами вбачається , що позивачем було пропрацьовано з липня 2009 року по квітень 2010 року 416 годин у нічний час та 312 годин надурочних робіт. До тверджень відповідача щодо неможливості включити до розрахунку суми позовних вимог чергування у дні відпустки суд ставиться критично, оскільки із вищезазначених матеріалів справи вбачається, що позивач, перебуваючи формально у відпустці, фактично здійснював свої трудові обовязки у відповідні дні. Крім того, зазначені відповідачем терміни, в які позивач був тимчасово непрацездатний не відповідають дійсним обставинам справи. Згідно ст..54 КЗпП України нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку. В силу ст..108 КЗпП України робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. Як вбачається з позовної заяви та заперечення відповідача генеральною угодою встановлено доплату за роботу у нічний час, яка дорівнює 35 % годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в цей час. Таким чином сума належних позивачу виплат за роботу у нічний час за період, вказаний в позові, становить 2\~576,48 грн . Відповідно ст.. 50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Відповідно ст.. 62 КЗпП роботи понад встановлену тривалість робочого часу є надурочними і згідно ст..106 КЗпП повинні оплачуватись у подвійному розмірі. Таким чином сума належних позивачу виплат за надурочні роботи за період, вказаний в позові, становить 2852,76 грн.З вказаними розрахунками суд погоджується. Суд вбачає ,що виходячи з вищенаведеного, даних про заробітну плату позивача та листів міністерства праці та соціальної політики України від 25.08.2009 р. № 9681/0/14-07/13 та від 30 вересня 2008 р. №10338/0/14-08/13 Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2009 та 2010 роки, загальна сума заборгованості за роботу у нічний час та надурочні роботи, враховуючи індекси інфляції, становить 5\~529,05 гривень. Крім того, відповідно ч. 1 ст.. 116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля предявлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цiй статтi вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника.Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, то розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рiшення по сутi спору. Згідно даних про заробітну наданих позивачем , плату позивача із врахуванням належних йому виплат за надурочні роботи та за роботу у нічний час, а також у відповідності із Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 середня заробітна плата [PERSON] становить 2413,08 грн. Відповідно ст.116 та 117 КЗпП України відповідач повинен відшкодувати позивачу за несвоєчасну виплату належних сум при звільненні його середній заробіток за частину травня, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2010 року, що складає суму 13\~739,93 грн. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд погоджується з розрахунками позивача про заборговану йому заробітну плату ,тобто загальна сума, яку [PERSON] МДПІ повинна сплатити [PERSON] становить 19160,17 (девятнадцять тисяч сто шістдесят) грн. та 17 копійок. Згідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин ,суд критично ставиться до тверджень відповідача, що використання права на відпочинок позивачем є компенсацією за роботу у нічний час та за надурочні роботи, оскільки законодавець не передбачає звуження права на оплату за надурочні роботи та роботу у нічний час у звязку із наданням додаткових вихідних днів, крім того, [PERSON] МДПІ не було подано доказів в підтвердження використання права на додатковий вихідний день [PERSON] Крім того суд вважає ,що також безпідставними є доводи відповідача , про те що [PERSON] було порушено строки давності при поданні позовної заяви, оскільки ст. 233 КЗпП України встановлює, що строки позовної давності у справах про порушення законодавства про оплату праці не застосовуються. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вбачає ,що позивач довів в судовому засіданні обставини на які він посилається якими він обгрунтовує свої позовні вимоги. І навпаки відповідач не міг спростувати доводів та обгрунтувань позивача. Крім того позовні вимоги доводяться в судовому засіданні дослідженими матеріалами справи : - копією паспорта громадянина України [PERSON] АВ №019830 А.С.№7;копією трудової книжки БТ-№0979510 А.С.№8; копією довідки про заробітну плату та інші доходи за період з 1 липня 2009 року по 05 травня 2010 року [PERSON] [PERSON] № 8; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. №9; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на серпень 2009 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. №10; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на вересень 2009 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 11 ; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на жовтень 2009 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 12 ; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на листопад 2009 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 13 ; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на грудень 2009 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 14 ; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на січень 2010 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 15 ; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на лютий 2010 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 16 ; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ на березень 2010 року, згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 17; копією графіка нічного чергування по [PERSON] МДПІ з 01.04.2010 року по 18.04.2010 року , згідно додатку до наказу №9 від 22.01.2009 року А.С. № 18; копією Журналу прийому-здачі адмінприміщення [PERSON] МДПІ А.С. № 19- 22 ; копією листа № 6067/10 від 21 травня 2010 року [PERSON] від начальника інспекції А.С. № 23 ; іншими матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні. Підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача і судові витрати на суму , оскільки вони підтверджені фінансово-платіжними документами . Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає ,що позивач довів в судовому засіданні обставини на які він посилається, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги. Його розрахунки заборгованості по виплаті заробітної плати відповідають закону .І навпаки відповідач не міг спростувати доводів та обгрунтувань позивача. На підставі наведеного , суд

Outcome: approved