Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

позивачка в лютому 2011 року звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Чубінідзе, 63 в с. Жукин Вишгородського району Київської області, яким вона безперервно володіє з 1999 року, в звязку із здійсненням догляду за [PERSON] та [PERSON], яка померли 23 вересня 1999 року і 12 березня 2001 року відповідно, постійно проживали і володіли згаданим будинком . В судовому засіданні позивачка та її представник просили задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Представник відповідача проти позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, з 1999 року позивачка разом із своєю сімю постійно проживає, відкрито володіє і користується житловим будинком № 63 по вул. Чубінідзе в с. Жукин Вишгородського району Київської області (довідка Жукинської сільської ради № 70 від 14 лютого 2011 року). Зазначеним майном позивачка користується в звязку з тим, що з 1999 року постійно вела догляд за [PERSON] [INFO]. Після смерті останньої 23 вересня 1999 року, згідно рішення виконавчого комітету Жукинської сільської ради № 58 від 8 листопада 2000 року стала опікуном єдиної доньки померлої, інваліда з дитинства - [PERSON], [INFO]. 12 березня 2001 року остання померла. Будь-які дані про спадкоємців померлих у справі відсутні. Згаданий будинок належав померлій [PERSON], що вбачається з довідки Жукинської сільської ради № 107 від 14 березня 2011 року. В подальшому позивачка добросовісно вступила в управління та володіння житловим будинком, яким безперервно володіє до нині. Згідно листа Вишгородського бюро технічної інвентаризації № 385 від 22 березня 2011 року первинна реєстрація права власності на житловий будинок № 63 по вул. Чубінідзе в с. Жукин Вишгородського району Київської області не проводилася. Правовстановлюючі документи на будинок відсутні. Разом з тим згідно довідки Жукинської сільської ради № 107 від 14 березня 2011 року будинкова книга за вказаним будинком не заводилася. Крім того рішенням виконавчого комітету Жукинської сільської ради від 20 листопада 2009 року надано дозвіл на виписку будинкової книги на спірний будинок та зобов'язано позивачку привести даний будинок до належного стану. Відповідно до рішення виконавчого комітету Жукинської сільської ради № 46 від 23 жовтня 2009 року особовий рахунок житлового будинку переоформлено на [PERSON] Також матеріалами справи встановлено, що в буд. № 63 по вул. Чубінідзе в с. Жукин на даний час постійно проживають без реєстрації позивачка, її дочка - [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Жукинської сільської ради № 71 від 14 лютого 2011 року. Свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні ствердили, що позивачка безперервно протягом 10 років володіє та користується вказаним житловим будинком, оскільки з 1999 року доглядала за покійними [PERSON] та [PERSON] Зазначили, що позивачка веде господарство, доглядає за будинком і на даний час вільно ним користується. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом 10 років, набуває право власності на це майно. Згідно вимог п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що правила згаданої статті поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за 3 роки до набрання чинності цим Кодексом 1 січня 2004 року, тобто з 1 січня 2001 року. Зі справи встановлено, що з 1 січня 2001 року по 1 січня 2011 року (тобто протягом 10 років) позивачка безперервно, добросовісно володіє згаданим будинком. Господарські споруди, призначенні для обслуговування згаданого будинку згідно ст. 186 ЦК України є приналежністю головної речі і слідують за житловим будинком. Зважаючи на викладене, у судовому засіданні встановлено достатні підстави для визнання за позивачкою права власності на згаданий житловий будинок відповідно до вимог ст. 344 ЦК України. Відтак предявлений позов грунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню, а заявлене позивачкою право визнанню. На підставі викладеного і

Outcome: approved