Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новопсковського районного суду з позовом про стягнення з Луганського обласного виконавчого комітету організації політичної партії народний союз «Наша Україна» на його користь заробітну плату за 2009 рік у розмірі 17410,00 грн., моральну шкоду в розмірі 8000 грн. заподіяну несвоєчасною виплатою зарплати, компенсацію за порушення термінів виплати зарплати та в зв»язку з невиконаним обов»язком виконкому по повному розрахунку в сумі 4400 грн. В судовому засіданні позивач змінив позовні, просив суд стягнути з Луганського обласного виконавчого комітету організації політичної партії народний союз «Наша Україна» на його користь заробітну плату за 2009 рік у розмірі 11516 грн. 31 коп., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2861 грн. 30 коп., моральну шкоду в розмірі 8000 грн. заподіяну несвоєчасною виплатою зарплати, компенсацію за порушення термінів виплати зарплати та в зв»язку з невиконаним обов»язком виконкому по повному розрахунку в сумі 4400 грн. та стягнути вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку згідно розпорядження № 77-к від 15.12.2009 року «про звільнення [PERSON]В.» В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він працював консультантом виконкому Новопсковської районної організації народний союз «Наша Україна» з 01.08.2005 року. 15.12.2009 року наказом № 77-к був звільнений з посади консультанта у зв»язку зі скороченням штату працівників. З 01.01.2009 року йому не виплачувалась заробітна плата протягом одинадцяти місяців 15 днів згідно штатного розкладу в результаті чого утворилась заборгованість, та ненадана компенсація за не використану відпустку і не виплачена вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку, згідно розпорядження № 77-к від 15.12.2009 року. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.08.2005 року працював на посаді консультанта виконкому Новопсковської районної організації народний союз «Наша Україна», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4). 15.12.2009 року відповідачем було видано розпорядження № 77-к «про звільнення [PERSON]В.» (а.с.42). З метою захисту права громадян на працю підстави звільнення працівника з роботи чітко визначені в Кодексі законів про працю України. Загальні для всіх працівників підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника чи уповноваженого органу передбачені ст. 40 КЗпП України Звільнення працівника за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу дозволяється законом у зв»язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємства (установи, організації), скороченням чисельності або штату працівників - п.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст. 43 Конституції України громадяни мають право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Факт невиплати заробітної плати [PERSON] знайшов підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, бо суд задовольняє вимогу позивача про стягнення на його користь з відповідача заборгованості по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію за порушення термінів виплати зарплати. Згідно ст.ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно позовної заяви позивач просить стягнути компенсацію за порушення термінів виплати заробітної плати у розмірі 4400 грн., тому відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог фізичних та юридичних осіб і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, на підставі всього вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Суд вважає, що з Луганського обласного виконавчого комітету організації політичної партії народний союз «Наша Україна» на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 11516 грн. 31 коп., вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2861 грн. 30 коп., компенсацію за порушення термінів виплати заробітної плати у розмірі 4400 грн. та моральну шкоду в розмірі 1550 грн. У чинність п. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито позивача звільнено від сплати державного мита. Відповідно до ст. 81 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справу у сумі 120 грн. та державне мито в розмірі 51 грн.

Outcome: partial