Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

В квітні 2010 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06 січня 1960 року батько позивача - [PERSON] придбав 1/3 частину будинку № 35 по вул. Вітятська у м. Боярка, Києво- Святошинського району. Власником 2/3 спірного будинку була [PERSON]. Під час проживання обидві сторони здійснювали добудови до своїх частин у будинку і ці прибудови були узаконені рішенням виконкому Боярської міської ради депутатів трудящих, що підтверджується технічним паспортом БТІ, де не зазначено самочинного будівництва, але зазначені зміни у житловій та загальній площі сторін. Зокрема, за [PERSON] рішенням виконкому Боярської міськради № 14 від 11.07 1977 року було узаконена самовільну прибудову у вигляді декількох кімнат площею 7,6 кв.м, 7,8 кв.м, 3,4 кв.м, 10,4 кв.м, 12,0 кв.м. і житлова площа частини будинку, яка належала [PERSON] після узаконення добудов, рішенням виконкому збільшилася на 31,1 кв.м. Даним рішенням було зобов'язано БТІ внести зміни до поетажного плану будинковолодіння [PERSON]І Адреса будинку періодично змінювалася і відповідно до довідки Боярської міськради від 01.03.2010 року встановлено, що спочатку була адреса - вул. Вітятська. 35. по вул. Вітянська, 35-а, 45 потім, рішенням виконкому від 18.08Д986 р. вул Вітнянська була перейменована на вул. [PERSON] з відповідним впорядкуванням нумерації будинків. На сьогоднішній день відповідає вул. Л. Кібенка, 45. 16 жовтня 1986 року [PERSON] помер і власником належної йому частини будинку стала його дружина - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності, виданих Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 10.11.1987 року за № № 3055, 3053.. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач [PERSON] отримав у власність 1/3 частину будинку № 45 по вул. Кібенка у м. Боярка. Києво-Святошинського району, Київської області. [PERSON], належить на праві власності 2/3 частини домоволодіння № 45 по вул. Кібенка в м. Боярка Києво-Святошинського району на підставі договору дарування від 23 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу. Згідно технічного паспорта, виданого Києво-Святошинським БТІ 30.10.2004 року будинок № 45 по вул. Кібенка у м. Боярка, Києво-Святошинського району. Київської області складається з двох квартир та слідуючих приміщень: №1 1-1сіни, площею 7,6 кв.м; 1-2 - кухня, площею 7,8 кв.м; 1-З-ванна, площею 3,4 кв.м; 1-4 - житлова, площею 10,4 кв.м; 1-5 - житлова, площею 19,5 кв.м; 1-6 - житлова, площею 12,0 кв.м; 1-7 - тамбур, площею 2,7 кв.м, і її загальна площа становить 60.7кь.м., №2 2-1- коридор, площею 7,6 кв.м; 2-2 - коридор, площею 4,6 кв.м; 2-3 - кухня, площею 8,5кв.м; 2-4 - житлова площею 19,0 кв.м; 2-5 - житлова площею 14,5 кв.м; 2-6 - житлова площею 10,4 кв.м; 2-7 - санвузол площею 4,8 кв.м; 2- веранда площею 6,0 кв.м; БТІ не може провести реєстрацію права власності на прибудову за позивачем [PERSON] без визначення реальних часток у будинковолодінні після встановлення та реєстрації змін у праві власності у зв'язку з прибудовами. Прибудова до квартири №2 (веранда, площею 6 кв.м.) не введена в експлуатацію, на неї не встановлено право власності, вона являється самочинним будівництвом, а тому не може враховуватися при встановленні реальних часток співвласників. До загальної площі квартири № 1 не входить тамбур, площею 2,7 кв.м. відповідно до вимог ДБН, а тому вона не враховується при розрахунку розміру часток. Відповідно до висновку спеціаліста №04-12/115-09 від 08.12.2009 року, частки співвласників у будинку №45 по вул. Кібенка в м. Боярка, складають; [PERSON] (квартира №1) - 60,7 кв.м; [PERSON] (квартира №2) - 69,4 кв.м.. [PERSON] ( квартира №1) - 47/100, [PERSON] (квартира №2) - 53/100. На неодноразову пропозицію позивача звернутися з заявою до виконкому Боярської ради для перегляду часток у спільній частковій власності на будинок будинку № 45 по вул.. Кібенка у м. Боярка та подальшої реєстрації цих часток в БТІ, як того вимагає закон, відповідачка [PERSON] відмовлялася. Така відмова зафіксована і актом депутата Харчук. Відповідачка [PERSON] не визнає за позивачем [PERSON] право власності на добудови, стверджуючи, що вона має право власності на 2/3 частини будинку у тому вигляді, у якому він є на сьогоднішній день, не зважаючи на те, що квартира №1 добудована [PERSON]І за його власні кошти і за згодою співвласників. При цьому відповідачка не заперечує, що [PERSON] правомірно користується всією квартирою №1 у будинку. Просить визнати за [PERSON] право власності на приміщення 1-1 сіни, площею 7.6 кв.м; 1-2 - кухня, площею 7,8 кв.м; 1-З-ванна, площею 3,4 кв.м; 1-4 житлова, площею 10,4 кв.м; -5 - житлова, площею 19,5 кв.м; 1-6 - житлова, площею 12,0 кв.м; 1-7 тамбур, площею 2,7 кв.м., сарай В та сарай Г. Змінити розмір часток співвласників будинку, визнавши за [PERSON] право власності на 47/100 частини будинку № 45 по вул. Кібенка у м. Боярка, та зобовязати Києво-Святошинське бюро технічної інвентаризації зареєструвати за [PERSON] право власності на 47/100 частини будинку № 45 по вул [PERSON] у м. Боярка. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Представники відповідача позовні вимоги не визнали і звернулись до суду з зустрічними позовними вимогами про визнання права власності на самочинне будівництво, розподіл будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою Заслухавши пояснення сторін які приймали участь в справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 60 ЦПК,України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, вставлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, відповідно до договору купівлі-продажу від 06 січня 1950 року батько позивача - [PERSON] придбав 1/3 частину будинку №55 - вул. Вітятська у м. Боярка, Києво- Святошинського району. Власником 2/3 спірного будинку була [PERSON]. Адреса будинку періодично змінювалася і відповідно до довідки Боярської міської ради від 01.03.2010 року встановлено, що спочатку була адреса - вул. Вітянська, 35, потім вул. Вітянська, 35-а, 45 потім, рішенням виконкому від 18.08Д986 р. вул. Вітнянська була переіменована на вул. [PERSON] з відповідним впорядкуванням номерації будинків. На сьогоднішній день відповідає вул. Л. Кібенка, 45. 16 жовтня 1986 року [PERSON] помер і власником належної йому частини будинку стала його дружина - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності, виданих Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 10.11.1987 року за №№3055, 3053.. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Києвятошинською державною нотаріальною конторою 08.04.2005 року, позивач [PERSON] отримав у власність 1/3 частину будинку № 45 по вул. Кібенка у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області. [PERSON], належить на праві власності 2/3 частини домоволодіння № 45 по вул. Кібенка в м. Боярка Києво-Святошинського району на підставі договору дарування від З листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України «Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності». Оскільки добудови та перепланування та їх узаконення були здійсненні ще до набрання цінності ЦК України, то до даних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК України УРСР 1963 року. Статтею 118 ЦК України УPCP передбачено, що „якщо учасники спільної пасткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої [PERSON] народних депутатів, то вона обов'язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок". А статтею 119 цього ж кодексу передбачено, що „коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні». Аналогічне право співвласника передбачено і ч. 3 ст. 357 ЦК України, який діє на сьогоднішній момент. Згідно технічного паспорта, виданого Києво-Святошинським БТІ 30.10.2004 року будинок № 45 по вул. Кібенка у м. Боярка, Києво-Святошинського району. Київської області складається з двох квартир та слідуючих приміщень: №1 1-1 сіни, площею 7,6 кв.м; 1-2 - кухня, площею 7,8 кв.м; 1-3-ванна, площею 3,4 кв.м; 1-4 - житлова, площею 10,4 кв.м; 1-5 - житлова, площею 19,5 кв.м; 1-6 - житлова, площею 12,0 кв.м; 1-7- тамбур, площею 2,7 кв.м, і її загальна площа становить 60,7 кв.м., №2 2-1 - коридор, площею 7,6 кв.м; 2-2 - коридор, площею 4,6 кв.м; 2-3 - кухня, площею 8,5кв.м; 2-4 - житлова площею 19,0 кв.м; 2-5 - житлова площею 14,5 кв.м; 2-6 - житлова площею 10,4 кв.м; 2-7 - санвузол площею 4,8 кв.м; 2- веранда площею 6,0 кв.м; Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суд за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обовязку, або іншим способом. Ст. 391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новоствореве нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва 9створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. За ст. 18 Закону України №2780-ХІІ від 16 листопада 2000 року Про основи містобудування забороняється експлуатація обєктів, не прийнятих у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 30-1 Закону України №1699-ІІІ від 20 квітня 2000 року "Про планування та забудову територій прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі сертифікату відповідності, який видається інспекцією держаного архітектурно- будівельного контролю. Відповідно до ст. 152 ЖК України коли для поділу будинку необхідне його переобладнання або перепланування, він проводиться за наявності дозволу на це виконавчого комітету місцевої ради. На час ухвалення судом рішення сторони такого дозволу суду не надали. Відповідно до вимог чинного законодавства при узаконенні самочинно збудованого нерухомого майна необхідні погодження або висновки відповідних служб району. Таких висновків або погоджень сторони суду не надали, не повідомили про причини неможливості надання відповідних висновків. При таких обставинах суд вважає, що позивачами не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в позовних заявах тому суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на частину будинку та зміну розміру часток будинку, та [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво, розподіл будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Outcome: dismissed