Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання про визнання за нею та її неповнолітнім сином - [PERSON] права користування квартирою №18 будинку 234 по вул. Чигрина м. Миколаєві. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з моменту реєстрації шлюбу з відповідачем з червня 2000 року вселилася та постійно проживає у вищевказаної квартирі, разом з ними з дня народження проживає їх неповнолітній син - [PERSON], 11.10.200 року народження.. Посилаючись на те, що вона разом з сином, поселилися в житлове приміщення в якості членів сімї наймача, та набула на рівні з членами сімї право користування приміщенням, просила суд визнати за нею та її неповнолітнім сином право користування квартирою №9,по вул. Чигирина, 234 в м. Миколаєві. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, при цьому пояснила, що зареєстрована вона разом с з сином в іншій квартирі де мають свою частку власності. Відповідач у судовому засідання позов не визнав та заперечував проти його задоволення, пояснивши, що квартира належить йому та його матері на праві часткової приватної власності, а позивачка має інше житло де й зареєстрована разом з сином, комунальні послуги сплачує його мати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1995р. та договору дарування, посвідченого нотаріально від 26.02.2007р. за р.№259, 2/3 частини квартири [ADDRESS] належить [PERSON], інша 1\\3 частина вказаної квартири належить [PERSON]. Позивачка разом із неповнолітнім сином зареєстрова в [INFO], що стверджується довідкою ЖКП ММР «Південь» від 30.11.2010р. за №4713. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.01.2005р. на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частці квартири квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За змістом ст. 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання у приватизованому нею жилому приміщенні. Відповідно до п.9 Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Як встановлено судом, позивачка зареєстрована разом із сином у приватизованій на них квартирі [ADDRESS] та зберігає у неї постійне місце проживання. Таким чином, дослідивши усі надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивачки необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed