overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

29 листопада 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем \~ [INFO] у них народився син [PERSON] . Із жовтня 2010 року разом з відповідачем вони не проживають, останній допомоги на її утримання не надає. 17 грудня 2010 року провадження по справі було відкрито, справа призначена в судове засідання на 24 грудня 2010 року. Ухвалою суду від 24 грудня 2010 року \~направлено судове доручення Дергачівському районному суду Харківської області про допит відповідача за місцем проживання. 10 березня 2011 року \~провадження по справі було відновлено і справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судовому \~засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. Відповідно до ч. ч. 2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Право на утимання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено \~в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувають і не перебували. \~Від спільного проживання вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю ( а.с. 5, 7). Згідно ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю \~жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав і обов`язків подружжя ( ч.2 ст. 21 СК України). Підставою для виникнення прав і обов`язків подружжя є шлюб ( ч.1 ст. 36 СК України). Оскільки сторони не перебувають у шлюбі, то у них відсутні взаємні \~\~права і обов`язки як подружжя, а значить \~відсутнє право позивачки на її утримання відповідачем, а у відповідача відсутній обов`язок утримувати [PERSON] . Отже, \~у суду відсутні правові підстави для задоволення позову про \~стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала і не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони по справі зареєстрували шлюб 10.07.2009 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін дітей немає. Через органи РАЦСу відповідач розірвати шлюб відмовляється. Фактично сімя розпалася. Причинами розпаду сімї позивач назвав те, що відповідач зрадила його у подружньому житті, веде аморальний спосіб життя. Спроби налагодити сімейні стосунки позитивних результатів не дали, тому він наполягає на розірванні шлюбу між ним і відповідачкою, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] погодився з причинами розпаду сімї, вказаними позивачем, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України, дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 04 липня 2008 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер 590-18-ЕН під керуванням відповідача та автомобіля «Тойота», реєстраційний номер АІ 5654 Ві під керуванням [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2008 року відповідача визнано винним у вчиненні даного ДТП В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Тойота», який був застрахований у позивача за договором страхування засобів наземного транспорту № 260541971 від 01.02.2008 року. Відповідно до умов договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 24617,18 ірн. тому просить відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомивши письмово про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в пресі, причин неявки не повідомив, тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, 01.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір страхування засобів наземного транспортного засобу, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Гоуоїа Ауєпьіь», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією договору № 260541971. 04 липня 2008 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 110307». реєстраційний номер 590-18-ЕН під керуванням відповідача та автомобіля «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2008 року відповідача визнано винним у вчиненні даного ДТП. 07.08.2008 року позивач виплатив власнику автомобіля «Тоуоїа Аvensis» страхове відшкодування в сумі 246173 8 гри., що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 076722. Згідно в имел ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що відповідач, як особа винна в заподіянні шкоди, зобовязаний відшкодувати позивачу в порядку регресу понесені ним збитки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], Октябрського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про надання права на шлюб, оскільки в органахАЦС РПАРРРППРОроатмпаимроаиии р РИРИИИ РАЦС їм було відмовлено у реєстрації шлюбу у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. У судове засідання сторони не з»явилися, направивши до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №270465 [PERSON] народилася 09.08.1994 року. У жовтні 2010 року сторони вирішили одружитися і звернулися до Октябрського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Однак у реєстрації шлюбу сторонам було відмовлено у зв'язку з тим, що позивачка не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України і запропоновано звернутися до суду. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»- за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Батько позивачки не заперечує проти надання їй права на шлюб (а.с.6). Враховуючи вище викладене, а також те, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає інтересам позивачки: вони кохають один одного; станом, на сьогоднішній день, позивачка вагітна від [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? його доходу щомісячно. В обґрунтування позову зазначає, що з 24.01.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина. З 01.01.2010 року вони припинили подружні відносини. Відтоді разом не проживають, і матеріальної допомоги відповідач на утримання їх сина не надає. Останній проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що згоден платити аліменти на утримання дитини у чверті від свого доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків. З копії свідоцтва про шлюб слідує, що сторони перебувають у шлюбі з 24.01.2004 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 6 (а.с.2). З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до довідки ОСББ "Мікрорайон Зелені" № 471 від 17.03.2011 року син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.4). Згідно положень статей Сімейного кодексу України та розяснень Пленуму ВСУ України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач здоровий, працездатний, офіційно працює на ПП "Меблева фабрика "Мірт", договору між сторонами про сплату аліментів в добровільному порядку не укладено, дитина повністю перебуває на утриманні позивачки, відповідач інших утриманців не має, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення аліментів на утримання дитини та задовольняє дані позовні вимоги у повному обсязі. Суд стягує також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

23.03.2011 року позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 20.08.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не працює, протягом останніх декількох років зловживає спиртним, турботами сімї не переймається. На початку березня 2011 року припинили шлюбні стосунки, поновлювати які не бажає. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина. Сина просить залишити на виховання їй. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився. Направив до суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, просить справу слухати у його відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони, відповідно до свідоцтва про шлюб, 20.08.2004 року зареєстровали шлюб у відділі РАЦС Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 64 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідно до довідки Городницької селищної ради № 946 від 21.03.2011 року, син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 7). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що втратила почуття любові один до одного, строк для примирення просить не давати, оскільки на її думку позитивних результатів він не дасть, та не зможе врятувати їх шлюб, який носить формальний характер. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище "Харченко". За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відділу реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції (третя особа [PERSON]) про визнання нечинним висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану та про зобов"язання внести зміни до актового запису про народження, поислаючись на те, що вона народилась 25 серпня 1957 року в с.Івча Літинського району Вінницької області; її батьком був [PERSON], який помер 18 листопада 2006 року, матір"ю [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає в [INFO] і якій на час народження позивача минуло 27 років. В актовому записі про народження позивача №47 від 10 вересня 1957 року, складеного Івчанською сільською радою Літинського району Вінницької області, ім"я матері помилково записано "Ганна", а не "Єфросинія", а в графі про її вік помилково записано "минуло 25 років", а не "минуло 27 років". Мотивуючи тим, що відділ РАЦС висновком №1 від 22 лютого 2011 року відхилив заяву позивача про внесення змін до актового запису, позивач просить визнати відмову відділу РАЦС протиправною та зобов"язати відповідача внести зміни до актового запису про народження №47 від 10 вересня 1957 року, складеного Івчанською сільською радою Літинського району Вінницької області, а саме змінити ім"я матері з "Ганна" на "Єфросинія", в графі про вік матері змінити з "минуло 25 років" на "минуло 27 років". В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і просила задовольнити на підставах, викладених в заяві.. Представник відповідача - відділу РАЦС Чорнобаївського районного управління юстиції- в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. В зв"язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалив рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні у відповідності до ст.174 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подала заяву про визнання позову і розглдя справи в її відсутність. Суд , вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази по справі, встановив слідуючі обставини справи і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) народилась 25 серпня 1957 року в с.Івча Літинського району Вінницької області; її батьком був [PERSON], який помер 18 листопада 2006 року, матір"ю [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає в [INFO] і якій на час народження позивача минуло 27 років. В актовому записі про народження позивача №47 від 10 вересня 1957 року, складеного Івчанською сільською радою Літинського району Вінницької області, ім"я матері помилково записано "Ганна", а не "Єфросинія", а в графі про її вік помилково записано "минуло 25 років", а не "минуло 27 років". Вказані обставини визнані сторонами та у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

29.03.2011 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 20.07.2009 року померла [PERSON], яка за життя зробила на нього заповіт. 29 березня 2011 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Васильківської державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовив в прийнятті заяви, оскільки ним пропущений строк на прийняття спадщини. Спадкове майно знаходиться на території Павлівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. Поважною причиною, по якій він пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом стало те, що він не знав про шестимісячний термін подачі заяви. Просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] До початку судового засідання сторони надали заяви про слухання справи у їх відсутність та про визнання відповідачем по справі Павлівською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області позову. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] померла 20 липня 2009 року (а.с.6). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.5). Постановою державного нотаріуса від 29 березня 2011 року позивачу відмовлено в прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.ст.1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач строк для подачі заяви до нотаріальної контори пропустив по тій причині, що не знав про шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини, а тому суд вважає можливим визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою до відповідача,в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажі від 18.02.2000 року частини будівлі по провулку базарному за №10 в м.Радомишлі,який не був посвідчений нотаріально,а також визнати за нею права власності на дану частину будинку.В підтвердження своїх вимог посилається,що за період з 1998 по 2000 роки,вони виплатила Радомишльському МСТ вартість частину будинку по провулку Базарному,10 в м.Радомишлі,і 18.02.2000 року вона та голова Радомишльського МСТ уклали договір Купівлі-продажу на дану частину будівлі,вона виплатила всю суму вартості будівлі,оплачувала оренду земельної ділянки,тому вважає,що дана частина будівлі належить їй на законних підставах. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав,відповідач з позовом погодився,просить його задовольнити. Вислухавши пояснення сторін,перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд відмовляє позивачу в задоволенні його позову з наступних підстав. Як встановлено судом,позивачка з 1998 по 2000 роки, виплатила Радомишльському МСТ вартість частину будинку по провулку Базарному,10 в м.Радомишлі,і 18.02.2000 року вона та голова Радомишльського МСТ уклали договір Купівлі-продажу на дану частину будівлі,який засвідчили своїми підписами,але нотаріально укладений договір не посвідчили. У відповідності до ст.224 ЦК України(в редакції 1964 року)за договором купівлі продажу продавець зобов»язується передати майно у власність покупцеві,а покупець зобов»язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.227 ЦК України(в редакції 1964) року,договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений,якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері.В підтвердження своїх вимог посилається на те що,її мати [PERSON] померла 29.04.2003 року в м.Радомишль Житомирської області,і після її смерті вікрилась спадщина у вигляді житлового будинку,земельної ділянки.Вона в установлений законом строк не могла прийняти спадщину після своєї матері,тому,що в той час знаходилась на роботі в Росії,тому просить суд встановити їй строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала,просить визначити додатковий строк в межах двох місяців від дня набуття рішення суду законної сили. Представник відповідача з позовом погодився. Свідок [PERSON]суду пояснила,що позивачка дійсно в період з квітня 2003 року по кінець 2003 року знаходилась на заробітках в Росії. Вислухавши пояснення позивачки,представника відповідача, свідка,перевіривши матеріали справи,дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази,суд вважає що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено судом,мати позивачки [PERSON] померла 29.04.2003 року,що стверджується свідоцтвом про її смерть І-ТП №219110.Після ї смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з земельною ділянкою по вул.Блюхера,78.В установлений законом шестимісячний строк позивачка не змогла звернутись до державного нотаріуса про прийняття спадщини,тому що знаходилась за межами України на заробітках,тому суд вважає,що позивач пропустив зазначений строк з поважних причин,а тому його вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст.1272,1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved