Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з вимогою про визнання за ними права власності на частину житлового будинку за адресою: м. Житомир. 1-й провулок Мануїльського. 31-в. На обгрунтування позову у ньому зазначено, шо 03.03.2008 року померла гр. [PERSON], яка є матір'ю позивачів. Після її смерті залишилось спадкове майно: Vi частина незакінченого будівництвом житлового будинку № 31-в по провулку 1-му Мануїльського в м. Житомирі. Житловий будинок, який входить до складу спадщини, належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за Законом. Проте право власності на житло гр. [PERSON] зареєстровано не було. Після смерті матері, позивачі звернулася до Третьої Житомирської державної нотаріальної кон¬тори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності на !4 частин) незакінченого будівництвом вказаного житлового будинку. Оскільки позивачі не мають можливості оформити в нотарішіьній конторі пра¬во власності на зазначене спадкове майно, вони звернулися з цією вимогою до суду. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені ними вимоги з наведених \\ позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що при вирішенні да¬ної справи покладається на розсуд суду. Заслухавши учасників судового процесу, всебічно та повно з'ясувавши обста¬вини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляд\ справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з на¬ступних підстав. Між сторонами у даній справі виникли та існують правовідносини, врегулю¬вання яких законодавець передбачив у ст.ст. 1261,1268,1270,1299 ЦК України. Як встановлено в суді, мати позивачів - [PERSON], померла 03 березня 2008 р. (свідоцтво №088930-а.с.21). Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом (№745134-а.с.11), виданого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою 15 січня 2007 року, вбачається, що Vi частина незакінченого будівництвом житлового будинку № 31 -в в місті Житомирі належала [PERSON]. Проте, право власності на зазначене житло, останньою зареєстровано не було, що підтверджується довідкою № А-13172 (ас. 12), виданою Житомирським обласним міжміським бюро технічної інвентаризації 20 лютого 2009 року. Окрім того, в суді встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (№063390-а.с.28; №434450- а.с.27; №352366-а.с.26), які у встановлений законом строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Зі змісту довідки № 560 (а.с.13), виданої Третьою Житомирською державною нотаріальною конторою 25.03.2009 року, вбачається, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, ви¬значеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Оскільки спірна нерухомість являється єдиним цілісним об'єктом нерухомості, то з урахуванням набутого права власності [PERSON] на вказане помешкання, то до складу спадкового майна після її смерті повинно бути включено Vi частину незакінченого будівництвом житлового будинку № 31 -в в місті Житомирі. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце прожи¬вання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за Законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за Законом є рівними. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки спадщина незалежно від часу прийняття спадщини, вважається та¬кою, що належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини, то до вказаних правовід¬носин строк позовної давності не застосовується. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звер¬ненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заяв¬лених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положеннями гл.87 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спад¬щину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадко¬ємцеві з часу відкриття спадщини. Прийняття частки спадщини свідчить про прийняття всієї спадщини. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивачі у справі є спадко¬ємцями першої черги за Законом після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Таким чином, при здійсненні права на спадкування, позивачі позбавлені мож¬ливості належним чином оформити своє право власності на спадкове майно, оскільки від¬сутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на це майно і з огляду на це та встановлені обставини справи, суд вважає право власності позивачів на спірне майно має бути визнано в судовому порядку. На підставі ст.ст.1216,1218,1261,1268,1269,1270,1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року,

Outcome: approved