Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним в якому вказувала, що 02 серпня 2001 року між нею та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала у них житловий будинок №45, розташований по вулиці Леніна в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області. Договір в цей же день було зареєстровано в Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» за № 361. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавці передали покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В 2010 році позивачка дізналася, що біржовий договір є недійсним. Вказуючи на неможливість нотаріального посвідчення договору, позивачка просила визнати договір дійсним в судовому порядку. Ухвалою суду від 10 листопада 2010 року первісного відповідача [PERSON] було замінено її правонаступником [PERSON] В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі позивачки та відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні докази про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зокрема, судом з письмового договору купівлі-продажу встановлено, що 02 серпня 2001 року [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON] (яка померла 03 січня 2002 року, спадщину після її смерті прийняв [PERSON]С.) житловий будинок №45, розташований по вулиці Леніна в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день договір в Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» (яка в подальшому припинила свою діяльність) в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 361. В 2010 році позивачка дізналася, що біржовий договір є недійсним. Однак нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе в звязку зі смертю одного з продавців - [PERSON] та в звязку з тим, що позивачка після укладення договору зареєструвала своє право власності щодо будинку в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», тобто вчинила дії, що унеможливлюють вирішення питання в іншому, окрім судового, порядку. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору, сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що про своє порушене право [PERSON] дізналася лише в 2010 року, тому суд вважає, що відповідно до ст. 6 ЦК України 1963 року цивільне право позивачки підлягає захисту шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved