overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

23.03.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 12.01.2000 року відділом РАГС Вознесенського місьвиконкому Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №6. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачкою, сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні йдносини. В звязку з цим позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 20.08.2002 року відділом ДРАЦС по м.Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №6 (свідоцтво про шлюб І-ФП №054685, видане 12.01.2000 року). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №115530, видане 23.03.2010 року), сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №091236, видане 05^.10.2000 року). Сторони проживають окремо з вересня 2010 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не бажає зберегти сімю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.З ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

В березні 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові вказує на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 04 жовтня 1997 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинені з вересня 2010 року. Дитина проживати з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач 12.01.2011 року змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Батько дитини [PERSON] вихованням дитини не займається, зовсім не турбується і не цікавиться її здоровям, та майбутнім, матеріально добровільно не допомагає, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх обовязків по відношенню до сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку щомісячно до досягнення ними повноліття. На даний час позивачка працює приватним підприємцем однак її заробітку не достатньо, потрібні кошти на утримання дитини, а тому в сімї склалося важке матеріальне становище, а тому просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 1200 грн., починаючи з 09 березня 2011 року і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, і дала свої пояснення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час ніде не працює і згоден сплачувати 300-400 грн на місяць. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши документи які маються в матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 08.02.1998 року, батьками його є [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети, малолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач працездатний, а тому з нього потрібно стягувати грошові кошти на утримання малолітнього сина. З матеріалів справи не вбачається, що з відповідача проводяться будь- які стягнення по виконавчих листах. З врахуванням сімейного та матеріального стану обох сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів надасть змогу відповідачу утримувати малолітню дитину та мати кошти на своє утримання. Вищенаведене підтверджується зібраними доказами по справі, а тому позов підлягає задоволенню частково зі стягненням з відповідача судових витрат по справі. На підставі викладеного та ст.ст. 180,182,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві стверджує, що 7 жовтня 1999 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з земельного паю . Спадкоємцем майна померлої являвся [PERSON], який спадщину не оформляв. 23 лютого 2007 року [PERSON] помер Він являється спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], але позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки будь-які документи які б підтверджували родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON], тому змушений звернутись до суду. Просить встановити факт, що [PERSON], який помер 23 лютого 2007 року є рідним сином [PERSON], яка померла 7 жовтня 1999 року. Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановлення даного факту має юридичне значення, а із з матеріалів справи ( свідоцтв про смерть, з яких видно, що [PERSON] померла 7 жовтня 1999 року, [PERSON] помер 23 лютого 2007 року, довідки № 82 від 16.02.2011 року, виданої виконкомом Тернівської сільської ради, з якої видно, що [PERSON] являвся спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Спадкоємцями майна після смерті [PERSON] являються дружина [PERSON] - за законом та син [PERSON] - за заповітом , виписки з погосподарської книги за 1953 - 1955 роки, з якої видно, що [PERSON] та [PERSON] являлись членами сім»ї, )з достовірністю встановлено, що [PERSON], який помер 23 лютого 2007 року є рідним сином [PERSON], яка померла 7 жовтня 1999 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 21 листопада 1999 року в с. Воронівка Ічнянського району Чернігівської області помер [PERSON], внаслідок смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить право на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Воронівка по вулиці Жовтневій 38, Ічнянського району, Чернігівської області. На випадок своєї смерті спадкодавець вчинив заповіт, яким все своє майно заповідав позивачу, але за відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння він не може оформити спадщину. Просить визнати за ним право власності на вище вказаний будинок. В судове засідання позивач не з'явився, але письмово просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської Ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів в судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні, 21 листопада 1999 року в с. Воронівка Ічнянського району Чернігівської області помер [PERSON], внаслідок смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить право на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Воронівка по вулиці Жовтневій 38, Ічнянського району. Чернігівської області. На випадок своєї смерті спадкодавець вчинив заповіт, яким все своє майно заповідав позивачу, але за відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння він не може оформити спадщину. В звязку з тим, що позивач прийняв спадщину, вступив у володіння майном, за ним слід визнати право власності на домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

13 грудня 2010 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1981 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 39. При реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки, шлюб розпався і носить формальний характер. Дітей подружжя від шлюбу не має. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи в її відсутності. В заяві позивач також просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче - [PERSON]. Відповідач надав суду заяву про визнання позову з проханням про розгляд справи в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сімя розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому, що це суперечить інтересам сторін. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають розподілу згідно з ст. 88 ЦПК України. При таких встановлених судом обставинах, згідно ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

22 листопада 2010 року [PERSON] предявив позов до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. Позивач в позовній заяві мотивує свої вимоги тим, що 01 квітня 1998 року він та [PERSON] уклали договір, відповідно якому [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, вулиця Ювілейна № 37. Цю угоду було зареєстровано Первомайською філією Южної товарної біржі за № 2622 від 01 квітня 1998 р. Договір купівлі-продажу нерухомого майна позивач вважає дійсним, оскільки сторони виконали всі дії, передбачені ним, позивачем навіть зареєстровано договір в бюро технічної інвентаризації, що підтверджено довідкою Арбузинського районного комунального підприємства бюро технічної інвентаризації. В подальшому позивач дізнався, що відсутність нотаріального посвідчення перешкоджає оформленню права власності. Посвідчити договір нотаріально в даний час позивач не може, оскільки при посвідченні договору біржа вилучила правовстановлюючий документ, видавши замість нього договір купівлі-продажу. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач, будучі викликана належним чином, в судове засідання не зявилась, про причину неявки не повідомила. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем і відповідачем укладено договір, відповідно якому [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, вулиця Ювілейна № 37. Цю угоду було зареєстровано Первомайською філією Южної товарної біржі за № 2622 від 01 квітня 1998 р. Всі умови договору сторонами були виконані, у нотаріуса зазначена угода посвідчена не була, договір зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. У відповідності до ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, а згідно ч.2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна із сторін повністю виконала договір, а інша ухиляється від його оформлення нотаріально, то суд може визнати цей договір дійсним за заявою сторони, яка виконала договір. Даний договір купівлі-продажу є волевиявлення обох сторін, вони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, нотаріальне посвідчення зазначеного договору на час його укладення згідно Закону України «Про товарну біржу», не вимагалось, в подальшому нотаріальному посвідченню перешкоджала відсутність у продавця правовстановлюючих документів, вилучених біржею при укладенні договору. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

30 березня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з останнім постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Юлію, [INFO] . З липня 2010 року позивачка і відповідач шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем позивачка вважає не можливим. Позивачка до суду не зявилась, просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач на виклик до суду не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 31 липня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Юлію, [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. З липня 2010 року позивачка і відповідач шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за доцільне позов задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

26.12.2010 р. при перевірці представниками АК Харківобленерго у громадянина [PERSON] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, а саме накид дротів на лінію електропередачі, дроти навантаження підєднані до приладів абонентської мережі, прилад обліку спожитої електроенергії відсутній. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення було складено акт перевірки № 02-32958. Згідно з розрахунком АК Харківобленерго вартість недоврахованої електроенергії в результаті допущеного відповідачем порушення складає 615 грн. 60 коп. В звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості недоврахованої електроенергії в зазначеній сумі. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до п.53 Правил електропостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Згідно з розрахунком позивача вартість недоврахованої електроенергії в результаті допущеного відповідачем порушення складає 615 грн. 60 коп. Розрахунок позивача відповідає Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженій постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 08 квітня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

11.12.2009 року помер син позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15.12.2009 року, виданого відділом РАЦС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 206. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач прийняла. 15.02.2011 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВРЕ № 166918, посвідчене державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстроване в реєстрі за № 450, на житловий будинок № 273 по вулиці Київській в м. Барвінковому Харківської області. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, та земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,1100, які належала покійному [PERSON] на підставі договору дарування від 05.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 162. Виготовити державні акти на право приватної власності на зазначені земельні ділянки [PERSON] за життя не встиг. 15.02.2011 року позивач звернулася до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані вище земельні ділянки, але постановою державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 15.02.2011 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані вище земельні ділянки в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на них Державних актів. У звязку в викладеним вище у позивача виникли перепони для оформлення спадщини на земельні ділянки, тому вона звернулася до суду з позовом про визнання за нею як спадкоємцем за законом права власності на зазначені земельні ділянки. Представник відповідача позов визнає повністю. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити повністю з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 1268 ч.5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені два роки тому через різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань та постійні сварки, внаслідок чого втратили почуття взаємної поваги. Спільного господарства не ведуть, сімя фактично не існує. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім ї, примирення вважає не можливим. В судове засідання позивач не зявився, в заяві, що надійшла до суду, на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання не з явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у суді. В заяві, що надійшла до суду проти позову не заперечує, погоджується з вимогами позивача. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитеме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі № 262 житлового будинку № 3 по вул. Гагаріна в м. Мелітополі, оскільки відповідачі з 05 січня 2007 року в зазначеній квартирі не проживають. Особистих речей та майна відповідачів у квартирі, що належить позивачці не має. Таким чином, відповідачі більше 6-ти місяців з поважних причин у спірній квартирі не мешкають. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 24/. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі /а.с. 23/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. Згідно договору купівлі-продажу квартири /а.с. 6/ та довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с. 8-9/ позивачці належить квартира № 262 у житловому будинку № 3 по вул. Гагаріна у м. Мелітополі, що також підтверджується копією технічного паспорту на квартиру /а.с. 7/. Разом з позивачкою у квартирі прописані також відповідачі по справі, які з 05 січня 2007 року в зазначеній квартирі не проживають, особистих їх речей та майна у квартирі позивачки немає. Згідно довідки з місця проживання /а.с. 10/ відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [INFO], б. 3, кв. 262, при цьому [PERSON], [INFO], без згоди власника квартири, був прописаний за зазначеною адресою 11.06.2010 року; та згідно довідки /а.с. 11/ відповідачі за вказаною адресою не проживають з 05 січня 2007 року. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 71 ЖК України, за наймачем зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки. Таким чином, суд вважає, що позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому слід визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі № 262 житлового будинку № 3 по вул. Гагаріна у м. Мелітополі.

Outcome: approved