Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 15.05.2009 року було укладено письмовий договір купівлі-продажу автобусу «Ікарус» випуску 1984 року, держномер №ВТ 1446 АА. Під час оформлення договору [PERSON] отримав від позивача гроші та сторони підтвердили факт розрахунку за продане майно підписами у договорі, таким чином сторонами були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу. Відповідно до умов договору [PERSON] в 10- денний строк повинен був перереєструвати даний транспортний засіб на позивача в порядку встановленому законом, але в силу сімейних обставин не зміг укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. 31.08.2009 року на вказаний транспортний засіб державним виконавцем державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції накладено арешт на автобус «IKARUS 250.59», як на рухоме майно, що належить [PERSON] у звязку із стягненням з нього заборгованості за виконавчим листом. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 15.05.2009 року транспортного засобу «IKARUS 250.59» укладений між [PERSON] та [PERSON], визнати за ним право власності на вказаний автобус та виключити його з акту опису й арешту майна. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував та пояснив, що він дійсно отримав від позивача 30000 гривень в рахунок проданого транспортного засобу, але не мав часу укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу у звязку із сімейними обставинами. Представник Державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.05.2009 року між [PERSON]Б та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу у письмовій формі без нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Згідно акту опису й арешту майна за №657145 від 31.08.2009 року накладено арешт на автобус «IKARUS 250.59», держномер «ВТ 1446 АА, 1984 року випуску, який належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до 4.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону. Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року, з подальшими змінами, які, відповідно до п.2 обовязкові для всіх юридичних і фізичних осіб - власників транспортних засобів, втановлений перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу. Відповідно до п.8 Правил, перед відчуженням, передачею транспортний засіб, що перебував в експлуатації і зареєстрований в підрозділах ДАІ, повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Пунктом 41 Правил передбачено, що зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділах ДАЇ на підставі заяви власника, а відповідно до п.43 Правил, якщо паспортні засоби знімаються з обліку у звязку з їх відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію технічному паспорті) робиться відмітка Транспортний засіб знято з обліку для реалізації в межах України, номерні знаки здаються, а видаються номерні знаки Транзит. Враховуючи, що спірний транспортний засіб не був знятий з обліку в органах ДАЇ, залишився зареєстрованим за [PERSON], який до вчинення вищезазначених дій не мав за на його відчуження. Згідно до розяснень, даних у абзаці 3 пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно з якими «при розгляді таких справ суди повинні зясовувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилялася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину». 1 огляду на те, що позивач не набув права власності на спірний транспортний засіб в передбаченому законом порядку, у суду відсутні передбачені законом підтави для захисту його а як власника та задоволення вимог щодо виключення майна з акту опису та арешту майна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed