overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

05.05.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 18.09.1998 р. відділом РАЦС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 326. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що 18.09.1998 р. відділом РАЦС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 326, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, через що постійно виникали сварки. Відповідач знущається та застосовує фізичну силу до неї. Неодноразові спроби примирення позитивних наслідків не надали. На даний час разом не проживають. Тому вважає, що шлюб між ними розпався і носить формальний характер. Строк для примирення їм не потрібний. Майнового спору між ними немає. Позивачка просить позов задовольнити, при цьому вказує, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Явіца». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.1998 р. відділом РАЦС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 326, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникли взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, через що постійно виникали сварки. Відповідач знущається та застосовує фізичну силу до позивачки. Неодноразові спроби примирення позитивних наслідків не надали. На даний час разом не проживають. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної поваги та порозуміння, вони мають різні погляди на ведення спільного господарства, не можуть знайти спільну мову, припинили шлюбні відносини з травня 2010 року. В судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Відповідач проти позову не заперечує, вважає, що зберегти шлюб уже не можливо і просить суд розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитеме інтересам обох сторін. Суд приймає до уваги, що позивач бажає залишити собі прізвище Зель. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей (дитини) доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дітей (дитини) і не надає матеріальної допомоги на їх (її) утримання. Відповідач в судове засідання зявився, не має заперечень проти позовних вимог, визнає, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач від такого обовязку ухиляється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними державний акт на право приватної власності на землю серії ІI-ЧН № 006962, виданий 24 червня 2002 року на імя «Шупік Василя Олексійовича» та державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 014525, виданий 24 червня 2002 року на імя «Шупік Василя Олексійовича». Свої вимоги мотивували тим, що через неправильне написання його прізвища він не може вільно розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Представник третьої особи - Управління Держкомзему у Чернігівському районі Чернігівської області в судове засідання не з'явивсь, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і, таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З копії паспорту позивача серії НК № 796130, виданого 25 квітня 2000 року Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області, його прізвище правильно зазначено як «Шупик». Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІI-ЧН № 006962, виданого 24 червня 2002 року на імя «Шупік Василя Олексійовича», [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Халявинської сільської ради Чернігівського району. Згідно Державного акту на право власності на землю серії І-ЧН № 014525, виданого 24 червня 2002 року на імя «Шупік Василя Олексійовича», [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черниської сільської ради Чернігівського району. Зі змісту розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 08 квітня 2011 року за № 173, вбачається, що були внесені зміни до п.628 додатку 1 до розпорядження Чернігівської РДА від 25 лютого 2002 року № 93, в звязку зі з технічною помилкою, замінивши «Шупік Василь Олексійович» на «Шупик Василь Олексійович». За ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Таким чином, оскільки Державні акти на право приватної власності видано з помилковим написанням прізвища власника, а записи до Державних актів повинні бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, без виправлень, то ці державні акти необхідно визнати незаконними. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту рішення відкласти до 24.05.2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що з вини чоловіка між ними виникають різного роду сварки та скандали, які відбуваються в присутності їхньої неповнолітньої дитини , що може негативно вплинути на її розвиток та виховання. Наведені сімейні конфлікти носять постійний характер і призвели до того, що їхня сім»я розпалась, були випадки зловживання чоловіком спиртними напоями, на її неодноразові прохання змінити своє відношення до неї і їхньої дитини та свою поведінку в сім»ї він не реагує і за таких умов жити з відповідачем не бажає, вважає що подальше подружнє життя між ними неможливе. З лютого 2011 року шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство ними не ведеться, спору про поділ майна не виникає, у зв»язку з цим виникла потреба у зверненні з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги змінила а саме виплату витрат. пов»язаних з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу просила покласти на неї. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Про те, що сторони одружились 3107.2004 року свідчить свідоцтво про одруження I- НМ №108772 запис №6. З даних свідоцтва про народження І-НМ №009998 встановлено, що від даноіч шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязн: стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду сімї. Сторони не бажають зберегти сімю, наполягають на розлученні, не підтримують сімейних стосунків з лютого 2011 року. Таким чином суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки,тому вважає за необхідне позов задоволити, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГСу. покласти на позивачку. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 109,110, 112 Сімейного кодексуУкраїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кам"янського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку. В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те. що 08.09.2010 р. померла його мати [PERSON], яка за 'життя заповіла йому належний їй на праві особистої власності земельний пай та майновий пай, що знаходиться в СВК "Нива" с. Юрчиха Кам"янського району Черкаської області. Оскільки на момент складання заповіту [PERSON] було надано свідоцтво про право власності на земельну частку (пай) , а в 2003 р. вказане свідоцтво було замінено на Державний акт на право власності на земельну ділянку, йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв'язку з невідповідністю переліку майна, вказаного в заповіті (земельний пай та майновий пай) майну (Державний акт направо власності на земельну ділянку ), яке залишилося після смерті матері. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кам"янського району сільський голова [PERSON] позов визнав, не заперечував стосовно його задоволення. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2010 р. померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть [PERSON] Серії 1-СР № 147044 від 10.09.2010 р./ свідоцтво про народження [PERSON] серії УД № 914292 від 04.01.1946 р.). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,09 га розташовану на території [PERSON] сільської ради Кам"янського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЧР № 035810 виданого [PERSON] сільською радою Кам"янського району 25.09.2003 р. Згідно заповіту від 26.03.2002 р. [PERSON] належний їй на праві особистої власності земельний пай та майновий пай, що знаходиться в СВК 'Нива" с. Юрчиха Кам"янського району Черкаської області заповідала своєму сину [PERSON] Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв"язку з невідповідністю переліку майна, вказаного в заповіті (земельний пай та майновий пай) майну (Державний акт на право власності на земельну ділянку ), яке залишилося після смерті матері. Згідно із ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно . якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом . На підставі ст.ст.316. 328, 1268 ЦК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Заявник просить суд визнати померлими [PERSON] ,[INFO]. Заявник в судовому засідання пояснила, що [PERSON] її дід ,батько її батька померлого 7 червня 2002 року [PERSON] . Більше трьох років будь-яких відомостей про місце знаходження [PERSON] не має , хоча останнім відомим місцем перебування в смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області . Станом на даний час розшук [PERSON] результатів не дав , про що Нововодолазький РВ ВСУ в Харківській області надав довідку. На даний час заявник не може належним чином оформити прийняття спадку після смерті бабусі [PERSON] ,28.09.2007 року , за вказаних обставин. Суд вислухав пояснення заявника , перевірив надані по справі докази свідоцтво про право власності , довідку РВ ГУМУС з зазначенням зупинення розшуку [PERSON] , даними свідоцтв про смерть [PERSON],[PERSON] та свідоцтв шлюб . На даний час інші відомості про [PERSON] відсутні , місцезнаходження невідоме. З урахуванням вище наведеного , суд вважає за доцільне визнати заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі так, як встановлено, що більше трьох років відомості про місце знаходження [PERSON] відсутні, і згідно ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою , якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 27.07.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей вони не мають. Під час перебування у шлюбі між ними зявилися непорозуміння щодо поглядів на життя, вони втратили почуття кохання та довіри. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 27.07.1996 року, який зареєстровано у Ковпаківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Суми за актовим записом № 69, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 4. Від шлюбу вони дітей не мають. Як пояснила судовому засіданні позивачка, шлюбні відносини між ними припинені з 2007 року і сімя фактично розпалася. Відповідач заперечень на позов та клопотання про надання строку на примирення з позивачкою не надав. Таким чином на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, проти примирення категорично заперечує. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 21 березня 1992року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ИД №263060, виданим Буцнівською сільською радою Тернопільського району, актовий запис №1 від 21.03.1992 року. Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторонам було надано строк на примирення, проте примирення між сторонами не відбулось. Судом встановлено, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, понад одинадцять років проживають окремо, жодних звязків не підтримують, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 25 січня 1991року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №449584, виданим м. Тернопіль відділом ЗАГСу міськвиконкому, актовий запис №43 від 25.01.1991 року. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], яка на даний час повнолітня. Судом з'ясовано, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки миритись він не бажає, збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 22 грудня 2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Євангеліну, [INFO], яка проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. З січня 2011 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини через те, що мали різні характери та погляди на життя. У зв*язку з чим, між ними виникали сварки, які привели до втрати почуттів один до одного. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про те, що вона позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та не проти винесення заочного рішення. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2007 року, оформивши його в відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 198. Від даного шлюбу сторони мають доньку Євангеліну, [INFO], яка проживає з позивачкою та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Зберегти сім"ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, на примирення позивач не згодна, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2011 року. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 1996 року відділом РАГС Ватутінського району м. Києва. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, проживає в іншій сім»ї з іншою жінкою. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 25 відсотків від щомісячної заробітної плати відповідача. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) з дня подачі вказаного позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в такому розмірі. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 1996 року в відділі РАГС Ватутінського району м. Києва, актовий запис №1377 (а.с.6). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач [PERSON]. (а.с.6). Крім того, суд бере до уваги те, що дитина, [PERSON], навчається в санаторній школі-інтернат №19 в м. Києві для дітей хворих на сколіоз і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Згідно довідки №164 [PERSON] працює в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з 20.03.1996 року на посаді слюсара- сантехніка та отримує заробітну плату. Як зазначила позивачка, оскільки відповідач проживає в іншій сім»ї, з іншою жінкою, спільного майбутнього у них не має, тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим і індивідуальним. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу) з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved