Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 30.10.2006 року між ним та ПАТ КБ « Приват Банк » в особі Чернівецької філії був укладений кредитний договір № CVHMAK10010899. Згідно з цим договором відповідачем було надано кредит у розмірі 9238 дол. США з 30.10.2006 року по 27.10.2011 року включно для купівлі автомобіля, а також 2170,84 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку та щомісячно 0,14 % винагороди за надання фінансового інструменту. У відповідності до абз.2 п.1.1 кредитного договору, щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти ( щомісячний платіж ) у сумі 210,21 дол. США. Для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту,відсоткам,винагороди,комісії. З початку укладення договору до часу вилучення автомобіля ( по 20.07.2009 року ) ним сплачувалися наступні платежі : 14.11.2006 року 466,50 грн. комісії та 46650 грн. оплата автомобіля ; 24.11.2006 року 211 дол. США щомісячний платіж, 04.01.2007 року 6,06 пеня, 3,50 грн. комісія, 215 дол. США; 05.02.2007 року 213 дол. США ; 06.03.2007 року 216 дол. США, 4.39 грн. пеня ; 10.04.2007 року 215 дол. США ; 10.05.2007 року 8,43 грн. пеня та 100 дол. США ; 25.05.2007 року 0,05 пеня та 275 дол. США ; 25.06.2007 року 0,10 грн. пеня та 260 дол. США ; 23.06.2007 року 260 дол. США ; 23.07.2007 року 160 дол. США ; 22.08.2007 року 70 дол. США ; 31.08.2007 року 119 дол. США ; 03.09.07 р. 60 дол. США ; 27.09.07 року 121 дол. США ; 03.10.07 року 100 дол. США ; 24.10.07 року 215 дол. США ; 31.10.07 року 155 дол. США ; 23.11.07 року 300 до. США ; 19.12.07 року 0,05 пеня ; 24.12.07 року 151 дол. США ; 15.01.2008 року 80 дол. США ; 13.02.2008 року 10,50 грн. пеня та 120 дол. США ; 13.03.08 року 10,15 грн. пеня ;14.03.2008 року 300 дол. США та 15 дол. США ; 02.04.08 року 3,54 грн. пеня та 150 дол. США ; 10.04.08 року 35 дол. США ; 23.04.08 року 62 дол. США ; 26.04.08 року 80 дол. США ;21.05.08 року 100 дол. США ; 30.05.08 року 100 дол. США ; 17.06.08 року 100 дол. США ; 15.07.08 року 9,92 грн. пеня та 213 дол. США ; 11.08.08 року 7,85 грн. пеня та 300 дол. США ; 12.09.08 року 0,10 грн. пеня та 150 дол. США ; 06.11.08 року 19,68 грн. пеня та 50 дол. США ; 22.01.2009 року 132,67 дол. США та 100 дол. США ; 16.04.09 року 275,58 дол. США та 28,08 дол. США ; 22.04.2009 року 405 дол. США, 20 дол. США, 25.64 дол. США ; 20.07.2009 року 435,45 дол. США та 15564,55 гривень. 13.07.2009 року у нього працівником відповідача [PERSON] було вилучено його легковий автомобіль разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу посилаючись на те, що у нього перед банком виникла заборгованість. Перед тим як вилучати у нього автомобіль, його покликали на періодичний огляд, після того як він заїхав на площадку по вул.. Хотинській 33-А в м. Чернівці, його автомобіль вже не випустили. Після того як у нього обманним шляхом було забрано автомобіль, ним була сплачена вся заборгованість яка на той час була. Незважаючи на це, після його звернення 06.08.2009 року про повернення автомобіля, автомобіль йому не повернули, почали вимагати повернення всієї суми кредиту, не маючи на це достатніх правових підстав. У відповідності до п.17.10 договору застави рухомого майна від 30.10.2006 року у випадку порушення заставодавцем\\ позичальником будь-якого із зобовязань за кредитним договором, заставодавець зобовязаний доставити предмет застави на адресою вул.. Стасюка 14-А у строк 7 днів з моменту предявлення заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строк сплати якої настав, а також неустойки. У той же строк передати предмет застави заставодержателю в заклад по акту прийому-передачі, який підписується сторонами. Таким чином чітко передбачені умови за наявності яких відповідач набуває право вилучення у власника предмету застави, а також порядок реалізації такого права. При цьому необхідна заборгованість та надіслання боржнику письмового повідомлення за 7 днів та відповідно до ч.3 ст. 8 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень » обтяжував має право у будь-який час протягом строку дії обтяження за умови попереднього письмового повідомлення боржника перевірити документально і в натурі наявність, стан, умови збереження та використання предмета обтяження, крім цього вилучення автомобіля здійснюється за актом прийому-передачі, який підписується сторонами. Таким чином відповідач обманним шляхом вилучив у нього автомобіль порушивши процедуру вилучення та утримує автомобіль разом з свідоцтвом про реєстрацію автомобіля у себе не повернувши його після сплати всієї суми заборгованості. Щодо вимог відповідача про повернення всієї суми заборгованості по кредиту, то такі вимоги не ґрунтуються на законі. Після погашення всієї суми заборгованості підстав вимагати сплати всієї суми кредиту не було. Така вимога повинна виражатися письмово шляхом здійснення повідомлення та його отримання боржником. Відповідно до ст.. 10 Закону України « Про захист прав споживачів » , якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином , позбавивши його можливості користування власним автомобілем, який є його приватною власністю, відповідач перешкодив можливістю розпоряджатися автомобілем, який і був головною ціллю при укладенні кредитного договору, а це є порушенням прав споживача. У звязку з незаконними діями відповідача, він припинив сплачувати щомісячні платежі. Незаконними діями відповідача йому також завдана моральна шкода, оскільки його було протиправно позбавлено приватної власності, він розчарувався у правовій системі держави, неможливістю захисту порушених його прав, в сім»ї постійно виникають сварки. Заподіяну моральну шкоду оцінює на суму 10000 гривень. У звязку з викладеним просив суд визнати дії відповідача щодо вилучення автомобіля неправомірними, витребувати у відповідача легковий автомобіль ВАЗ 21114, 2006 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль та стягнути з відповідача 10000 гривень моральної шкоди та понесені ним судові витрати по справі. ПАТ КБ « Приват Банк » звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій зазначив наступне. 30.10.2006 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір. Згідно договору банк зобовязувався надати відповідачу кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 9238 дол. США на термін до 27.10.2011 року включно, а відповідач зобовязався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Відповідач повинен був надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання виконав і надав кредит відповідачу в розмірі 9238 дол. США. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України відповідач свої зобовязання виконав частково. Відповідач прострочив сплату кредиту в розмірі 5374,60 дол. США та сплату відсотків у розмірі 1117,98 дол. США. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19.10.2010 року має загальну заборгованість в розмірі 7044 ,02 дол. США, яка складається з 5374,60 дол. США заборгованість за кредитом ; 1117,98 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом; 181,02 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом ; 370,42 дол. США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ « Приват Банк » та відповідач 30.10.2006 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав у заставу автомобіль ВАЗ 21114, який належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ст.. 20 Закону України « Про заставу » , ПАТ КБ « Приват Банк » має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст.. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно договору застави, звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. На підставі викладеного просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30.10.2006 року в розмірі 7044,02 дол. США , що еквівалентно становить 55729 грн. 47 коп. звернути стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ 21114, тип легковий, № кузова ХТА 21114060252312, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу автомобіля ПАТ КБ « Приват Банк » з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ПАТ КБ « Приват Банк » всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, зустрічних позовних вимог не визнав і дав свої пояснення. Представник відповідача за зустрічним позовом, він же представник позивача за зустрічним позовом первісних позовних вимог не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав і дав свої пояснення. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази суд вважає,що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в зустрічному позові слід відмовити. Судом зясовано, що 13 липня 2009 року у позивача за первісним позовом [PERSON] представником ПАТ КБ « Приват Банк » [PERSON] було вилучено легковий автомобіль ВАЗ 21114, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]. Дане вилучення автомобіля було проведено незаконно, а тому автомобіль та всі документи на автомобіль, які були вилучені одночасно з автомобілем підлягають поверненню позивачу [PERSON] При цьому суд виходить з наступного. Згідно умов кредитного договору від 30.10.2006 року, позичальник [PERSON] був зобовязаний у встановлені строки погашати кредит, відсотки за користування кредитом та інші платежі. В забезпечення виконання умов кредитного договору 30.10.2006 року було укладено договір застави рухового майна і предметом застави був легковий автомобіль ВАЗ 21114, 2006 року випуску, на придбання якого позичальник [PERSON] позичав гроші в ПАТ КБ « Приват Банк ». Згідно п.17.10 договору застави рухомого майна від 30.10.2006 року, у випадку невиконання зобовязань з боку позичальника, банк як заставодержатель вправі був вилучити автомобіль який є предметом застави, але при цьому банк як заставодержатель був зобовязаний надати позичальникові [PERSON] письмову вимогу з вказівкою суми заборгованості за договором кредиту і запропонувати в 7 денний строк з моменту предявлення письмової вимоги передати предмет застави заставодержателю в заклад по акут прийому-передачі. Як було встановлено судом, відповідач ПАТ КБ « Приват Банк » не розібравшись з тим, чи існує заборгованість і в якій сумі, фактично заборгованість по сплаті кредиту та відсотків у [PERSON] перед банком була в межах одного місяця, фактично одностороннє, без відповідного попередження вилучив у [PERSON] легковий автомобіль і з липня 2009 року його не повертає. Підстави для повернення автомобіля у ПАТ КБ « Приват банк » були оскільки позивач [PERSON] після вилучення у нього автомобіля погасив заборгованість, звернувся до керівництва банку з листом про повернення йому автомобіля, але до теперішнього часу автомобіль та документи на автомобіль йому не повернули. Таким чином суд вважає, що з свого боку ПАТ КБ « Приват Банк » вилучаючи легковий автомобіль та документи на автомобіль поступив неправомірно, також поступив неправомірно у випадку коли позивач [PERSON] просив повернути йому автомобіль після того як була сплачена вся заборгованість по кредиту. У звязку з цим дії ПАТ КБ « Приват Банк » щодо вилучення легкового автомобіля у [PERSON] слід визнати неправомірними і зобовязати віддати автомобіль та документи на автомобіль [PERSON] Що стосується вимог позивача [PERSON] про стягнення моральної шкоди в його користь з ПАТ КБ « Приват Банк » то суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що вилученням автомобіля позивачу було завдано моральних страждань. Сам позивач в позовній заяві не виклав тих обставин, які би давали змогу визначити, що йому завдано моральні страждання. Тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Також суд вважає, що вимоги за зустрічною позовною заявою ПАТ КБ « Приват Банк » не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 21114, 2006 року випуску був вилучений у [PERSON] 13 липня 209 року і підставою для вилучення легкового автомобіля стало те, що за [PERSON] існувала заборгованість в межах місячного строку внесення платежів. Підтвердженням цього є лист ПАТ КБ « Приват Банк » без номера від 19.08.2009 року з якого вбачається, що у [PERSON] існує станом на 19.08.2009 року прострочена заборгованість в сумі 97,08 дол. США, зокрема прострочений кредит 95,24 дол. США ; прострочені відсотки 1,81 дол. США ; пеня 0,03 дол. США. Таким чином, оскільки легковий автомобіль у [PERSON] було вилучено неправомірно, на його вимогу після того як він погасив заборгованість йому автомобіль не віддали, то [PERSON] перестав сплачувати кредит, оскільки майно яке є предметом кредиту та приватною власністю [PERSON]П знаходиться у ПАТ КБ « Приват Банк » . Та сума заборгованості на яку посилається позивач за зустрічним позовом виникла саме після того як був вилучений легковий автомобіль. Вважати на теперішній час, що в рахунок погашення заборгованості слід звернути стягнення на автомобіль підстав немає, оскільки заборгованість по кредиту у [PERSON] виникла не по його вині, майно утримується у ПАТ КБ « Приват Банк » і звернути на нього стягнення при умові, що заборгованість нарахована позивачем за зустрічним позовом виникла із-за умисного ухилення відповідача за зустрічним позовом немає. Тому в зустрічному позові слід відмовити. На підставі викладеного та Закону України « Про заставу », Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень », ст.. 387, 613,615 ЦК України, п. 17.10 Договору застави рухомого майна між ПАТ КБ « Привт Банк » та [PERSON] від 30.10.2006 року,

Outcome: partial