Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач у вересні 2010 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 02 червня 2009 року виконкомом Великоолександрівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. До липня 2009 року сторони проживали однією сім'єю. Але з вказаного часу фактично припинили сімейно-шлюбні відносини так як відповідач залишив позивача і став проживати окремо. Вважає, що з відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинилися остаточно і їх поновити неможливо. Примирення між сторонами також не можливе. Шлюб позивач розриває вперше. Матеріального спору між сторонами на час розгляду справи не існує. Відповідач не заперечує щоб донька проживала з позивачем. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, на їх задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи па підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 02 червня 2009 року виконкомом Великоолександрівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Одруження між сторонами виявилося невдалим. До липня 2009 року сторони проживали однією сім'єю. Але з вказаного часу фактично припинили сімейно-шлюбні відносини так як відповідач залишив позивача і став проживати окремо. Позивач вважає, що з відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинилися остаточно і їх поновити неможливо. Примирення між сторонами також не можливе. Шлюб позивач розриває вперше. Матеріального спору між сторонами на час розгляду справи не існує. Відповідач не заперечує щоб донька проживала з позивачем. Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить до наступного. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили фактичні сімейно-шлюбні відносини, за час який минув за цей період ніхто з них спроб до поновлення родини не приймав і такого бажання в теперішній час не має. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а його подальше формальне існування суперечило би правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вимоги позивача про розірвання шлюбу - задовольнити, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved