Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-31 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги неодноразово уточнював,змінював склад відповідачів. Остаточно просить суд стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 25500,00 грн. (двадцять п'ять тисяч п'ятсот гривень нуль копійок) та судові витрати по справі, а саме сплачене державне мито в розмірі 255,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120,00 грн., з тих підстав,що на момент розгляду даної справи із трьох учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 липня 2009 року на автодорозі Городище-Староконстянтинів в с.Малушка Березнівського району Рівненської області встановлено лише одну винну особу, якою є [PERSON], який мав би відповідно до ст.1187 ЦК України К відшкодовувати завдані збитки, оскільки [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом та мав поліс «третього типу» обов'язкового страхування ? цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданий Рівненською філією ВАТ «УСК «Дженералі Гарант»,яка перейменована на Рівненську філію ПАТ УСК «Гарант-Авто» тому страхова компанія має відшкодувати йому шкоду відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» заявлені позові вимоги позивача визнав частково в частині виплати страхового відшкодування в сумі 11493 грн.29 коп.,з підстав викладених в письмових поясненнях. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 02 липня 2009 року на автодорозі Городище - Староконстянтинів в с.Малушка Березнівського району Рівненської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю трьох автомобілів: «Рено Трафік»,реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням власника транспортного засобу [PERSON]; «Мерседес», реєстра\-ційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власник транспортного засобу - [PERSON]; «Пежо Експерт», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власник транспортного засобу - [PERSON]. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2009 року визнано винним [PERSON] за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 340 гривень в прибуток держави за те,що він 02 липня 2009 року перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «Мерседес» д.н. ВК 527 0 АН не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції та здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Пежо» д.н.ВК 1735 АМ, який належить на праві власності [PERSON] Дана постано\-ва ніким з учасників дорожньо-транспортної пригоди в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили. Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 травня 2010 року справу про притягнення [PERSON] за ст.124 КУпАП провадженням закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В його діях судом встановленого він 02 липня 2009 року керуючи автомобілем марки «Рено» д.н. [NUMBER] здійснив на дорозі вимушену зупинку свого автомобіля без увімкнення аварійної світлової сигналізації, не виставив знак аварійної стоянки та раптово розпочав рух без включення покажчика лівого повороту. При цьому, відбулось зіткнення автомобіля «Пежо Експерт» н.з. ВК 1735 АМ з автомобілем марки «Рено» д.н. ВК 8317 АК. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 03 березня 2011 року постанову Кузнецовського міського суду від 11 травня 2010 року відносно [PERSON] скасовано за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрито. Постановою Рівненського міського суду від ЗО вересня 2009 року відносно [PERSON], який керував транспортним засобом «Пежо Експерт» д.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], провадження по справі закрито на підставі ст.247 п.1 КУпАП, за відсутністю у його діях складу правопорушення. Судом встановлено,що [PERSON] в дорожній обстановці 02 липня 2009 року на автодорозі Городище - Староконстянтинів в с.Малушка Березнівського району Рівненської області, діяв відповідно до вимог ПДР України, однак внаслідок порушення вимог ПДР України водієм [PERSON] він не мав можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Рено» під керуванням водія [PERSON], який знаходився попереду. Дана постанова ніким з учасників ДТП в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили. В результаті ДТП автомобіль марки «Пежо» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності позивачу [PERSON] отримав механічні пошкодження. Водієм та учасником ДТП був [PERSON], який керував І транспортним засобом на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВКС 077865, тому саме він приймав участь у оформленні усіх необхідних документах в УМВС, здійснював оплату послуг УМВС тому він є належним позивачем по справі. Факт ДТП, склад її учасників та наявність пошкоджень належного [PERSON] транспортного засобу підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою ДАІ ДПС УМВС України в Рівненській області за №70/2230 від 07 червня 2010 року та вищезазначеними постановами судів по яких було прийнято процесуальні рішення. З досліджених в судовому засіданні довідок наданих Рівненської філії ВАТ «УСК «Дженералі Ганарт» вбачається, що вартість відновлювального ремонту, внаслідок пошкодження автомобіля позивача з урахуванням амортизаційного зносу запчастин: передньої частини автомобіля складає 13366,54 грн.;задньої частини автомобіля складає 13791,95 грн., загальна у вартість повного ремонту пошкодженого транспортного засобу 27158,49 грн. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи,стосовно якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними діями особи, відшкодовується в повному обсязі особами, які її завдали. Відповідно до п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. [PERSON] є власником транспортного засобу легкового автомобіля марки «Мерседес» д.н. ВК 527 0 АН, визнаний винним в скоєнні ДТП, яка мала місце 02 липня 2009 року на автодорозі Городище-Староконстянтинів в с.Малушка Березнівського району Рівненської області тому шкода, завдана цим джерелом підвищеної небезпеки, повинна була б бути відшкодована ним. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до ст.5 Закону України «Про обов'язкове страхування її цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної ... майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.21.1 вищезазначеного Закону України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди ... майну третьої особи. Відповідно до ст.29 вищезазначеного закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Водій [PERSON] 0.Є. на момент ДТП, яка мала місце 02 липня 2009 року на автодорозі Городище - Староконстянтинів в с.Малушка Березнівського району Рівненської області мав поліс «третього типу» обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВВ/4449485 від 15 грудня 2008 року виданий - Рівненською філією ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» (перейменовано на Рівненську філію ПАТ «УСК «Гарант- Авто», згідно якого страхова компанія у разі настання страхового випадку зобов'язувалась відшкодовувати збитки перед третіми особами в сумі, що не перевищує 25500 грн. Отже відповідач по справі Публічно Акціонерне Товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» відповідно до п.22.1 ст.22 вищезазначеного закону при наступившому страховому випадку відповідно до лімітів відповідальності страховика має відшкодувати шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП позивачу за пошкоджений транспортний засіб. Відповідно до ч.І ст.8 8 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з досліджених матеріалів справи при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн. згідно квитанції №90 від 27 жовтня 2010 року та державне мито в розмірі 255,00 грн., згідно квитанції №92 від 27 жовтня 2010 року та №20 від 24 березня 2011 року Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved