Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач по первісному позову [PERSON] звернулася із позовом до відповідача, третьої особи про визнання дійсним укладеного 31.08.2010р. між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв., покладення обовязку на ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати право власності за [PERSON] на приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод в користуванні власністю приміщенням кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв., шляхом виселення [PERSON] із займаного приміщення; визнання права власності на приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв., покладення обовязку на ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати право власності за [PERSON] на приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв. Позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що 31.08.2010р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна приміщення кафе бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв. У звязку із необхідністю тривалого періоду часу для виготовлення усіх потрібних документів для укладення нотаріально посвідченого договору та терміновою потребою відповідача отримати кошти за продаж кафе-бару, між ними була досягнута домовленість про укладення договору купівлі-продажу у письмовій формі, з його подальшим нотаріальним посвідченням 20.09.2010р. у приватного нотаріуса [PERSON] за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 73. Однак в домовлений час відповідач не зявився з метою нотаріального посвідчення договору, у звязку із чим нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений не був. Разом з тим, вважає, що у відповідності до вимог п.2 ст.220 ЦК України укладений договір в простій письмовій формі повинен бути визнаний дійсним, оскільки сторонами договору було визначено та домовлено про істотні умови договору, це: предмет договору приміщення кафе-бару та ціна договору 80\~000 грн. Крім цього, сторони частково виконали умови договору, оскільки під час укладення договору в простій письмовій формі, ним було здійснено часткову проплату відповідно до умов договору, а відповідачем передано у користування нею приміщення кафе-бару згідно акту приймання-передачі. Тому просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що дійсно між ним та позивачем укладався договір купівлі-продажу у простій письмовій формі, однак на його думку вказаний договір не може бути визнаний судом дійсним на підставі п.2 ст.220 ЦК України, оскільки моментом укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна є його нотаріальне посвідчення та державна реєстрація. А тому вказаний договір підлягає визнання судом нікчемним в силу вимог п.1 ст.220 ЦК України. Позивачем безпідставно зайнято приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв., шляхом заміни замків на вхідних дверях у приміщення, оскільки таке належить йому на праві власності. Оскільки його право власності на спірні приміщення оспорюється позивачем, тому у відповідності до вимог ст. 391 ЦК України просить визнати за ним право власності на спірні приміщення та зобовязати ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» здійснити державну реєстрацію права власності. Крім цього, на даний час [PERSON] створює йому перешкоди у користуванні власністю, не допускаючи у приміщення кафе-бару, які належать йому, самовільно захопила зазначені приміщення, а тому просить зобовязати позивача усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення із займаних приміщень [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обємі, зустрічний позов заперечив, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, доповнив, що його довіритель на даний час набув право власності на вказані приміщення кафе-бару, а тому правомірно користується ними та поміняла замки на вхідних дверях. Просить первісний позов задоволити, а зустрічний позов відхилити за безпідставністю вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов заперечив, зустрічний позов підтримав, дав пояснення аналогічні вище наведеним. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що слід розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд первісний позов відхиляє, а зустрічний позов задовольняє частково з таких підстав. Відповідно до п.2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що 31.08.2010р. між власником приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28 [PERSON] та покупцем [PERSON] укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу (а.с.6-7) приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28. Як вбачається із технічного паспорта від 09.04.2008р. (а.с.11), кафе-бар по вул. Пасічна, 28 в м. Львові позначений на плані літерою «Б-1» загальна площа якого становить 70,5 м.кв. Відповідно до п.2, 2.1, 2.2. договору покупець сплачує продавцю 80\~000 грн., з яких 40\~000 грн. сплачується готівкою у день укладення цього договору, а решту суми 40\~000 грн. сплачується готівкою у день нотаріального посвідченого договору. Відповідно до п.18 договору визначено, що сторони домовилися нотаріально посвідчити зазначений договір 20.09.2010р. у приватного нотаріуса [PERSON], за адресою: м.Львові, вул. Героїв УПА, 73. Згідно розписки від 31.08.2010р. (а.с.9) вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 40\~000 грн. на виконання п.2.1 договору купівлі-продажу від 31.08.2010р. Як вбачається із листа приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.10), [PERSON] 20.09.2010р. до нотаріальної контори не зявився та не здійснив жодних зустрічних дій з метою нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору від 31.08.2010р. Незважаючи на те, що позивач виконав умови договору із своєї сторони, суд приходить до висновку про те, що підстав для визнання укладеної між сторонами письмової угоди дійсною не має, а тому його вимоги слід відхилити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Виходячи з наведених положень закону, суд приходить до висновку про те, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін. А тому слід відмовити у задоволенні первісного позову стосовно визнання дійсним договору купівлі-продажу від 31.08.2010р. укладеного у простій письмовій формі, так як у відповідності вимог п.1 ст. 220 ЦК України, такий договір є нікчемним. Крім цього, з акту прийому-передачі нерухомого майна до договору купівлі-продажу від 31.08.2010р. (а.с.8) вбачається, що [PERSON] вселилася у приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, [PERSON] на даний час користується спірними приміщеннями - кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, вважає, що [PERSON] втратив право власності на це приміщення, а тому правомірно перешкоджає відповідачу у доступі до нього, оспорює право власності відповідача на спірні приміщення. Ці ж обставини підтверджуються з листа-відповіді позивача [PERSON] від 27.10.2010р. (а.с.47) на письмове звернення [PERSON] Відповідно до п.1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А тому суд вважає, що слід задоволити зустрічний позов в цій частині та визнати за [PERSON] право власності на приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв., оскільки договір купівлі-продажу від 31.08.2010р. є нікчемним та таким, що не породив жодних прав та обовязків для сторін, а позивач [PERSON] на даний час заперечує право власності [PERSON] на вище зазначене нерухоме майно. Також суд приходить до висновку, що слід задоволити зустрічний позов в частині усунення перешкод в користуванні власністю відповідачем шляхом виселення [PERSON] із зазначених приміщень, оскільки вона на даний час займає приміщення кафе-бару без жодних правових підстав на це, та чинить перешкоди у доступі [PERSON] до належного йому на праві власності нерухомого майна. В той же час суд вважає, що слід відмовити в задоволенні зустрічного позову в частині покладення обовязку на ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати право власності за [PERSON] на приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 28, позначений літерою «Б-1», загальною площею 70,5 м.кв., оскільки реєстрація права власності органами БТІ здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, за письмовим зверненням власника майна і на даний час спір між відповідачем та третьою особою з приводу реєстрації права власності на майно відсутній.

Outcome: dismissed