overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 07.10.1994 року, вона вступила у шлюб з відповідачем [PERSON]. Під час перебування у шлюбі, у них народилася дочка - [PERSON] - [INFO]. Після припинення подружніх відносин, дочка проживала з відповідачем і, позивач сплачувала на користь останнього, аліменти на утримання доньки, присудженні відповідно до рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2006 року. Однак, з 18.12.2010 року, [PERSON] проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, у звязку з чим, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який просить задовольнити, стягнувши з [PERSON], на її користь, аліменти на утримання дочки [PERSON] - [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи їх своїм небажанням сплачувати аліменти на утримання доньки. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка [PERSON], яка зазначила, що вона проживає на даний час з матірю і не має наміру повертатись жити до батька, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2006 року, вирішено стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання доньки Маряни, [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, з 18.12.2010 року, неповнолітня [PERSON], проживає спільно з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані матеріально утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками даного обовязку визначаються за домовленістю між ними. У разі, коли такої згоди не досягнуто, кошти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду у розмірі, визначеному ст. 182 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2010 р. звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем з 07 серпня 2009 року перебуває у шлюбі, проте разом не проживають. За відсутності житла вимушена його винаймати за 500грн. щомісячно. Не працює, знаходиться у відпустці по вагітності та пологах. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає. Тому, просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 800 грн. на своє утримання під час вагітності і на свою користь до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надходило Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши письмові документи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з відповідачем перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.08.2009 р. Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 511, згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Позивач не працює, перебуває у відпустці по вагітності та пологам. Відповідач, добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно ч. 1 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Ч.4 ст.84 СК України передбачено право на утримання вагітної дружини, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.5 ст.84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку /доходу/ другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Відповідно до ст.ст. 80, 84 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання синів: [PERSON], [INFO], та Василя, [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликалася на своє скрутне матеріальне становище та відсутність допомоги на утримання дітей з боку відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в меншому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та Василь, [INFO], які проживають з позивачкою, що стверджується копією будинкової книги. Поясненнями позивачки в судовому засіданні зясовано, що діти знаходяться на повному її утриманні, сама вона не взмозі повністю забезпечити сімю та потреби дітей, оскільки працює на посаді монтера відділу взірців кабельних мереж ТзОВ [PERSON] Системс УА ГмбХ і в середньому отримує 1700 гривень заробітної плати, якої не вистачає на всі потреби дітей, а відповідач не цікавиться інтересами сімї, не бере участі у вихованні дітей, відмовляється добровільно надавати їм матеріальну допомогу, хоча спроможний цю допомогу надавати, оскільки працює інженером РЗА в Західній Електроенергетичній Системі Стрийські магістральні електричні мережі та отримає високу заробітну плату. З наявної в матеріалах справи довідки № 5 від 11.01.2011 року, виданої державним підприємством Національна енергетична компанія Укренерго Західна Електроенергетична Система Стрийські магістральні електричні мережі вбачається, що сума отриманого доходу [PERSON] за період з липня 2010 року по грудень 2010 року склала 23997,88 грн., що безперечно свідчить про його спроможність надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи майновий стан сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], та Василя, [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 12.02.2009 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. З серпня 2010 року вони припинили сімейні стосунки та ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, між ними остаточно втрачено почуття кохання. Крім того, відповідач не приймав участі у матеріальному забезпеченні сімї, що також призвело до втрати почуття поваги до нього. Вважає збереження їхньої сімї неможливим, оскільки в даний час їх шлюб носить лише формальний характер, кожен з них живе своїм особистим життям. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності позов підтримала. Зазначила, що на примирення не згідна, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, оскільки у справі наявні достатні докази про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому 12 лютого 2009 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №151. Від шлюбу є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Починаючи з серпня 2010 року і по даний час сторони не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2010 року позовні вимоги ВАТ КБ Надра задоволені , постановлено стягнути [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ КБ Надра по кредитній угоді №16/2008/2199 Фжр від 10.09.2008 року суму боргу по кредиту, відсоткам, пені на загальну суму 144\~743,21 доларів США , або 1\~157\~511гр. 45 коп., витрати по сплаті судового збору при зверненні в суд 1700гр. та витрати ІТЗ в сумі 120 гр. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення у звязку з відсутністю її в судовому засіданні через неналежне повідомлення про день розгляду справи по адресі,де вона не мешкає, з відсутністю представників відповідача в день розгляду справи з поважної причини - через зайнятість по іншій справі. В судовому засіданні представники відповідача підтримали заяву. Представник позивача заперечує проти перегляду заочного рішення. В силу ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що особисто відповідач [PERSON] судом про день розгляду справи не повідомлена, що є поважною причиною неявки відповідача в судове засідання, в силу чого суд вважає можливим скасувати заочне рішення, призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 травня 2000 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Держаним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 561. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, різні характери, на цьому ґрунті виникали сварки, внаслідок чого вони не могли порозумітися. Шлюбні відносини між ними припинились з 2005 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не зявилась, просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та поновлювати їх наміру не мають. Сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи його наступним: 12 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 184-ФО, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. строком до 10.10.2008 року зі сплатою 24% річних від суми кредиту на умовах визначених договором. Відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконав, порушивши умови договору щодо погашення кредиту. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в частині стягнення тіла кредиту, відсотків, штрафів, передбачених п. 3.2.7 та п. 3.2.8, а також судових витрат по справі. Відповідач в ході розгляду справи позов не визнала. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 12 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 184-ФО, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. строком до 10.10.2008 року зі сплатою 24% річних від суми кредиту на умовах визначених договором. Відповідач постійно порушувала умови договору, зобовязання за договором не виконує і виконувати відмовляється. Відповідно п. .5. даного договору зобовязана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 відсотків річних від простроченої суми та сплатити штраф в розмірі 30 відсотків від простроченої суми боргу, незалежно від нарахованої пені, збитків та інших стягнень. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Загальна сума невиконаного зобовязання за договором складається з тіла кредиту, відсотків, штрафу, передбаченого п. 3.2.7 договору, та штрафу, передбаченого п. 3.2.8 договору, та становить 5695,97 грн. В якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, згідно яких поручителі зобовязалися перед банком відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах солідарного боржника. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Відповідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Судом встановлено, що позивачем був пропущений вказаний термін, тому порука припинилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним: 17 лютого 2010 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на квартиру [ADDRESS]. У визначений законом шестимісячний строк позивач подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини не змогла у звязку з її хворобою, тому звернулася до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 17 лютого 2010 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на квартиру [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на квартиру [ADDRESS]. За своє життя померла [PERSON] заповіту не залишила, тому право на спадщину за законом, як спадкоємці першої черги мають позивач та її рідний брат [PERSON] У визначений законом шестимісячний строк позивач подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини не змогла у звязку з її хворобою. Брат позивача [PERSON] не виявив бажання подати заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги наступним: 16 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № Р 241, за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 9700,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 60% річних. Згідно умов вказаного договору відповідач зобовязана повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіка, однак свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконала, порушивши умови договору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 16 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № Р 241. Відповідно до п. 1.1. даного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 9700,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобовязався повернути його позивачу та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Строк дії договору становить 24 місяці зі сплатою 60% річних. Відповідно п. 3.2. кредитного договору відповідач повинен був погашати заборгованість по кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами щомісячно до 16 числа поточного місяця за минулий в сумі 731,73 грн. Однак, відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконала, порушивши умови договору. Згідно п. 3.4. договору у разі порушення позичальником більш ніж на три календарних дні умов виконання зобовязання щодо повноти та своєчасності погашення кредиту та відсотків за його користування, умови кредитного зобовязання за цим договором змінюються та на весь час такого прострочення до останнього автоматично застосовуються особливі умови кредитування, відповідно до яких на прострочену суму кредиту нараховується відсоткова ставка в подвійному розмірі (підвищена відсоткова ставка). Станом на 22.07.2010 року заборгованість відповідача складає 30569,06 грн., з яких: 8157,44 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту за період з 16.11.2008 року по 22.07.2010 року, 1328,79 грн. планові платежі по кредиту, 473,02 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за період з 23.10.2008 року по 22.07.2010 року, 20609,81 грн. прострочені подвійні відсотки за користування кредитними коштами за період з 19.11.2008 року по 22.07.2010 року. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним: 25 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 325/1/bsk, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 4200,00 грн. з терміном погашення до 24.12.2010 року. Відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконує, порушуючи умови договору щодо погашення кредиту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 25 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 325/1/bsk, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 4200,00 грн. з терміном погашення до 24.12.2010 року. Пунктом 1.4. договору відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 24% річних. Відповідно до п. 2.4.1 договору відсотки розраховуються, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами та сплачується позичальником щомісячно до дати, встановленої в графіку. Розрахунок відсотків здійснюється у валюті кредиту щомісячно, згідно графіку. Відповідач порушила договірні зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Внаслідок цього відповідачу нараховані штрафні санкції, які передбачені п. 4.3. договору. Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялися повідомлення про погашення заборгованості, але відповідач дані повідомлення ігнорує. Таким чином, станом на 18.03.2010 року заборгованість складає 5904,69 грн., з яких: 3987,00 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1442,45 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 475,24 грн. штраф за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Outcome: approved