Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 25.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 37-22/08-ШД, відповідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 15\~000 грн. 00 коп., а відповідач зобовязався прийняти вказані кошти, належним чином їх використати та повернути наданий кредит у повному обсязі до 24 березня 2011 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 0,0001% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 25.03.2008 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель [PERSON] зобовязався в повному обємі відповідати за погашення [PERSON] основної суми кредиту, суми процентів та за інші платежі, що випливають з умов Кредитного договору № 37-22/08-ШД. Як стверджує представник позивача в тексті позовної заяви, відповідачі належним чином не виконали зобовязання за вищевказаним кредитним договором та договором поруки, тому станом на 18.10.2010 року утворилась заборгованість в сумі 32 228 грн. 30 коп. В звязку з цим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати за розгляд справи в суді. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні позовній заяві, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час , дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 37-22/08-ШД, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15 \~000 грн. 00 коп., а відповідач зобовязався прийняти вказані кошти, належним чином їх використовувати та повернути наданий кредит у повному обсязі в термін до 24 березня 2011 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 0,0001% річних. Відповідно Статуту ПАТ «[PERSON] та Кредит» (нової редакції) затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 28 вересня 2009 року, ПАТ «[PERSON] та Кредит» є правонаступником всіх прав та обовязків ТОВ [PERSON] «[PERSON] та Кредит». Згідно п.3.2. вищевказаного договору позичальник зобовязався повернути кредитні ресурси в повному обсязі не пізніше 24 березня 2011 року. Відповідно п.3.3 кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитним ресурсами у розмірі 417 грн. 00 коп. та нарахованими процентами, відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості (Додаток №1, який є невідємною частиною цього договору).Останню сплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості позичальник зобовязується здійснити не пізніше 24 березня 2011 року. Відповідно п. 4.7. договору позичальник сплачує щомісячно в строк з 01 по 10 число місяця комісійну винагороду за надання кредитних коштів у розмірі 262 грн. 50 коп., вказана комісійна винагорода сплачується позичальником щомісячно за весь період до моменту повного виконання позичальником зобовязань по поверненню отриманих кредитних коштів. Згідно п.6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та /або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитним ресурсами. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 37-22/08-ШД-П від 25 березня 2008 року ,згідно якого поручитель [PERSON] зобовязався в повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зорбов за кредитним договором № 37-22/08-ШД від 25.03.2008 року, а саме погашення основної суми кредиту, суми процентів та за інші платежі, що випливають з умов вказаного Кредитного договору. Згідно п.п.1.1, 2.1.договору поруки у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив свої зобовязання в частині щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, що зумовило виникнення заборгованості, розмір якої станом на 18 жовтня 2010 року склав: 32 228 грн. 30 коп.., з яких 10 526 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 00 грн. 01 коп.- заборгованість по нарахованих відсотках, 2 531 грн. 00 коп. заборгованість по оплаті щомісячної комісії, 19 171 грн. 29 коп.- пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та щомісячної комісії. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позивальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також ч.1.ст 530 ЦК України зазначає, що якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. ст. 546, 554 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. У разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. З огляду на вищевикладене, враховуючи неналежне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 37-22/08-ШД від 25 березня 2008 року, невиконання відповідачем [PERSON] умов договору поруки № 37-22/08-ШД-П від 25 березня 2008 року, суд вважає позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved