Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

У серпні 2010р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 19 березня 2010 року о 21.00 годині при повороті з вул. Дальницької на вул. Балківську в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом ДТП), за участю автомобіля «Ренаульт-Трафік», державний номер 186-1ЮК, під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідачки [PERSON] Остання при повороті з вул. Дальницької у м. Одесі на вул. Балківську не зайняла завчасно відповідне крайнє праве положення на дорожній частині вулиці та не надала переваги в русі автомобілю [NUMBER], який рухався у попутному напрямку у крайній правій смузі. Внаслідок зазначених дій [PERSON] допустила зіткнення свого автомобіля з автомобілем під керуванням [PERSON] Причиною зіткнення транспортних засобів стало порушення водієм [PERSON] п. 10.4 Правил дорожнього руху України (далі Правила). Вина відповідачки підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВН №262864 від 08.04.2010 року, поясненнями та визнанням відповідачкою своєї вини. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.06.2010р. [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Внаслідок скоєного ДТП автомобілю «Ренаульт-Трафік», д/н 186-1 ЮК, який належить на праві власності позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії САА 427265 від 04 березня 2010р., були завдані механічні пошкодження, а їй - моральні страждання та нервові переживання. Під час ДТП вказаним автомобілем керував за довіреністю [PERSON], який щоденно возив позивачку до поліклініки у зв'язку з тим, що остання є літньою жінкою, часто хворіє і керувати транспортним засобом їй було важко. У зв'язку з завданням автомобілю «Ренаульт-Трафік» механічних ушкоджень, позивачка була вимушена раптово припинити відвідування лікувальних закладів. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №30 від 09 липня 2010р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER] та розмір матеріальної шкоди складає 6027,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідачки на і користь 6027,00 грн. матеріальної шкоди, 400,00 грн. за проведення експертного дослідженн транспортного засобу, витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. та 3000,00 грн. н відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти факту скоєння нею ДТП та спричинення позивачці матеріальної шкоди, але була не згодна з розміром матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволені у повному обсязі. Свої заперечення проти позовних вимог відповідачка обгрунтовувала тим, що проведення експертного дослідження відбулося без її участі через чотири місяці після ДТП, на протязі яких транспортний засіб міг експлуатуватися, хоча не заперечувала проти того, що була повідомлена про прозедення експертного дослідження у телефонному режимі. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявився, підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та просив суд справу розглянути в його відсутність, про що надав заяву (а.с.33). Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивачки, заперечення відповідачки, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.З ст.10, ч.І ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що 19 березня 2010р. о 21.00 годині сталася ДТП за участю автомобіля «Ренаульт-Трафік», д.н.186-110К, під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], у результаті чого належний позивачці автомобіль «Ренаульт-Трафік» отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою відділу ДАІ м. Одеси та АТ1 при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області (а.с. 45). Автомобіль «Ренаульт-Трафік» д.н.186-110К належить на праві власності позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА 427265 від 04 березня 2010р.(а.с.16). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.06.2010р., на підставі якої відповідачка [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.9). Відповідно до ч.3,4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідачки у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «Ренаульт-Трафік» д.н.186-1 ЮК. 9 липня 2010р. у присутності експерта автотоварознавця, представника позивачки [PERSON], двох понятих: [PERSON] та [PERSON], був проведений огляд автомобіля «Ренаульт- Трафік», д.н.186-1 ЮК, якому внаслідок ДТП були спричиненні механічні ушкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №30 від 09 липня 2010р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Ренаульт-Трафік», д/н1861ЮК та розмір матеріальної шкоди складає 6027,00 грн. (а.с. 12-14). Вказаний експертний висновок сторонами не оскаржувався. У судовому засіданні відповідачка не визнала висновок експертного автотоварознавчого дослідження №30 від 09 липня 2010р. відносно вартості відновлюваного ремонту автомобіля «Ренаульт-Трафік», д.н.186-1 ЮК, вважала його надмірно завищеним та заперечувала проти позовних вимог відносно стягнення на користь позивачки моральної шкоди. При цьому відповідачка відмовилася від проведення судової автотоварознавчої експертизи, про що надала суду заяву (а.с.57). Матеріалами справи встановлено, що у внаслідок ДТП позивачка провела ремонтно- відновлювані роботи автомобіля марки «Ренаульт-Трафік», д.н.186-1 ЮК на суму 6027,00 грн. в межах встановленої висновком експертного автотоварознавчого дослідження №30 від 09 липня 2010р. вартості відновлюваного ремонту вказаного автомобіля, а саме на суму 6027,00 грн. 10 листопада 2010р. [PERSON] надала суду заперечення про зменшення позовних вимог [PERSON] та копії рахунків ТОВ «АДІС-АВТО» №020352 від 09.11.2010р. про вартість ремонтних робіт, які могли бути зроблені для відновлюваного ремонту автомобіля марки «Ренаульт- Трафік», д.н.186-1 ЮК на ТОВ «АДІС-АВТО». Саме вказаними рахунками відповідачка обгрунтовувала свої заперечення відносно вартості ремонтних робіт, встановлених висновком експертного дослідження №30 від 09 липня 2010р. Виходячи зі змісту накладної, яка була надана відповідачкою в судовому засіданні, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Ренаульт-Трафік», д.н.186-1 ЮК при проведенні його у іОВ «АДІС-АВТО», складала б 2825,00 грн. Надані відповідачкою документи, не можуть бути взяті судом в якості доказів дійсної вартості ремонтних робіт, так як дана юридична особа не є експертом та спеціалістом у визначенні вартості відновлюваного ремонту автомобіля. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 24.10.2003р.. який має рекомендаційний характер, відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну зе неї особу обовязку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілом) відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Постановляючи рішення про стягнення не користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, ще випускається взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньо: модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідачки на її користь майнової шкоди в розмірі 6027,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3000,00грн. підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Крім того, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187). Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивачка посилалася на той факт, що пошкодження автомобіля спричинило їй нервові переживання, порушило звичайний розпорядок її життя та лікування, так як вона є літньою жінкою, хворіє на хворобу хребта, повністю позбавлена можливості пересуватися без сторонньої допомоги. Встановлено, що на час скоєння ДТП позивачка проходила етапний курс фізіотерапевтичного лікування у центрі реабілітації опорно-рухового апарату, що підтверджується довідкою СПД -фізичної особи лікаря [PERSON]І.( а.с.23). Таким чином, у звязку з ДТП позивачка повинна була наймати автомобіль для проходження курсу фізіотерапевтичного лікування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. З цих підстав суд вважає, що з відповідачки на користь позивачки слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1000,00 гри., так як пошкодження автомобіля позивачки порушило звичайний розпорядок її життя та лікування. Стосовно витрат на правову допомогу, то суд виходить із того, що зазначені витрати позивачки склали 1000,00 грн., які сплачені нею відповідно до квитанції №17 від 05.08.2010 року, /а.с. 17/. Відповідно до ст.84ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Із матеріалів справи вбачається, що представник позивачки приймав участь безпосередньо у судових засіданнях по даній справі в суді першої інстанції 3 години (а.с.37,47,58). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави у разі якщо компенсація сплачується іншою стороною, граничний розмір не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи із того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Враховуючи, що мінімальний розмір заробітної плати на час ухвалення рішення складає 907,00грн., сума компенсації, яка б підлягала стягненню на користь позивачки з відповідачки складає 1088,40 гривень (Згод.х 907,00 грн. х 40%). З цих підстав, витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Встановлено, що позивачка витратила за проведення експертного автотоварознавчого дослідження 400 грн., що підтверджується квитанціями (а.с.11). Суд вважає, що вказані витрати позивачка понесла у результаті скоєння ДТП, тому вони повинні бути стягнуті на її користь з відповідачки Таким чином суд вважає, що витрати, повязані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження та витрати на правову допомогу необхідно стягнути з відповідачки. Судовий збір у справі складає 64,27 грн., 8,50 грн., витрати на ІТЗ судового розгляду справи - 120 грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду.

Outcome: partial