overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що відповідачка є його рідною матір"ю, 5 березня 2010 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області за позовом [PERSON] до нього стягнуто аліменти на утримання матері в розмірі 250 гривень щомісяця, до зміни матеріального становища. З моменту винесення цього рішення в нього змінився матеріальний стан: народилася донька [PERSON], [INFO]. Середній заробіток складає 2049,53 гривень. Оскільки відповідачу була підвищена пенсія, то просить суд зменшити розмір аліментів до 50 гривень на місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, пояснила, що позивач - її рідний син, який після одруження в 2009 році взяв прізвище своєї дружини - [PERSON]. Вона є інвалідом 2 групи та за станом здоров"я не має можливості працювати, отримує пенсію в розмірі 630 гривень, тяжко хворіє, в зв"язку з чим змушена постійно витрачати багато коштів на ліки. Просила суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ч.І ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду ... може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров"я когось з них. Судом встановлено, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 5 березня 2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] стягнуто аліменти на утримання позивачки в розмірі 250 гривень щомісяця. Згідно наданих позивачем в обгрунтування своїх вимог документів: з свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася 7 червня 2010 року, батько - [PERSON], мати - [PERSON], актовий запис № 673 зареєстрований ВРАЦС Кіровського РУЮ м.Донецька, з квитанцій про отриману заробітну плату за період з січня 2010 року по липень 2010 року вбачається, що середній заробіток позивача складає 1818 гривень 38 копійок. Відповідачка є інвалідом дитинства 2 групи безстроково, що вбачається з довідки МСЕК від 22.06.1992 року, та отримує пенсію 630 гривень, нерухомого майна на праві власності не має, інших доходів, окрім пенсії, не має, тяжко хворіє. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України сторони зобов"язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.ст. 57-59 ЦПК України передбачають, що докази мають бути належними та допустимими. Таким чином, відповідач є працездатним, належних та достатніх доказів неможливості сплати аліментів в сумі , визначеній рішенням суду, не надав, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання матері, бо має для цього матеріальну можливість. З урахуванням зазначеного, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач 12 квітня 2010 року звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти за ст. 39 ЗУ « Про статус... « в сумі 35941,18 гривень за період з 25.07.2006 року по 31.12.2009 року, мотивуючи це тим, що він працює в локомотивному депо Коростень, являється потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЄС. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав суду заяву , а представник відповідача звернувся з листом і просять суд розглядати справу у їх відсутність. Позивач вимоги підтримує, а відповідач їх не визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено , що позивач працює в місті Коростені, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, являється потерпілим від аварії на ЧАЄС 4 категорії, має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ". Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується допомога в розмірі двох заробітних плат щомісячно. Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації. Суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача недовиплачені кошти за період з 1.04.2009 року по 31.12.2009 року за ст. 39 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " в сумі 11711,5 грн.в межах строку звернення до суду. Оскільки розпорядником цих коштів є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд і стягує з відповідача на користь позивача зазначені кошти, а заперечення відповідача проти позову є безпідставним. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

13.10.10 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04.03.2000 року в Шевченківському відділі РАГС м. Львова, актовий запис № 54. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.03.2000 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки з січня місяця вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, покликаючись на обставини та факти, що вказані в позові та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та просив розірвати шлюб. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони, тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружні відносини. Сторони в судовому засіданні підтвердили про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно з дня подання позову і до досягнення донькою повноліття. Свій позов обґрунтовує тим, що 18.10.1997 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за №28. Від шлюбу 07 липня 1998 року народилась донька [PERSON]. Але спільне подружнє життя в сторін не склалося. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2008 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. В звязку з цим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме в звязку з тим, що на даний час відповідач не працевлаштований просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в сумі 500 грн. 00 коп. щомісячно з дня подання позову і до досягнення донькою повноліття. Допитаний в судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, але пояснив суду, що в звязку з тим, що на даний момент він не працевлаштований, аліменти в сумі 500 грн. 00 коп. щомісячно сплачувати не має змоги. З огляду на вищевикладене, вислухавши позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. ст.180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність в платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи донька [PERSON] проживає з матірю за адресою: вул.Залозного, 38 в с.Княжичі Броварського району Київської області та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Княжицької сільської ради за № 2598 від 01.09.2010 року Відповідач [PERSON] добровільно грошові кошти на утримання дитини не надає, що не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні. В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, не сплачує аліменти на утримання інших дітей, матеріально забезпеченим, але на даний час не працевлаштований. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що відповідач частково визнав позовні вимоги, суд прийшов до висновку позов задовольнити в частині стягнення з відповідача аліменти в сумі 400 грн. 00 коп. щомісячно з дня подання позову і до досягнення донькою повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків обґрунтовуючи її тим, що 13.07.2010 року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,26 га, яка розташована на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яку він, як єдиний спадкоємець за законом, оформити не має можливості із-за помилки запису імені матері у його свідоцтві про народження, де вказано «Семенчук Галина Семенівна» замість «Симончук Галина Семенівна» . В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник зацікавленої особи в судове не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява в якій зазначено, що він не заперечує проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення заявниці та покази свідків вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що у с. Миколо-Бабанка, Бобринецького району, Кіровоградської області 13.07.2010 року померла [PERSON], вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-OJI №116812 виданого 13.07.2010 року виконкомом Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області ( а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку №464 площею 6,26 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, що підтверджується державним актом серії IV-KP 012315 ( а.с.6). Як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії ЯЭ №944142, в графі «мати» мається запис «Семенчук Галина Семенівна» ( а.с.7). Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено , що заявник є сином померлої [PERSON], з чого суд приходить до висновку про описку в свідоцтві про народження заявника прізвища його матері. Оскільки встановлення факту родинних стосунків між [PERSON] та заявником знайшов своє підтвердження в судовому засіданні доказами, а його встановлення необхідне заявнику для оформлення його спадкових прав, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків обґрунтовуючи її тим, що 10.02.2008 року помер її батько [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,15 га, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яку вона, як єдиний спадкоємець за законом, оформити не має можливості із-за помилки запису імені батька у її свідоцтві про народження, де вказано «Кваша Анатолій Федотович» замість «Кваша Анатолій Федорович» . В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник зацікавленої особи в судове не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява в якій зазначено, що він не заперечує проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення заявниці та покази свідків вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що у м.Бобринець, Кіровоградської області 10.02.2008 року помер [PERSON], вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №068777 виданого 14.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області ( а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку №534 площею 7,15 га, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, що підтверджується державним актом серії КР 090532 (а.с.6). Як вбачається із свідоцтва про народження заявниці серії ЯЭ №914001, в графі «батько» мається запис « Кваша Анатолій Федотович» ( а.с.7). Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено , що заявниця є дочкою померлого [PERSON], з чого суд приходить до висновку про описку в свідоцтві про народження заявниці по-батькові її батька. Оскільки встановлення факту родинних стосунків між [PERSON] та заявницею знайшов своє підтвердження в судовому засіданні доказами, а його встановлення необхідне заявниці для оформлення її спадкових прав, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов про розірвання шлюбу. Суду пояснила, що фактично сімя розпалася. Причинами розпаду сімї позивач вважає те, що в них різні характери та погляди на життя. Позивач наполягає на розлученні, на примирення не погоджується, так як не бачить в цьому жодного сенсу. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення, мотивуючи свою позицію неможливістю зберегти сімю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 08 березня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія 1-АМ № 034335, виданим Жеребилівською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 1 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Фактично сімя розпалася. Причинами розпаду сімї позивач вважає те, що в неї з чоловіком різні характери, різні погляди на життя, на проблеми, які виникають у сімї. У звязку з цим між сторонами почали виникати сварки та непорозуміння. Крім того, сторони вже пів року припинили проживати спільно і жодних подружніх відносин не підтримують. Позивач наполягає на розлученні, на примирення не погоджується. Відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, вважає, що сімю не можливо зберегти і вжиття заходів для примирення є лише марним витрачанням часу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі, який зареєстровано 18 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №46. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується доданими до справи документами. Оскільки, відповідач з серпня 2010 року з сім'єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги сім'ї не надає, а дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів із [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів щомісячно на утримання неповнолітньої доньки. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і допустити негайне виконання рішення суду. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 4). Згідно довідки Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 16.08. 2010року №925(а.с.5) дитина проживає з позивачкою. Дана обставина знайшла своє підтвердження також і в судовому засіданні, і не оспорювався сторонами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. З урахуванням зазначеного та обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів і передбачених ст.182 СК України, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути із [PERSON]В на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до її повноліття. В силу ст.367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір та сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Братським районним судом на користь державного бюджету в Братському районі. Тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 05.03.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №108 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу в подружжя народилась донька- Козленко [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, між сторонами часто виникають сварки, непорозуміння, як стверджує позивач в тексті позовної заяви вона переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам, між сторонами досягнуто згоди про подальше виховання та утримання доньки, спору про поділ майна подружжя на даний момент немає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що шлюб між сторонами існує формально, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні 03.08.2010 року відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд надати термін для примирення, в судове засідання 03.12.2010 року не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню так як сімя розпалась остаточно, шлюбних відносин сторони не підтримують, шлюб існує формально. Ухвалою від 03.08.2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області надав подружжю [PERSON] та [PERSON] термін для примирення до 03 грудня 2010 року. Але як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, намірів зберегти шлюб у сторін немає. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають, згода про подальше виховання та утримання дитини між сторонами досягнута. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їхньої доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2002 року. Від шлюбу мають доньку Анастасію [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалось, починаючи з липня 2010 року вони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, має іншу сім'ю, а тому подальше перебування в шлюбі неможливе. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечувала, вказувала, що збереження сім'ї та шлюбу можливе і просила надати строк для примирення. Зазначене клопотання судом задоволено та сторонам надано строк для примирення. В подальшому позивач позов підтримав та просив його задовольнити, зазначив, що після надання строку на примирення, примирення досягнуто не було, враховуючи зазначене вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2002 року. Від шлюбу мають доньку Анастасію [INFO]. З липня2010 року вони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, з цього ж часу не ведуть спільного господарства, наданий судом строк на примирення, позитивного результату не дав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, сім'ю зберегти нєможлтво, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved