Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнював і в останній редакції просить суд стягнути з відповідача на його користь суму депозиту, що складає 11000 (одинадцять тисяч) гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16 жовтня 2009 року між ним та відділенням №2 Криворізької філії кредитної спілки «Перше кредитне товариство» був укладений депозитний договір №ІН-1/0093/09/370, у відповідності з яким він розмістив депозит на суму 11000 грн. на строк 6 місяців з виплатою 22% річних в кінці строку. 16 квітня 2010 року, після закінчення строку вкладу, він звернувся до відповідача з заявою про намір забрати вклад. Однак відповідач відмовив йому у видачі вкладу, посилаючись на відсутність коштів і до 01.11.2010 року він отримав тільки проценти. 10 листопада 2010 року він знову звернувся до відповідача з письмовою заявою про намір забрати вклад, однак відповідь так і не отримав. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права споживача фінансових послуг, тому і звертається до суду для захисту своїх прав з метою повернення його вкладу. Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач неодноразово викликався до суду, але в суд так і не з'явилась, про час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення йому судової повістки, про причину неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16.10.2009 року між позивачем і відділенням №2 Криворізької філії кредитної спілки «Перше кредитне товариство» був укладений депозитний договір №ІН-1/0093/09/370 (а.с.5). Відповідно до п. 1.1 Договору, член КС вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до Спілки, а Спілка приймає Внесок на умовах строковості та платності в розмірі 11\~000 грн. на строк 6 місяців, початком якого є дата внесення Вкладу, а закінченням 16 квітня 2010 року. Відповідно п.2.2 Договору, процентна ставка за Внеском встановлюється згідно програми «Класичний» у розмірі 22% процентів річних. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №2635 від «16» жовтня 2009 року, позивач [PERSON] вніс кошти в сумі 11\~000 грн., згідно вищезазначеного Договору (а.с.6). 01.11.2010 року, в звязку з закінченням строку дії Договору, позивач [PERSON] звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням сплатити належну йому суму внеску в розмірі 11\~000 грн. (а.с.8) і відповідач отримав дану заяву 10.11.2010 року, відповідно до копії поштового повідомлення (а.с.9), однак відповідь позивач так і не отримав. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належне обслуговування, необхідну, доступну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України „Про кредитні спілки, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг.\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 1058 та ч. 4 ст. 1066 ЦК України положення ЦК України застосовується до інших фінансових установ, в тому числі кредитних спілок.\~\~ Суд приймає до уваги, що відповідач - Кредитна спілка «Перше кредитне товариство», є фінансовою установою \~і дійсно прийняла від позивача гроші на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності. \~\~\~ Частина 2 ст. 1060 ЦК України, вказує, що за договором банківського вкладу незалежного від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.\~\~ Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України, порушенням \~зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску.\~\~ Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання, відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України.\~\~ Відповідно до ст. 23 Закону України „Про кредитні спілки внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності, тобто позивач по справі є законним власником свого вкладу.\~\~ Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені ним судові витрати по справі, повязані зі сплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, у розмірі 120 грн. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь держави витрати по сплаті державного мита в розмірі 110 грн., виходячи з розміру ставок державного мита наведених в п. «а» ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». На підставі викладеного,

Outcome: approved