overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

Позивач ставить питання про усунення перешкод його прав власника шляхом зняття з реєстрації відповідачки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Свої вимоги мотивує тим, що є власником жилого будинку за адресою: м. Суми, вул. Федько, 4 , згідно договору дарування. Відповідачка зареєстрована в цьому будинку, але не проживає. Відповідачка комунальні послуги не оплачує, в ньому відсутні її речі. Позивач вважає, що факт не зняття з реєстраційного обліку відповідачки перешкоджає йому користуватися будинком, порушує його права як власника, створює додаткові незручності. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Представник ВГІРФО Зарічного ВМ СМВ УМВС України в Сумській області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. В письмовій заяві просить слухати справу в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що згідно договору дарування від 19 червня 1997 року [PERSON] ААК № 128394 [PERSON] Гарєвичу на праві власності належить житловий будинок по вул. Федько, 6/1 в м. Суми. Договір посвідчений державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] ( а. с. 5). На момент розгляду справи судом в будинку по вул. Федько, 6/1 в м. Суми зареєстрована поряд з іншими особами і [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою ( а. с. 7). Судом встановлено, що [PERSON] у спірному житлі не проживає, речі її відсутні, мешкає за іншою адресою, за весь час реєстрації у спірному житлі відповідачка участі в оплаті комунальних послуг не приймала. Залишаючись зареєстрованою в спірному житлі, перешкоджає користуватися власністю, це також призводить до збільшення розміру комунальних послуг, що підлягають оплаті, позивач позбавлений можливості оформити субсидію. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право позивача порушене і підлягає захисту, так як він позбавлений права в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися спірним житлом, що належить йому на праві особистої власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні будинком, зобовязавши відповідачку знятися з реєстраційного обліку у спірному житлі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2001 року. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Однак спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, через розбіжність характерів, поглядів на життя. Відповідач не приділяє уваги сім'ї, не приймає участі у вихованні дітей, не забезпечує матеріально. Шлюбних стосунків вони не підтримують, разом не проживають, зберігати сімю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, по вищенаведеним обставинам, просила задовольнити його. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо розірвання між ними шлюбу. Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши обставини справи, дослідивши представлені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2001 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 056782, актовий запис № 10, виданого відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ 23.10.2002 року (а.с. 9). Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Враховуючи те, що сторони певний час подружніх відносин не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, проживають окремо, не зважаючи на зусилля суду до примирення сторін, збереження сім'ї є не можливим, відносини між подружжям стали фактично недружелюбними, суд дійшов висновку про те, щоб шлюб за вимогою позивача слід розірвати, а малолітніх дітей з урахуванням їх інтересів залишити проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу залишити позивачу її шлюбне прізвище «Сюйва». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому слід стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати в розмірі 38 грн. 50 коп. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2003 року. Від шлюбу мають двох дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, через розбіжність характерів, поглядів на життя. Відповідач не приділяє уваги сім'ї, не приймає участі у вихованні дітей, не забезпечує матеріально. Шлюбних стосунків вони не підтримують, зберігати сімю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, по вищенаведеним обставинам, просила задовольнити його. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо розірвання між ними шлюбу. Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши обставини справи, дослідивши представлені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 060408, актовий запис № 2, виданого Жидичинською сільською радою Ківерцівського району 25.01.2003 року (а.с. 7). Від шлюбу мають двох дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Враховуючи те, що сторони певний час подружніх відносин не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, не зважаючи на зусилля суду до примирення сторін, збереження сім'ї є не можливим, відносини між подружжям стали фактично недружелюбними, суд дійшов висновку про те, щоб шлюб за вимогою позивача слід розірвати, а малолітніх дітей з урахуванням їх інтересів залишити проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу, прізвище позивача змінити на дівоче «Трачук». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому слід стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати в розмірі 38 грн. 50 коп. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 10 лютого 2001 року у виконкомі Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис №3 зареєстрували з відповідачем шлюб. Від спільного подружнього життя 27.07.2002 року у них народилась донька Даря, яка за взаємною згодою буди проживати з позивачем. Подружнє життя не склалось через те, що вони з відповідачем різні за характером люди, неоднаково дивляться на вирішення життєвих питань, [PERSON] не піклується про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги. Просить шлюб розірвати. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, викладене в позовній заяві підтвердив і просив шлюб розірвати, оскільки з відповідачкаю проживають окремо з лютого 2011 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, з викладеними мотивами розірвання шлюбу погодилась. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 10 лютого 2001 року у виконкомі Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис №3. Від спільного подружнього життя 27.07.2002 року у них народилась донька Даря. Відповідно до ч.2 ст.112 „Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З показань сторін вбачається, що сімейне життя у них не склалось через те, що неоднаково дивляться на вирішення життєвих питань, [PERSON] не піклується про побудову сімейних відносин і між ними немає почуття взаємної любові, поваги. При таких обставинах, суд вважає, що сімя розпалась, зберегти її неможливо і тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він та [PERSON] з 12 вересня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі вони мають сина [PERSON], [INFO]. До суду з даним позовом його змусило звернутись те, що одруження з [PERSON] виявилось невдалим-вони не зійшлися характерами і вже тривалий час в них немає спільних інтересів. Проживши разом на побутовому грунті із-за різниці в поглядах на життя між ними почали виникати непорозуміння, конфлікти, що призвело до напружених відносин в сімї. Все це призвело до того, що протягом певного часу між ними встановились відчужені стосунки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони не підтримують ніяких сімейних відносин. Примирення та подальше подружнє життя між ним та [PERSON] та збереження сімї неможливе. Враховуючи всі ці обставини, він вважає, що їхня сімя остаточно розпалась, шлюб між ними має формальний характер і є правовою перешкодою для влаштування його особистого життя. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Як пояснив позивач [PERSON] життя між ним та відповідачкою [PERSON] не склалося, з березня 2010 року подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде та не підтримує шлюбно-сімейних відносин, між сторонами виникали непорозуміння, вони різні за характерами люди, з різними поглядами на сімейне життя, що унеможливлює збереження сімї. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що з 07 червня 1986 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу з ним вони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. При спільному житті між ними часто виникали сварки по різним сімейним питанням та аморального способу життя відповідача, тому просила шлюб з ним розірвати. В теперішній час син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому просила стягнути аліменти па його утримання по 500 гривень щомісячно до його повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і на примирення була не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, пояснював, що збереження сім»ї є можливим а сину він і так надає помірну допомогу. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1986 року і від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та про народження дітей / ар.с. 7,8/. При спільному житті між ними часто виникали сварки по різним сімейним питанням. Не проживають однією сім»єю і не підтримують шлюбних стосунків з березня 2008 року та на примирення позивачка не згодна, тому необхідно розірвати між ними шлюб, оскільки його збереження суперечить інтересам позивачки. Неповнолітнього сина за згодою сторін необхідно залишити проживати з позивачкою. В теперішній час син проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на його утримання, тому з урахуванням стану здоров»я та матеріального становища сторін та дитини, а також розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який в теперішній час становить 997 гривень, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] по 299 гривень 10 копійок щомісячно, починаючи з 18 березня 2011 року і до його повноліття, відмовивши позивачці в останній частині позову за його необґрунтованістю. Позивачка не надала суду відповідних доказів, що він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі. Невизнання позову відповідачем в повному обсязі є безпідставним, оскільки сторони не проживають однією сім»єю і не підтримують шлюбних стосунків значний час, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, він зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини і фактично ухиляється від їх сплати. З відповідача необхідно стягнути на користь держави 51 гривню судового збору та 90 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. '

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що їй на праві власності належить будинок № 16 по пров. Робочому в м. Первомайську Миколаївської області. В цьому будинку на даний час зареєстрований відповідач, який з 2006 року по теперішній час в будинку фактично не проживає, його особистих речей в будинку не має. Після розірвання між ними шлюбу в 2006 році він переїхав до іншого місця проживання з власної ініціативи, однак добровільно виписатись з будинку відповідач не бажає. Всі обовязки по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг виконуються тільки позивачкою. Вказане значно звужує права позивачки розпоряджатися своїм майном, тому вона і звернулася до суду із цим позовом. В судовому засідання позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та визнати [PERSON], втратившим право користування житловим будинком № 16 по пров. Робочому в м. Первомайську Миколаївської області з 01.01.2007 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав позов повністю, не заперечував проти постановлення рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Із купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та Договору про поділ майна подружжя від 05.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], слідує, що житловий будинок № 16 по пров. Робочому в м. Первомайську Миколаївської області на праві власності належить [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 029709 виданого 24.10.2007 року відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського управління юстиції Миколаївської області, сторони по справі зареєстрували розірвання шлюбу 24.10.2007 року. Із інформації відділу СГІРФО Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області за № 5382 від 31.03.2011 року вбачається, що відповідач в теперішній час значиться зареєстрованим за вказаною вище адресою. Однак відповідно до Довідки квартального комітету № 47 м. Первомайська від 23.03.2011 року, відповідач [PERSON] за вказаним місцем реєстрації з 2006 року не проживає, особистих речей в будинку не має. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач відсутній в будинку № 16 по пров. Робочому в м. Первомайську Миколаївської області понад строки, встановлені ч. 1 ст. 71 ЖК України. Поважні причини, передбачені ст. 71 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або зберігання за відповідачем житлового приміщення відсутні. Відповідач добровільно в 2006 року залишив житло і добровільно ним не користується. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 383, 405 ЦК України. Відповідача слід визнати таким, що втратив право користування будинком № 16 по пров. Робочому в м. Первомайську Миколаївської області з 01.01.2007 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки Марії, [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на її користь до повноліття дитини. Обґрунтовуючи позов, позивачка зазначила, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилася донька Марія, [INFO], батьком якої є відповідач, донька знаходиться на її утриманні. Відповідно до вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 15.11.2007 року батько дитини [PERSON] засуджений до 15 років позбавлення волі, і відбуває покарання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявивася, про день час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать судові повістки з розписками. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи , дійшов до слідуючого. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Судом встановлено, що під час спільного проживання у сторін 17.10.2003 року народилася донька Марія, яка на даний час знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою про склад сімї від 21.02.2011 року Матеріальної допомоги відповідач на утримання доньки не надає, є працездатним. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними характерами і в них різні погляди на життя. Протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе і тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 19.06.2008 року. Від даного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Причиною по якій вона хоче розірвати шлюб є те, що відповідач не приділяє належної уваги сімї, не займається вихованням сина, вільний час проводить з друзями, через що виникають сварки і непорозуміння. Вони повністю припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства на протязі двох місяців. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та суду пояснив, що з позивачем в шлюбі він перебуває з 2008 року. Від даного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, примирення не збереже їхню сімю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони уклали шлюб 19.06.2008 року, про що свідчить свідоцтво про одруження від 19.06.2008 року, серія І-ИД № 044131, видане Відділом реєстрації актів актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 686. Від даного шлюбу в сторін є одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними характерами та поглядами на життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

21.03.2011 року позивач звернулась з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0598 га передану в приватну власність [PERSON], згідно державного акту для будівництва та обслуговування по вул. Новій, 72 в м. Первомайськ Миколаївської області на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради № 341 від 15.12.1992 року який 02.02.1993 року подарував житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться по вул. Новій, 72 в м. Первомайськ Миколаївської області [PERSON], а останній 27.07.2002 року подарував вказаний житловий будинок їй. Так як [PERSON] не переоформив на себе право власності на земельну ділянку, а вона позбавлена такої можливості. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що так як довідкою Первомайського МБТІ від 08.04.2011 року та ксерокопією договору дарування від 27.07.2002 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого 27.07.2002 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] підтверджено, що позивачка являється власницею будинку по вул. Новій, 72 в м. Первомайськ Миколаївської області на підставі вказаного договору дарування. Те, що [PERSON] отримав вказаний будинок в дар від [PERSON] підтверджено договором посвідченим 02.02.1993 року Другою Первомайською держнотконторою. Із ксерокопії державного акту виданого на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради № 341 від 15.12.1992 року видно що присадибна земельна ділянка зазначеного житлового будинку належить [PERSON], а так як ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України (в редакції яка діяла до 2010 року та яка не протирічить теперішній редакції) передбачають, що до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності і на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення на ту частину, яка зайнята житловим будинком та яка є необхідною для його обслуговування, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved