Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

В листопаді 2010 р, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], що продовжує навчання. В позовній заяві зазначено, що [PERSON], [INFO], є сином відповідача по справі [PERSON], який на даний час проживає окремо від сина та не приймає участі у матеріальному утриманні останнього, якому вже виповнилося 18 (вісімнадцять) років, але він продовжує навчання в Вознесенському коледжі Миколаївського державного аграрного університету на денному відділенні, за контрактом, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Окрім того, позивачка також вказувала в позові, що всі витрати, повязанні з навчанням сина, оплатою харчування та придбанням одягу для сина несе безпосередньо вона. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка [PERSON] просила позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред'явлення позову до суду та до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивачка [PERSON], посилаючись на те, що син продовжує навчання у Вознесенському коледжі Миколаївського державного аграрного університету, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач [PERSON] може надавати, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належними чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомив. Як вбачається з протоколу судового засідання від 23 березня 2011 р,, підписаного суддею Ленінського районного суду міста Миколаєва, відповідач позовні вимоги не визнав та заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі У частини його заробітку (доходу), щомісячно. При цьому, останній посилався на тяжке матеріальне становище, оскільки має на утриманні непрацездатних батьків та обовязок утримувати двох малолітніх дітей від іншого шлюбу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON], оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, с$цом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія 11 І-ФП №425385, виданого 04 грудня 1992 р. Відділом запису актів про народження м, Миколаїв. Згідно довідки Вознесенського коледжу Миколаївського державного аграрного університету №408 від 22 листопада 2010 р. [PERSON] є студентом вищевказаного навчального закладу денного відділення, навчається на контрактній основі. Відповідач [PERSON]А, проживає окремо від сина та ніякої матеріальної допомоги на утримання останнього не надає. Третя особа [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] Ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів, як певний вік (від 18 до 23 років), продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі і наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст,182 СК України, тобто, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначається з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоровя платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сімї та інших обставин, що мають істотне значення. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після досягнення повноліття, продовжує на платній основі навчання на денному відділенні Вознесенського коледжу Миколаївського державного аграрного університету, не працює, у звязку з цим останній потребує матеріальної допомоги батьків. Проте, відповідач добровільно матеріальну допомогу на навчання сина не надає. Згідно ст.183 СК України, за загальним правилом, частка заробітку (доходу) матері чи батька, яка підлягає стягненню, як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе визначити спосіб стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивачки та третьої особи, враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що останній має обовязок утримувати малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], (протилежного судом не встановлено) та приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком [PERSON], 20 листопада 992 року народження, має можливість надавати матеріальну допомогу сину, тому, при вищезгаданих обставинах, з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина на час його навчання. При цьому, суд вважає, що розмір матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати дитині, не може перевищувати 1/8 частину від усіх видій його заробітку (доходу) на місяць. Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи щодо такого утримання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, за весь час навчання без врахування часу канікул, починаючи з часу предявлення позову -23 листопада 2010 р. і до закінчення [PERSON] навчання-тобто до ЗО червня 2012 р., але не більше ніж до 23 років та при умові продовження ним навчання. Окрім того, в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: partial