Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

19.10.2009 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 16 468,96 гривень за кредитним договором № 107399-сгесІ від 20.12.2007року посилаючись на те, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, за яким відповідачу були надані грошові кошти у сумі 30 000, 00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 18.06.2009 року. Крім того, зобов`язання за вищезазначеним договором забезпечено порукою - договором поруки від 20.12.2007року [PERSON] є поручителем в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. З огляду на те, що відповідачі взяли на себе певні зобов`язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом і сплати відсотків за ними та на даний час їх не виконують, заборгованість останніх перед банком становить 16 468,96 гривень, тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму на його користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги просив повністю задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та дату слухання справи до суду не з`явились, не надали письмових заяв про розгляд справи за їх відсутності та про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом оголошено про заочний розгляд справи. Перевіривши письмову заяву позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши і зваживши всі доводи, що наведені в матеріалах справи суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що 20.12.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 107399-сгесІ, за яким відповідачу були перераховані грошові кошти на картрахунок № [NUMBER] у сумі 30 000, 00 гривень, що підтверджується заявою позичальника, (а.с. 9). Суд не може не погодитися з позивачем стосовно того, що отримавши вказані кошти, відповідач взяв на себе певні зобов`язання, а саме - сплачувати суму заборгованості та відсотків за кредитним договором. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку із чим станом на 19.07.2009 року у останнього виникла перед банком заборгованість в розмірі 16 468,96 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін відповідно До умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Жрім того, із матеріалів справи вбачається, що 20.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором № 107399-cred від 20.12.2007року в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель виступають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Частина 1 ст. 625 ЦК України закріплює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахування наведеного, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості в розмірі 16 468,96 солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд солідарно стягує з відповідачів на користь позивача слід судовий збір сплачений останнім в розмірі 164 гривень 69 коп. та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми та

Outcome: approved