Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] 03.01.2006р. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив виз\-нати за ним право власності на нежитлове приміщення літ.В-1, загальною площею 82,1 кв.м., яке розташоване на першому поверху будинку № 7 за адресою: Бурсацький узвіз 7, кв.10 у м.Харкові, яке складається з 66/100 частини квартир № 10 самовільно переобладнаної в не\-жит\-\-\-\-лове приміщення першого поверху будівлі літ.В-1 №№ 10-1-:-10-10, площею 56 кв.м. та під\-вального приміщення в будівлі літ.В-1 №№ 10-1-:-10-2 площею 26,1 кв.м. з додатковим ок\-ре\-мим входом, визнати за ним право власності на гараж розташований за адресою: м.Хар\-ків, Бурсацький узвіз 7/14, загальною площею 24,3 кв.м. Ухвалою суду від 17.02.2010р. позов був розєднаний на справи окремого провадження за предметом цивільних прав, тобто гараж та нежитлове приміщення. Щодо вимоги про визнання права власності на нежитлові приміщенні в будівлі літ.В-1 від позивача [PERSON] надійшла заява від 16.11.2010р. про залишення його позову без розгляду, яка була оголошена та підтримана в судовому засіданні особисто [PERSON] та судом була задоволена, позов [PERSON] про визнання права власності на обєкт само\-чин\-ного будівництва залишений без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Після змін та уточнень суд розглядає остаточні вимоги інших учасників процесу такі: 1.Позов від 18.06.2010р. третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради, КП „Хар\-ківське міське БТІ про віднов\-лення порушеного права на володіння та користування входом та загальними приміщеннями комунальної квартири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бур\-сацький узвіз (вул.Клочківська 14/7) в м.Харкові, звільнення займаного [PERSON] примі\-щен\-ня комуналь\-ної квартири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бурсацький узвіз (вул.Клоч\-ківська 14/7) в м.Хар\-кові, приведення [PERSON] у попередній стан відповідно до тех\-нічного паспорту, що існував до само\-вільної реконструкції, станом на 12.09.2003р. момент купівлі [PERSON] 66/100 час\-тини комунальної квартири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бурсацький уз\-віз (вул.Клоч\-ківсь\-ка 14/7) в м.Харкові, визнання права власності на 34/100 частини кому\-нальної квар\-тири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бурсацький узвіз (вул.Клоч\-ківська 14/7) літ.„В-1 в м.Харкові та компенсації [PERSON] та [PERSON] солі\-дарно завданої моральної шкоди у розмірі 100\~000 гривень. 2.Позов від 12.10.2010р. третьої особи, що заявляє самостійні ви\-мо\-ги на предмет спору [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], Хар\-ківська міська рада про відновлення порушеного права, приведення [PERSON] у попе\-редній стан відповідно до технічного паспорту, що існував до самовільної реконструкції, ста\-ном на 12.09.2003р. мо\-мент купівлі [PERSON] 66/100 частини комунальної квар\-тири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бурсацький узвіз (вул.Клочківська 14/7) в м.Харкові. 3.Позов від 12.10.2010р. третьої особи, що заявляє самостійні ви\-мо\-ги на предмет спору Свято-Покровського монастиря [PERSON] єпархії Української Православної Церкви до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] міська рада про від\-нов\-лен\-ня по\-ру\-шеного права, приведення у попередній стан відповідно до технічного паспорту, що іс\-ну\-вав до самовільної реконструкції, станом на 12.09.2003р. момент купівлі [PERSON] 66/100 частини комунальної квартири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бурсацький уз\-віз (вул.Клоч\-ківська 14/7) в м.Харкові. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що постійно проживає та є заре\-єст\-рованою в комунальній квартирі № 10 в житловому будинку № 7/14 по Бурсацькому узвозу в м.Харкові. Крім того, з вересня 2008 року вона є основним наймачем житлового примі\-щен\-ня. В 2005 році [PERSON], скориставшись відсутністю сімї [PERSON] у по\-меш\-канні в звязку з відпочинком у с.Старий Салтів, самовільно заклав вхід до спільних примі\-щень та входу комунальної квартири із кімнати сімї [PERSON], а в подальшому самовільно пере\-бу\-дував приміщення квартири у магазин. Здійснюючи захват та незаконну перебудову кому\-нальної квар\-тири [PERSON] діяв зухвало, з використанням фізичної сили найманої охо\-ро\-ни. Неза\-конними діями спричинив страждання родині [PERSON], створивши тяжкі умови про\-живан\-ня. Від завданих моральних страждань на протязі трьох років померли мати і батько [PERSON] Тому остання оцінює в якості належної суму компенсації завданої моральної шкоди в розмірі 100\~000 гривень. Незаконно вилучене у [PERSON] та перебудоване при\-мі\-щен\-ня було відчужено спочатку на користь [PERSON], а в подальшому на користь [PERSON], яка і володіє приміщенням на теперішній час. [PERSON] вважає, що при\-мі\-щен\-ня, яке незаконно вибуло з її володіння, має бути витребувано у набувача [PERSON] та при\-ведено у попередній стан винною особою [PERSON] В звязку з незаконною пере\-бу\-довою [PERSON] приміщення комунальної квартири та невизначеністю статусу 34/100 частини комунальної квартири КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації» від\-мо\-вило у оформленні тех\-ніч\-ного паспорту на житлове приміщення для приватизації, а Хар\-ківсь\-ка міська рада в особі Управління комунального майна та приватизації відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності в порядку приватизації. Тому остання просить суд визнати її право власності на 34/100 частину комунальної квартири та зобовязати КП «Хар\-ківське міське бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстрацію нежитлових при\-мі\-щень за вказаною адресою за [PERSON], відновити реєстрацію житлового примі\-щен\-ня комунальної квартири № 10 та зареєструвати право власності [PERSON] на 34/100 частини комунальної квар\-тири. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив за\-довольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який діє також у якості представника своєї дружини [PERSON], позовні вимоги [PERSON] не визнав, зазначивши що придбав частину приміщення комунальної квартири в 2003 році вже з відокремленим входом. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] заперечувала проти вимог [PERSON] щодо визнання права власності на 34/100 частину приміщення комунальної та його ре\-єст\-\-рації КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації». Проти задоволення решти по\-зов\-\-них вимог не заперечувала. Заперечуючи проти визнання права власності [PERSON] на жит\-\-лове приміщення посилалась на фактичну відсутність житлового приміщення згідно тех\-нічного паспорту 2003 року. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заперечувала проти позов\-них вимог щодо звіль\-нен\-ня [PERSON] займаних нею приміщень комунальної квартири та скасу\-вання реєстрації нежитлових приміщень за вказаною адресою за [PERSON]. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що є добросовісним набувачем, не не\-се відповідальності за незаконні дії [PERSON], про які їй під час придбання примі\-щен\-ня відомо не було. Разом з тим представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] зая\-ви\-ла про свою згоду на переобладнання приміщення з метою відкриття доступу до ко\-му\-нальної квартири, де мешкає [PERSON] Проти решти позовних вимог [PERSON] не за\-пе\-ре\-чу\-вала. Представник третіх осіб [PERSON] та Свято-Покровського монастиря [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував та підтримав позовні ви\-мо\-ги [PERSON], Свято-Покровського монастиря, просив суд зобовязати [PERSON] за власний рахунок привести у попередній стан комунальну квартиру №10 відповідно до тех\-нічного паспорту, що існував до реконструкції, тобто станом на 12.09.2003 року момент ку\-півлі [PERSON] 66/100 частини комунальної квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням незаконними діями [PERSON] обовяз\-ків добросусідських відносин згідно ст.103 Земельного кодексу України. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] просив відмовити в задоволенні позов\-них вимог [PERSON] та Свято-Покровського монастиря, посилаючись на те, що вказа\-ни\-ми третіми особами не надано доказів фактів порушення [PERSON] їхніх субєк\-тив\-них прав. [PERSON], який діє також в якості представника своєї дружини [PERSON], та предс\-тавник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] підтримали заперечення представ\-ника [PERSON] адвоката [PERSON] та просили суд відмовити в задоволенні позовних ви\-\-\-\-мог [PERSON] та Свято-Покровського монастиря [PERSON] єпархії Української Пра\-вос\-лавної Церкви. Представник [PERSON] міської ради [PERSON] не заперечував проти задово\-лення позовних вимог [PERSON] та Свято-Покровського монастиря [PERSON] єпархії Україн\-сь\-кої Православної Церкви. Представник КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] в суд не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Зясувавши обставини справи та дослідив надані сторонами докази, вислухавши предс\-тав\-ників сторін та третіх осіб суд приходить до висновку про необхідність часткового задо\-во\-лення позовних вимог [PERSON] а також про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] та Свято-Покровського монастиря [PERSON] єпархії Української Православної Церкви. Судовим розглядом встановлено. У вересні 2003 року [PERSON] придбав у гр.[PERSON] 66/100 частини кому\-нальної квартири № 10 з відповідною частиною місць загального користування будинку № 7 по Бурсацькому узвозу в м.Харкові. В цілому квартира складалась з трьох кімнат, житловою площею 32,5 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м. [PERSON] мешкає в комунальній квартирі № 10 по Бурсацькому узвозу, 7 м.Харкова в якості члена сімї наймача, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної в м.Харкові ради № 132/28 від 07.08.2003р. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м.Харкові ради № 322/4 від 09.09.2008р. змінені умови договору житлового найму та [PERSON] визнана наймачем однієї кімнати житловою площею 11,1 кв.м. у комунальній квартирі № 10 по Бурсацькому узвозу, 7 в м.Харкові. В січні 2006 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Хар\-кова з позовом про визнання за ним права власності, зокрема, на самовільно перебудовані при\-мі\-щення придбаної квартири. В позові заз\-началось, що скарг від мешканців будинку з приводу самовільної перебудови не поступало. Сусіди [PERSON] в комунальній квартирі [PERSON] та [PERSON] до участі у справі не залучались. Рішенням суду від 20 січня 2006 року позовні вимоги були задоволені, рішення суду набрало чинності. В лютому 2007 року [PERSON] подарував зареєстровані за ним на підставі зазначеного судового рішення нежитлові приміщенні колишньої комунальної квартири [PERSON] В якості адре\-си приміщень зазначено будинок № 7/14 по Бурсаць\-кому узвозу в м.Харкові. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2008 року судове рішення від 20 січня 2006 року було скасоване, справа направлена на новий розгляд в іншому складі суду. Рішення щодо повороту виконання скасованого рішення по справі відповідно до ст.380 ЦПК України апеляційним судом не приймалось. При новому розгляді справи ухвалою суду від 16.11.2010р. на підставі заяви позивача [PERSON] його позов залишений без розгляду в порядку п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Відповідно до ст.380 ЦПК України цією ухвалою допущено поворот виконання скасованого рішення суду від 20.01.2006р., чим зобовязано [PERSON] привести само\-чинно переоб\-лад\-нане приміщення у попередній стан на 12.09.2003 року момент ку\-півлі [PERSON] 66/100 частини комунальної квартири [ADDRESS]. Тому, позовні вимоги до [PERSON] про приведення приміщення у попередній стан відповідно до технічного паспорту, що існував до самовільної реконструкції, ста\-ном на 12.09.2003р. мо\-мент купівлі [PERSON] 66/100 частини комунальної квар\-тири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бурсацький узвіз (вул.Клочківська 14/7) в м.Харкові, розвязанню у цьому рішенні не підлягають, оскільки ухвалою суду від 16.11.2010р. вони вирішені в порядку по\-вороту виконання скасованого рішення суду від 20.01.2006р., передбаченого ст.380 ЦПК Ук\-раїни. Під час судового розгляду справи в квітні 2009 року нежитлові приміщення колишньої ко\-му\-нальної квартири № 10 в зазначеному будинку були відчужені [PERSON] згідно дого\-вору купівлі-продажу від 01.04.2009р. на користь [PERSON] Як вбачається із досліджених судом заяви [PERSON] до Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 жовтня 2005 року та листа Інспекції ДАБК від 26 квітня 2007 року в дійсності сусіди [PERSON] по комунальній квартирі № 10 скаржились до різ\-них інстанцій на незаконні перебудови, які здійснювались [PERSON] Як свідчать матеріали справи власником нежитлових приміщень колишньої кому\-наль\-ної квартири № 10 є [PERSON] згідно договору купівлі-продажу. Зазначений до\-го\-вір купівлі-продажу учасниками процесу не оспорюється. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявила про свою згоду на переобладнання нежит\-лових приміщень з метою відкриття вільного доступу до комунальної квартири, де меш\-кає [PERSON] за власний рахунок. Але суд зазначає, що приведення приміщення у попередній стан повинно відбуватись за рахунок особи, яка зробила це самочинне переобладнання, як підстава для існування цивіль\-но-правової відповідальності наявність винних дій особи, тобто [PERSON] А [PERSON] повинна тільки забезпечити доступ до цих приміщень, та не чинити перешкод у здійсненні робіт по приведенню приміщення у попередній стан, з метою відновлення пору\-шених житлових прав [PERSON] та відкриття вільного доступу [PERSON] до свого житлового приміщення та місць загального користування. Також слід зазначити, що в свою чергу [PERSON] має право на предявлення позову до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу придбаного нежитлового приміщення від 01.04.2009р. та відшкодування спричинених збитків. Відповідно до ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, ство\-реними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно п.11 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фон\-ду" спо\-ри, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фон\-ду, ви\-рішуються судом. Щодо вимог [PERSON] про визнання права власності на частину комунальної квар\-тири в порядку приватизації слід зазначити таке. Орган приватизації відмовив [PERSON] у приватизації до зясування статусу приміщення, який змінився, змінилось і саме приміщення, перестало бути житловим у звязку із самочинним переобладнанням та самозахватом частини площі місць загального користування квартири, здійсненим [PERSON] Суд погод\-жуєть\-ся з такою відмовою органа приватизації і вважає її правомірною, оскільки не існувало того обєкту цивільних прав, обєкту нерухомості житлової площі, на яку в порядку прива\-тизації може виникнути право власності [PERSON], а тому немає предмету цивільного обороту. В судовому засіданні представник [PERSON] міської ради [PERSON] пояснила, що після відновлення первісного стану житлового приміщення, можливо буде у встановленому законом порядку розглянути питання щодо приватизації цієї житлової площі. Щодо вимог [PERSON] про стягнення 100\~000 гривень в рахунок компенсації мораль\-ної шкоди, суд знаходить можливим задовольнити їх частково. У відповідності з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душев\-них стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пош\-код\-женням її майна. Чинним законодавством, а саме ч.3 ст.386 ЦК України, передбачено право власника май\-на, права якого порушено, на відшкодування моральної шкоди. Діями [PERSON], нап\-\-\-равленими не незаконне припинення володіння [PERSON] приміщеннями комунальної квар\-тири, ускладнення захисту її пору\-шеного права шляхом свідомо незаконного відчуження самовільно перебудованого примі\-щення спричинено моральні страждання остан\-ній. Так, в результаті вчинених перешкод в користуванні допоміжними приміщеннями кому\-наль\-ної квар\-тири істотно ускладнились умови її проживання. Житлове приміщення зали\-шилось без опалю\-вання. [PERSON] змушена на протязі декількох років звертатись до різних інстанцій для захис\-ту своїх прав. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сто\-ро\-на зобовязана до\-вес\-ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували причинний зв'язок між смертю [PERSON], а також [PERSON] з діями або бездіяльністю [PERSON] За викладених обста\-вин в рахунок компенсації завданої моральної шкоди у звязку з порушеними житловими правами [PERSON] суд визначає та підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 5000 гривень. Щодо позовних вимог третіх осіб [PERSON] та Свято-Покровського монастиря [PERSON] єпархії Української Православної Церкви суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.: 10, 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених фі\-зич\-\-ними та юридичними особами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судо\-чинс\-т\-ва є справедливий, неупе\-ред\-жений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позовні вимоги третіх осіб [PERSON] та Свято-Покровського монас\-тиря [PERSON] єпархії Української Пра\-во\-с\-лавної Церкви до відповідачів про приве\-дення приміщення у попередній стан відповідно до технічного паспорту, що існував до само\-вільної реконструкції, ста\-ном на 12.09.2003р. мо\-мент купівлі [PERSON] 66/100 час\-тини кому\-нальної квар\-тири № 10 в будинку № 7 (7/14) по вул.Бурсацький узвіз (вул.Клоч\-ківська 14/7) в м.Харкові, суд зазначає, що ухвалою суду від 16.11.2010р. вони вирішені в по\-ряд\-ку по\-вороту виконання скасованого рішення суду від 20.01.2006р., передбаченого ст.380 ЦПК Ук\-раїни. Зобовязано [PERSON] привести само\-чинно переоб\-лад\-нане приміщення у попе\-редній стан на 12.09.2003 року момент ку\-півлі [PERSON] 66/100 частини комунальної квартири [ADDRESS]. Але, [PERSON] та Свято-Покровський монастир [PERSON] єпархії Української Пра\-во\-с\-лавної Церкви не були залучені до участі у розгляді справи на час постановлення судом рішення 20.01.2006р., тому їх вимоги підлягають розгляду в цьому рішенні. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Треті особи [PERSON] та Свято-Покровський монастир [PERSON] єпархії Української Пра\-во\-с\-лавної Церкви не надали суду доказів насамперед існування, а також пору\-ше\-ння їх особистих прав, свобод чи інтересів діями [PERSON] щодо пере\-будови кому\-нальної квартири № 10, ос\-кіль\-ки їх частина при\-міщення знаходиться у іншій час\-тині будівлі, та не повязана місцями загального корис\-ту\-вання із спірними приміщеннями. Інші обставини в позовах не мотивовані, в чому полягає по\-ру\-шення принципу добросусідніх відносин в су\-до\-вому розгляді не доведено. За таких обставин,

Outcome: partial