Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 51/100 частку житлового будинку [ADDRESS] та грошові вклади, які знаходяться на рахунках N9 915501/17615, N° 05185, № 05711486, N9 915501/14808, N9 0317, всього на суму 8716 грн. 48 коп., у Корабельному відділенні 8310 ВАТ «Державний Ощадний банк України» в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: 51/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлому на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.07.1987 року та грошових вкладів, які знаходяться на рахунках № [NUMBER] , № 05185, N9 05711486, № 915501/14808, № 0317, всього на суму 8716 грн. 48 коп., у Корабельному відділенні 8310 ВАТ «Державний Ощадний банк України». Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, який зареєстрований за № 1-1626 від 08.10.1998 року, разом з тим, не змогла прийняти зазначене спадкове майно, у зв`язку зі втратою свідоцтва про право власності на частку житлового будинку та те, що відповідач, яка є донькою померлого, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, позивачка просила позов задовольнити та визнати за нею право власності на частку житлового будинку та грошові вклади в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, у попередньому судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що її батько не усвідомлював значення своїх дій, коли складав заповіт. Оскільки відповідачка брала участь у попередньому судовому засіданні, їй роз`яснювалися її права та обов`язки, вона висловила свою думку і ставлення до позовних вимог, суд вважає що немає підстав для ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2010 року та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: 51/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлому на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.07.1987 року та грошових вкладів, які знаходяться на рахунках № [NUMBER] , № 05185, № 05711486, № 915501/14808, № [NUMBER] , всього на суму 8716 грн. 48 коп., у Корабельному відділенні 8310 ВАТ «Державний Ощадний банк України». Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, який зареєстрований за № 1-1626 від 08.10.1998 року. Відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка фактично прийняла спадщину, користується житловим будинком, сплачує комунальні послуги, та фактично володіє майном. Таким чином, позивач прийняла спадщину, набула право власності, проте не оформила його в установленому законом порядку. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідач по справі - [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця, подала до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак документів на обов`язкову частку у спадщині у нотаріальну контору не надала. Крім того, посилання відповідачки щодо того, що її батько не усвідомлював значення своїх дій при складанні заповіту не приймаються судом до уваги, оскільки згідно з ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в порушення приписів зазначених статей не змогла надати суду доказів безпідставності та необґрунтованості вимог позивачки. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved