Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, і просить визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 203, який належав померлому 21.01.2010 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня будинкова книга і неможливо встановити місце відкриття та факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом першої черги, а також відсутні документи, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 22.02.1957 року за № 127/17 та договору забудови від 15.03.1957 року за № 127/17 [PERSON] була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку, розташована за адресою: м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 147-а, на якій був побудований житловий будинок, проте належним чином не зданий в експлуатацію. За даними технічного паспорту, виданого18.04.1983 року КП «Ізмаїльське МБТІ», вказаний житловий будинок на теперішній час розташований за адресою: м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 203. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 210352 від 29.01.2010 року, виданого відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 27.01.2010 року. Відповідно до довідки Т.в.о. начальника СГІРФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області від 02.09.2010 року за № 55/6 вх 6615 [PERSON] значиться знятим з реєстраційного обліку з 16.02.2010 року як померлий, на момент смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 203. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 24650457 від 07.09.2010 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється його донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІV-ЖД № 440673 від 29.11.1988 року, виданого Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 401164 від 22.10.1977 року, виданого Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Сєдова» та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 065812 від 07.10.2008 року, виданого відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено відміткою в паспорті громадянки України [PERSON] про місце реєстрації за адресою проживання спадкодавця, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Крім цього, [PERSON], як спадкоємиця за законом першої черги після смерті [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1269 ЦК України, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 10.03.2010 року. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 07.09.2010 року за № 1892/01-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня будинкова книга і неможливо встановити місце відкриття та факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом першої черги, а також відсутні документи, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Всі права та обовязки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved