Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

позивач ВАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що 14.09.2006р. між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір за яким банк надав кредит в розмірі 22500 доларів США строком до 05.09.2031 року під 10,00% річних, повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 296,99 долара США, до 05 числа поточного місця. Крім того, 14.09.2006р. між [PERSON] та банком було укладено договір поруки, за яким поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі за виконання кредитних зобовязань [PERSON]. Позичальник несвоєчасно та не в повному обсязі виконує взяті на себе грошові зобовязання, і станом на 22.10.2010 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 224792,37грн.: заборгованість по основній сумі кредиту 175156,89грн., прострочена заборгованість по відсотках 31520,29грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 9327,62грн., пеня за порушення строку сплати щомісячного платежу в розмірі 2328,15грн., штраф за прострочення сплати кредиту 6459,42грн.. Вимога про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором була направлена банком, і отримана позичальником [PERSON] 25.09.2010р., поручителем [PERSON] 25.09.2010р.. У звязку з цим, для захисту прав, позивач змушений звернутися до суду, і просить стягнути з відповідачів, солідарно, на свою користь заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, доводи позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити, вказавши, що до цього часу, з часу звернення до суду, зі сторони відповідачів не було жодних кроків до погашення заборгованості по кредиту. Відповідачі до суду не зявилися, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання рекомендованої кореспонденції за №00063853, №00063845, причину своєї неявки суду не повідомили, як і не надходило до суду клопотань про перенесення розгляду справи, чи слухання справу за їх відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги ВАТ КБ «Надра» є стягнення боргу відповідно до кредитного договору, договору поруки та понесених судових витрат. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14.09.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], відповідачем по справі, був укладений кредитний договір за №08/2006/840к623, за яким банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 22500,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених, договором, для придбання у власність нерухомого майна квартири №302, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Рози Люксембург, будинок 189/2, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% річних, на строк до 05.09.2031 року. За умовами п.2.4 договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, банк укладає з [PERSON] договір поруки. Відповідно до кредитного договору банк виконав свої зобовязання і 14.09.2006р. вищенаведена сума кредитних коштів була отримана позичальником, відповідачем по справі [PERSON], що підтверджується заявою та квитанцією про видачу готівки. 14.09.2006р. між банком та [PERSON], відповідачем по справі, укладено договір поруки, за яким остання поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №08/2006/840к623 від 14.09.2006р., в тому числі: повернути до 05.09.2031р. кредит у сумі 22500,00 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 10,0% річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360); сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня), тобто відповідає перед кредитором у повному обсязі. Через несвоєчасне та не в повному обсязі виконання договірних зобовязань за кредитним договором, у відповідача [PERSON], станом на 22.10.2010 року, утворилася заборгованість, загальна сума становить 28413,01 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 224792,37грн., і складається із: заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 22139,25 доларів США 175156,89грн., простроченої заборгованості по відсотках 3984,06 доларів США - 31520,29грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1178,98 доларів США 9327,62грн., пені за порушення строку сплати щомісячного платежу 294,27 доларів США 2328,15грн., штрафу за прострочення сплати кредиту 816,45 доларів США 6459,42грн.. 23.09.2010р. банком направлялася відповідачам вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, яка була отримана 25.09.2010р. як позичальником так і поручителем, однак як вбачається з розрахунків заборгованості по кредитному договору погашена не була, бо проплати по кредитному договору за №08/2006/840к623 мали місце останній раз: в листопаді місяці 2009 року по відсотках та основній сумі кредиту; у травні місяці 2009 року по комісії. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. ст. 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки ст. 554 ЦК України. Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс витрати в розмірі 1820,00грн., сплатив судовий збір (мито) в сумі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., суд, стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved