Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-19 00:00:00

До суду звернулось Управління праці та соціального захисту населення Вільногірської міської ради (далі УПСЗН) з позовом до \~[PERSON] про стягнення надміру нарахованої суми державної допомоги по догляду за дитиною, де зазначає, що 06.09.2007р. відповідач звернулась до УПСЗН із заявою про призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Позивачем було розглянуто зазначену заяву та згідно розпорядження №405676 від 12.09.2007р. відповідачу була призначена виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 06.09.2007р. по 30.03.2010р. При подачі заяви про призначення допомоги відповідач була ознайомлена із змістом ст.22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яка зобовязує одержувачів державної допомоги повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги (перебування у трудових відносинах, зайняття підприємницькою діяльністю та інше). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», якщо непрацююча особа, яка отримує в органах праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виявила бажання працювати, виплата цієї допомоги припиняється з дня працевлаштування. Відповідач виявила бажання працювати та з \~19.11.2008р. приступила до виконання трудових обовязків з повним тижневим навантаженням у Вільногірській центральній міській лікарні. Таким чином, відповідач безпідставно отримала державну допомогу у сумі 832грн., яку позивач просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримала, суду пояснила, що відповідач була попереджена про її обовязок повідомити про своє працевлаштування для припинення у звязку з цим виплати державної допомоги, однак про своє працевлаштування \~не повідомила, продовжувала отримувати державну допомогу, на листи УПСЗН щодо необхідності погасити борг не відреагувала.Сума державної допомоги перераховувалась на рахунок відповідача у Приватбанку, кошти до УПСЗН не повертались. Відповідач позов не визнала, проти наявності заборгованості заперечувала, суду пояснила, що копію довідки про своє працевлаштування вона своєчасно подала до УПСЗН, у лютому 2009р. закрила \~рахунок у банку, на який перераховувалась державна допомога, тобто її вина у виникненні переплати державної допомоги відсутня. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши у сукупності надані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених \~позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до \~ст.ст. 57-60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У підтвердження \~позовних вимог позивач надав суду \~заяву відповідача [PERSON] від 06.09.2007р. про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (ар.с.4), розпорядження УПСЗН про призначення відповідачу державної допомоги (ар.с.5), повідомлення Вільногірської ЦМЛ про працевлаштування [PERSON] з 19.11.2008р. (ар.с.6,7), розрахунок суми переплати допомоги відповідачу (ар.с.8), повідомлення УПСЗН від 01.06.2009р. про наявність заборгованості відповідача та пропозицію щодо її погашення (ар.с.9), списки на зарахування відповідачу допомоги по догляду за дитиною за період з грудня 2008р. по квітень 2009р. (ар.с.24-33). Будь-яких доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач суду не надала, в останні 2 судових засідання не зявилась без повідомлення причини неявки. \~ Аналізуючи обставини справи та надаючи їм юридичну оцінку, суд вважає позовні вимоги позивача доведеними. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачу [PERSON] позивачем була призначена виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 06.09.2007р. по 30.03.2010р., допомога виплачувалась у встановленому порядку. З 19.11.2008 р. відповідач приступила до роботи, але УПСЗН про це не повідомила, про працевлаштування відповідача УПСЗН стало відомо лише \~26.05.2009р. Таким чином, відповідачу було безпідставно виплачено державну соціальну допомогу за період з 19.11.2008р. по 31.05.2009р. у сумі \~832грн., яка підлягає стягненню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір (державне мито) у сумі 51грн. та \~витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн.

Outcome: approved