Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що з 26.07.2001 року по 09.12.2010 працював на ЗАТ «Троїцький ОПЗ» електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання. 09.12.2010 року був звільнений за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. В день звільнення йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі. На його звернення погасити заборгованість підприємство не відреагувало, чим спричинило моральні страждання. Відповідачем були порушені встановлені строки виплати заробітної плати, тому виникла заборгованість у розмірі 3793 грн.70 коп., а саме: червень 2010 року - 503,51 грн.; липень 2010 року -1391,49 грн. серпень 2010 року - 609,97 грн.; вересень 2010 року - 231,32 грн.; жовтень 2010 року - 434,18 грн.; листопад 2010 року - 467,76 грн.; по 09.12.2010 року - 7 робочих днів - 155,47 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 3793,70 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2500 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій визнає позовні вимоги і просить суд розглянути справу без участі представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, позивач працював на ЗАТ «Троїцький ОПЗ» з 26.07.2001 року по 09.12.2010 року. Відповідно до довідки, наданої відповідачем, сума заборгованості з виплати заробітної плати станом на 09.12.2010 року перед позивачем складає 3638,23 грн. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом встановлено, що відповідач не провів повного розрахунку в день звільнення позивача і до теперішнього часу, порушуючи вимоги ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Також судом встановлено, що в зв'язку з тим, що відповідач не виплачував позивачу з червня 2010 року по грудень 2010 року заробітну плату, це вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя і спричинило моральні страждання та втрату нормальних життєвих зв'язків, в зв'язку з чим відповідач зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду відповідно до вимог ст.237' КЗпП України. У зв'язку із викладеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача, відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів, а також виходячи з причинених позивачеві моральних страждань, підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат сплачених [PERSON] при подачі позовної заяви до суду: судового збору в сумі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120,00 грн. знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а саме платіжними дорученнями № 734.335.1 та № 734.336.1 від 22.12.2010 року, тому суд вважає можливим задовольнити в цій частині позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved