Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-30 00:00:00

Позивач просить усунути перешкоди у користуванні йому земельною ділянкою загальною площею 0,0800 га., розташованою по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця Львівської області шляхом зобов»язання [PERSON] демонтувати побудований паркан на самовільно захопленій нею земельній ділянці; відновити межу земельної ділянки, яка існувала до порушення його права власності у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га (серія ЯГ № 049830) від 20.02.2006 року; зобов»язати відповідачку [PERSON] відновити на земельній ділянці загальною площею 0,0800 га., розташованій по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця Львівської області, природний шар грунту на площі 20 кв.м., знищений внаслідок будівництва паркану на залізобетонній основі; стягнути з [PERSON] на його користь 1600 грн. моральної шкоди, завданої йому внаслідок самовільного захоплення нею частини його земельної ділянки та будівництва паркану. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позову не визнала. Третя особа [PERSON] вважає, що позов підлягає до задоволення. Представник третьої особи Східницької селищної ради в судове засідання не з»явився. Позивач, допитаний як свідок, пояснив, що його сімя на протязі 35 років обробляла земельну ділянку площею 0,0800 га. по вул.Шевченка, 164/2 б в смт.Східниця. 25.10.2004 року комісія в складі спеціаліста Бориславського міського управління земельних ресурсів [PERSON], представника Бориславського міського відділу Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» [PERSON] за участю користувача [PERSON]Г.(його матері) встановила і узгодила межі земельної ділянки (з сусідкою [PERSON], землями громади), якою користувалась їхня сім»я, про що було складено відповідний акт. 12.11.2004 року межі даної земельної ділянки площею 800 кв.м. були встановлені в натурі (на місцевості). 24.03.2005 року [PERSON] отримала державний акт (серія ЯА №209606) на право власності на земельну ділянку, розташовану по вул.Шевченка, 164/2 «б», площею 0,0800 га., виданий Східницькою селищною радою Львівської області згідно рішення ХУ111 сесії 1У скликання Східницької селищної ради від 14.12.2004 року № 196, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.439.00136. До державного акту додано план меж земельної ділянки, згідно якого земельна ділянка прямокутної форми має розміри 16 х 50 м.: зі сторони вул.Шевченка 16 м., зі сторони сусідки [PERSON]- 50 м.; загальна площа 0,0800 га. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після встановлення її меж в натурі, одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Виготовлення технічної документації та оформлення державного акту на земельну ділянку по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця відбулось з дотриманням норм ст.125 Земельного кодексу України. Серед підстав для набуття права власності, що не заборонені законом, ст.328 ЦК України передбачає, зокрема, правочин. Він набув право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,0800 га., розташовану по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця Львівської області на підставі договору дарування (Серія ВСЕ № 040588). Договір посвідчено 16.11.2005 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 1093. На підставі цього правовстановлюючого документа 20.02.2006 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га. (Серія ЯГ № 049830), зареєстрований Бориславським міським управлінням земельних ресурсів. У відповідності до норм ст.328 ЦК України, право власності на земельну ділянку по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця, він набув правомірно. Оскільки він проживав в м.Запоріжжі, цю земельну ділянку обробляла його мама [PERSON] В травні 2007 року, коли вона збиралась посадити картоплю, виявила, що на їхній земельній ділянці забиті дерев»яні кілки, які її розділили навпіл, тобто захоплено близько 0,04 га. В селищній раді взнала: їхня сусідка [PERSON] свою землю площею 0,0800 га. продала [PERSON], яка, крім того, купила розташовані одна за другою земельні ділянки у [PERSON] (площею 0,1000 га) та [PERSON] (площею 0,0850 га.), обєднала їх в одну і розпочала на них будівництво. Коли відповідачка вже розпочала будівництво, то матері пояснила, що купила кота в мішку, насправді площа придбаної земельної ділянки набагато менша, ніж по документах, тому вона перенесла межу вправо на його земельну ділянку. Багато років поспіль сімя [PERSON] і [PERSON] обробляли земельні ділянки без правовстановлюючих документів, межа між ділянками була 50 м. Вони дотримувались правил добросусідства, суперечок між ними з приводу межі ніколи не виникало. В такому розмірі, з межею 50 м. земельні ділянки були ними приватизовані. Відповідно, при відчуженні цих земельних ділянок, межа залишилася довжиною 50 м., що і зазначено в правовстановлюючих документах нових власників його та відповідачки. Але внаслідок самовільного захоплення половини його земельної ділянки відповідачкою, межа між ділянками залишилась довжиною 3 м. Обурена мати не могла з цим змиритися і зняла встановлені відповідачкою кілки. Згідно ст.158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Тому, 17.09.2007 року [PERSON] письмово звернулась до Східницької селищної ради з проханням розібратися щодо меж земельної ділянки, яку вона подарувала йому. Врешті решт, в селищній раді заспокоїли, що земельну ділянку [PERSON] перенесуть вліво, тобто її проблему вирішать. Але в грудні 2007 року на його земельній ділянці почали заливати бетон і встановлювати паркан, а Східницька селищна рада спір щодо межі між їхніми земельними ділянками так і не вирішила. Тому його мама [PERSON] письмово звернулась з тією ж проблемою в Державне підприємство Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах. У відповіді їй розяснили, що приватизація нею земельної ділянки по вул.Шевченка, 164/2 б (виготовлення технічної документації, встановлення меж земельної ділянки в натурі) відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно плану до державного акту на право власності на земельну ділянку вона має прямокутну форму розмірами 50 м. х 16 м. Тобто, є всі підстави вимагати відновлення межі в розмірі 50 м. 04 січня 2008 року мати з його сестрою зрізала залізні труби, встановлені [PERSON], як основу для побудови паркану. В травні 2008 року відповідачка почала роботи з відновлення паркану на залізобетонній основі на його земельній ділянці. Влітку 2008 року відповідачка запропонувала купити в нього земельну ділянку, він відмовився, оскільки має свої плани щодо цієї ділянки. Влітку 2010 року відповідачка розібрала паркан з його частини земельної ділянки, однак, встановленням паркану на залізобетонній основі на частині його земельної ділянки, відповідачка погіршила природні якості землі його земельної ділянки не закрила ями від бетону землею. Своїми протиправними діями відповідачка перешкоджає у його користуванні і розпорядженні земельною ділянкою. Через дії відповідачки він не може розпочати будівництво на своїй земельній ділянці. Дана земельна ділянка має для нього цінність як матеріального так і морального характеру, оскільки на ній все життя працювали його батьки, де вони реалізовували себе, і з неї в значній мірі отримували засоби до існування. З травня 2007 року він знаходиться в стані дискомфорту і пригнічення через дії відповідачки, і усвідомлення, що він не має можливості захистити себе від стресів, захистити своє законно набуте право власності на землю. Його страждання через митарства, повязані із захистом своїх законних прав, безмежні. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 1600 грн. У відповідності до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Позов просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] 22.06.2010 року в судовому засіданні пояснила, що відповідачка [PERSON] дійсно 16.11.2005 року згідно договорів купівлі-продажу придбала у власність три земельні ділянки в смт.Східниця - площею 0,1000 га. по вул.Шевченка, 164/2 д, площею 0,0800 га. по вул.Шевченка, 164/2 г та площею 0,0850 га. по вул.Шевченка, 168/8 і 16.01.2006 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2650 га. Дійсно у 2007 року відповідачка на земельній ділянці почала заливати бетон і встановлювати паркан. Виник конфлікт між відповідачкою і позивачем щодо межі між їхніми земельними ділянками. Виявилося, що відповідачкою встановлено паркан на частині земельної ділянки позивача. На даний час відповідачка розпочне звільнення частини земельної ділянки позивача. В позові просить відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні пояснення, поясненням позивача, допитаного як свідка. Іншими доказами, встановленими судом, зокрема: Технічним звітом Бориславського міського відділу Центру державного земельного кадастру про виконані роботи по переоформленню та видачі державного акта у власність позивача земельної ділянки, світлокопіями договору дарування та державного акту на право власності на земельну ділянку стверджено, що позивач набув право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,0800 га., розташовану по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця Львівської області на підставі договору дарування (Серія ВСЕ № 040588). Договір посвідчено 16.11.2005 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 1093. На підставі цього правовстановлюючого документа 20.02.2006 року позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га. (Серія ЯГ № 049830), зареєстрований Бориславським міським управлінням земельних ресурсів. Ще 25.10.2004 року встановлено і узгоджено межі спірної земельної ділянки із [PERSON] та землями громади. 12.11.2004 року межі даної земельної ділянки площею 800 кв.м. винесено в натурі (на місцевості). Спірна земельна ділянка має прямокутну форму розмірами 50 м. х 16 м. 24.03.2005 року третя особа [PERSON] - мама позивача отримала державний акт (серія ЯА №209606) на право власності на спірну земельну ділянку. Технічним звітом Бориславського міського відділу Центру державного земельного кадастру про виконані роботи по переоформленню та видачі Державного акта у власність земельної ділянки по вул. Шевченка,164/2 д відповідачки [PERSON] стверджено, що відповідачка 16.11.2005 року згідно договорів купівлі-продажу придбала у власність три земельні ділянки в смт.Східниця - площею 0,1000 га. по вул.Шевченка, 164/2 д у [PERSON], площею 0,0800 га. по вул.Шевченка, 164/2 г у [PERSON] та площею 0,0850 га. по вул.Шевченка, 168/8 у [PERSON] С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що позивач на підставі договору дарування (Серія ВСЕ № 040588), який посвідчено 16.11.2005 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 1093, набув право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,0800 га., розташовану по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця Львівської області. 20.02.2006 року позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га. (Серія ЯГ № 049830). Ще 25.10.2004 року встановлено і узгоджено межі земельної ділянки площею 0,0800 га., розташованої по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця Львівської області із [PERSON] та землями громади. 12.11.2004 року межі даної земельної ділянки площею 0,0800 га. винесено в натурі (на місцевості). Спірна земельна ділянка має прямокутну форму розмірами 50 м. х 16 м. 24.03.2005 року третя особа [PERSON] - мама позивача отримала державний акт (серія ЯА №209606) на право власності на спірну земельну ділянку. Відповідачка [PERSON] 16.11.2005 року згідно договорів купівлі-продажу придбала у власність три земельні ділянки в смт.Східниця - площею 0,1000 га. по вул.Шевченка, 164/2 д у [PERSON]; площею 0,0800 га. по вул.Шевченка, 164/2 г у [PERSON]; та площею 0,0850 га. по вул.Шевченка, 168/8 у [PERSON] В грудні 2007 року відповідачка [PERSON] захопила половину земельної ділянки позивача, і на його земельній ділянці почала заливати бетон та встановлювати паркан. 04 січня 2008 року третя особа [PERSON] - мама позивача з його сестрою зрізала залізні труби, встановлені [PERSON], як основу для побудови паркану. В травні 2008 року відповідачка почала роботи з відновлення паркану на залізобетонній основі на частині земельної ділянки позивача.. Влітку 2010 року відповідачка розібрала паркан з частини земельної ділянки позивача, однак, встановленням паркану на залізобетонній основі на частині земельної ділянки позивача погіршила природні якості землі - земельної ділянки позивача. Межу земельної ділянки не відновила, не відновила і природний шар грунту, знищений внаслідок будівництва паркану на залізобетонній основі на площі 20 кв.м. земельної ділянки позивача. Своїми протиправними діями, що перешкоджають відповідачу з травня 2007 року користуватися і розпоряджатися його земельною ділянкою, розпочати будівництво на своїй земельній ділянці, відповідачка завдала позивачу моральної шкоди, оскільки позивач перебуває в постійних стресах, морально переживає та душевно страждає. При встановлених в судовому засіданні обставинах позов позивача підлягає до задоволення. Однак, враховуючи те, що позовні вимоги позивача в частині - усунути перешкоди у користуванні позивачем [PERSON] земельною ділянкою загальною площею 0,0800 га., розташованою по вул.Шевченка, 164/2 «б» в смт.Східниця Львівської області, шляхом зобов»язання [PERSON] демонтувати побудований паркан на самовільно захопленій нею земельній ділянці, - влітку 2010 року добровільно задоволено /виконано/ відповідачкою [PERSON] рішення суду в цій частині позовних вимог позивача слід не звертати до виконання. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 391, 394, 23, 1167 ЦК України, ст.ст.125, 152, 153 ЗК України. З врахуванням наведеного та

Outcome: approved