Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-19 00:00:00

02 грудня 2008 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання заповіту недійсним, спонукання вирішення питання покращення житлових умов В березні 2009 року позивачі доповнили свої позовні вимоги і просили визнати свідоцтва на право власності за заповітом недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що з 1991 року вони разом проживали й були зареєстровані у кімнаті, площею 18,5 кв. м., у комунальній квартирі № 11 в будинку № 42 по пр.. Калініна у м. Дніпропетровську. Їх сусідкою по комунальній квартирі була [PERSON], яка померла 22 грудня 2004 року. Під час її життя вони спілкувалися й чим могли допомагали бабусі, однак догляд за нею здійснювала медична сестра [PERSON] відповідачка по справі. Після її смерті позивачка дізналася, що квартира була приватизована померлою і належить їй на підставі свідоцтва про права власності від 13.04.1998 року № 42/100. Також ми дізналися, що померла заповідала свою кімнату [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом і стала власницею 42/100 частин вищевказаної квартири. Позивачі вважають, що приватизація була проведена незаконно оскільки вони, як наймачі спірної квартири, не давали згоди на приватизацію, а тому, відповідно, слід визнати свідоцтво про право власності недійсним, визнати заповіт недійсним, визнати свідоцтва на право власності за заповітом недійсним й спонукати ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ КРАСНОГВАРДІЙСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ [PERSON] вирішити питання покращення житлових умов. Добровільно відповідачі відмовляються виконати їх прохання, тому позивачі звертаються до суду з даним позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка [PERSON] особисто й як представник позивача [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити, вказавши, що вважає, що померла повинна була приватизувати свою кімнату з їх згоди, оскільки вона потребують поліпшення житлових умов і тривалий час проживали разом. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі й просили у задоволенні позову відмовити, оскільки померла не була членом родини позивачів, вони проживали у комунальній квартирі, а тому згоди їх на приватизацію отримувати було не потрібно. Таким чином, свідоцтво на право власності на спірну квартиру, заповіт та свідоцтво на право власності за заповітом складені та отримані на законних підставах. Відповідачі ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ КРАСНОГВАРДІЙСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ [PERSON], УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВОГО ГОСПОДАРСТВА ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ [PERSON], ТРЕТЯ ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши позивачку [PERSON] особисто й як представник позивача [PERSON], відповідачку [PERSON] та її представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п.2 ч.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі. Відповідно до ст.. 64 Житлового кодексу України, до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти й батьки, а також інші особи, які постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала та була зареєстрована у комунальній кв. № 11 буд. 42 по. пр.. Калініна у м. Дніпропетровську і займала кімнату площею 12,9 кв. м. Позивачі по справі у вищевказаній квартирі зареєстровані й займають кімнату, площею 18, 5 кв. м. Але, як зазначила у судовому засіданні відповідач [PERSON] та визнала [PERSON], вона у своїй кімнаті не проживала та не проживає, а її син [PERSON] став проживати у кімнаті лише з часу вступу до навчального закладу у м. Дніпропетровську - з 1996 року. Згідно листа ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ КРАСНОГВАРДІЙСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ [PERSON] від 16.03.2008 року за № 98/з позивачка перебуває на квартирному обліку з 22.02.1982 року, її черга у загальних списках - 195 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~13.04.1998 року [PERSON] отримала свідоцтво на право власності на житло 42/100 частин кв. № 11 буд. 42 по. пр.. Калініна у м. Дніпропетровську, видане виконкомом міської [PERSON] народних депутатів м. Дніпропетровська. 09.03.2002 року [PERSON] склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 2-519, на імя [PERSON] відповідача по справі. 22.12.2004 року [PERSON] померла і після її смерті [PERSON] 01.09.2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а 11.10.2005 року зареєструвала в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~07.06.2007 року позивачі [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво на право власності на житло 58/100 частин кв. № 11 буд. 42 по. пр.. Калініна у м. Дніпропетровську, видане Управлінням житлового господарства [PERSON] міської [PERSON], а 26.07.2007 року зареєстрували в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, оскільки [PERSON] та її син [PERSON] членами сім»ї померлої [PERSON] не були, їх згода на приватизацію спірної кімнати не вимагалася. А [PERSON] законно використала своє право на приватизацію житла. Відповідно законно використала своє право й на складання заповіту на [PERSON], яка згідно зазначеного заповіту законно отримала спадщину. Отже, позовні вимоги щодо визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання заповіту недійсним, визнати свідоцтва на право власності за заповітом недійсним є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивачів на ст.. 54 ЖК України, щодо надання їм звільненого житлового приміщення, в якому проживала померла, бо на час смерті [PERSON] займане нею житлове приміщення було приватизоване, яким вона розпорядилася за життя й склала заповіт. Тому підстав для надання звільненого приміщення позивачам немає і в цій частині позовні вимоги також задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, суд вважає що у задоволенні позовних вимог позивачам слід відмовити, оскільки вони не обґрунтовані і не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed