overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Бритівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Бритівської сільської ради в попереднє судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову та просив справу слухати в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, а саме ч.4, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 08 квітня 2006 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №045656 від 10 квітня 2006 року. За своє життя померла [PERSON] мала у власності майновий пай із пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Кутузова с.Бритівка, Білгород-Дністровського району, у розмірі 14569 грн. або 0,1876 %, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ОД-V №320, виданого Бритівською сільською радою 20 червня 2001 року та земельну ділянку площею 4,46 га., що розташована на території Бритівської сільської ради, БілгородДністровський район, Одеська область, масив №12-13, ділянка №8, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №077605, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 01 грудня 2004 року, згідно розпорядження Біпгород-Дністровської районної державної адміністрації від 15 червня 2004 року №760/2004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010451500205, це майно вона заповідала позивачу. Позивач фактично прийняв спадщину, мешкали разом, вели спірне господарство, доглядав мати, купував ліки та продукти харчування. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, что вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

10.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 20.08.1996 року придбала у відповідачки [PERSON] житловий будинок № 61 по пров. Радянському у м. Вознесенську. Державний акт на право власності на землю, яка відведена для обслуговування вказаного житлового будинку виданий на імя [PERSON] Позивачка вказує, що при переході права власності на житловий будинок до неї перейшло і право власності на землю, тому просить задовольнити позов. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги повністю підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, від неї надійшла телеграма, що з позовом згодна, не заперечує, просить слухати справу у її відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 20.08.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Вознесенської нотаріальної контори [PERSON], позивачка [PERSON] придбала у відповідачки [PERSON] житловий будинок № 61 по пров. Радянському у м. Вознесенську (а.с.7-8), придбану нерухомість в цей же день зареєструвала у Вознесенському МБТІ за реєстровим № 2008 на своє імя. (а.с.8). Відповідно до наданого суду державного акту про право приватної власності на землю від 08.09.1993 року земельна ділянка площею 0,0833 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку за адресою : м. Вознесенськ пров. Радянський № 61 зареєстрований за [PERSON] ( а.с.15). Відповідно до чинної на час укладення правочину редакції ст. 30 ЦК України (1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Відповідно до розяснень пп.. г п.18 Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року за № 7 при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати ст..30 ЗК України до набувача від відчуджувача переходить належне йому право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчудження. Зважаючи на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 673.23 грн. заборгованості за спожитий газ. Мотивуючи тим, що відповідач отримав послуги за місцем проживання у вигляді природного газу. Для проведення нарахувань та оплати за спожитий природній газ відповідачу було відкрито особовий рахунок № 705-160. Однак відповідач зобов»язання по сплаті за газ не виконав, в наслідок чого за період з 01.01.2009 року по 01.08.2010 року заборгованість за спожитий газ перед БУЕГТ становить 673.23 іри.. Представник позивача в судовому засіданні позов не з»явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, долучене до матеріалів справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням сг. 224 ЦПК України. ________ Згідно ст. 162 Житлового Кодексу України, « Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинкових територій» затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 № 572, п.17, 19, 29 "Правил надання населенню послуг з газопостачання»", затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року відповідач за отриманні послуги по газопостачанню, зобов»язаний щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за спожитий природній газ, по затверджених у встановленому порядку тарифах. Дослідивши матеріали справи, а саме: довідку Бердичівського МВ про те, що відповідач зареєстрований за адресою, яка зазначена в позовній заяві(а.с. 12), довідку про заборгованість перед Бердичівським УЕГТ (а.с.З), розрахунок заборгованості ( а.с.4), суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб між: нею та відповідачем, зареєстрований 08.07.1997року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 299, з тих підстав, що вони мають різні характери та погляди на життя, внаслідок чого постійно виникали сварки та конфлікти, що призвели до того що вони перестали поважати один одного, не підтримують подружніх відносин, а тому збереження шлюбу при таких обставинах позивачка вважає недоцільним. В судове засідання позивачка не зжвилася, хоча про день і час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, однак надала суду заяву в якій позов підтримує повністю та просить слухати справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про день і час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, однак надав суду заяву в якій позов визнає повністю та просить слухати справу у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину, а саме - сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істинне значення. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони мають різні характери та погляди на життя, внаслідок чого постійно виникали сварки та конфлікти, що призвели до того що вони перестали поважати один одного та не підтримують подружніх відносин, а тому збереження шлюбу при таких обставинах позивачка вважає недоцільним. У суду немає підстав не вірити позивачці, оскільки сам відповідач у судове засідання не з»явився, її доводи не спростував, а тому враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про підставність заявленого перед судом позову та можливість його задоволення. Витрати по розірванню шлюбу, суд вважає необхідним покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 702 грн. 48 коп., мотивуючи тим, що відповідач, проживаючи в [INFO], який обслуговує позивач, вчасно не сплачує належні комунальні платежі за послуги по водопостачанню та водовідведенню, заборгованість по яким станом на 01.06.2010 року складає 702 грн. 48 коп. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без участі відповідача з ухваленням заочного рішення, про що не заперечує представник позивача у надісланій суду заяві. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. В порушення вимог ст. 162 ЖК України, Правил користування системами комунального водопостачання та водовід ведення в містах і селищах України» від 01.07.1994 року, відповідачка не вносила своєчасно - щомісячно оплату за надані послуги по затвердженим тарифам, чим порушено законні вимоги позивача. Борг станом на 01 червня 2010 року становить 702 грн. 48 коп. Дослідивши матеріали справи, а саме: - розрахунок заборгованості по сплаті комунальних платежів - (а.с 3), з якого вбачається, що заборгованість відповідача за отриманні комунальні послуги у вигляді водопостачання та водовідведення складає 702 грн. 48 коп., суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач порушив строки внесення комунальних платежів, які мають сплачуватись щомісячно. Відповідно до ст. 79,81,88 ЦПК України державне мито на користь держави стягується з відповідача, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню у сумі ЗО грн. понесених витрат на інформаційне -технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідачки борг у сумі 2293 грн. 57 коп., мотивуючи тим, що відповідачка, проживаючи в [INFO], який обслуговує позивач, вчасно не сплачує належні комунальні платежі за послуги по водопостачанню та водовідведенню, заборгованість по яким станом на 01.05.2010 року складає 2293 грн. 57 коп. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею судової повістки. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без участі відповідачки з ухваленням заочного рішення, про що не заперечує представник позивача у надісланій суду заяві. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. В порушення вимог ст. 67,68 ЖК України, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України» від 01.07.1994 року, відповідачка не вносила своєчасно - щомісячно оплату за надані послуги по затвердженим тарифам, чим порушено законні вимоги позивача. Борг станом на 01 квітня 2008 року становить 2809 грн. 10 коп. Дослідивши матеріали справи, а саме: - розрахунок заборгованості по сплаті комунальних платежів - (а.с 4), з якого вбачається, що заборгованість відповідачки за отриманні комунальні послуги у вигляді водопостачання та водовідведення складає 2293 грн. 57 коп., суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачка порушила строки внесення комунальних платежів, які мають сплачуватись щомісячно. Відповідно до ст. 79,81,88 ЦПК України державне мито на користь держави стягується з відповідача, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню у сумі ЗО грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/6 частин всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною 3-хрічного віку, оскільки відповідач не надає їй Матеріальну допомогу і яку просить стягнути в судовому порядку. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач для розгляду справи в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду належним чином оповіщений, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ст.ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд дослідивши надані докази, в межах позовних вимог, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20.10.2007 року, який був зареєстрований виконкомом Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району, та розірваний згідно рішення Володарсько-Волинського райсуду 04.11.2010р.. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON],[INFO],. Копією свідоцтва про народження дитини серії І-ТП № 075798, ( а.с.4) підтверджується факт запису в якості батька відповідача. Довідкою управління праці та соціального захисту населення Володарсько-Волинської РДА від 04.11.2010р. № 1006 підтверджено, що позивачка є непрацюючою, та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач добровільно кошти на її утримання не надає. Суд вважає доведеними вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь грошової допомоги, на період її перебування у відпустці по догляду за неповнолітньою дочкою, до досягнення нею трьох річного віку. Оскільки відповідно до вимог ст. 75,76 СК України таке право надано позивачці, у зв'язку з її тимчасовою непрацездатністю та потребою в матеріальній допомозі. Така потреба позивачки у матеріальній допомозі, стверджується незначною грошовою допомогою, яку вона отримує за час догляду за дитиною, не маючи інших джерел матеріального забезпечення. А тому відповідно до вимог ст.ст. 80, та ч. 2 ст. 84 СК України дружина з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3- років, тому суд вважає за можливе задовольнити цю вимогу, визначивши розмір аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача . -2- Згідно ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача стягуються витрати на інформаційно - технічне забезпечення, та на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що протягом останніх десяти років вони припинили шлюбні стосунки проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примиритись не бажають, оскільки влаштували своє життя в інших сімях. При таких обставинах вважає, що шлюб зберегти не можливо. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Із заяви відповідачки слідує, що вона позов визнає . Враховуючи наведене суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.1982 року. Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей: доньку Інну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка та відповідач протягом останніх десяти років спільно не проживають, припинили подружні стосунки і ведення загального господарства. Збереження шлюбу вважають не можливим, оскільки створили інші сім7. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Відповідно до вимог ст.105 ч.З СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що в 14.09.2002 року сторони я зареєструвала шлюб в Кирилівський селищній раді Якимівського району Запорізької області, але даний шлюб було розірвали рішенням Якимівського районного суду. Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON] [INFO]. Позивачка зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, добровільно платити аліменти на виховання сина [PERSON] відповідач [PERSON] відмовляється, хоча здатний це робити. В зв`язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надіславши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянув матеріали справи, вислухав сторони по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно з вимогами глави 15 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та приймати участь у їх вихованні та розвитку. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Задовольняючи позов, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими і доведеними в ході судового засідання, про цьому при винесенні рішення суд враховує матеріальний стан сторін та інтереси неповнолітньої дитини та діючому законодавству.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він є інвалідом дитинства, інвалідом II групи внаслідок психічного розладу. У звязку з цим він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала повністю, покликаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання заявлених вимог. Заслухавши пояснення заявниці та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.І ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки сер. MCE №036147 від 04.02.2003 року [PERSON] є інвалідом дитинства, інвалідом II групи з 01.09.2002 року та є непрацездатним. Відповідно до заключения ЛКК №6829 від 04.09.2008 року [PERSON] являється інвалідом II групи та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №434/10 від 06.10.2010 року [PERSON] страждає на легку розумову відсталість в ступені помірно-вираженої дебільності, обтяжену алкоголізмом; через низький рівень інтелектуального функціонування, розлади емоційно-вольової сфери, відсутність критики до свого стану він не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі наведеного та

Outcome: approved