Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим в с. В.Гаї по вул. Стефаника, 5, Тернопільського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 1996 році, після реєстрації шлюбу з його сином, відповідач [PERSON] була зареєстрована у будинку за вищевказаною адресою, згодом в цьому ж будинку був зареєстрований її син - [PERSON] У 1999 році відповідач [PERSON] забрала всі свої особисті речі, речі сина та переїхала з ним на проживання в [INFO], де разом з сином мешкає по теперішній час. Відповідачам ніхто не чинив і не чинить перешкод в користуванні будинком. Кошти на оплату комунальних послуг відповідачі [PERSON] та [PERSON] не дають, однак відмовляються добровільно знятись з реєстраційного обліку. А тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим в с. В.Гаї по вул. Стефаника, 5, Тернопільського району Тернопільської області, знявши їх з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просять їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Тернопільської районної державної адміністрації позов в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням заперечила, вважає, що неповнолітня дитина має право користуватися житлом, де зареєстрована, в іншому разі - [PERSON] буде безпритульною дитиною, що є порушенням його прав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачем у справі проживає по сусідству, в с.В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, раз в тиждень приходить до нього додому. Відповідача [PERSON] та її сина не бачив в будинку по вул. Стефаника, 5, в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області понад рік, про те, чи залишились їх речі у житлі позивача йому невідомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачем у справі проживає по сусідству, в с.В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, раз або два в тиждень приходить до нього додому. З відповідачкою [PERSON] був знайомий, однак з 1999 року вона та її син [PERSON] не проживають в будинку по вул. Стефаника, 5, в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, про те, чи залишились їх речі у житлі позивача йому невідомо. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26 листопада 1987 року, Ѕ частина житлового будинку №5 по вул. Стефаника в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області належить [PERSON]. Згідно довідки № 677 від 29.03.2011 року, виданої виконкомом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в будинковолодінні, яке знаходиться по вул. Стефаника, 5 в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області зареєстровані [PERSON] голова двору, [INFO], [PERSON] син, [INFO], [PERSON] син, [INFO], [PERSON] колишня дружина сина, [INFO], [PERSON] внук, [INFO] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ИД №016737 від 19 вересня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Із акту обстеження матеріально-побутових умов від 13 квітня 2011 року вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] з 1999 року не проживають в [INFO]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, відповідачі не мали з позивачем жодних домовленостей з цього приводу і не користуються житлом, де вони зареєстровані понад рік. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком №5 по вул. Стефаника в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області. В задоволенні решти позовних вимог відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ст.18 Закону України Про охорону дитинствадержава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав (ст.1 Закону України Про охорону дитинства). Оскільки, під час судового розгляду справи не здобуто доказів того, що [PERSON], [INFO], набув прав повнолітнього або ж забезпечений житлом, де створені належні побутові умови для його проживання, фізичного та розумового розвитку, а тому в задоволенні позову про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №5 по вул. Стефаника в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області слід відмовити. Також, суд приходить до висновку, що не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки, згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українізняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Вбачається, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по справі: 08,50 грн. сплачених витрат по оплаті судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: partial