Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним положення п.8.9 договору про іпотечний кредит від 26.02.2008 року в частині односторонньої ^міни відсоткової ставки в якій посилаючись на недотримання відповідачем умов п.8.9 договору про іпотечний кредит №NKN1GI0000004748, укладеного з ним 26.02.2008 року, щодо встановлення нового розміру відсоткової ставки, просила визнати недійсним положення п.8.9 зазначеного договору від 26.02.2008 року в частині односторонньої зміни відсоткової ставки. 05.10.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно та виселення в якій посилаючись на невиконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором № NKN1GI0000004748, укладеного з нею 26.02.2008 року, просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на квартиру №1, розташовану в буд.№65 по вул. Леніна в м. Новий Буг, Миколаївської області, що належить іпотекодавцю [PERSON], виселити останню з зазначеної квартири та стягнути судові витрати. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила і просила визнати неправомірними дії ЗАТ КБ «ПриватБанк» щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором від 26.02.2008 року. Пред'явлені до неї вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнала. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, пред'явлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги до [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Пред'явлені до ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги [PERSON] не визнала. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Дійсно між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» і [PERSON] 26 лютого 2008 року був укладений договір про іпотечний кредит № NKN1GI0000004748, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 75000 грн. на поліпшення якості квартири №1, розташованої в будинку №65 по вул. Леніна в м. Новий Буг, Миколаївської області, а остання зобов'язалася сплачувати 15 відсотків за користування кредитом та здійснювати щомісячні платежі відповідно до умов цього договору. Відповідно до положень п. 8.8 вказаного договору у випадку, якщо права кредитора за цим договором не будуть відступлені на користь будь-якої третьої особи, кредитор має право, змінити Відповідно до ст. 651, 654 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін і вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлене договором або законом. В силу ч.2 ст. 1056 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором, який набрав чинності 10.02.2010 р., вказано, що положення цього Закону застосовуються до усіх кредитних договорів», які були укладені або продовжують діяти після набрання чинності цим Законом. Оскільки відповідач не надав доказів про належне повідомлення про зміну процентної ставки позивача відповідно договору з 15% до 30%, [PERSON] не погодилася зі змінами і не сплачувала збільшену процентну ставку, а кредитний договір продовжував діяти і після набрання чинності вказаних законів, тому суд вважає, що зміни до кредитного договору № NKN1GI0000004748 від 26.02.2008 р. про збільшення процентної ставки з 15% до 30% вчинені в односторонньому порядку є такими, що суперечать прийнятому законодавством, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо звернення стягнення на квартиру №1, розташовану в будинку №65 по вул. Леніна в м. Новий Буг в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № NKN1GI0000004748, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та виселення [PERSON], яка зареєстрована і проживає у зазначеній квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України суд вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Порушення зобов'язань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (штрафу); відшкодування збитків. Зазначені правові наслідки не є вичерпними, оскільки вони наступають у відповідності до положень закону або умов договору. Згідно з положеннями ч. 1, ч. 3 ст.33 Закону України № 898- IV, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за цим зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення у цьому випадку здійснюється на підставі рішення суду. Право на такий позов виникає у іпотеко держателя за умови виконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону № 898- IV щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення кредитного зобов'язання із зазначенням відповідних термінів його усунення. При цьому, позивач має зазначити та довести обставини, які свідчать про те, що порушенням основного зобов'язання йому завдано збитків та що таке порушення призвело до зміни обсягу його прав як кредитора та іпотекодержателя. Оскільки позивач не виконав вимог закону щодо попередження боржниці про усунення порушень кредитного договору у відповідний термін та не довів, що таке порушення завдало збитків і призвело до зміни обсягу його прав, то підстав для задоволення позову не настало. Крім того, задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання неправомірними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки з 15% до 30% річних за договором про іпотечний кредит від 26.02.2008 року повністю виключає задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та вказує на безпідставність вимог позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на майно та виселення відповідача [PERSON] розмір відсоткової ставки до розміру, звичайної процентної ставки, що встановлена у кредитора для таких видів кредитів. При цьому застосовуються механізми зміни, що вказані в п. 8.9 договору. Згідно з положенням п. 8.9 договору новий розмір відсоткової ставки за користування у кредитом може бути збільшено у разі: порушення позичальником кредитної дисципліни; погіршення фінансового стану позичальника; здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами , або зміні у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на 3 відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду відсоткової ставки. З листа банку, датованого 25.12.2008 року, вбачається, що за договором про іпотечний кредит № NKN1GI0000004748 з 01 лютого 2009 року була змінена річна процентна ставка з 15% до 30% і запропоновано [PERSON] в разі незгоди в строк до 20 січня 2009 року письмово повідомити про своє рішення. Підставою підвищення процентної ставки за договором ПАТ КБ «Приват Банк» зазначає зміну кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні (а.с.13). Позивачкою [PERSON] неодноразово направлялись листи до відповідача з вимогою здійснити зміни у договорі шляхом підписання двохсторонньої додаткової угоди щодо виконання банком положень чийого законодавства. Угода сторін про зміну умов договору досягнута не була, проте відсоткова ставка за користування кредитом була збільшена позикодавцем у односторонньому порядку, починаючи з 01 лютого 2009 року. Відповідно до частини першої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. 9 січня 2009 року набрав чинності Закон України № 661-VI від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку ». Зазначеним Законом ЦК України доповнено статтею 1056-1 «Проценти за кредитним договором», відповідно до частин другої та третьої якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. У відповідності до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 12.12.2008р., діючого з 10 січня 2009 р. банкам забороняється у односторонньому порядку змінювати умови, укладених з клієнтами договорів, зокрема збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами. Судом встановлено та визнано сторонами, що збільшена ставка в розмірі 30% річних обліковується кредитором з 01.02.2009 року, за відсутності передбаченого договором порядку письмового повідомлення позичальника впродовж 7 днів з часу її підвищення, та в період дії визначеної законодавством заборони на підвищення в одноособовому порядку зазначеної ставки за користування кредитом згідно ч.2 ч. 1056-1 ЦК України. Відповідачем не надано доказів того, що [PERSON] погодилася на збільшення процентної ставки, або частково сплатила її в обох випадках. Розмір облікової ставки Національного банку України з 30.04.2008 р. по 16.02.2009 р. не змінювався. Всупереч ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 р. № 168, а також вимогам, укладеного між сторонами договору про надання кредиту, не надав вичерпні для позивачки обґрунтування стосовно підстав для підвищення відсоткової ставки. До того ж відповідно п.2.2 постанови Правління Національного банку України від 11.10.2008 р. №319 банки повинні враховувати, що внесення до кредитного договору змін щодо вартості кредиту, що не відповідає змінам облікової ставки Нацбанку України, є порушенням вимог ст. 49 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Зміна процентної ставки в сторону збільшення є зміною умов договору. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з ПАТ КБ "ПриватБанк " на користь [PERSON] судові витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи, у розмірі 25 грн.50 коп. Судові витрати понесені ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

Outcome: approved