Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідачів з позовом,просить суд виключити з під арешту її власний будинок №41 по вул.Микульського в м.Радомишлі, вважає, що виконавча служба порушує права її чоловіка та дітей. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила суду, що отримала по почті копію акта опису й арешту її майна, тобто будинку №41 по вул.Микульського в м.Радомишлі, однак в будинку проживають інші члени її сімї,тому будинок належить також і чоловікову з дітьми, тому позов заявлений в інтересах її дітей. В судовому засіданні представники відділу ДВС та ВАТ «[PERSON] [PERSON]» позовні вимоги не визнали,пояснили суду,що опис та арешт будинку позивачки був здійснений державним виконавцем згідно діючого законодавства в рахунок погашення боргів. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивачки не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні заочним рішенням Радомишльського районного суду від 01.10.2009 року, з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку було стягнуто на користь ВАТ «[PERSON] [PERSON]» заборгованість по кредитному договору. На підставі даного рішення,12.11.2010 року,державним виконавцем відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження,про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] [PERSON]» заборгованості по кредитному договору.16.04.2010 року,державний виконавець Старовойт С.В. склав акт опису й арешту майна [PERSON] яким описав та наклав арешт на 48\\100 ідеальних часток будинку №41 по вул.Микульського в м.Радомишлі з належними до нього господарськими будівлями спорудами. Як видно з договору купівлі-продажу від 07.09.2006 року, [PERSON] купила у [PERSON] саме 48\\100 конкретно визначених частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,які знаходяться під №41 по вул.Микульського м.Радомишлі,тому державний виконавець правомірно описав і наклав арешт саме на 48\\100 ідеальних часток будинку №41 по вул.Микульського,який належить [PERSON], тому посилання позивачки, що арешт накладений не весь будинок не відповідають дійсності. Виходячи зі змісту п.4 Постанови Пленуми Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» №6 від.27.1976 року (зі змінами і доповненнями), за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключеніія майна з опису,розглядаються вимоги громадян і організацій,що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ними. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»,звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з під арешту може особа,яка вважає,що майно,на яке накладено арешт,належить їй. Позивачка звернулася до суду з позовом про виключення майна із опису в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON]-05.10.1993 року народження,та [PERSON] М.Ю.28.08.2006 року народження,які відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства»,та ст.405 ЦК України мають право на користування спірним житловим будинком. Однак враховуючи,що право власності неповнолітніх дітей позивачки на спірний будинок не виникало, власником спірного будинку є саме позивачка,а тому відсутні підстави для виключення 48 \\ 100 ідеальних часток будинку №41 по вул. Микульського в м. Радомишлі з акту опису і арешту майна від 16.04.2010 року та звільнення даного майна з-під арешту та зупинення виконавчого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed