Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надрапро визнання недійсним кредитного договору, укладеного 18 липня 2008 року, треті особи [PERSON], [PERSON] на тій підставі, що вказаний договір суперечить закону, моральним засадам суспільства, реальні наслідки, що ним обумовлені, не настали. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і пояснила, що 28 липня 2008 року її чоловік [PERSON] приніс додому кредитний договір від 18 липня 2008 року з ВАТ КБ Надрана отримання коштів в сумі 150000 грн. і попросив його підписати. Вона не погодилася і від [PERSON] дізналася, що по цьому договору він особисто вже отримав кредитні кошти в банку. При цьому [PERSON] повідомив, що всі документи в банку оформлені і для того, щоб розірвати договір і повернути кредитні кошти, необхідно його підписати. Тому вона підписала договір. Однак своєї обіцянки [PERSON] не дотримався. Незважаючи на її звернення до банку, [PERSON] договір до даного часу не розірвано. Вважає, що в неї не було волевиявлення на укладення договору, правочин не був направлений на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, вона не підписували будь-яких заяв на отримання кредиту, кредитних коштів не отримувала, тому просить задоволити позов. Аналогічні пояснення дав в судовому засіданні представник позивачки [PERSON] Представник відповідача ПАТ КБ Надра[PERSON] позову не визнав і пояснив, що договір кредиту, укладений між позивачкою та ВАТ КБ Надра18 липня 2008 відповідає вимогам закону. [PERSON] його підписала особисто. За отримання кредитних коштів розписався чоловік позивачки. Тому просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] позов визнав, пояснив, що працював у приватного підприємця [PERSON] і погодився на його пропозицію отримати в банку кредит і передати йому кошти. При цьому [PERSON] мав повертати кредитні кошти сам і заставити належне йому майно. Без дозволу дружини він взяв паспорт та її документи і передав [PERSON], який в свою чергу приніс кредитний договір для підпису. Дружина відмовлялася підписати цей договір. Він розписувався в банку за отримання коштів, однак їх одразу ж забрав [PERSON]. [PERSON] позов визнав і пояснив, що дійсно попросив [PERSON] отримати кредит в банку та передати йому кошти. На таку пропозицію він погодився, приніс документи. Він звертався до банку з проханням видати кредит [PERSON] і надавав відповідні документи. Банк таке прохання задоволив, при умові, що він стане майновим поручителем. Однак працівники банку допустили помилку і замість [PERSON] оформили кредитний договір на [PERSON], яка не погоджувалася його підписувати. З позивачкою він домовився, що буде вчасно сплачувати кредитні кошти, тому вона його підписала, однак не в банку і на його думку після отримання ним кредитних коштів. Всю суму по кредиту він отримав особисто в банку. В даний час він клопоче перед банком про переведення на нього всіх прав та обовязків боржника. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно кредитного договору від 18 липня 2008 року ВАТ КБ Надранадало [PERSON] кредитні кошти в сумі 150000 грн. Відповідно до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу. Ч.3,5 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Із пояснень позивачки вбачається, що її волевиявлення на укладення правочину не було вільним, кредиту вона не мала отримувати та не отримувала, заяву на отримання кредиту вона не писала та не підписувала, підписала правочин лише після отримання кредитних коштів [PERSON] в звязку із тими обставинами, які склалися. Такі пояснення позивачки підтверджуються показами [PERSON], який фактично отримав кредит по договору від 18 липня 2008 року. Свідки [PERSON], [PERSON], працівники ПАТ КБ Надрапідтвердили, що дійсно про отримання кредиту на інших осіб піклувався [PERSON] Кредитний договір на отримання коштів мав укладатися з [PERSON], однак внаслідок допущеної ними помилки договір кредиту було оформлено на [PERSON], яка не була присутня при його підписанні та отриманні кредитних коштів. Питання про підписання кредитного договору вирішував [PERSON] з [PERSON] у їх відсутності. За отримання кредитних коштів розписувався [PERSON] Їм було відомо, що кредитні кошти по договору мав отримувати [PERSON] Постановою Славутського міжрайонного прокурора від 21 лютого 2011 року порушено кримінальну справі за фактом отримання грошових коштів у ВАТ КБ Надрана імя [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ст.190 ч.3,358 ч.1 КК України. За таких обставин суд вважає, що волевиявлення [PERSON] на вчинення правочину не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тому вимоги позивачки являються законними і обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати в розмірі 128 грн. 50 коп.

Outcome: approved