overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Сімейні стосунки зупинені і відповідач матеріальної допомоги їй не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, починаючи з дня подання заяви до виповнення сином трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від його доходів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден виплачувати атіменти на дружину у розмірі 1/4 частини від своїх доходів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дружині матеріальну допомогу, тому що він працездатний. Суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] районна спілка споживчих товариств звернулася з позовом до [PERSON] про виселення із займаного ним нежилого приміщення, що знаходиться в м.Радехів по вул.Б.Хмельницького, 13. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [PERSON] районна спілка споживчих товариств являється власником нежитлових будівель, що знаходяться в м.Радехів по вул. Б.Хмельницького, 13. Відповідач без будь-яких законних підстав зайняв одну із будівель «яйцесклад» і використовує дану будівлю в своїх цілях, як конюшню, розмістивши там своїх коней. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повній мірі й дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Просить позов задовлити. Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із ксерокопії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.08.2009 року вбачається, що нежитлові будівлі, що знаходяться в м.Радехів по вул.Б.Хмельницького,13, належать на праві приватної власності [PERSON] районній спілці споживчих товарситв. Заслухавши пояснення представника позивача на підтримку доводів позовної заяви й перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать нежитлові будівлі, що знаходяться в м.Радехів по вул.Б.Хмельницького,13, Львівської області. Відповідач без будь-яких законних підстав зайняв одну із будівель «яйцесклад» належних позивачу і використовує її в своїх цілях, як конюшню, розмістивши там своїх коней. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України: «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном». Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України: Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Відповідно до ст. 391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном". На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення в повній мірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 листопада 1998 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ 0057835. Вказує на те, що він є єдиним спадкоємцем по закону після смерті матері, своєчасно вступив в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину, так як пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак оскільки вона позбавлена можливості працювати, то вимушена скористатися своїм правом на утримання від відповідача аліментів на її утримання до досягнення дочкою трьохрічного віку. Відповідач позовні вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 61 ЦГЖ України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦГЖ України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦГЖ України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦГЖ України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, ст. 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила виселити відповідача із квартири на вул. Розкіш, 5/1 без надання іншого житла, розірвавши угоду № 13 від 28.09.2006р. про надання кімнати в найм у вказаній квартирі. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з аналогічних підстав. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.08.2005р., свідоцтва про право на спадщину від 01.08.2005р., витягу з будинкової книги позивач є власником квартири на вул. Розкіш, 5/1, відповідач наймачем у вказаній квартирі згідно угоди № 13 від 28.09.2006р. про надання квартири в найм, укладеної між сторонами. Між сторонами склались неприязні стосунки, з приводу чого відповідач за вчинення хуліганських дій відносно позивача 03.02.2010р. притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. У звязку з цим позивач зверталась до відповідач із вимогою про добровільне розірвання договору найму, однак останній відмовився від цього, після чого 13.07.2010р. змушена була звернутись до суду із позовом про розірвання договору найму. Відповідно до ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сімї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до п. 2 угоди № 13 від 28.09.2006р. про надання квартири в найм відповідач зобовязався звільнити надану йому кімнату у квартирі через два місяці після повідомлення його про це. Згідно ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживають у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання іншого житла. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи повідомленим про намір позивача розірвати договір найму житла більше двох місяців, відмовився добровільно звільнити займане приміщення, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин того, що вони не зійшлися характерами, часто сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. Проживали разом до 2010 року. В цьому звязку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до суду не зявилася, подала заяву з проханням справу заслухати у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не зявився, подав заяву з проханням справу заслухати у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.08.1991 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного, сімя існує формально, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, намагання суду примирити подружжя успіху не мали, а тому зберегти сімю не вбачається можливим. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, то суд приймає визнання позову відповідачем. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

КП „Червонограджитлокомунсервіс звернулося в суд із зазначеним позовом покликаючись на те, що відповідачі проживають та зареєстровані у [INFO] в м Червоногралі Львівської області В порушення нормативних документів, самовільно виконали роботи по влаштуванні автономного опалення. На попередження про добровільне відновлення системи центрального опалення відповідачі не відреагували Просив поставити рішення, яким зобовязати відповідачів за власний кошт знести прибудову, відновити фасад будинку та прибудинкову територію В судовому засіданні представник позивача підтримав, покликавшись па обставини, викладені в позовній заяві Відповідачі, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явилися. Тому суд на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як убачається з попередження від № 7972/15 від 05.10.2009 року, відповідачів було попереджено про добровільне встановлення строків для добровільного під»єднання до системи теплопостачання будинку (а.с.З) З довідки від 12.02 2010 року, встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у [INFO] (a.c.4). Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу України та п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, переобладнання та перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів, лоджій власниками квартир, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради з відповідними проектами та без обмежень інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач самочинно побудував прибудову, чим порушив вимоги Закону України «Про планування і забудову території», Закону України «Про основи містобудування»,Земельного кодексу України, жодним чином не відреагував на усунення недоліків,позов слід задовольнити

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить визнати її рідну сестру [PERSON], [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявницю її опікуном, мотивуючи, що [PERSON] страждає на невиліковну психічну хворобу, яке позбавляє її можливості давати раду своїм діям та керувати ними, остання є інвалідом дитинства 2 групи і потребує стороннього догляду та допомоги. Крім того, заявниця з самого народження по теперішній час піклується про сестру, виконуючи фактично обовязки опікуна. Визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення заявниці опікуном необхідно для отримання права вчиняти будь-які правочини від її імені. У судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник органу опіки і піклування Потічанської сільської ради надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Зі свідоцтв про народження 11-КЕ № 468079, від 13.04.1986 р., 11-КЕ № 384736 від 12.10.1983 р., а також свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ 021547, вбачається що заявниця [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Відповідно до висновку, призначеної судом, амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 872, від 23 листопада 2010 року, [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості, ускладненої судомним синдромом. Ступінь недоумства у [PERSON] є такою, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в даний час. За даними довідки МСЕ № 0189034 від 27.02.2007 року, [PERSON] має 2 групу інвалідності (інвалід дитинства) безтерміново та потребує стороннього нагляду. Згідно ксерокопій паспорту [PERSON] та [PERSON], останні зареєстровані у [INFO]. За даними довідок № 558 від 14.09.2010 року, № 322 від 15.09.2010 Потічанської сільської ради, [PERSON] проживає разом з сестрою [PERSON] та може бути її опікуном. Виходячи з положень ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Зі змісту ч. 1 ст.60 ЦК України: Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. З урахуванням вимог ст.63-64 ЦК, суд приходить до висновку, що [PERSON] перебуває у родинних відносинах з [PERSON], підтримує з нею нормальні особистісні стосунки, має можливість виконувати обовязки опікуна, тому вважає за необхідне призначити опікуном [PERSON] - її сестру [PERSON] Враховуючи вищевикладене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено спору про право, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

сторони перебувають у шлюбі з 08.08.1987р., від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: двох [PERSON],[INFO], [PERSON], 05.05.1998р.н., доньку [PERSON], 07.06.1995р.н. 29.09.2010р. [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання :инів [PERSON], [INFO], [PERSON], 05.05.1998р.н., доньку [PERSON], 07.06.1995р.н., в розмірі ЗО відсотків геоподатковуваних мінімумів доходів громадян 282 грн. на кожну дитину щомісячно, мотивуючи тим, що ама утримує дітей і достатніх коштів для цього немає, а відповідач, як батько, кошти на утримання дітей не \\ає. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на мотиви такого та іросить про стягнення аліментів у розмірі 282 грн. на утримання кожної дитини, мотивуючи тим, що іідповідач зловживає спиртними напоями, виносить з дому речі, ставлячи сім»ю у важке матеріальне ггановище. Він спроможний надавати утримання дітям, однак він не займається їх вихованням, матеріально :ім»ю не забезпечує, просить про задоволення вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей, однак вважає, що зазначений позивачкою розмір аліментів надто великий, покликався на те, що він не працює, а тому неспроможний надавати допомогу у такому розмірі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд позов задоволює. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані ітримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З пояснень сторін, долучених до справи свідоцтв про укладення шлюбу і про народження (а.с,2, 3-4, 15-17) видно, що сторони перебувають у шлюбі з 008.08.1987р. від шлюбу мають трьох неповнолітніх [дітей: синів [PERSON],[INFO], [PERSON], 05.05.1998р.н., доньку [PERSON], 07.Об.1995р.н., відповідач 'батьківства не оспорює, з сімєю проживає, однак кошти на утримання дітей не дає. Відповідач [PERSON] не працює, а тому не має постійного заробітку. За наведеного та інших матеріалів справи, суд також приходить до переконання, що самій позивачці утримувати трьох дітей матеріально важко, що вона має потребу в коштах відповідача для утримання неповнолітніх синів та доньки, а той здатний надавати таке утримання в розмірі 282 ірн. щомісячно. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь держави - 51 грн. державного мита та в користь Держбюджету Городоцького району Львівської області - 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернулась до суд з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що у неї з відповідачем є спільна дитина [PERSON] [PERSON] , [INFO] Оскільки вона не має змоги самостійно утримувати дитину, відповідач не надає коштів на її утримання, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 2000 грн. і до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задоволити частково з наступних підстав. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.4) [PERSON] [PERSON] народився 18.11.1999 р., його батьками є позивач та відповідач. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, те, що дитина проживає з матірю, яка не має змоги самостійно її утримувати, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а у разі продовження навчання до 23-х років. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є діти: син [PERSON], [INFO]. Відповідач не дбає про матеріальне становище неповнолітньої дитини, зароблені кошти витрачає на власні потреби. Вона змушена самостійно забезпечувати дитину усім необхідним, однак її коштів на все не вистачає. В судове засідання позивачка не з»явилася. В своїй заяві просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач позов визнав. Вислухавши відповідача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З копії актового запису про народження №16 від 30.01.1999 року (а.с.8) вбачається, що батьком дитини сина [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON]. Згідно довідки №1600 від 03.06.2010 року виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради (а.с.14) [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні [PERSON]. Беручи до уваги те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти.

Outcome: approved