Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити частки у спільній власності та визнати за ним право власності на частку нерухомого майна, розташованого за адресою м. Дніпродзержинськ. вул. Переяславська, будинок № 16-2 в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, вищезазначене нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності йомута його матері, яка померла. Вважає, що частки кожного є рівними. В судове засідання позивач не з'явився у зв'язку з відсутністю у місті. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Треті особи в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення вимог заперечень не мають. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] 51/100 належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON]. Зальна площа квартири становить 67.7 кв. м (а.с.7). Згідно технічному паспорту на будинок, який виданий ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» загальна площа зазначеної квартири становить 64,9 кв.м; житлова 35.1 кв. м допоміжна 29,8 кв. м (а.с.9-1 1). Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу між співвласниками майна, що є у спільної сумісної власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. [PERSON] померла 23.03.08.2009 р.. що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 267780. виданим 25.03.2009 р. Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а. с. 14). Згідно заповіту від 25.07.2008 р.. зареєстрованому у спадковому реєстрі № 45158057, N° в реєстрі спадкових дій - 4447 [PERSON] заповіла все належне їй майно, своєму сину [PERSON] (а.с. 13,16). Позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що невизначені частки квартири, яка знаходиться у спільній сумісній власності (а.с.5). Позивач фактично проживав з матір'ю до її смерті, що підтверджується довідкою квартального комітету від 09.08.2010 р. (а.с.12). Після смерті матері позивач фактично вступив в володіння майном після відкриття спадщини, користується ним, утримує у належному стані. Згідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом всі права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Таким чином, позивач є спадкоємцем згідно заповіту після померлої Коно валової О.О. Згідно ст.. 1268 11К України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову про неї. Право власності це врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.316-319 ЦК України). Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначному законом та є непорушним (ст.41 Конституції України). У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того щоб бути доведеним перед іншими особами. Позивач [PERSON] бажає розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому необхідно визначити частки у спільному майні. На підставі викладеного, необхідно визначити частки у праві спільної сумісної власності на житлове приміщення 51/100 в квартирі [ADDRESS] за [PERSON]. [PERSON] за кожним у розмірі ? частки квартири. Визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частку житлового приміщення 51/100 квартири [ADDRESS] загальною площею кв. м. 64.9 кв. м; житловою 35.1 кв. м в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON].

Outcome: approved