Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 61 по вул. Верхній в м. Миколаєві в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив про визнання права власності за позивачем на ? частину жилого будинку. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 19.08.2000 року по 02.10.2007 року. Під час шлюбу, 11 жовтня 2000 року відповідач [PERSON] та його рідний брат [PERSON] набули право власності в порядку приватизації державного житлового фонду по ? частині кожен на квартиру [ADDRESS]. Відповідно договору купівлі-продажу № 2648 від 03 серпня 2001 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав ? частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач 24.07.2002 року продав належну йому квартиру [ADDRESS] і в цей же день купив житловий будинок № 61 по вул. Верхній в м. Миколаєві. При цьому сторони визнали ті обставини, що продаж квартири було здійснено за 5750 доларів США, а купівля будинку - за 5200 доларів США. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За положеннями ч. 1 ст. 69 СК, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що лише ? частина спірного житлового будинку була придбана за спільні кошти сторін і є їх спільною сумісною власністю. Так, інша ? частина житлового будинку була придбана на кошти, отримані від реалізації майна, що належало відповідачеві на праві особистої приватної власності ? частини квартири [ADDRESS]. При цьому суд враховує, що інша ? частина квартири [ADDRESS] була придбана сторонами під час шлюбу, а отже є їх спільною сумісною власністю; кошти, отримані від продажу квартири були достатніми для придбання житлового будинку; а також той факт, що продаж одного майна та купівля іншого були вчинені в один день, що підтверджує пояснення відповідача в частині того, що кошти, отримані від продажу квартири були витрачені на купівлю спірного житлового будинку. Суд також враховує пояснення свідка [PERSON], щодо передачі нею 3000 доларів США для придбання спірного будинку, але вважає що таке не спростовує висновків суду у справі, оскільки у будь-якому разі частка грошових коштів, одержана відповідачем від реалізації частини його особистого майна ? частини квартири - була внесена для придбання спірного житлового будинку, при цьому ця частка не є меншою, ніж вартість ? частини спірного житлового будинку на момент його придбання і позивачем це не спростовано. Більш того, свідок [PERSON] зауважила, що надавала грошові кошти для придбання житла для дітей, а отже у їх спільну сумісну власність, що також не впливає на висновки суду. Таким чином, позов [PERSON] на підставі ст. 57, 60, 70 СК України підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial