Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що 29.08.1995 року померла мати її чоловіка [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 73 по вул.Садовій в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області. [PERSON],єдиний спадкоємець за законом,прийняв спадщину вступивши у фактичне володіння спадковим майном. 15.06.2010 року [PERSON] помер. Єдиними спадкоємцем за законом після його смерті є сторони. Відповідач спадщину не прийняла. Позивач прийняла спадщину,проживаючи зі спадкодавцем в одному будинку до дня його смерті,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на жилий будинок № 73 по вул.Садовій в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові заяві обставинами. Відповідач в судове засідання не з'явилася,направила на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в її відсутність,вказувала, що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Вислухавши позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 15.06.2010 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 73 по вул.Садовій в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області,успадкований ним після смерті своєї матері [PERSON],померлої 29.08.1995 року. Сторони є спадкоємцями за законом.Відповідач спадщину не прийняла.Позивач прийняла спадщину проживаючи з спадкодавцем в одному будинку до дня його смерті. Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1268 ч.З ЦК України, ст . З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,вважається таким, що прийняв спадщину. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на жилий будинок № 73 по вул.Садовій в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до клопотання позивача понесені нею судові витрати при подачі позову суд на її користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved