Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, в якому просить визначити місце проживання його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з ним за його місцем проживання та зобов'язати [PERSON] віддати йому свідоцтва про народження, медичні книжки, та особисті речі дітей. Він посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON], 31 березня 1997 року у них народилася донька [PERSON], та 8 червня 2005 року у них народився син [PERSON]. 21 квітня 2009 року шлюб між ними був розірваний, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з [PERSON] Після розірвання шлюбу [PERSON] створила нову сім'ю з чоловіком, та з цього часу вона, її співмешканець та двоє дітей проживали у гуртожитку по Фонтанській дорозі, 14 в м. Одесі. 17 грудня 2009 року йому зателефонувала його тітка [PERSON], яка повідомила, що його діти прийшли до неї додому та відмовилися повертатися до матері з посиланням на те, що їх дуже ображають. Віз забрав дітей до себе, та з їх слів дізнався, що їх мати [PERSON] разом зі своїм співмешканцем їх ображають та погано до них ставляться. У зв'язку з даними обставинами позивач вважав, що за доцільне визначити місце проживання його малолітніх дітей по місцю його проживання та зобов'язати [PERSON] віддати йому свідоцтва про народження, медичні книжки, та особисті речі дітей. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково. Не заперечувала проти визначення місця проживання [PERSON], [INFO] - по місцю проживання батька [PERSON], місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], просила визначити по місцю її проживання. У судове засідання 19 листопада 2010 року відповідачка не з'явилася, направила заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/1809 від 22 жовтня 2010 року, згідно з яким орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON], а місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] - разом з батьком [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача та відповідачки, представника третьої особи відділу по забезпеченню роботи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, малолітньої [PERSON], класного керівника [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 7 червня 1996 року відділом рагса виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 31 березня 1997 року народилася [PERSON] (актовий запис № 239 від 7 квітня 1997 року відділу рагсу Дніпровської районної ради народних депутатів в м. Дніпродзержинськ). 8 червня 2005 року народився [PERSON] ( актовий запис № 541 від 16 червня 2005 року Другого відділу рацсу Приморського районного управління юстиції м. Одеси). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю. 1 червня 2010 року [PERSON] звернувся з уточненою позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання малолітніх дітей разом з ним. Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно зі ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. На вимогу суду Київською районною адміністрацією Одеської міської ради розглянуте питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, та 22 жовтня 2010 року в.о. голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради підписаний висновок № 01- 11/1809, згідно з яким орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON], а місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] - разом з батьком [PERSON]. Статтею 161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або батьками, а також інших дій, що стосується дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. У судовому засіданні, яке відбулося 25 травня 2010 року, за участю класного керівника Одеської ЗОНІ № 38 та представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради допитана малолітня [PERSON], яка пояснила, що бажає проживати разом з братом та батьком, оскільки її мати на даний час проживає з Ігорем, який погано до неї ставиться. Класний керівник [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] активна дівчинка, після того, як вона стала проживати з батьком стала гарніше навчатися, батько [PERSON] завжди відвідує батьківські збори, допомагає з домашніми завданнями, досить часто приходе до школи з питань, пов'язаних з навчанням доньки. При викладених обставинах суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] за його місцем проживання. Щодо визначення місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне визначити його з матір'ю [PERSON] за місцем її проживання. Так, декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рості під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, кріт тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду позивачем не надано доказів, які б дали змогу суду встановити виняткові обставини, відповідно до яких малолітній [PERSON] міг бути розлученим зі своєю матір'ю. Щодо позовних вимог [PERSON] про зобов'язання [PERSON] віддати йому свідоцтва про народження, медичні книжки, та особисті речі дітей, суд вважає їх не підлягаючими задоволенню, оскільки особисто [PERSON] у судовому засіданні 19 листопада 2010 року пояснив, що свідоцтво про народження, медична книжка та особисті речі малолітньої [PERSON] знаходяться у нього, щодо свідоцтва про народження, медичної книжки та особистих речей малолітнього [PERSON], то суд визначив його місце проживання разом з матір'ю, а тому не має правових підстав для зобов'язання [PERSON] здійснювати дані дії.

Outcome: partial