Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-17 00:00:00

28 лютого 2002 року позивачі [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] в якому просили зобовязати відповідача не чинити перешкод в користуванні спільною земельною ділянкою при домоволодінні № 92 по вул. 28 Червня в м. Ізмаїлі, зняти огорожу встановлену відповідачем на вказаній ділянці. 08.02.2011 року позивач [PERSON] уточнив позов, просив зобовязати відповідача демонтувати незаконну споруду, відновити при домову територію згідно плану двору на 2000 рік. Підтримуючи позов [PERSON] пояснив, що він та члени його сімї, позивачі по справі, являються власниками 11/36 частини будинку № 92 по вул. 28 червня в м. Ізмаїлі, що складає кв. № 3. В жовтні 2001 року за домовленістю між відповідачем [PERSON], [PERSON] міськрадою та попереднім наймачем квартири [PERSON] у дворі був встановлений паркан, провадження по справі про визначення порядку користування земельною ділянкою закрито. Однак цією угодою були порушені інтереси його сімї, паркан чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою, унеможливлює проїзд автомобіля для вичистки вигрібного туалету, тому він та члени його сімї звернулись до суду з зазначеним позовом. Відповідачу [PERSON], належить 25/36 частин будівлі, незважаючи на частки в будівлі, вважає, що частка земельної ділянки його сімї має бути більше ніж в технічному висновку, або вся при домова територія має знаходитись в загальному користуванні. Зустрічний позов [PERSON] не визнав по вище вказаним обставинам. Відповідач [PERSON], в листопаді 2002 року звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визначити порядок користування земельною ділянкою площею 1194 м2, належних домоволодінню № 92 по вул. 28 червня в м. Ізмаїлі відповідно з частками в будинку, згідно висновку будівельно технічної експертизи від 30.10.2003 року, пояснивши, що будинок в якому проживає його сімя значиться під літ. «А» -1916 року забудови, будинок, що належить на праві власності сімї [PERSON], значиться під літ. «А-1» - 1964 року забудови. Двір у них спільний через що між сімями виникають різноголосся з приводу користування спірною ділянкою, тому необхідно визначити порядок користування. 08.02.2011 р. уточнив позовні вимоги, просить визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 2 будівельно-технічної експертизи від 01.02.2010 року, також він відмовляється від права власності на 1/2 частину сараю літ. «Б», та просить припинити право власності за [PERSON] на туалет літ. «Г», що залишається на його земельній ділянці. Представник відповідача [PERSON] міської рада пояснила, в звязку з приватизацією земельних ділянок населенням, необхідно визначати порядок користування земельною ділянкою, якщо вона знаходиться в спільному користуванні сторін, що відповідає вимогам ст. 88 ЗК України. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов [PERSON], та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено: згідно архівної виписки із рішення [PERSON] міської ради № 1598 від 23 листопада 1953 року «Про результати обміру земель будівельного кварталу №159 м. Ізмаїла», за землекористувачами зареєстровано будівельний квартал №159 в розмірі 6794,3 кв. м., в тому числі за будинком 52 (нині 92) по вулиці 28 червня в м. Ізмаїлі 1712,2 кв. метра ( т. 2 а/с56,57). Позивачі [PERSON] являються власниками 11/36 частин будинку №92 по вул. 28 червня в м. Ізмаїлі на підставі свідоцтва про право власності № 46 від 12.02.2001 р. та свідоцтва про право на спадок № 2/11100. 5/18 частини належить відповідачу [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 31.03.2000 року №3998 та 5/12 по договору купівлі продажу від 06.04.2000 року № 4290, всього складає 25/36 частин від всього домоволодіння. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1194 кв. м. який згідно рішення [PERSON] міськвиконкому №1598 від 23.11.1953р. являється його нормою. Для визначення порядку користування земельною ділянкою судом призначалось та були проведені три будівельно - технічні експертизи, дві за клопотанням Балан (від 30.10.2003р а/с 34, та від 01.02.2010р. т.2 а/с2 14), та одна за клопотанням [PERSON] ( т. 1 а/с 111) від 28.02.2007 року (а/с 121), позивачі, не змінюючи первісного позову, просили визначити порядок користування земельною ділянкою згідно будівельної - технічної експертизи від 2007 року, де відмовився від права власності на дворовий туалет. Судом встановлено домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1194 кв. м., яка згідно ст. 377 ЦК України, знаходиться у спільному користуванні сторін. Відповідно до ст. 88 ЗК України сторони мають право на виділ своїх часток у безпосереднє користування. Суд вважає доцільним провести виділ земельної ділянки в безпосереднє користування по варіанту №2 згідно висновку судової будівельно технічної експертизи № 02/05/10 від 01.02.2010 року, надати в користування позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], цільну ізольовану земельну ділянку площею 365 м2, що відповідає ідеальній, з існуючим виходом на вул. Толбухіна, приналежній їм частині будинку № 92 по вул. 28 червня в м. Ізмаїлі. [PERSON] надати в безпосереднє користування земельну ділянку площею 829 м2, що відповідає ідеальній, з існуючим виходом на вул. 28 червня, при належній йому частині будинку № 92 . В звязку з відмовою від права власності на 1/2 частину сараю літ. «Б», суд припиняє за [PERSON] право власності на вказану частину. Вимоги вказані в уточненій позовній заяві [PERSON] задоволенню не підлягають, так як не вказано яка саме будівля являється самочинною, цього не вбачається і з матеріалів справи та технічного висновку. Суд не може зобовязати відповідача відновити при домову територію згідно плану 2000 року, так як такий план в матеріалах справи відсутній, а мається висновок експертизи, згідно якого суд приймає рішення про виділ в користування земельної ділянки сторонам. На підставі викладеного,

Outcome: partial