Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 012-025501-021209 від 02 грудня 2009 року, відповідачу відкрито картковий рахунок в національній валюті. Згідно п. 1.3 кредитного договору банк надає Держателю картки шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. У відповідності до договору, держатель зобовязаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Однак відповідач свої договірні зобовязання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 22.03.2011 року у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 3591 гривня 57 копійок. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача 3591 гривню 57 копійок заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії договору № 012-025501-021209 від 02 грудня 2009 року, відповідачу відкрито картковий рахунок в національній валюті. Згідно п. 1.3 кредитного договору банк надає Держателю картки шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. У відповідності до договору, держатель зобовязаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконала, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту. З розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що станом на 22.03.2011 року у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 3591 гривня 57 копійок. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 012-025501-021209 від 02 грудня 2009 року в сумі 3591 гривня 57 копійок. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved