Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила про поділ жилого будинку № 6 по пров. Міжрічковому в м. Миколаєві, а також про поділ необхідної для обслуговування будинку території. Позивачка просила виділити в її користування частину жилого будинку, житловою площею 66,6 м2, загальною площею 108,3 м2, а також підвалу цегляного літ. «Дпд», споруд № 1, 4, 5 та 6, огорож № 3, 7, 8, 9. Як на підставу позову посилалась на своє право як співвласника, передбачене ст. 364 ЦК України, на реальний виділ належної частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка в частині поділу житлового будинку позовні вимоги визнала. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є співвласниками житлового будинку № 6 по пров. Міжрічковому в м. Миколаєві, при цьому [PERSON] належить 186/300 його ідеальної частки, а [PERSON] - 38/100. За житловим будинком закріплена земельна ділянка, площею 500 м2. Дана земельна ділянка сторонами неприватизована. Крім того, сторони додатково використовують самовільно зайняту земельну ділянку, площею 710 м2. Як слідує з наданого позивачкою технічного паспорту на спірний будинок, на час розгляду справи у склад жилого будинку фактично входять: жилий будинок літ. А, замощення 1, хвіртки № 10, 13 огорожі № 11, 12, 14, 16, ворота № 15 та басейн № 4, водопровідні колонки № 5 та № 6. А також побудований самочинно відповідачкою на самовільно зайнятій земельній ділянці гараж літ. Н. При цьому колонка № 5 розташована на земельній ділянці, якою користується позивачка, а колонка № 6, якою користується відповідачка, розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1 від 04 червня 2010 року суду запропоновано для розгляду єдиний варіант реального поділу житлового будинку. При цьому такий варіант влаштовує обидві сторони, оскільки він найбільш наближено відповідає їхнім ідеальним часткам і таким варіантом вони фактично користуються. З п. 1 висновку експертизи слідує, що [PERSON] пропонується виділити в користування у жилому будинку літ. А приміщення: 1-1 кухні, площею 14,8 м", 1-3 житлова, площею 27,4 м2, 1-4 житлова, площею 11,6 м2, 1-5 санвузол, площею 6,0 м2, а також 186/300 частин надвірних споруд: № 4 та № 6. [PERSON] пропонується виділити у житловому будинку літ. «А-1» приміщення: 2-1 кухні, площею 8,8 м2, 2-2 житлова, площею 14,7 м , 2-3 житлова, площею 11,6 м , 2-4 коридор, площею 1,0 м~, 2-5 кухня, площею 8,6 м2, 2-6 санвузол, площею 3,8 м2. та 38/100 частин надвірних споруд N° 4, 6. При цьому, як пояснила відповідачка і це визнано позивачкою приміщення № 2-5 зареєстроване як сіни. Вирішуючи спір, суд дійшов наступних висновків. Приміщення у житловому будинку, щодо яких у сторін склався певний порядок користування підлягають відповідному виділенню згідно п. 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1 від 04 червня 2010 року із зазначенням приміщення 2-5 як сіней. В частині надвірних будівель і споруд, в користування позивачки підлягають виділенню колонка № 5 та басейн № 4, а в користування відповідачки будь-які надвірні будівлі та споруди виділенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, будівля гаражу літ Н є самочинною, а тому не входить до складу спірного жилого будинку і поділу не підлягає, більш того, що дана будівля розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці. На цій же ділянці знаходиться і водопровідна колонка № 6, яка також не може бути виділена будь-якій стороні до вирішення питання прав користування самовільно зайнятою земельною ділянкою. За такого у задоволенні позову [PERSON] в частині виділення в її користування споруди № 6 слід відмовити. В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з позову позивачка просила також про виділення в її користування підвалу (погрібу) літ «Дпд», споруди № 1 та огорож № 3, 7, 8, 9. Проте на час розгляду справи такого майна у складі жилого будинку немає, а тому в даній частині у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. В свою чергу, щодо дійсно існуючих надвірних будівель і споруд, таких як: замощення І, хвіртки № 10, 13 огорожі № 11, 12, 14, 16 та ворота № 15 будь-яких позовних вимог не заявлено, що перешкоджає суду прийняти рішення про їх розподіл і не перешкоджає сторонам повторно звернутись до суду в загальному порядку щодо їх поділупісля вирішення питання про право користування земельною ділянкою, площею 710 м , на якій частково розташовані зазначені надвірні будівлі і споруди. Вимоги [PERSON] в частині поділу в порядку ст. 364 ЦК України належної для обслуговування жилого будинку території також слід відмовити, оскільки вказана норма права регулює правовідносини щодо майна, належного особам на праві власності, а такого права, виходячи з матеріалів справи та пояснень сторін, вони на земельну ділянку, площею 500 м2, не мають. Зазначене не перешкоджає будь-якій стороні звернутись до суду в загальному порядку з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, закріпленою за спірним жилим будинком. Таким чином, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial