Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Між Публічним акціонерним товариством „Дельта Банк та [PERSON] 08.03.2008 року було укладено кредитний договір. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-20074-080308 від 08.03.2008 року в сумі 5718,05 грн. мотивуючи тим, що 08.03.2008 року між ПАТ „Дельта Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачу був наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90 % річних, на строк дії картки. Згідно позовної заяви, свої зобов'язання Банк виконав цілком, в обумовлений у договорі термін, у свою чергу відповідач свої зобов'язання в обговорений термін не виконав і не виконує в даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 23.09.2010 року за відповідачем числиться заборгованість за кредитним договором у розмірі 5718,05 грн., де: 3494,31 грн. тіло кредиту, 829,54 грн. заборгованість за відсотками, 1394,20 грн. заборгованість за комісіями. Представник позивача в судове засідання не зявилась, в позовній заяві вказала, що просить справу слухати без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій вказала, що просить дану справу слухати без її участі та позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 74 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 08.03.2008 року між ПАТ „Дельта Банк та [PERSON] був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-20074-080308 від 08.032008 року, згідно якого відповідачу був наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90 % річних, на строк дії картки. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості щомісяця в строки, для погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином та в строк не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, яка станом на 23.09.2010 року складає 5718 грн. 05 коп.. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином [PERSON], будучи зобов'язаною щомісячно вносити платежі по договору, припинила виконувати взяті на себе зобов'язання, допускаючи прострочення платежів. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст.536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти та розмір процентів встановлюється договором. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved