Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

14.10.2008 р. позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3-тя особа: ВГІРФО Дзержинського РВ ГУМВСУ в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.Свої позовні вимоги мотивують тим,що на даний час в квартирі зареєстровані позивачі та відповідачі.Власниками даної квартири є [PERSON] та [PERSON]на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2002року. В 1998р. позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] та остання разом з донькою вселилась у спірну квартиру де зареєстровані по теперішній час.У 2003 році шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] було розірвано та відповідачі пішли з квартири забравши свої речі та з того часу спірним житлом не цікавляться ,жодного разу не з,являлись та в квартирі залишаються мешкати [PERSON] та [PERSON] На підставі вищенаведеного позивачі просять суд визнати відповідачів такими , що втратила право користування квартирою №265 по пр.Л.Свободи в будинку №39 в м.Харкові та зобовязати відповідачів виписатись з квартири. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідачі не мешкає в квартирі та просили визнати їх такими, що втратили право користування квартирою 265 по пр.Л.Свободи будинок 39 в м.Харкові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулись з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], 3-тя особа: відділ приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання свідоцтва частково недійсним, поновлення та визнання права на приватизацію частини квартири, поновлення порушеного права користування житловим приміщенням та вселення,в якому вказали що дійсно вселились у спірне житло з згоди всіх там мешкаючих та придбали право на проживання у [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у 1999 році та разом з донькою [PERSON] вселились у спірне житло.30.10.2000року було затверджено мирову угоду Дзержинським районним судом м.Харкова відповідно до якої [PERSON] виплатила свої особисті кошти [PERSON] \\колишній дружині [PERSON]-позивач за даною справою\\ за її виселення з спірного житла та можливу частку у подальшому при приватизації спірної квартири. У 2002 році відповідачі приватизували спірне приміщення по 1\\2 частці без врахування інтересів позивачів за зустрічним позовом хоча на той момент в квартирі мешкали та були зареєстровані 4 особи. При зверненні до органів приватизації позивачам [PERSON] та [PERSON] було повідомлено,що вони не можуть приймати участь у приватизації оскільки вже були учасниками приватизації квартири де були раніш зареєстровані та проживали у зв,язку з чим [PERSON] вимушена була написати заяву що вона не претендує на спірне житло чим були порушені їх права на участь у приватизації житла у повному обсязі. Так,при участі у приватизації двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] житловою площею 29,7 кв.м. загальною 42,9кв.м. на 3-х осіб [PERSON],[PERSON] та [PERSON]-маму позивачки. Таким чином, на кожного приходиться по 14,3 кв.м. що не відповідає вимогам Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» оскільки вони не використали своє право,передбачене законом у повному обсязі .Після розірвання шлюбу у 2004році відповідач став перешкоджати мешкати у квартирі позивачам ,змінив замки та не пускає позивачів у квартиру та вони вимушені тимчасово мешкати за іншою адресою. Таким чином,позивачі за зустрічним позовом просять поновити їх порушене право на користування спірним приміщенням,зобов,язати відповідачів не перешкоджати в користуванні житлом, вселити їх у спірне приміщення ,визнати свідоцтво на право власності недійсним. 3-ті особи Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради та ГІРФО при Дзержинському РВ УМВС України в Х\\о в судове засідання не з*явились, про дату,час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивачів та свідків, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON]такими, що не підлягають задоволенню а позов [PERSON],[PERSON] таким що підлягає задоволенню,виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] вселились у спірну квартиру у 1998році та згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 14.01.2010 р., [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі [ADDRESS] з 31.10.2001року по теперішній час .Також у квартирі мешкають та зареєстровані належним чином [PERSON] та [PERSON] 28.02.2002р.Галич С.В. та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло стали власниками по 1\\2 частині квартири [ADDRESS]. Згідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду « приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім,ї та додатково 10 квадратних метрів на сім,ю. Відповідно до ч. 4 ст. 5 вищевказаного Закону право на приватизацію квартир державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України,які постійно проживають в цих квартирах або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. [PERSON] та [PERSON] були учасниками приватизації у 1996році квартири [ADDRESS] загальною площею 42,9 кв.м. разом з [PERSON]про що видане свідоцтво на право власності від 25.11.1996року на 3-х осіб. Тобто,при приватизації вищевказаної квартири [PERSON] та білоброва С.В. не використали своє право на приватизацію державного житлового фонду у повному обсязі оскільки на кожного члена сім,ї прийшлось житлової площі загальною кількістю менш ніж передбачено вищевказаним Законом ,тобто до 21 кв.м. та додатково 10 метрів на сім,ю. Таким чином,загальна площа квартири [ADDRESS] менше площі ,яку має право отримати [PERSON] та [PERSON]Б.у процесі приватизації тому у останніх виникає право на отримання безоплатного житла у повному обсязі та останні мають право на прийняття участі у приватизації квартири [ADDRESS] де останні мешкали на момент приватизації та були зареєстрованими у встановленому законом порядку поруч з іншими мешканцями квартири [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила,що [PERSON] після розірвання шлюбу вчиняв бійки ,застосовував до [PERSON] фізичне насилля ,вигнав її з квартири та вона де котрий час змушена була мешкати окремо ,однак у 2004 році [PERSON] намагалась мешкати у квартирі однак відповідач змінив замки та не допускав її до квартири та це їй особисто відомо оскільки вона разом з [PERSON] намагалась потрапити до квартири декілька разів однак замки були поміняні. Таким чином,суд вважає вимоги позивачів за первісним позовом такими що не підлягають задоволенню оскільки позивачами не доведено в судовому засіданні факт того,що відповідачі спірним житлом не цікавляться та не мешкають в ньому без поважних на те причин. Між сторонами склались неприязні стосунки та шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у 2003році. Також суд приймає до уваги той факт,що на вселення в спірну квартиру [PERSON] та [PERSON] отримали згоду колишнього основного наймача спірного приміщення [PERSON],якій [PERSON] сплатила певну грошову суму за спірне приміщення про що свідчить підписана між сторонами мирова угода. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved