Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення обєкту самочинного будівництва, та, просить суд, усунути перешкоди у користуванні [PERSON] земельної ділянки загального користування площею 64 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Качалова, 11 шляхом зобовязання [PERSON], [PERSON] за власний рахунок знести обєкт самочинного будівництва прибудову а6, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Качалова, 11 у термін один місяць з моменту набрання рішенням по даній справі законної сили. У разі невиконання [PERSON], [PERSON] дій щодо знесення обєкту самочинного будівництва прибудови а6, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Качалова, 11 у вище встановлений строк, обовязок по знесенню обєкту самочинного будівництва прибудови а6, просить покласти на себе, як позивача за рахунок відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що \~Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2009р. по цивільній справі № 2-552/09 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та визначення порядку користування земельною ділянкою, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (яке набрало законної чинності 21.04.2010 року) встановлено певний порядок користування земельною ділянкою площею 549 кв. м по вул. Качалова, 11, в м. Одесі. А отже, на земельній ділянці загального користування знаходиться самовільно прибудована відповідачами добудова, яка позначена на плані «а6» та яка обмежує можливість позивача користуватися земельною ділянкою загального користування. Так як, через цю добудову частково закритий єдиний прохід від будинку позивача на вулицю Качалова, яким він користувався увесь час з 1957 року та ширина цього єдиного проходу складає 0,7м, що на думку позивача не відповідає вимогам будівельних норм та правил. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. \~ Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не подавали. Відповідачем [PERSON] через канцелярію суду було подано письмове заперечення від 12.10.2010 р. на позов, в якому він просить відмовити позивачу у задоволені позову та розглянути справу у його відсутність. Представник Одеської міської ради в судове засідання не зявися, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Надав суду заяву в якій просив проводити судове засідання без участі представника Одеської міської ради. Представник третьої особи Малиновської районної адміністрації одеської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідачі та треті особи належним чином були повідомлені про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів та третіх осіб та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів та третіх осіб, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. \~ Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником 37/50 частин, а відповідачі - 13/50 частин домоволодіння № 11 по вул. Качалова у м. Одесі, яке фактично знаходиться на земельній ділянці площею 549 кв. м та яка на даний момент не приватизована і знаходиться у фактичному спільному користуванні сторін. Відповідно до ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно до вимог ч. 4 ст. 88 Земельного кодексу України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Тобто співвласники до отримання ними землі у власність мають право на користування частиною земельної ділянки, на якій знаходяться будівлі та на земельну ділянку, що необхідна для їх обслуговування та яка відповідає розміру належної їм частки. Відповідно до ч. 4\~ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Так, Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2009р. по цивільній справі № 2-552/09 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та визначення порядку користування земельною ділянкою, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою площею 549 кв. м по вул. Качалова, 11, в м. Одесі, за яким: співвласнику з часткою 37/50 [PERSON] виділено земельну ділянку площею 406 кв.м., в тому числі: ділянку площею 374 кв.м., що позначена на додатку № 2 до висновку № 13412 судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.2008 року рожевим кольором - в особисте користування, 32 кв.м. - доля ділянки загального користування, що позначена на додатку №2 до висновку №13412 судової будівельно технічної експертизи від 05.02.2008 року зеленим кольором; співвласнику з часткою 13/50 [PERSON] та [PERSON] виділено земельну ділянку площею 143 кв.м., в тому числі: земельну ділянку площею 111 кв.м., що позначена на додатку №2 до висновку №13412 судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.2008 року синім кольором - в особисте користування, 32 кв.м. - доля ділянки загального користування, що позначена на додатку №2 до висновку № 13412 судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.2008 року зеленим кольором. Вхід на земельну ділянку загального користування співвласників збережено з боку вулиці Качалова. Вхід на земельну ділянку [PERSON] організовано через ділянку загального користування сторін площею 64 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Качалова, 11, що позначена на додатку №2 до висновку № 13412 судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.2008 року зеленим кольором. Зазначене рішення ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.04.2010 року було залишено без змін, тобто набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. \~ Отже, оскільки судовим рішенням встановлено, а також, вбачається з додатку №2 до висновку № 13412 судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.2008 року та пояснень позивача, на земельній ділянці загального користування (що позначена у додатку зеленим кольором) знаходиться самовільно прибудована відповідачами добудова, яка позначена на плані «а6», та, яка обмежує можливість позивача користуватися земельною ділянкою загального користування, бо через цю добудову частково закритий єдиний прохід від будинку позивача на вулицю Качалова. Тобто, факт самочинної прибудови добудови під літ. «а6» на земельній ділянці загального користування та з цього приводу і факт обмеження позивача можливості користуватися земельною ділянкою загального користування встановлено судом та доказуванню не підлягає. Посилання відповідача [PERSON] у наданому до суду письмовому заперечені на позов щодо можливості проходу через земельну ділянку загального користування так як його ширина складає 1,03 м, не може бути прийнято судом до уваги. Так як, по-перше, зазначені дані щодо ширини проходу 1,03 м не відповідають висновку № 13412 судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.2008 року, згідно до якого ширину проходу експертом встановлено у 0,7 м та зазначено про невідповідність його ширини вимогам будівельних норм та правил. Та, по-друге, сам факт самовільної прибудови одним із землекористувачів споруди на земельній ділянці загального користування позбавляє іншого землекористувача права на необмежене та безперешкодне користування земельною ділянкою щодо якої встановлено статус загального користування. Суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про ідентичність позовних вимог позивача по даній справі з вимогами позивача про знесення обєктів самочинного будівництва, які є предметом розгляду Малиновським районним судом м. Одеси по цивільній справі за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до [PERSON] про знесення обєкту самочинного будівництва по вул. Качалова, 11, так як з предметом розгляду такої справи є вимоги про знесення обєкту самочинного будівництва незавершений будівництвом житловий будинок по вул. Качалова, 11, який у додатку № 2 до висновку № 13412 судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.2008 року позначений літерою«С-2» та знаходиться на земельній ділянці, відведеної позивачу в особисте користування. Посилання відповідача [PERSON] у своєму заперечені щодо відсутності у позивача законних підстав для звернення як фізичної особи до суду з вимогами про знесення обєкту самочинного будівництва, так як, згідно до п. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, на думку відповідача, це право лише відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, також судом не приймається до уваги, як обмежуюче гарантоване Конституцією України та Законами України право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно до ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ст.ст. 15, 16 \~Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч. 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. \~ Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав і інтересів зокрема є відновлення становища, яке існувало до порушення. Отже, судом встановлено, що вимога позивача як землекористувача, права якого порушені, про знесення об'єкту самовільного будівництва спрямована на відновлення становища, яке існувало до початку самочинного будівництва та спрямована на реалізацію його права користування земельною ділянкою загального користування. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно й повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказах.

Outcome: approved