overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що 26 квітня 2001 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей : дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач коштів на утримання дітей не надає, їй смій важко їх утримувати хоча вона й працює, але її зарплатні не вистачає на належне утримання дітей, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилається на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та згідний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним і таким, що підлягає задоволенню з наступних міркувань. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України стягнення аліментів слід проводити з часу подачі заяви до суду, яка подана до суду 29 грудня 2010 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі уклали шлюб 21.10.2007 року, зареєструвавши його в Ківерцівському відділі РАЦСу за актовим записом №173. Від спільного подружнього життя народилася дочка [PERSON]. [INFO], яка на даний час є неповнолітньою . Сім'я розпалась через різні погляди на життя та несумісність характерів.Через це постійно виникали скандали. Все це негативно впливало на здоров'я дочки. Спільно не проживають протягом семи місяців. За цей час стали чужими людьми та втратили всі почуття. Підстав для збереження шлюбу немає. Тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх здовольнити . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі , який зареєстрований 21.10.2007 року в Ківерцівському відділі РАЦСу за актовим записом № 173. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою та перебуває на утриманні відповідача. Позивач не має наміру зберігати шлюб. Фактично створив іншу сім'ю. Спільно не проживають червня 2010 року. Сім'я існує формально. Підстав для збереження шлюбу немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу відповідачу залишиш шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення та потребою в обґрунтуванні доводів сторін і представника третьої особи, на що необхідно витратити значний час, суд вважає необхідним проголосити його вступну і резолютивну частини, а складання повного тексту рішення відкласти до 21 січня 2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом мотивуючи тим, що 05.09.10 біля 01 год. 30 хв. під час розпиття спиртних напоїв в гаражі належному відповідачеві і розташованому поблизу житлового будинку №6 по вул. Ентузіастів в смт.Рокитне. відповідач на почві раптово виникнувших неприязних відносин - ревнощів, вдарив позивача головою об машину, а потім повалив на землю та наніс кілька ударів в область голови та по різних частинах тіла, спричинившії тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили розлад здоров»я більше 6 днів і з приводу яких позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в Рокитнянській ЦРЛ з 05.09.10 по 17.09.10. На лікування позивач витратив власні кошти на суму 824 грн. Крім того, своїми діями відповідач спричинив позивачеві моральну шкоду , яку він оцінив в розмірі 5 тис. грн.. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, та пояснив, що з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень відповідачем він 05.09.10 звернувся до Рокигнянського РВГУ, але постановою дізнавача від 08.09.10 в порушенні кримінальної справи відмовлено. Просить стягнути з відповідача вказані в позові суми. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не заявився, заперечень проти позову не надав та не повідомив про причини неявки. За вказаних умов, у відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Свідок [PERSON] суду показав, що в ніч на 05.09.10 він. позивач та [PERSON] розпивали спиртні напої в гаражі [PERSON] Д„ де той посварився з позивачем та вдарив його, від чого [PERSON] впав на підлогу. Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Аналогічна вимога мається у ст.1167 ЦК України, що моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а ст.23 ЦК обумовлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я. Суд вважає, що в даному випадку вина відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень позивачеві доведена його поясненнями, показаннями свідка [PERSON] та матеріалами перевірки, проведеними Рокитнянським РВГУ. Тому суд вважає, що витрати, понесені позивачем на придбання ліків та проведення лікарських процедур підлягають відшкодуванню в повному обсязі, а розмір відшкодування моральної шкоди суд зменшує, так як ст.23 ЦК передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань та ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Суд вважає, що позивачем не доведено суду заявлений в позові розмір відшкодування моральної шводи і тому суд зменшує її до 2000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом до Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за ним право власності на будинок № 164 з господарськими спорудами по вул. Шевченка, с. Михайлівка, Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось йому після смерті матері [PERSON], яка померла 15.11.2009 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 170292. Він прийняв спадкове майно своєчасно, шляхом подачі заяви та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.12.2002 року, за яким [PERSON] все своє майно заповіла позивачу по справі, [PERSON]. За свого життя спадкодавець не оформила документи про право власності на будинок, на який вона мала право. При зверненні до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки він позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявився, але надіслав заяву в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, однак надіслали заяву в якій просили розглядати справу за їх відсутність, позовні вимоги визнають. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.11.2009 року у віці 58 років померла [PERSON]. 09.12.2002 року [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу по справі, [PERSON]. Згідно відповіді державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 01-14/1559 від 30.11.2010 року, що спадкоємцем на майно померлої являється [PERSON], який фактично прийняв спадщину, звернувся із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому [PERSON] з дня смерті спадкодавця належить спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON]. За даними технічного паспорта на будинок № 164, по вул. Шевченка, в с. Михайлівка, Богуславського району Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок загальною площею 80,5 кв.м., жилою 67,6 кв.м., допоміжною 12,9 кв.м.. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом до Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд ухвалити рішення, яким встановити, що при житті буд. № 10, по вул.. Пролетарській, с. Розкопанці Богуславського району належав [PERSON] та визнати права власності за позивачкою за вищевказаним будинком як за спадковим. За свого життя спадкодавець не оформила документи про право власності на будинок, на який вона мала право. При зверненні до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки вона позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то вона звернулась із даним позовом до суду. В судове засідання позивачка зявилась, позов підтримала повністю, обґрунтувавши свої вимоги вищенаведеними фактами, та просила його задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву в якій позов визнав та просив його задовольнити, розглянути та закінчити справу без участі їх представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.11.2009 року у віці 77 років в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області померла [PERSON]. 01.02.2008 року [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON], позивачці по справі. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Розкопанецької сільської ради та зареєстровано в журналі реєстрації за № 36. Згідно відповіді державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 01-14/1621 від 09.12.2010 року, що спадкоємцем, який прийняв спадщину являється [PERSON], яка прийняла спадщину згідно рішення Богуславського районного суду Київської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому [PERSON], з дня смерті [PERSON], яка померла 25.11.2009 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. За даними технічного паспорта на будинок № 10, по вул. Пролетарській, в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинку загальною площею 38,60 кв. м., жилою 17,90 кв. м., допоміжною 17,50 кв.м., підсобною 3,20 кв.м. загальною інвентаризаційною вартістю 37560 грн.. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 20 грудня 2010 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 липня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір і надано кредит у сумі 10000 грн. з кінцевим терміном повернення 30 липня 2010 року. Відповідач з листопада 2008 року належним чином не виконує умови кредитного договору щодо повернення позивачу суми кредиту та нарахованих відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 13979, 37 грн., з яких 6828 грн. 57 коп. заборгованість по кредиту, 4773 грн. 98 коп. - відсотки за користування кредитом, 1520 грн. 67 коп. пеня за прострочення сплати та 856 грн. 15 коп. індекс інфляції. 30 липня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнала і пояснила, що про заборгованість по кредиту їй не було відомо, оскільки її мав сплачувати чоловік. Відповідач [PERSON] позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до укладеного кредитного договору № 13/2-ПКП від 30.07.2007 р. відповідачу надано кредит у сумі 10000 грн. з терміном повернення по 30.07. 2010 р. (а.с. 5-6). 30 липня 2007 року між банком і [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 7). Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 01.10.2010 року становить 13 797 грн. 37 коп. (розрахунок на а.с. 13-14). Як вбачається з п.п. 1.1, 2.3.2, 1.4, 4.1 договору строк користування кредитом до 30 липня 2010 року, погашення здійснюється поповненням поточного рахунку щомісячно, позивач вправі вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники і поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Для підготовки повного тексту рішення по даній справі потрібен тривалий час у зв'язку із складністю даної справи та кількістю досліджуваних у судовому засіданні доказів. За таких підстав суд приходить до висновку про доцільність проголошення вступної та резолютивної частини рішення з підготовкою повного тексту рішення на 24 січня 2011 року. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

16.12.2010 року Вознесенський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до відповідача ДП «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 7361,08 гривень. При цьому прокурор зазначив, що позивач [PERSON] з 10.10.2008 по 29.04.2010 року знаходилася з відповідачем в трудових відносинах. Посилаючись на порушення ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено право громадян на своєчасне одержання винагороди за працю та встановлені строки виплати заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, прокурор просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача ДП «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора, позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, при цьому суд виходить з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходилися в трудових відносинах з 10.10.2008 року згідно наказу №27-к від 10.10.2008 року по 29.04.2010 року, що підтверджується трудовою книжкою позивача. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. В судовому засіданні було встановлено, що роботодавцем порушувалися строки виплати заробітної плати, в день звільнення 29.04.2010 року позивачу не був виданий повний розрахунок із заробітної плати, що підтверджується позивачем та визнається відповідачем згідно наявної в матеріалах справи довідки №146 від 30.06.2010 року. Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 7361,08 гривень обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягуються судові витрати по справі в розмірі: судовий збір 73,61 гривні та витрати ІТЗ 120 гривень . Відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні працівникові виплати заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

16.12.2010 року Вознесенський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до відповідача ДП «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 3288,96 гривень. При цьому прокурор зазначив, що позивач [PERSON] з 17.09.2009 по 29.04.2010 року знаходилася з відповідачем в трудових відносинах. Посилаючись на порушення ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено право громадян на своєчасне одержання винагороди за працю та встановлені строки виплати заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, прокурор просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача ДП «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора, позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, при цьому суд виходить з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходилися в трудових відносинах з 17.09.2009 року згідно наказу №11-к від 17.09.2009 року по 29.04.2010 року, що підтверджується трудовою книжкою позивача. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. В судовому засіданні було встановлено, що роботодавцем порушувалися строки виплати заробітної плати, в день звільнення 29.04.2010 року позивачу не був виданий повний розрахунок із заробітної плати, що підтверджується позивачем та визнається відповідачем згідно наявної в матеріалах справи довідки №148 від 30.06.2010 року. Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 3288,96 гривень обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягуються судові витрати по справі в розмірі: судовий збір 51 гривня та витрати ІТЗ 120 гривень . Відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні працівникові виплати заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11.07.2005 року у Калинівській селищній раді Броварського району Київської області, актовий запис № 8. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. З 2008 року стосунки почали псуватися і на даний час сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач просив надати термін для примирення, проте після закінчення строку для примирення в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 11.07.2005 року у Калинівській селищній раді Броварського району Київської області, актовий запис № 8. (а. с. 6). Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). Наданий судом строк для примирення до позитивних наслідків не привів Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються з 2008 року. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved