overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. З 05.08.2010 року вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач припинив приймати участь в утриманні доньки, дитина повністю перебуває на її утриманні. Дитина часто хворіє та кожні шість місяців потребує санаторного оздоровлення. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову та повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. При цьому, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 400 грн. При цьому не заперечує проти встановлення розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. З 05.08.2010 року сторони проживають окремо. Відповідач припинив приймати участь в утриманні доньки, дитина повністю перебуває на утриманні матері, позивачки по справі. Відповідач не працює та не є приватним підприємцем, що стверджується трудовою книжкою та довідкою № 1-1111 від 14.12.2010 року. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягувати з відповідача аліментів в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] Рахіль Гдалівна, яка померла 06.01.1995 року була її рідною тіткою, так як в даний час не збереглось свідоцтво про її народження. Просить встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], яка померла 08.07.1994 та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, так як фактично прийняла спадщину. Також просить встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка відкрилась після смерті її тітки [PERSON] Рахіль Гдалівни, яка померла 06.01.1995 та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, так як фактично прийняла спадщину. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позов визнає. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивачки, вона проживала з батьками та тіткою [PERSON] Після смерті матері та тітки позивачка проживає в [INFO], вона розпорядилась речами покійних. Вислухавши позивачку, свідків та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.07.1994 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачка та її чоловік [PERSON], який помер 04.06.2010 року не встигнувши прийняти спадщину після смерті дружини. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, вона розпорядилась її особистими речами, сплачує комунальні послуги по квартплаті. Однак, у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 06.01.1995 року померла тітка позивачки [PERSON] Рахіль Гдалівна, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Позивачка прийняла спадщину після смерті тітки, вона розпорядилась її особистими речами, сплачує комунальні послуги по квартплаті. У встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, в даний час не збереглось свідоцтво про народження тітки позивачки [PERSON] Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами досліжденими в судовому засідання, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження позивачки; свідоцтвом про одруження [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про право власності на житло; довідкою КВЖРЕП № 2 з якої вбачається, що в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані та проживали мати, батько та тітка позивачки та іншими матеріалами справи, які не суперечать показам свідків [PERSON] та [PERSON] А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона проживає у [INFO]. У вказаній квартирі крім неї зареєстрований відповідач - її син. У листопаді 2009 року відповідач забрав усі свої речі і переїхав у м. Київ. Після чого, відповідач в спірній квартирі проживати перестав, плату не вносить, тому просить суд визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки відповідач без поважних причин більше 6 місяців не проживає у спірному житловому приміщенні. Відповідач та 3-я особа повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, але до суду не з явилися. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, позивач проживає у [INFO]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач - син позивача. Вказані обставини підтверджуються довідкою (а.с.7). В травні 2010 року відповідач добровільно забрав всі свої речі та покинув спірне житлове приміщення. Після залишення спірного житлового приміщення відповідач перестав вносить плату за комунальні послу ги. в ньому не проживає та втратив до нього інтерес. Як було встановлено судом, в спірній квартирі відсутні речі відповідача, будь-які перешкоди у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідка [PERSON] судовому засіданні. Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими і врегульовані ст. 71, 72 ЖК України. Таким чином, суд вважає, що згідно з ст. ст. 71, 72 ЖК України відповідач втратив право користування спірним житловим приміщення, внаслідок тривалої відсутності і суд не встановив поважних причин, які б стали підставою для продовження 6-ти місячного терміну, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, являючись батьком дитини, злісно ухиляється від утримання і виховання сина, не проявляє батьківського піклування, не турбується про здоровя, фізичний, духовний розвиток, матеріально його не підтримує. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з викладених підстав, вказала, що стосунки з відповідачем офіційно розірвані в грудні 2008 року. З того часу він проживав окремо від сімї і з того часу лише раз навідався до дитини. Не цікавився розвитком, не підтримував матеріально, хоч дитина потребувала матеріальної підтримки. Син не знає відповідача як батька і відповідач, судячи з його поведінки, теж немає ніяких батьківських почуттів, тому просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав вказав, що дійсно не займається вихованням і утриманням дитини, оскільки розійшлись з дружиною. В даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою народили дитину. Намірів до спілкування з сином [PERSON] немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до п.2 ч.І ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком народженого в шлюбі з позивачкою сина [PERSON], [INFO] З часу припинення шлюбних стосунків з 2008 року злісно ухиляється від виконання батьківського обов'язку, вихованням дитини не займається, не цікавиться розвитком, не підтримує матеріально. Спроб встановити контакт з сином відповідач не робить. Інтереси дитини його не цікавлять. Наведені обставини в судовому засіданні підтверджені поясненнями сторін та доводяться іншими зібраними матеріалами справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, орган опіки та піклування не заперечив проти позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.6 ) Суд вважає позовні вимоги доведеними, підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина наявні. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, яким просить стягнути з відповідача 5114грв.25коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 23.04.2008р. між ними і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав 2500грв. у кредит зі сплатою відсотків 20% на рік, але відповідач порушив норми ст.ст.526- 527,530 ЦК України і умови вказаного договору, не повернула позивачу чергову частину кредиту і тому позивач має право вимоги повернути весь кредит, він станом на 08.07.2010р. має заборгованість в сумі 5114грв.25коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2341 грв.65коп. + заборгованість по процентам за користування кредитом 1879грв.42коп. + пеня за несвоєчасне виконання зобов*язання -893грв. 18коп., оскільки відповідач належним чином свої зобов*язання щодо договору не виконує, тому вони просять стягнути заборгованість в сумі позову і судові витрати. Представник позивача подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином (отримав судову повістку під розписку заказним з повідомленнім) і тому справа відповідно до ст.169 ЦПК України за згоди представника позивача слухалася за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинне бути виконане належним чином, відповідно до умов договору і у строк. Між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір 23.04.2008р. (а.с.7-12) зі сплатою відсотків 20% на рік. Відповідач не повернув позивачу чергову частину кредиту і тому позивач має право вимоги повернути весь кредит. Відповідач станом на 08.07.201 Ороку має заборгованість в сумі 5114грв.25коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2341грв.65коп. + заборгованість по процентам за користування кредитом 1879грв.42коп. + пеня за несвоєчасне виконання зобов*язання -893грв. 18коп. (а.с.5-6). Таким чином відповідач належним чином свої зобов*язання щодо договору не виконує, не платить процент, що є порушенням умов договору (ст.ст. 1054, 1050 ЦК України), тому позивач просить достроково повернути всю суму кредиту та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі позову. Також у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача і судові витрати - 171грв.14коп. (судовий збір 51грв.14коп.+120грв. -витрати на ІТЗ розгляду справи) (а.с.2-3). Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 651 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 54 будинку № 8 по Сонячному кварталу в м. Марганці в звязку з тим, що з червня 2009 року відповідач за вказаним місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі сплачує позивач. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позов та пояснила, що відповідач за вказаною адресою не проживає з червня 2009 року. В судове засідання відповідач не зявився по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 74 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутності відповідача. Судом досліджені документи, надані позивачем і допитані свідки. Суд приходить до наступного: Відповідно довідки з Марганецького КП «Міськкомунгосп» від 14.09.2010 року за адресою Сонячний квартал, 8/54 в м. Марганці зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З червня 2009 року за вказаним місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом від 01 вересня 2010 року з Марганецького КП «Міськкомунгосп». Комунальні платежі сплачує позивач, що підтверджується копіями квитанцій по сплаті послуг ЖКХ. Допитано в суді свідків: [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що відповідач не проживає в квартирі більше трьох років. За ст. 71 Житлового кодексу України право користування житловим приміщенням зберігається з наймачами, членами їх родини протягом 6 місяців (ч.І) Цей строк може бути продовжений судом за поважних причин (ч.2). Підстав для застосування ч.З статті немає. Відповідач не проживає в квартирі більше 6 місяців, доказів поважності причин не проживання суду не надано. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки перебуває у зареєстрованому шлюбі і має з ним спільну дитину, сина - [PERSON] [INFO]. Але відповідач в добровільному порядку надавати грошові кошти на утримання дитини не бажає, проживає окремо. Тому, позивачка просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно. Сторони до судового засідання не з'явилися, позивачка подала письмову заяву про слухання справи без її участі, тому суд враховуючи категорію справи та інтереси дитини вважає доцільним розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючий задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Так, сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей, які проживають з матір'ю. Батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, а не солідарним. Відповідач не надає грошові кошти позивачу для утримання дітей, хоча працює і має постійне місце роботи. Інших осіб на своєму утримання не має. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у вигляді 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня звернення до суду позивача до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

13 жовтня 2010 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив розірвати шлюб сторін, скільки подальше спільне життя із відповідачкою неможливе і суперечить їх інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище [PERSON]. В зв'язку з визнанням позову відповідачкою, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 CK України; - з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сім'ї; - подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Окрім того, що зазначені обставини сторонами не оспорюються, вони підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с. 4), іншими матеріалами справи (а.с.5-6). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сім'я сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Вирішуючи питання про те, з ким із батьків повинна проживати їхня неповнолітня дитина, суд враховує думку сторін з цього приводу, вік дитини і приходить до висновку, що вона повинна проживати з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 06.09.1981 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, шлюб реєструвався виконкомом Дмитрівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, актовий запис № 05 і мешкала однією родиною по вересень місяць 2009 року після чого сімейно-шлюбні відносини припинили. Від шлюбу мають доньку, Вікторію, [INFO], яка мешкає з позивачкою питання стягнення аліментів не вирішено. Мають спільна не мають. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані займається рукоприкладством, що і привело до розпаду родини, і позивач звернулася до суду з позовною заявою. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилася про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, про причину неявки суд не інформував, тому причину його неявки суд визнав не поважною. Суд, заслухавши думку позивача, яка не заперечував проти заочного розгляду справи ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. . Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 24.10.2003 року, шлюб реєструвався виконкомом Дмитрівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, актовий запис № 05, і мешкали однією родиною по вересень місяць 2009 року, а потім припинили, що підтвержується свідоцтвом про укладення шлюбу і поясненнями позивача. Від шлюбу мають доньку, Вікторію, [INFO], яка мешкає з позивачкою, питання стягнення аліментів не вирішено. Спільного майна не мають. Причиною розпаду шлюбних стосунків стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані займається рукоприкладством відносно позивачки, що і привело до того, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу суперечить інтересами позивача та неповнолітньої доньки, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 104, 110,112 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторони однією родиною не мешкають, мір до встановлення родинних відносин прийнято не було, що свідчить про те, що родина розпалася остаточно, суд вважає за можливе подальші судові витрати покласти на відповідача, у сторін це другий, тому підлягає стягненню 17 гривень. На підставі ст. ст. 104. 110-112 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

10.12.2010 р. до суду заявлено цей позов. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1\\3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення нею навчання, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання їх спільній повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Відповідач вимоги позову визнав повністю. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 182, 183, 199, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки [PERSON] ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по наданню коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно примусово стягувати з нього в розмірі 1\\3 усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до закінчення повнолітньою дочкою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 років,- до 11.10.2015 р. Висновки суду, крім пояснень позивачки та відповідача, підтверджуються ще й такими доказами: -довідками Ладижинського кар»єроуправління ДП «УПП УЗ», відповідно до яких [PERSON] працює машиністом компресора Ладижинського кар»єроуправління і отримує заробітну плату (а.с.4, 5); -довідкою виконавчого комітету Губницької сільської ради Гайсинського району № 1013 від 28.10.2010 р., за якою дочка [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері [PERSON] (а.с.7); -довідкою № 541 від 9.09.2010 р., відповідно до якої [PERSON] навчається у Вінницькому торговельно-економічному коледжі КНТЕУ на 2 курсі, термін навчання з 1.09.2009 р. по 1.07.2012 р. (а.с.9); -свідоцтвом про народження серії ІV-АМ № 390822 від 22.12.1992 р., згідно з яким 11.10.1992 р. народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11).

Outcome: approved