Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-24 00:00:00

20 липня 2010 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовами до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування вимог зазначили, що 13 серпня 2009 року, приблизно о 21-20 годині в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, на проїзній частині вулиці Київської, в районі будинку № 86, при зіткненні автомобіля Форд, д/н [NUMBER], під керуванням відповідача, та моторолера HS 150 Т-2, д/н [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], їм було спричинено шкоду. Вина відповідача у повному обсязі доведена матеріалами кримінальної справи, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. Внаслідок ДТП діями відповідача позивачеві [PERSON] було спричинено моральну шкоду, яка полягає у сильних душевних переживаннях та хвилюваннях, повязаних із спричиненням йому та його близьким - синові та дружині [PERSON] тілесних ушкоджень, що порушило звичний образ життя і призвело до сильного психічно-емоціонального стресу. Моральну шкоду оцінює у 5000,00 гривень, які просить стягнути з відповідача. Позивачеві [PERSON] за наслідками ДТП було завдано тілесні ушкодження, що потребували медичного втручання та тривалого лікування, а також витрат у сумі 15707,25 гривень. Крім того, їй спричинено моральну шкоду, яку оцінює у 15000,00 гривень, яка полягає у душевних переживаннях та хвилюваннях, сильних моральних стражданнях, перенесеного стресу та порушенні звичного образу життя. Просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у сумі 15707,25 гривень, а також моральну шкоду у сумі 15000,00 гривень. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши письмову заяву із проханням розглянути справу у їх відсутність, якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Зазначила, що не заперечують проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, тому суд, за наявності письмової згоди позивачів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільних справ, матеріали кримінальної справи № 1-92/10, суд вважає позови [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2010 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, із випробуванням строком на 1 рік 6 місяців. Вироком колегії суддів Судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2010 року зазначений вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання та призначено нове у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2011 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2010 року залишено без змін. Доведеними обставинами за наведеними судовими рішеннями є наступне. 13 серпня 2009 року приблизно о 21-30 годині [PERSON], керуючи автомобілем Форд, д/н [NUMBER], який належить [PERSON], на ділянці дороги, розташованої навпроти будинку № 92 по вулиці Київській в місті Маріуполі, при виконанні повороту ліворуч у двір будинку № 86, порушив п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, що призвело до зіткнення з моторолером HS 150T-2, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, неповнолітньому потерпілому [PERSON] було завдано тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілим [PERSON] та [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вищезазначені встановлені судом обставини в сенсі ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню і беруться до уваги судом в межах вирішення позову. Таким чином, за встановлення злочинності дій та доведеності вини [PERSON], вирішуючи позов [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже в сенсі наведених норм суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди витрат на лікування у сумі 15707,25 гривень, які підтверджено первісними платіжними документами, що долучені до матеріалів цивільної справи, є цілком обґрунтованими та підлягають у повному обсязі стягненню з [PERSON], як особи, яка завдала цієї шкоди. Вирішуючи позови [PERSON] та [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За керівними розясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 17-1 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. (з подальшими змінами від 25.05.2001р.), моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином суд, знаходячи переконливими доводи позивачів щодо постійних глибинних душевних страждань, спричинених внаслідок ДТП, порушення звичного образу життя та потреби додаткових зусиль для його організації, враховуючи конкретні обставини подій, що сталися, стягує на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., а також на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 15000,00 гривень, задовольнивши їх вимоги у повному обсязі.. Крім того, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 174,07 гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 157,00 гривень, оскільки позивачів звільнено від їх сплати за даною категорією справ. На підставі ст.ст. 22, 1166, 1167, 1188 ЦК України, п. 17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. (з подальшими змінами від 25.05.2001р.),

Outcome: approved