Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

В грудні 2010 року в суд надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку /доходу/, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно на її користь на утримання неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], із дня звернення до суду до досягнення повноліття дітьми. В позовній заяві зазначала, що перебувала в шлюбі з відповідачем до 02 листопада 2006 року, від шлюбу є двоє вищевказаних неповнолітніх дітей, батьком яких є відповідач. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні, на утримання яких відповідач, в порушення положень ст.180 СК України, із березня 2010 року не надає матеріальну допомогу, у звязку із чим вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву не надійшло. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, збільшила їх в частині розміру аліментів на тверду грошову суму 1000 грн. щомісячно на двох дітей, обґрунтовуючи тим, що працюючий відповідач має не сталу а мінливу заробітну плату. Крім того, вважає, що відповідач підробляє і має додаткові доходи, які підтвердити неможливо. Просить уточнені вимоги задовольнити, стягнути аліменти на утримання синів. Відповідач [PERSON] частково визнав позовні вимоги в судовому засіданні на 400 грн. або на 1/3 частину його доходу на двох дітей. Не заперечує, що із травня 2010 року не утримує дітей. Пояснив, що офіційно працює, має заробітну плату, середньмісячний заробіток складає приблизно 1500 грн., у разі наявності замовлень на будівельні роботи його заробіток становить 2000 грн., у разі відсутності таких замовлень 1000 грн. Інших прибутків немає. Крім того, має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] від першого шлюбу, на утримання якої надає добровільну допомогу. Не заперечує проти задоволення позовних вимог у визнаному ним обсязі. Оцінюючи досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі до 02 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу ІГЮ № 009336, виданим відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції 02.11.2006 року, від якого шлюбу мають неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач, діти проживають з матірю і знаходяться в основному на утриманні матері, на утримання яких відповідач, в порушення положень ст.180 СК України, з весни 2010 року не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Встановлено, що відповідач працює на постійній роботі головним інженером ПП «Калина Парадіз», має щомісячну заробітну плату, середній розмір якої становить 1825 грн. Прийнятими мірами інших додаткових прибутків відповідача не встановлено. Крім того, відповідач має обовязок утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу. За наведених обставин, у відповідності до положень ст.ст. 181 ч.3, 183 СК України, позивачкою суд приходить до висновку про доцільність стягнення коштів на утримання дітей за рішенням суду у частці від заробітку працюючого батька дитини. Враховуючи встановлені судом обставини щодо здоровя, майнового, сімейного стану стягувача аліментів і дитини та платника аліментів, відповідно до положень ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що, із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно на утримання дитини, не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. Вимоги в частині розміру стягнення в твердій грошовій сумі не обгрунтовані, відповідно до ст. 184 СК України та встановлених обставин, підлягають до часткового задоволення за рішенням суду. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового їх задоволення, у відповідності до ст.88 ЦПК України, підтверджені доказами судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в частині несплаченої різниці покладаються повністю на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.180,181,182,183,191 СК України,

Outcome: partial