Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивач, ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 32ДС/08/2007-0942ФО від 20.08.2007 року. Посилався на те, що за вказаним кредитним договором відповідач отримав кредит в сумі 9000 грн. зі сплатою за користування кредитом 24 відсотків річних, з кінцевою датою погашення 19.08.2009 року. Станом на 15.09.2010 сума заборгованості по кредитному договору склала 7826,10 грн., заборгованість за відсотками 2\~937, 22 грн., заборгованість за пеню 8304,19 грн., а всього 19067,51 грн. Просив задовольнити позов у сумі предявленої вимоги, та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 190, 68 грн., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача справу просив розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, про що надав заяву. Відповідач позовні вимоги визнала, за мінусом 500 грн., які вона сплатила в рахунок погашення кредитної заборгованості. Справу просила розглядати без її участі, про що надала заяву. Вивчивши позовну заяву та перевіривши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами у справі 20.08.2007 року був укладений кредитний договір № 32ДС/08/2007-0942ФО за яким відповідач отримав кредит в сумі 9000 грн. зі сплатою за користування кредитом 24 відсотків річних, з кінцевою датою погашення 19.08.2009 року п.п.1.1,2.1,3.1 договору (а.с.4-5). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків, а також і зобовязання, що визначено ч.2 ст.509 цього Кодексу, та, відповідно до ст..629 ЦК є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку заборгованості на а.с.8 вбачається, що за відповідачем станом на 15.09.2010 року сума заборгованості по кредитному договору склала 7826,10 грн., заборгованість за відсотками 2\~937,22 грн., заборгованість за пеню 8304,19 грн., а всього 19067,51 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 параграфа 1 Глави 71 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними умовами виконання зобовязання, передбаченими статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), згідно зі ст.610 ЦК України, є порушенням зобовязання. Оскільки судом встановлено, що за відповідачем існує заборгованість по кредиту, суд приходить до висновку про неналежне виконання зобовязання відповідачем. Положеннями частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка встановлює відповідальність за порушення грошового зобовязання, зокрема, обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу… і проценти, у розмірі, встановленому договором, що має місце у даному випадку. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту судом, заборгованість по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача. Суд не заперечує тієї обставини, що відповідачем в рахунок погашення кредитної заборгованості оплачена сума в розмірі 500 грн., проте, не може врахувати у даному випадку таку обставину, оскільки відповідачем на їх підтвердження не надано доказів, втім, така сума може бути врахована при виконання рішення суду. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 129,70 грн., а також 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які оплачені і документально підтверджені позивачем (а.с.1,2). На підставі викладеного,

Outcome: approved