overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

18 січня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на самочинно збудований гараж № 36, який розташований біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медична, 1 в м. Полтава. Посилався на те, що 16.05.1991 року спільним засіданням адміністрації та профкому Малобудищанського дослідно- експерементального заводу будівельних матеріалів було прийняте рішення про надання йому місця під будівництво гаража біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медичній, 1 в м. Полтава. Позивач побудував гараж під № 36, але оскільки гараж був збудований ним без відповідного дозволу та належним чином затвердженої проектної документації, він вважається самочинно збудованим. Посилається на те, що відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження гаражу, гараж відповідає ДБН та є завершеним будівництвом , може використовуватись за призначенням. У судове засідання позивач та його представник не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не мав заперечень проти позову. Представник ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор» у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, ухвалив розглядати справу у відсутність осіб, що не з»явились. Судом встановлено, що на підставі рішення спільного засідання адміністрації та профкому Малобудищанського дослідно-експерементального заводу будівельних матеріалів від 18 січня 1991 року позивачеві наданий дозвіл на будівництво гаража біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медичній, 1 в м. Полтава та виділена під забудову гаража земельна ділянка. Позивач збудував гараж № 36 без належним чином затвердженого проекту та дозволу на будівництво, яке повинно було видаватись Київською районною у м. Полтаві радою. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №263 від 12.11.2010 року гараж відповідає вимогам ДБН , є об»єктом завершеного будівництва та придатний для подальшої експлуатації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

18 січня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на самочинно збудований гараж № 2, який розташований біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медична, 1 в м. Полтава. Посилався на те, що 16.05.1991 року спільним засіданням адміністрації та профкому Малобудишанєького дослідно- експерементального заводу будівельних матеріалів було прийняте рішення про надання йому місця під будівництво гаража біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медичній, 1 в м. Полтава. Позивач побудував гараж під № 2, але оскільки гараж був збудований ним без відповідного дозволу та належним чином затвердженої проектної документації, він вважається самочинно збудованим. Посилається на те, шо відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження гаражу, гараж відповідає ДБН та є завершеним будівництвом , може використовуватись за призначенням. У судове засідання позивач та його представник не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не мав заперечень проти позову. Представник ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор» у судове засідання не з»явився. будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, ухвалив розглядати справу у відсутність осіб, що не з»явились. Судом встановлено, що на підставі рішення спільного засідання адміністрації та профкому Малобудищанського дослідно-експерементального заводу будівельних матеріалів від 18 січня 1991 року позивачеві наданий дозвіл на будівництво гаража біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медичній, 1 в м. Полтава та виділена під забудову гаража земельна ділянка. Позивач збудував гараж № 2 без належним чином затвердженого проекту та дозволу на будівництво, яке повинно було видаватись Київською районною у м. Полтаві радою. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №263 від 12.11.2010 року гараж відповідає вимогам ДБН , є об»єктом завершеного будівництва та придатний для подальшої експлуатації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути на її користь з відповідача аліменти на період навчання їхньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. кожного місяця та додатково стягнути 7200 грн. понесених витрат на навчання доньки. Свої вимоги вона мотивує тим, що [PERSON] є їх донькою. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з нею. З 01 вересня 2010 року донька навчається на денній формі в Сумському філіалі Харківського національного університету внутрішніх справ на комерційній основі, а тому потребує матеріальної допомоги. Всі витрати пов'язані з навчанням доньки несе вона особисто. 12.08.2010 року та 10.02.2011 року нею особисто були сплачені кошти за навчання доньки в розмірі по 7200 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, пояснив що може сплачувати аліменти в розмірі не більш ніж 200 грн. щомісяця. Третя особа до суду не з'явилась, про день розгляду справи повідомлена. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою сторін (а.с. 8). Після розірвання шлюбу сторін (а.с. 9) [PERSON] залишилася проживати разом з позивачкою, що визнається відповідачем. З 01 вересня 2010 року донька сторін навчається на денній формі навчання в Сумському філіалі Харківського національного університету внутрішніх справ на комерційній основі (а.с. 11). 12.08.2010 року та 10.02.2011 року позивачкою особисто були сплачені кошти за навчання доньки в розмірі по 7200 грн. (а.с. 6). Відповідач по справі проживає разом з матір'ю, яка є пенсіонеркою за віком та протягом 2009 - 2010 років ніде не працював (а.с.20-21), сплачує аліменти на утримання іншої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 205 грн. (а.с. 22). Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня донька продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23 років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на період навчання доньки - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 24.02.2011 року до досягнення донькою 23 років або припинення навчання. В іншій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю так як позивачем не доведено, що відповідач може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час задоволенню пе підлягають так як нею згідно ст. 191 СК України не доведено, що вона вживала заходи щодо їх одержання але не могла їх одержати в зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Питання про судові витрати необхідно вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

18 січня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на самочинно збудований гараж № 32, який розташований біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медична, 1 в м. Полтава. Посилався на те, що 16.05.1991 року спільним засіданням адміністрації та профкому Малобудищанського дослідно- експерементального заводу будівельних матеріалів було прийняте рішення про надання йому місця під будівництво гаража біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медичній, 1 в м. Полтава. Позивач побудував гараж під № 32, але оскільки гараж був збудований ним без відповідного дозволу та належним чином затвердженої проектної документації, він вважається самочинно збудованим. Посилається на те, що відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження гаражу, гараж відповідає ДБН та є завершеним будівництвом , може використовуватись за призначенням. У судове засідання позивач та його представник не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не мав заперечень проти позову. Представник ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор» у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, ухвалив розглядати справу у відсутність осіб, що не з»явились. Судом встановлено, що на підставі рішення спільного засідання адміністрації та профкому Малобудищанського дослідно-експерементального заводу будівельних матеріалів від 18 січня 1991 року позивачеві наданий дозвіл на будівництво гаража біля садового кооперативу « Медик-3» по вул. Медичній, 1 в м. Полтава та виділена під забудову гаража земельна ділянка. Позивач збудував гараж № 32 без належним чином затвердженого проекту та дозволу на будівництво, яке повинно було видаватись Київською районною у м. Полтаві радою. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №263 від 12.11.2010 року гараж відповідає вимогам ДБН , є об»єктом завершеного будівництва та придатний для подальшої експлуатації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 травня 1973 року Леухською сільською радою Іллінецького району Вінницької області за актовим записом №9 . Неповнолітніх дітей в шлюбі не мають. Мотивуючи тим, що подружнє життя не склалось, сторони мають різні погляди на життя, подальше спільне життя суперечить його інтересам, позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задоволити на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. В зв"язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалив рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні у відповідності до ст.174 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 травня 1973 року Леухською сільською радою Іллінецького району Вінницької області за актовим записом №9 . Неповнолітніх дітей в шлюбі не мають. Судом з `ясовані фактичні взаємини подружжя: сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, на примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 ЦПК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлені підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1992 року в Чорнобаївському ЗАГС за актовим записом №42. В шлюбі мають неповнолітню дочку [PERSON], яка проживає з матір"ю [PERSON] Мотивуючи тим, що подружнє життя не склалось, сторони мають різні погляди на життя, подальше спільне життя суперечить його інтересам, позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задоволити на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу . В зв"язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалив рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні у відповідності до ст.174 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1992 року Чорнобаївським ЗАГС актовим записом № 42 . В шлюбі мають неповнолітню дочку [PERSON], яка проживають з матір"ю [PERSON] Судом з `ясовані фактичні взаємини подружжя: сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, на примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 ЦПК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлені підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголостити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивачка просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька [PERSON], який помер 25 жовтня 2009 року, який в свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї дружини, матері позивачки [PERSON], яка померла 28 липня 2006 року, а саме право власності на житловий будинок №2 по вул. Польова, в с. Пагурці, Хмільницького району, Вінницької області, та грошові заощадження в ТВБВ №10001/0120 м. Хмільник ВАТ «Державний ощадний банк України»на рахунках №915512245100/22451, №57005783 та №19142, які позивачка фактично прийняла в спадщину після смерті матері, оскільки після її смерті вона забрала батька до себе у м. Бердичів, Житомирської області і доглядала до дня смерті, а потім поховала його на сільському кладовищі. На даний час вона проводить ремонтні роботи в будинку і обробляє земельну ділянку. В нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась так як вважає, що спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління майном, а на даний час вона пропустила шестимісячний строк, тому позивачка на даний час вимушена звернутися в суд за захистом своїх прав. Окрім позивачки серед спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка (сестра позивачки) [PERSON] та син (брат позивачки) [PERSON], які спадщини не приймала та на неї не претендують. Представник Уланівської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, претензій до спадкового майна не має. Представник ТВБВ №10001/0120 м. Хмільник ВАТ «Державний ощадний банк України»в судове засідання не з"явився, однак від нього надійщла заява про розгляд справи у його відсутністьі визнання заявлених вимог. Треті особи [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення позовних вимог, про що повідомили суд у відповідному порядку. Суд, заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ 047013 доведено, що [PERSON] померла 28 липня 2006 року; довідкою Уланівської сільської ради №1987 від 12 травня 2011 року доведено, що [PERSON] помер 25 жовтня 2009 року і [PERSON] поховала його, ремонтувала будинок та обробляла город;Свідоцтвом про право власності та Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 28.01.2008 року доведено, що будинок №2 по вул. Польова, в с. Пагурці, Хмільницького району, Вінницької області належав [PERSON]; Ощадною книжкою філії №2913/024 відділення в с. Уланів Ощадного банку України доведено, що [PERSON] належали кошти на рахунку №19142; Ощадною книжкою філії №2913/024 відділення в с. Уланів Ощадного банку України доведено, що [PERSON] належали кошти на рахунку №915512245100/22451; Ощадною книжкою філії №2913/024 відділення в с. Уланів Ощадного банку України доведено, що [PERSON] належали кошти на рахунку №57005783. Таким чином доведено, що перешкод у встановленні факту прийняття спадщини та визнання за позивачкою права власності на неї не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

В вересні 2010 року Позивач звернувся з позовною заявою до Відповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстрації. Позивач [PERSON] позов підтримала, заяви про відмову від позовних вимог не подала, просила вимоги задовільнити, пояснила, що фактично відповідач не проживає по [INFO], а в інших місцях, ніякої участі в утриманні будинку, який належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 листопада 2004 року не приймає, а комунальні послуги він - позивач повинен оплачувати з розрахунку на проживаючих осіб. Просить позов задовільнити. Відповідач [PERSON] про час і місце слухання по справі був сповіщений належним, заперечень не надав, суд визнає його неявку неповажною. Зі згоди «Позивача « суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України та постановленої ухвали. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності з вимогами ст. 71 Житлового кодексу України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми громадянами без поважних причин відсутності не 5 місяців. Відповідач не проживає більше року по адресу реєстрації, житлом забезпечений. Участь в витратах на обслуговування та утримання будинку, по оплаті за комунальні послуги/газ, водопостачання, стоки, електропостачання / не приймають., що підтверджується відповідними документами, які є в справі. Членами сім,ї позивача не являються. Доказів того, що право користування приміщенням зберігається за [PERSON] понад 6-ти місячний строк суду не надано. З урахуванням вище наведеного, суд вважає, що дійсно відповідач втратив право на користування приміщенням, а тому повинен бути знятий з реєстрації, судовий збір та збір на ІТЗ при поданні позовної заяви сплачені повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань по оплаті житлово-комунальних послуг з опалення за період із 1 липня 2009 року по 1 квітня 2011 року у сумі З 273 грн. 51 коп. та судових витрат у розмірі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала та пояснила, що в період з 1 2009 року по 1 квітня 2011 року відповідач не оплачує надані йому послуги, а тому на нього слід покласти цивільну відповідальність по сплаті заборгованості, що виникла з його вини. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив. Судова повістка відповідачу була вручена відповідно до вимог частини 4 статті 74 ЦГІК України, про що свідчить відповідна розписка в матеріалах справи. На підставі статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що в квартирі зареєстровані та проживають відповідач та його неповнолітня сестра [PERSON] [INFO]. Позивачем надаються житлово-комунальні послуги мешканцям зазначеного будинку, у тому числі й відповідачу. Судом зазначається, що договірних відносин між сторонами щодо надання таких послуг між сторонами немає, однак відповідач не відмовлявся від них. Обовязок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги у законодавчо закріплений статтею 167 ЖК та у пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Однак, відповідачем порушено встановлені зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг, що є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності, як особу, що має заборгованість перед позивачем. З огляду на зазначені правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає, що право позивача є порушеним, а тому підлягає захисту. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які також слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує свої обов"язки по внесенню оплати за житлово-комунальні послуги та квартплати,станом на 1 лютого 2011 року виникла заборгованість в сумі 2927 грн.52 коп., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просить задовільнити. Відповідач в судове засідання двічі не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений , про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин з урахуванням думки представникапозивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідача не сплачує плату за за житлово-комунальні послуги та квартплати , внаслідок чого на 1 лютого 2011 року виникла заборгованність 2927 грн.52 коп. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги розраховується згідно з установленими тарифами. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов"язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачу житлово-комунальні послуги надавались , а він належно не виконував обов"язки по оплаті. Суд вважає, що вимоги позивача обосновані, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

15.03.2011р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1992 р. до 1996 р., від сумісного проживання мають сина [PERSON], 28.12.1992р.н. Захар студент першого курсу денного відділення Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова. З відповідача до виповнення сином 18 років було стягнуто аліменти, однак на теперішній час від утримання ухиляється та добровільної допомоги не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення навчання 01.07.2014р. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав. Посилався на те, що на його утриманні дружина, він має нестабільний, малий заробіток та купу кредитних зобовязань, тому на даний час не має змоги надавати матеріальну допомогу сину. Але не має наміру ухилятись він допомоги в майбутньому, коли матеріальне становище його зміниться на краще. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. 18.04.996 р. розірвано шлюб між [PERSON] та Левіш (на теперішній час [PERSON]) Л.В., які є батьками [PERSON], [INFO] Захар проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні та відповідно до Довідки від 07.12.2010р. навчається на першому курсі денного відділення Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова до 01 липня 2014 року. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, не має стабільного заробітку, наявні кредитні зобовязання. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі вищевикладеного, враховуючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не має змоги, на час розгляду справи судом, сплачувати аліменти на користь сина. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України і

Outcome: dismissed