Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] 0.10. звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], третя особа Південна товарна біржа про визнання договору купівлі- продажу дійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його матір - [PERSON], яка померла 07 грудня 2007 року та відповідачі уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який в порушення закону був посвідчений Південною товарною біржею 12 листопада 1998 року за № 9404. При укладенні угоди сторони досягти згоди з усіх її суттєвих умов, але нотаріально його не посвідчили. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної квартири. У звязку з необхідністю оформлення спадщини, позивач просив про визнання договору купівлі- продажу вказаної квартири дійсним. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідачі у судове засідання не зявилися про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Суд ухвалив згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 12 листопада 1998 року укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], загальною площею 23,1 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 17,00 кв.м. Зазначена квартира належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1994р. за № 01404, зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.10.1995р. за реєстровим №19912, Свідоцтва про право на спадщину від 28.12.1995р. за №3-3371, зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.01.1996р. за реєстровим №19912. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачі передали зазначену квартиру у власність [PERSON], а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано Південною товарною біржею 12 листопада 1998 року за № 9404, в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном. Придбану за договором квартиру [ADDRESS], [PERSON], зареєструвала 25 січня 1999року на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що було зроблено запис за реєстровим №19912. 07 грудня 2007 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №4091 від 02.09.2008р. Як вбачається з копії свідоцтва про народження , актовий запис №15 від 01.03. 1988 р. позиває є сином [PERSON], а отже спадкоємцем за законом. Відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п. 4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved