Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] 3.1. звернулася до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про стягнення процентів за користування вкладом. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що з відповідачем вона уклала Договір депозиту у доларах США, який рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2009 року стягнуто на її користь у розмірі 93 488,62грн. та яке до теперішнього часу не виконане. Посилаючись на те, що ВАТ КБ «Надра» користується її грошима, просила стягнути упущену вигоду у вигляді процентів за користування вкладом, які передбачені запропонованою відповідачем програмою погашення заборгованості по депозитним договорам строк дії яких скінчився в національній валюті в розмірі 18% річних в сумі 34 042,85грн., а також судові витрати. У судовому засіданні позивачка остаточно уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача 43 477,31грн. та судові витрати. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що відповідачці неодноразово запропоновувалася мирова угода, а крім того, посилалася на введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та призначення тимчасової адміністрації, просила в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали, суд дійшов наступного. Між позивачкою та відповідачкою 11 березня 2008 року було укладено договір №332832 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» оформлений в рамках Тарифного пакету ТП Турбота (пенсіонер) № 100349. Згідно умов Договору позивачка передала відповідачу готівкою грошову суму у розмірі 1 1 038,53 доларів США строком на 12 місяців зі сплатою 11% річних. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2009 року з ВАТ КБ «Надра» на користь позивачки стягнуто депозит з процентами у розмірі 93 488,62грн.. Судом встановлено, що зазначене рішення суду до теперішнього часу не виконано. Згідно до ч. 2 ст. 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність», в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей проведення заходів з фінансового оздоровлення банків» від 24.07.2009р., мораторій на задоволення вимог кредиторів поширювався на зобовязання, строк виконання яких настав до призначення тимчасової адміністрації. Постановою Правління Національного Банку України від 10 лютого 2009 року 59 у ВАТ КБ «Надра» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено тимчасову адміністрації з 10 лютого 2009 року. З матеріалів справи вбачається, що строк виконання зобовязань Банку перед [PERSON] 3.1. за договором №332832 від 11 березня 2008 року настав 11 березня 2009 року, тобто після призначення тимчасової адміністрації та введення мораторію. Отже, мораторій введений 10 лютого 2009 року, не поширювався на зобовязання банку за договором №332832, строк виконання яких настав 11 березня 2009 року. Крім того, ч.З ст.85 Закону України «Про банки та банківську діяльність» протягом дії мораторію заборонялось стягнення за виконавчими документами, нарахування неустойки, інших фінансових санкцій за порушення грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків та зборів. За такого, мораторій не поширювався на виконання основного грошового зобовязання, у тому числі і повернення депозитного вкладу, незалежно від строку виконання зобовязань. За правилами частини 4 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад ^ нараховуються до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку і вкладника з інших підстав. Таке положення містить і пункт 4.2. Договору №332832 від 1 1.03.2008р.. Як вбачається зі звіту по депозиту Мій вибір, відкритому в пакеті послуг Турбота (пенсіонер) №100349 на імя [PERSON] депозит у сумі 11038,53 дол. США 31.12.2009 року було ! перераховано на поточний рахунок. Відповідно до наданої відповідачем довідки, станом на 09.06.2011 року сума невиданого депозиту [PERSON] 3.1, складає 1 1038,53 дол. США. Тому стягненню на користь [PERSON] 3.1. підлягають лише проценти за користування вкладом за період з 12 березня 2009 року по 31 грудня 2009 року (295 днів), складає 7 821,52 грн. ( 1 1 038,53 дол. США хі 1% : 365 днів х 295 днів х 7,97 грн. ( курс доллара США). Посилання позивачки про те, що проценти повинні бути нараховані у розмірі 18% річних в національній валюті відповідно до запропонованої Програми виплати коштів для власників депозитних рахунків, термін дії якого закінчився або закінчується не заслуговують на увагу, оскільки правовідносини між нею та відповідачем грунтується на Договорі № 332832 від 11 березня 2008 року. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Частиною першою та другою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачкою не надано жодних доказів проте, що вона могла б реально одержати доходи за звичайних обставин, тому у задоволенні вимоги про відшкодування завданих збитків у вигляді процентів за користування вкладом слід відмовити. Таким чином, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 78 грн. 22 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial