Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зобовязати відповідача виплатити [PERSON] 20899 грн. 54 коп. у якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.06.2006 р. о 17 год. 30 хв. на проспекті Перемоги у м. Києві за участю автомобілів Шевроле Авеопід його керуванням, Опель Вектрапід керуванням [PERSON] та Мерседес-Бенцпід керуванням [PERSON] Вимоги мотивує тим, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2006 р. його визнано винним у скоєнні ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільна відповідальність була застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА\\2393666 від 15.12.2005 р. Згідно вказаного полісу, страховик, яким є ЗАТ Страхова компанія Бонус, забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Він повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, чим виконав свої обовязки, покладені на нього ст. 33 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій [PERSON] звернувся до ЗАТ Страхова компанія Бонусіз заявою про здійснення страхової виплати та отримав відшкодування у межах ліміту відповідальності страховика, інша частина ним була відшкодована. [PERSON] заяви про здійснення страхової виплати до ЗАТ Страхова компанія Бонусне подавав та звернувся до Соломянського районного суду м. Києва із позовом до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. За рішенням арбітражного суду ЗАТ Страхова компанія Бонусліквідована. Відповідно Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та\\або ліквідований. Ним заявлялось клопотання про долучення у якості співвідповідача МТСБУ, проте Соломянський районний суд м. Києва суд відмовив у задоволенні клопотання з посиланням на ст. 33 ЦПК України через відсутність згоди на це позивача. Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 13.04.2010 р. з нього стягнуто на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 24339 грн. 54 коп. та моральну шкоду в сумі 2000 грн. Даним рішенням встановлено, що шкода, завдана [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 20899 грн. 54 коп. Зі змісту положень Цивільного кодексу України та Законом України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів випливає, що здійснювати відшкодування завданої ним шкоди повинно МТСБУ. На його звернення до відповідача із заявою про здійснення страхової виплати на користь [PERSON] МТСБУ відмовилось здійснювати відшкодування, чим порушені його права. В ході розгляду справи представником позивача була подана заява про зміну підстав позову, відповідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача суму 20899 грн. 54 коп. в порядку регресу. Вимоги заяви мотивує тим, що позивач сплатив суму завданої шкоди на рахунок третьої особи, у звязку з чим до нього перейшло право вимоги щодо виплати суми страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов зі зміненими вимогами та обставини, викладені в заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на безпідставність вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2006 р., [PERSON], керуючи автомобілем Шевроле Авео, державний номер [NUMBER], на проспекті Перемоги у м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Опель Вектра, державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], який, в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес-Бенц, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив правила дорожнього руху (а.с. 7). Даною постановою позивача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно довідки ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, подія відбулася 29 вересня 2006 р. о 17 год. 30 хв. (а.с. 5). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність позивача була застрахована відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА\\2393666 від 15.12.2005 р. (а.с. 6). Договір страхування [PERSON] був укладений із ЗАТ Страхова компанія Бонус. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 28.07.2009 р., ЗАТ Страхова компанія Бонусза рішенням арбітражного суду ліквідована, діяльність її припинена з 10.06.2008 р. (а.с. 4). Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 13 квітня 2010 року, яке набрало чинності 07 жовтня 2010 р., постановленим у цивільній страві № 2-324-1\\10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 24339 грн. 54 коп., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 13, 14). В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідно вищевказаного рішення Соломянського районного суду м. Києва [PERSON] на користь [PERSON] сплачені кошти в сумі 20900 грн., в підтвердження чого надав суду копію квитанції (а.с. 48). За заявленими вимогами позивач просить стягнути із відповідача на його користь суму 20899 грн. 54 коп. в порядку регресу, яка виплачена ним третій особі по справі у відшкодування заподіяної ним в результаті ДТП майнової шкоди. На звернення представника позивача до відповідача останнім надавалась відповідь від 03.11.2010 р., в якій повідомлялось, що до МТСБУ не надходило звернення від особи, яка має право на відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, яка мала місце 29.09.2006 р. на пр-ті Перемоги у м. Києві (а.с. 8). На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як зазначено вище, діяльність ЗАТ Страхова компанія Бонус, з якою позивач укладав договір страхування, станом на 28.07.2009 р. припинена у звязку з ліквідацією товариства за рішенням арбітражного суду. Відповідно до пп. ґ) п. 41.1 ст. 41 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Судом безспірно встановлено, що потерпіла в результаті ДТП особа [PERSON] із заявою до страховика ЗАТ Страхова компанія Бонуспро виплату страхового відшкодування не звертався та його вимога про відшкодування шкоди не була включена до реєстру кредиторів даної юридичної особи. Пунктами 35.1, 35.2 ст. 35 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. До заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Із матеріалів справи та пояснень учасників судового засідання судом також встановлено, що [PERSON] із заявою про виплату коштів на відшкодування заподіяної шкоди до відповідача не звертався, при розгляді справи Соломянським районним судом м. Києва вимог до МТСБУ не заявляв. Відповідно до п. 37.4 ст. 37 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, у разі, коли такі витрати здійснюються за згодою страховика. Погодження виплат позивачем із страховиком та відповідачем не відбулось, згоди останнім на здійснення таких виплат не надавалось, в звязку з чим зобовязання в МТСБУ щодо виплати позивачу коштів на відшкодування сплаченої ним заподіяної шкоди третій особі відсутні і в даному випадку регресних правовідносин не виникає. За вищевикладених обставин в задоволенні позову слід відмовити, оскільки заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Outcome: dismissed