Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 2008 року. У 2010 році позивачем власними силами було виконано реконструкцію належної йому квартири, а саме виконано добудову приміщення ванни. Вказана реконструкція проведена у відповідності до всіх діючих будівельних норм та правил та не порушує права сусідів. Крім того, [PERSON] наряду з іншими власниками квартир та інших приміщень в будинку № 11 по вулиці Чубаївській в місті Одесі, є користувачем всіх допоміжних приміщень, у зв'язку з чим, він вважає, що має право на виділення йому у приватну власність нежитлових приміщень сараїв, які розташовані за адресою: місто Одеса, вулиця Чубаївська, 11. У зв'язку з вказаним, позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру № 4, загальною площею - 27, 6 кв.м., яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Чубаївська, будинок № 11, а також визнати за ним право власності на нежитлові приміщення сараїв, площею -31 кв.м. та площею 17,95 кв.м., які розташовані за адресою: місто Одеса, вулиця Чубаївська, 11. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 4, загальною площею -25, 6 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вулиця Чубаївська, буд. №11, а також просила суд визнати за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення сараїв, площею - 33,1 кв.м та площею - 18,1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вулиці Чубаївська, 11, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у справі є поштове повідомлення ( а. с. 37 ), однак причину неявки суду не повідомив. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 2008 року, який посвідчений державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 4076 ( а. с. 9). 29 вересня 2008 року право власності [PERSON] на вищевказану квартиру зареєстровано Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ( а. с. 9 - зворот). Вказана квартира складається з однієї кімнати, загальною площею - 16,3 кв.м., кухні площею - 4,8 кв.м., раковина - 1 кв.м., санвузла, площею - 0,8 кв.м., коридору площею - 4,5 кв.м., що підтверджується технічним паспортом, який виданий 12 червня 2008 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ( а. с. 10-11). Згідно акту КП « ЖКС « Вузівський» при дослідженні квартири [ADDRESS] встановлено, що є підсобне приміщення , площею - 31 кв.м., яке було надано вказаній квартирі для складання твердих горючих матеріалів ( дров, вугілля), за вказане приміщення здійснюється щомісячно оплата згідно тарифу ( а. с. 12). У 2010 році позивачем виконано реконструкцію належної йому квартири з добудовою нежитлового приміщення ванної, в результаті чого її площа становить - 25,6 кв. м.. Реконструкція квартири проводилась власними силами позивача, у відповідності зі всіма вимогами будівельних норм та правил, що підтверджується технічним висновком про можливість подальшої експлуатації реконструйованої квартири № 4 за адресою: вул. Чубаївська, 11, виконаним Художньо-енжирінговим центром «Експрес-проект» (Ліцензія серії АБ № 514725 від 12.04.2010 р.). Відповідно до вказаного технічного висновку можлива подальша експлуатація квартири [ADDRESS], а також можлива подальша експлуатація будівель, що знаходяться на ділянці, згідно функціональному призначенню. Квартира відповідає санітарно- епідеміологічним вимогам, що містяться в п.З ДБН В. 2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Протипожежні засади передбачені відповідно з вимогами ДБН В. 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», а також ДБН В. 2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Проведена реконструкція кв. 4 розташованої: м. Одеса, вул. Чубаївська, 11 не суперечить вимогам ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ВСН 55-88(р) «Положення про організацію та проведення реконструкції, ремонту та технічного обслуговування будинків, об'єктів комунального та соціально-культурного призначення» ( а. с. 13-31). Під час розгляду справи, 13 грудня 2010 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» були виготовлені технічні паспорти на квартиру [ADDRESS], а також на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Чубаївська, 11, відповідно до яких, загальна площа вказаної квартири складає 25,6 кв.м., площа сараїв становить 33, 1 кв. та 18, 1 кв.м. ( а. с. 40-48). Як вбачається зі ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Суд враховує вимоги ст. ст. 317, 319 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Позивач неодноразово звертався до Виконкому Одеської міської ради з приводу визнання за ним права власності на спірну квартиру, однак отримав відмову. Також суд враховує, що згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається зі змісту ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тобто, перелік підстав набуття права власності не є вичерпним та має місце презумпція правомірності набуття права власності. Оскільки спірну квартиру було реконструйовано виключно власними силами позивача та у відповідності до діючих технічних і будівельних норм, то суд приходить до висновку, що саме за ним має бути визнано право власності на даний об'єкт нерухомості. Крім того на ділянці, що виділена для обслуговування вказаного багатоквартирного будинку, розташовані нежитлові приміщення сараю площею 18,1 кв. м. та площею 33,1 кв. м., якими користується позивач. На підставі ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (комори, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Положенням пункту 2 статті 10 вказаного Закону дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02.03.2004 р. по справі № 4-рп/2004, відповідно до якого допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього, а питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на вчинення будь-яких дій стосовно допоміжних приміщень вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Таким чином [PERSON], наряду з іншими власниками квартир та інших приміщень в багатоквартирному будинку по вул. Чубаївській, 11 в м. Одесі, є співвласником всіх допоміжних приміщень даного будинку. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Судом встановлено, що [PERSON] користується приміщеннями сараю площею - 33,1 кв. м. та 18,1 кв. м. протягом тривалого часу, що підтверджується актом КП ДЕЗ «Чубаївський» від 16.01.2003 р. Таким чином, між співвласниками склався певний порядок користування всіма допоміжними приміщеннями будинку № 11 по вулиці Чубаївській в місті Одесі, відповідно до якого саме [PERSON] є користувачем спірних приміщень. З врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що оскільки реконструкція квартири [ADDRESS] здійснена з дотриманням усіх будівельних, санітарно-технічних та пожежних вимог і правил експлуатації та при цьому не було порушено чи обмежено прав інших осіб, за [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею - 25, 6 кв.м., а також слід визнати за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення сараю, площею - 33,1 кв.м та площею - 18,1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вулиці Чубаївська, 11. Згідно з ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Outcome: approved