Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. 2006 року відповідачем [PERSON] була придбана житлова квартира [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат загальною площею 56.8 кв.м., житловою площею 37.9 кв.м. У 2007 році відповідач [PERSON] взяв кредит в розмірі 46000 доларів США, однак своєчасно не виконував зобов'язання, в зв'язку з чим заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 08.09.2009 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість в розмір 45575,58 доларів США та судові витрати. 08.11.2010 року державним виконавцем був накладений арешт та заборона відчуження на квартиру [ADDRESS]. Оскільки зазначена квартира придбана під час перебування у шлюбі, просить суд визнати за нею право спільної сумісної власності на житлову квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат загальною площею 56.8 кв.м., житловою площею 37.9 кв.м Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи в судовому засіданні просив справу розглядати на розсуд суду, покладаючись на його компетентність. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно актового запису № 119 в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 25.10.2000 року, позивач [PERSON] з 2000 року є дружиною [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу від 11.08.2006 року, під час перебування у шлюбі відповідачем [PERSON] була придбана житлова квартира [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат загальною площею 56.8 кв.м., житловою площею 37.9 кв.м. Згідно довідки №5358 від 30.11.2010 року, виданої ПП «Жилсервис», в квартирі [ADDRESS], проживають [PERSON], дружина [PERSON] та неповнолітні діти - [PERSON], 2007 р.н. та [PERSON], 2001 р.н. У відповідності з п. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільне проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У 2007 році відповідач [PERSON] взяв кредит в розмірі 46000 доларів США на споживчі цілі з строком погашення до 21.10.2022 року включно. За даним кредитом він зобов'язувався погашати його згідно графіку погашення, однак своєчасно не виконував зобов'язання, в зв'язку з чим заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 08.09.2009 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість в розмір 45575,58 доларів США, а також судові витрати. Згідно акту опису та арешту майна від 08.11.2010 року, з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем був накладений арешт та заборона відчуження на квартиру [ADDRESS]. Згідно з п. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ст. 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісно власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч 2 ст. 60 СК України). Враховуючи зазначені обставини, у відповідності зі ст. 3, 60 СК України і 368 ЦК України, придбана відповідачем [PERSON] житлова квартира [ADDRESS] є спільною власністю [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги стосовно визнання за позивачем права спільної сумісної власності на квартиру є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved