Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Прокурор Городнянського району Чернігівської області 21.02.11 р. діючи в інтересах держави в особі Городнянської міської ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 53903,64 грн заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, згідно договору від 23.05.2006 року. У судовому засіданні прокурор та представник позивача заявлений позов підтримали, уточнили позовні вимоги, просили суд стягнути з відповідача на користь міської ради заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 1001,87 грн, оскільки після проведення остаточного розрахунку заборгованості зясувалось, що загальна суму боргу складає 34001,87 грн, а відповідач в добровільному порядку вже сплатив 33000 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився сплатити заборгованість. Судом після заслуховувань пояснень сторін, зясовано усі обставини на які посилаються сторони та досліджено докази, якими вони їх обґрунтовують. Відповідно до приписів ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що проголошує стаття 629 ЦК України. Стаття 792 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Закон України «Про оренду землі»від 06.10.1998 р. №161-ХIV (ст.ст.13-15) передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Згідно вимог ст.21 зазначеного вище Закону, в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Закон України від 03.07.1992 р. №2535-XII «Про плату за землю», положення якого були чинними на момент виникнення правовідносин між сторонами, передбачає, що ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у частинах п'ятій - десятій цієї статті та частині другій статті 6 цього Закону. (ст.7 Закону) Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що 23.05.2006 р. між Городнянською міською радою Чернігівської області та [PERSON] було укладено договір оренди землі, за яким [PERSON] отримав в строкове платне користування земельну ділянку комерційного призначення по вулиці І Травня,82 у м. Городня, Чернігівської області, розміром 0,4824 га, на якій розташоване нежиле приміщення, що належить орендареві. Нормативна грошова оцінка землі становить 157407,12 грн. Договір укладено на 5 років. Орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1311,73 грн і розмір переглядається щорічно. Договір зареєстровано у Державному реєстрі. /а.с.4-5/ Комісійним актом встановлено і погоджено зовнішні межі земельної ділянки в натурі. /а.с.6/ З розрахунку заборгованості з орендної плати [PERSON], за період з 2008-2010 років встановлено, що борг становить 34001,87 грн. /а.с.46/ З квитанції від 09.03.11 р. та платіжного доручення від 21.03.11 р. встановлено, що відповідач в добровільному порядку сплатив стороні позивача загалом 33000 грн заборгованості по орендній платі. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги міської ради ґрунтуються на законі і заявлені уточнені позовні вимоги, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачем порушено умови договору. Залишок несплаченої відповідачем заборгованості з орендної плати становить 1001,87 грн. (34001,87 - 33000) Згідно вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов заявлявся прокурором в інтересах позивача, то судові витрати не сплачувались, а тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved