Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

10.12.2010р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної Ради, [PERSON] відділення №2863 ВАТ «[PERSON] України», третя особа [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок та вклад у [PERSON] відділенні [PERSON] Банку України в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що бабусі позивача та третьої особи [PERSON] - яка померла 28.12.1998р. згідно даних свідоцтва про смерть серії І-НО № 327260, належали: 1) будинок № 64 по вул. Леніна сел. Лисівка Красноармійського району Донецької області на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 10.10.1989 року [PERSON] [PERSON] районною Радою; 2) внески у [PERSON] відділенні [PERSON] Банку України № 2863-54 на рахунку №0452- у сумі 2669,98 грн.; на рахунку № 726 на суму 19507,12 грн.; на рахунку №0489 на суму 2588,62 грн., що підтверджується наявними ощадними книжками на ім.»я померлої [PERSON] За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт від 13.05.1981р. на будинок та заповіт від 20.09.1989 р. на внески, згідно яких, вищевказане спадкове майно вона залишила у рівних частинах позивачу та третій особі [PERSON] Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем спадкового будинку, та внесків, оскільки фактично прийняв спадщину, користується будинком, здійснює за ними догляд, та всі документи на майно та внески знаходяться в його розпорядженні. Крім позивача, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є сестра позивача третя особа по справі [PERSON] Остання відмовилась нотаріально від спадщини на користь позивача. Під час звернення до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки ним був пропущений 6-місячний строк прийняття спадщини. Враховуючи викладене, просить суд визнати за ним [PERSON] право власності на: 1) будинок № 64 по вул. Леніна сел. Лисівка Красноармійського району Донецької області; 2) внески у [PERSON] відділенні [PERSON] Банку України № 2863-54 на рахунку №0452- у сумі 2669,98 грн.; на рахунку № 726 на суму 19507,12 грн.; на рахунку №0489 на суму 2588,62 грн., що залишилось після смерті його бабусі і на яке не претендують інші спадкоємці. У судове засідання належним чином повідомлений про час та його дату позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] селищної Ради Красноармійського району Донецької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить вирішити справу на розсуд суду за наявними доказами та матеріалами. Представник відповідача [PERSON] відділення №2863 ВАТ «[PERSON] України» в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить вирішити справу на розсуд суду за наявними доказами та матеріалами. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з позовними вимогами [PERSON] згодна, підтверджує факт своєї відмови від спадщини на користь [PERSON] Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що згідно з свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданого 10.10.1989 року [PERSON] [PERSON] районною Радою (а.с.7-8),будинок №64 по вул. Леніна сел. Лисівка Красноармійського району Донецької області належав спадкодавиці [PERSON], яка померла 28.12.1998 року, згідно даних свідоцтва про смерть серії І-НО № 327260 (а.с.9). Одночасно, спадкодавиці [PERSON] належали: внески у [PERSON] відділенні [PERSON] Банку України № 2863-54 на рахунку №0452- у сумі 2669,98 грн.; на рахунку № 726 на суму 19507,12 грн.; на рахунку №0489 на суму 2588,62 грн., що підтверджується наявними ощадними книжками (а.с.12-13). Після її смерті відкрився спадок на вищевказане майно. Згідно складеного спадкодавцем заповіту від 13.05.1981р. на будинок та заповіту від 20.09.1989 р. на внески, вищевказане спадкове майно [PERSON] залишила у рівних частинах позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] (а.с.14-17). Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 375904, позивач [PERSON] та свідоцтва про народження І-АГ № 132618 [PERSON] є онуками спадкодавиці спадкоємцями першої черги за законом та за заповітом. При цьому позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, про відмову від спадщини не заявив. [PERSON] відмовилась нотаріально від спадщини на користь позивача, що підтверджується власноручно написаною заявою та відомостями, наданими за запитом суду від Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою (а.с. 21;25). Одним із правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18.02.2002 року № 157/6445 є рішення суду про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна. Згідно ст.13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є житлові будинки, квартири, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. У відповідності з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на зазначене ним у позовні заяві майно.

Outcome: approved