Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок та виплату допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», посилаючись на те, що має статус «дитини війни» у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачувана їй пенсія повинна підвищуватись на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вважала, що положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись. З підстав невідповідності ст. 22 Конституції України п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» вважала неможливе їх застосування і просила стягнути з відповідача на її користь допомогу за 2007,2008,2009 роки в загальної сумі 3796,20 грн., а також з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року. Справу позивачка просила розглядати без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без участі його представника. На адресу суду надійшли заперечення проти позову, у яких відповідач посилається на те, що порядок надання пільг, передбачених статтею б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Кабінетом Міністрів України у 2006 році не було розроблено. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" призупинена, законодавче не було врегульовано питання стосовно фінансування виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком дітям війни. Відповідно до вказаного Закону підвищення до пенсії дітям війни виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Вимоги позивача щодо визнання протиправними дій УПФ, про зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплатити недоплачену щомісячну державну допомогу як дитині війни до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2007-2010 роки вважає незаконними, просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка має правовий статус «дитина війни», що підтверджується копією пенсійного посвідчення на а.с. 06. Згідно довідки відповідача позивачці виплачувалось підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2007,2008,2009 роках та з 01.01.2010 року по 30.11.2010 року в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком (а.с. 10,14). Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Дію статті 6 зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 р. № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Зупинення дії нормативного акту не дає права на його застосування. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції. Таким чином, за період з 1 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, були чинними лише з 9 липня 2007 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, до 31 грудня 2007 року. Тобто, позивачка мала право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема, статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином, позивачка мала право на перерахунок підвищення до пенсії «дитини війни» у 2008 році лише з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що не нарахування та невиплата відповідачем позивачці щомісячної доплати до пенсії як особі, яка має статус «дитина війни» за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, та, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є незаконними. Щодо вимог позивачки, які стосуються виплати спірної допомоги у 2009 році і з 01.01.2010 року по 31.07.2010 року, суд зазначає наступне. Статтею 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України « Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009-2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.. 54 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2009 р. № 835-У1 розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України « Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Закон України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-111, згідно ст.. 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Тому дії відповідача по виплаті позивачці підвищення до пенсії в розмірі 49,80 грн. за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року є незаконними та не відповідають вимогам діючого законодавства, внаслідок чого є підстави для задоволення вимог позивачки про визнання дій відповідача незаконними у відмові щодо нарахування і виплати несплаченої позивачки державної соціальної допомоги як дитині війни (30% до пенсії) з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року. Таким чином, за вищевказані періоди суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням сум, виплачених у цей період. Не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення з відповідача спірної допомоги в сумі 3796,20 грн. з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій зобовязати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. На підставі викладеного,

Outcome: partial