Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача коштів за договором на комплексне банківське обслуговування, з яких 13374,13 грн. по договору на комплексне банківське обслуговування - Пакет послуг ПП Базовий + № 979563 від 05.05.2008 p., що станом на 18.02.2010 р. знаходились на поточному рахунку №79449132, 20490,32 грн. по договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 405095 від 05.05.2008 р., в тому числі 20400 грн. основного боргу та 90,32 грн. нарахованих станом на 18.02.2010 р. процентів. 24000,00 грн. по договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 458367 від 06.06.2008 p., 255,83 грн. завданих збитків. У зв'язку з частковою виплатою Відповідачем коштів після пред'явлення позову, Позивач уточнив свої вимоги та просить суд стягнути з Відповідача 17508,01 грн. по договору на комплексне банківське обслуговування - Пакет послуг 979563 ПП Базовий + від 05.05.2008 p., що станом на 24.11.2010 р. знаходились на поточному рахунку №79449132; 6800,00 грн. по договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 405095 від 05.05.2008 p.; 8000,00 грн. по договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 458367 від 06.06.2008 р. Також просить понесені ним судові витрати у даній справі покласти на відповідача у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, в їх обґрунтування вказав, що відповідачем не була виконана вимога позивача про повернення залишків коштів на вкладних та поточному рахунках, розміщених за договором на комплексне банківське обслуговування, а тому позивач просить їх стягнути у судовому порядку. Представник відповідача вважає позов безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає, оскільки строки користування коштами депозитних вкладів позивача продовженні згідно до укладених сторонами додаткових угод до договорів строкового банківського вкладу, умови яких банком виконуються. Кошти вкладів перераховуються на поточний рахунок позивача, з якого він їх отримує в межах лімітів, визначених тимчасовим адміністратором банку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.05.2008 p. між відповідачем та позивачем укладений договір на комплексне банківське обслуговування - Пакет послуг ПП Базовий + № 979563, в межах якого позивачеві був відкритий поточний (картковий) рахунок № 79449132 та укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» № 405095, за яким позивачем розміщений вклад на суму 34000 грн. 06.06.2008 р. між відповідачем та позивачем укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» № 458367. за яким позивачем розміщений вклад на суму 50000 грн. 05.09.2008 р. закінчився строк дії договору строкового банківського вкладу № 405095. Додатковою угодою № 2 до договору від 11.09.2009 р. сторони продовжили строк розміщення вкладу шляхом, який повертається згідно графіку в строк до 11.01.2011 р. 15.10.2009 р. закінчився строк дії договору строкового банківського вкладу № 458367, строк повернення вкладу за яким був продовжений згідно додаткової угоди № З від 15.10.2009 p., який підлягає поверненню згідно графіку в строк до 15.02.2011 р. За умовами договорів строкового банківського вкладу (п.п. 2.4, 3.4.5) банк повертає вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадку дострокового розірвання договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок № 79449132, відкритого в рамках Пакету послуг ПП Базовий + № 979563. 19.02.2010 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення залишку коштів вкладів по договорам №№ 405095, 458367 з нарахованими процентами, та належних йому коштів на поточному рахунку № 79449132, посилаючись на протиправне обмеження свого права на розпорядження коштами вкладу, що перераховувались банком відповідно до умов додаткових угод на його поточний рахунок, з якого він мав можливість їх отримувати лише в межах лімітів, визначених тимчасовим адміністратором банку. Відповідач кошти не повернув, мотивуючи свою відмову введенням Національним Банком України в ВАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації, якою вживаються заходи по нормалізації роботи банку. У відповідності до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частина 1 ст. 1060 ЦК України визначає види банківських вкладів, згідно якої договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). У відповідності до ч. 2 цієї статті, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно з ч. З ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу Частинами 2, 3 ст. 1066 глави 72 ЦК України визначено, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Аналізуючи зазначені норми законодавства та установлені обставини справи, суд дійшов до висновку, що банк був зобов'язаний виконати вимоги позивача щодо здійснення фактичного повернення коштів, що йому належать. Банком не надано доказів обмеження права розпоряджання позивачем коштами, що розміщені ним на рахунках в банку, за рішенням суду або за рішенням уповноваженого органу про зупинення фінансових операцій позивача, як пов'язаних з легалізацією (відмиванням) доходів чи фінансуванням тероризму. Інші ж доводи відповідача щодо підстав невиконання вимог позивача про повернення належних йому коштів суд не може визнати такими, що заслуговують на увагу. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вказані суми підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідачем частково виплачені кошти позивачу від розміру його первісних позовних вимог після пред'явлення позову, в зв'язку з чим клопотання позивача про покладення судових витрат на відповідача згідно до вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України підлягає задоволенню. При винесенні рішення, суд керується ст.П ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved