Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

У Січні 2009 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь: -компенсацію матеріального збитку у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. -пеню за весь час прострочення вартості роботи у розмірі 103 680 (сто три тисячі шістсот вісімдесят) грн. -компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином, причини неявки представника відповідача суду невідомі, проте раніше в судове засідання з'являвся, надавав свідчення по справі, тому суд вважає за можливим продовжити засідання за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 27 грудня 2007 року в між [PERSON] та ПП «Ассая-Строй», в особі директора [PERSON] був підписаний договір №88 на виконання послуг. Згідно до цього договору, замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати послуги по проектуванню квартири №101, що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Козакова 4А, відповідно до технічного завдання а саме: проектне рішення, робочій проеюВгідно з пунктом 2.1 вищевказаного договору загальна суму вартості робіт з проектування складає 12 000 грн. Згідно пункту 2.2 вищевказаного договору впродовж трьох банківських днів з моменту підписання даного договору замовник зобов'язується перерахувати підряднику 100% передплати, що відповідно і було зроблено замовником. Згідно пункту 3.1 договору №88 підрядник зобов'язується виконати роботи у строк 68 робочих днів з моменту надходження грошових коштів підряднику. Таким чином, з 27 грудня 2007 року відповідач повинен був розпочати роботи по проектуванню та закінчити їх 18 березня 2008 року, але цього не зробив, чим порушив умови договору. Позивач прийняв рішення припинити співпрацю з відповідачем шляхом подальшого розірвання договору та з вимогою до відповідача повернути суму передплати у розмірі 12 000 грн. Відповідач повернути гроші відмовився. 29 вересня 2008р. на адресу місцезнаходження відповідача - ПП «Ассая-Строй» де [PERSON] є директором цього підприємства, через поштове кур'єрське відправлення було направлено претензію з вимогою в десятиденний строк з дня отримання даної претензії повернути суму передплати. Також в п|фч^рзії до відповідача було повідомлено, що у разі подальших зволікань з його сторони ^вимоги позивача, останній буде звертатися до суду. Відправлену претензію директор отримала особисто, про що свідчить повернуте на адресу позивача повідомлення про вручення поштового відправлення. Але відповіді на претензію надано не було. Статтею 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 906 ЦК України визначено, що збитки, завдані . замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених дим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Згідно ч.І ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати згідно з договором відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступав до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача стосовно відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 12000 грн. Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає, що позивачем не надано належних обґрунтувань та не підтверджено відповідними доказами наявність такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювича та вини останнього в її заподіянні, обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Таким чином, суд вважає можливим у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення - ЗО грн. на користь [PERSON], а також судові витрати у розмірі 120 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial