Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне [PERSON]) Т.П. звернулася до суду з цим позовом і попросила визнати за нею право власності в порядку успадкування за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька [PERSON], який помер 27 серпня 1998 року в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Лєрмонтова, 17 в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області, посвідчений свідоцтвом на право власності на житловий будинок, виданим 10 червня 1984 року Комаргородською сільською радою.. Ще за життя батько позивачки склав заповіт, нотаріально посвідчений 7 червня 1994 року нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори [PERSON], за яким все своє майно заповів позивачці. Після смерті спадкодавця [PERSON], спадкоємиця [PERSON] фактично спадщину прийняла, про що свідчить довідка Комаргородської сільської ради від 14.10.2010 року, однак через свою юридичну необізнаність та відсутність коштів пропустила термін для прийняття спадщини, тому з даним позовом звернулася в суд. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надіслала до суду заяву в якій, посилаючись на стан здоров»я, просить суд справу розглянути по суті у її відсутності, позов підтримує.. Представник Комаргородської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте від Комаргородського сільського голови [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу по суті без участі представника сільської ради, остання позов визнає. Суд дослідивши матеріали справи , вважає позов обгрунтованим , який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство , чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 534 ЦК (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини , повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок виданого 10.06.1984 року Комаргородською сільською радою, [PERSON], який помер 27 серпня 1998 року, належав праві приватної власності житловий будинок, з господарськими будівлями, розташований по вул. Лєрмонтова 17, с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця протягом шести місяців прийняла спадщину, так як фактично вступила у володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 550 ЦК, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Відповідно до матеріалів справи позивачка є інвалідом другої групи, а тому вона підлягає звільненню від сплати державного мита на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». На підставі викладеного,

Outcome: approved