Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 189 по вул. Братиславській, 36 в м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її матір»ю. Вона являється власником спірної квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 березня 2006 року. У травні 1970 року відповідач була зареєстрована в квартирі. В кінці 1980-х років відповідач залишила спірне житлове приміщення і виїхала в невідомому напрямку, квартирою вона не цікавиться, не сплачує квартплату та комунальні послуги, ніяких її речей в квартирі немає. Де фактично проживає відповідач їй невідомо, вона в добровільному порядку залишила квартиру. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі вона змушена за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на неї. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила визнати відповідача такою, що втратила право на користування спірною квартирою № 189 по вул. Братиславській, 36 в м. Києві. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги своєї довірительки, просила суд їх задовольнити, визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою № 189 по вул. Братиславській, 36 в м. Києві, оскільки вона не мешкає в спірній квартирі близько двадцяти років. Відповідач не з»явилася в судове засідання, була судом належно повідомлена про день та час розгляду справи за останнім відомим суду місцем її проживання шляхом розміщення оголошення в пресі. Суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Представник третьої особи по справі - Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву в якій просить розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS], яка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 березня 2006 року належить позивачу по справі [PERSON] (а.с. 7). На даний час в квартирі зареєстровано сім осіб позивач, її чоловік, діти, бабуся та її мати відповідач по справі. (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад рік, як що інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач близько двадцяти років в спірній квартирі [ADDRESS] не проживає. Дана обставина підтверджується, крім пояснень позивачки, свідка [PERSON], зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: -актами ЖБК «Восход -3» (а.с. 21) про те, що відповідач за адресою реєстрації не проживає близько двадцяти років, актом ЖБК «Восход - 3» про те, що повістка в судове засідання їй не вручена по причині її не проживання в спірній квартирі (а.с. 22). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, протягом тривалого часу не ставила питання про вселення до спірної квартири, що свідчить про те, що спірним житловим приміщенням вона протягом тривалого часу не цікавиться. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved