Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

10.06.2010 року прокурор Апостолівського району Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах ВАТ Державний ощадний банк Українив особі Апостолівського відділення № 3079 з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Звернення прокурора до суду з позовом вмотивоване необхідністю захисту порушених економічних інтересів держави в особі уповноваженого державного органу ВАТ Державний ощадний банк України, засновником якого є держава в особі КМУ. Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що 16 квітня 2008 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі заступника керуючого філією Апостолівським відділенням № [NUMBER] Ощадбанкта відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, під майнову поруку, майнового поручителя [PERSON] під заставу нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого по вул.. Шкільна, 84 у м. Апостолове. На виконання умов договору позивачем видано відповідачу готівкою 35000 грн., які вказаний відповідач зобовязаний був повернути починаючи з травня 2008 року щомісячно по 291, 67 грн. та сплачувати відсотки за користування кредитом . Проте відповідачі з 12.02.2009 року свої зобовязання не виконують, на повідомлення банку не реагують, в результаті чого виникла заборгованість. Тому позивач ставить вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів та нарахованої пені, що передбачено договором. В судовому засіданні представник прокурора Апостолівського району позовні вимоги підтримав пояснив, що 16 квітня 2008 року між Апостолівським відділенням № [NUMBER] Ощадбанкта відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, під майнову поруку, майнового поручителя [PERSON] під заставу нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого по вул.. Шкільна, 84 у м. Апостолове. На виконання умов договору позивачем видано відповідачу готівкою 35000 грн., які вказаний відповідач зобовязаний був повернути починаючи з травня 2008 року щомісячно та сплачувати відсотки за користування кредитом . Проте ні відповідач [PERSON], ні відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору не виконують, на повідомлення банку не реагують, в результаті чого виникла заборгованість. Зазначене є підставою для дострокового повернення кредиту, процентів та нарахованої пені, що передбачено договором у сього станом на 19.01.2011 року у сумі 39673,38 грн. тому просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів зазначену суму солідарно. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що між ВАТ Ощадбанкта [PERSON] укладено договір кредитний, на забезпечення виконання цього зобовязання укладено договір застави. Відповідачі заборгованість не гасять, у звязку з чим утворився борг на суму 39\~673,38 грн. тому, його слід стягнути з відповідачів. З цих підстав просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно від отримав кредит у Апостолівському відділенні ВАТ Ощадбанк, здійснював повернення кредиту, однак, згодом у звязку з скрутним матеріальним положенням почав допускати несвоєчасне погашення кредиту, на теперішній час він здійснює повернення кредиту у більшому ніж передбачено графіком розмірі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що відповідач є чоловіком її сестри, він отримав кредит під заставу будинку, який належить їй на праві власності. на даний час у будинку проживають відповідач та її сестра. Вважає, що вона не повинна нести відповідальність, оскільки вона кредит не отримувала тому і не повинна сплачувати заборгованість. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. 16 квітня 2008 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі заступника керуючого філією Апостолівським відділенням № [NUMBER] Ощадбанкта [PERSON], було укладено кредитний договір № 744/12, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 35\~000 грн., а відповідач зобовязаний повернути вказану суму та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 17 % річних строком на 120 місяців з терміном повернення 15 квітня 2018 року, сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку 1-3, який є невідємною частиною договору (п.1.1, 1.2., 1.3. договору). 16 квітня 2008 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі заступника керуючого філією Апостолівським відділенням № [NUMBER] Ощадбанк та відповідачем [PERSON] , було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпетекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору № 744/12 від 16.04.08 року укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених договором, в порядку, на умовах та в строки передбачені договором нерухоме майно земельну ділянку та житловий будинок № 84 та належні до нього відповідні надвірні будівлі і споруди, розташовані по вул. Шкільна, 84, м. Апостолове Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори. Тому між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли цивільні прав та обовязки на підставі укладеного кредитного договору, а між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли цивільні права та обовязки на підставі договору іпотеки. Зокрема , відповідач [PERSON] зобовязаний був повернути кредит починаючи з травня 2008 року щомісячно по 291, 67 грн. та сплачувати відсотки за користування кредитом. Вказаного взятого на себе зобовязання відповідач [PERSON] не виконав і в судовому засіданні цей факт не заперечував. Так, з наданої позивачем довідки про стан заборгованості видно, що відповідач з 12.02.2009 року свої зобовязання щодо щомісячного повернення кредиту не виконує, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту 25\~666,25 грн., по сплаті кредиту 6708,41 грн., по сплаті відсотків 4171,92 грн., по сплаті пені 3126,80 грн. разом на суму 39673,38 грн. Розділом 5 кредитного договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах обумовлених в договорі та визначених чинним законодавством та відшкодовують збитки. Зокрема п. 5.2 кредитного договору визначено, що за порушення взятих на себе основних зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород позичальник зобовязаний вплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання зобовязань по договору, та відповідно до п. 4.2.2 при виникненні простроченої заборгованості за кредитним договором чи процентами, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, кредиту, процентів та стягувати заборгованість в примусовому порядку в тому числі і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Тобто, взяті на себе зобовязання відповідача [PERSON] та наслідки невиконання цих зобовязань не суперечать діючому законодавству, тому, враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про прострочення повернення сум кредиту та процентів згідно графіків їх повернення, суд вважає, що обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] достроково заборгованості 39673,38 грн. яка включає: заборгованість по кредиту 25\~666,25 грн., по сплаті кредиту 6708,41 грн., по сплаті відсотків 4171,92 грн., по сплаті пені 3126,80 грн. і відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ст.ст.1050, 1054 ЦК України в цій частині позов слід задовольнити. Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суми заборгованості на користь банку виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 541 України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Тобто, ЦК України солідарна відповідальність заставодавця та боржника перед кредитором не передбачена. Не передбачений солідарний обовязок і укладеним між сторонами договором, так, Пунктом 2.1 кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] визначено, що виконання позичальником зобовязань по даному договору у тому числі і додатковими угодами до нього забезпечується договором іпотеки нерухомого майна. Однак, це не є підставою для виникнення солідарного обовязку, оскільки обовязки відповідача [PERSON] визначені розділом 3 іпотечного договору п. 3.3.1 3.3.12 серед яких обовязку здійснювати щомісячні платежі не визначено, а п. 4.2. іпотечного договору встановлює, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань в цілому чи тієї або іншої її частини, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному договором. Крім того, предметом іпотеки є конкретно визначене майно визначене в п. 1.2 іпотечного договору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки предявлено не було. Тому, у задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості солідарно з [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, заборгованість слід стягнути з [PERSON] на підставі ст. 526, 543, 541, 572, 1054, 1050 ЦК України.

Outcome: partial