Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Синельниківської міської ради про прийняття спадщини та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, в якій просить суд визнати за [PERSON] право приватної власності на 1Л частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Весела, будинок 62, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого 06 червня 1973 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що вона є донькою [PERSON], померлого 06 червня 1973 року (копія свідоцтва про смерть додається). Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Весела, будинок 62, що належало йому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівництво, виданого комунальним відділом Синельниківської міської ради народних депутатів трудящих 14 липня 1958 року за № 1144 та записаного на реєстрову книгу № 27, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації за № 3906. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є позивач, [PERSON] та рідна сестра позивача [PERSON], яка померла 16 січня 2010 року. Сестра позивача за рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 05.08.2009 року отримала 1/2 частину спадщини, яка залишилася після смерті їхнього батька (копія судового рішення додається). У вищезазначеному будинку позивач мешкає з дня свого народження та продовжує мешкати й після смерті її батька. Фактично позивач прийняла спадщину: привела у порядок подвір'я, слідкує за будинком, користується присадибною ділянкою, садом, ремонтує щороку будинок, лагодить паркан та інше. У 2010 році позивач звернулася до першої Синельниківської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за вищезазначеною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 06 червня 1973 року. Розглянувши подані документи державний нотаріус 03 грудня 2010 року посилаючись на те, що в свідоцтві про право особистої власності на будівлю, яке видане моєму батькові комунальним відділом Синельниківської міської ради народних депутатів трудящих 14.07.1958 року тип об'єкту визначено як домоволодіння, а в дійсності є житловий будинок з надвірно-господаськими побудовами, надав позивачу відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, але до його початку надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, але від відповідача надійшла заява в якій просить цивільну справу розглядати без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступне. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27323845 від 15.09.2010 року право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Синельникове вул.. Весела, 62 зареєстроване за [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть 1-КИ № 276207 від 20 березня 2009 року, [PERSON] помер 06 червня 1973 року. Згідно копій свідоцтв про народження, рішення Синельниківського міськрайонного суду від 05.08.2009 року, що встановило факт родинних відносин [PERSON]. та [PERSON] - [PERSON]. та [PERSON] являються дітьми [PERSON]. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори № 02-31/929 від 03.12.2010 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено, посилаючись на те, що в свідоцтві про право особистої власності на будівлю, яке видане моєму батькові комунальним відділом Синельниківської міської ради народних депутатів трудящих 14.07.1958 року тип об'єкту визначено як домоволодіння, а в дійсності є житловий будинок з надвірно-господаськими побудовами. Згідно довідки, виданої квартальним комітетом № 21 від 1 грудня 2010 року за адресою м. Синельникове вул.. Весела, 62 з дня народження і по дату видачі довідки проживала та була зареєстрована [PERSON] Згідно ч.З ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщс протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спадкоємцями першої черги нерухомого майна - жилого будинку а господарчими побудовами та спорудами розташованих за адресою: м. Синельникове вул.. Весела, 62, після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та її сестра [PERSON].. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 05.08.2009 року [PERSON]. отримала 1/2 частину спадщини, яка залишилася після смерті їхнього батька [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть 1-КИ № 319828 від 18 січня 2010 року, [PERSON]. померла 16 січня 2010 року. За ч.І ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язки (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.І ст. 1221 ЦК України Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved