Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль»в особі Чернівецької обласної дирекції «[PERSON] Аваль»звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 10 207 гривень 97 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 27 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0032/82/43891, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн. Вказує, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2010 року за вищевказаним кредитним договором з відповідачів стягнуто борг в розмірі 17 514 гривень 67 коп. Зазначає, що відповідачем неодноразово порушувався графік погашення заборгованості, передбачений договором кредиту у звязку з чим боржнику направлялися повідомлення про порушення основного зобовязання та жодних заходів щодо погашення заборгованості [PERSON] вжито не було. Посилається на те, що згідно ст.536 ЦУ України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Оскільки зобовязання має виконувати належним чином та припиняє свою дію до повного його виконання, позивач по теперішній час продовжує нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Таким чином додаткова сума заборгованості до суми стягнення за виконавчим листом по нарахованих відсотках № 2-513/2010 року складає 10 207 гривень 97 коп. Відповідно до кредитного договору № 014/0032/82/43891 від 27.11.2007 року в якості забезпечення виконання зобовязань позичальником, як поручитель виступив [PERSON] - тому і позичальник, і поручитель, згідно ст.554 ЦК України, несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявились, однак звернулись з заявами в яких визнали позовні вимоги па просили суд справу слухати в їх вітнустність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між ВАТ «[PERSON] Аваль»27 листопада 2007року та відповідачем [PERSON]А було укладено кредитний договір № 014/0032/82/43891, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 гривень. Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2010 року з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 514 гривень 67 коп. Встановлено, що додаткова сума заборгованості по нарахованих відсотках за період з 08.04.2010 року по 07.04.2011 року склала 10 207 гривень 97 коп., з яких 3 958 гривень 29 коп. нараховані і несплачені відсотки за користування кредитом ( 365 днів прострочки) та 6 249 гривень 68 коп. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також встановлено, що 21.11.2007 року було підписано договір поруки № 8014/0032/82/43637/п1 від 21.11.2007 року згідно з п.п. 1.3 якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0032/82/43891 від 27.11.2007 року, тому і позичальник, і поручитель згідно ст.554 ЦК України несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушеннями зобовязання є його, невиконання , в звязку з чим настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином, вимоги позивача являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 530, 533, 541, 543, 554, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved