Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] міської ради про визнання Державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. Під час розгляду справи судом до участі у даній справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору було залучено відділ Державного комітету України із земельних ресурсів у м.Володимир-Волинський та [PERSON] міськрайонний виробничий відділ Волинської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». В позовній заяві покликається на ту обставину, що на підставі договору дарування від 02 листопада 2009 року, їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Попередній власник квартири [PERSON] успадкував її після смерті свого батька [PERSON] Рішенням [PERSON] міської ради № 199 від 18 липня 1996 року для обслуговування цієї квартири і інших господарських споруд [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 700 м.кв.,яка до цього перебувала в його користуванні, однак Державний акт на право власності на цю земельну ділянку [PERSON] отримати не встиг, оскільки помер. Земельна ділянка до цього часу не приватизована, так як між відпові дачкою [PERSON], яка являється суміжним землекористувачем, та [PERSON] виник спір за межу між їхніми земельними ділянками, які були надані для обслуговування житлових будинків та господарських будівель, який триває до цього часу. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради № 76 від 05 серпня 1976 року [PERSON] було надано земельну ділянку площею 600 м.кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку та господар ських будівель по вул.О.Кобилянської, 15 в м.Володимирі-Волинському. Межі земельної ділянки були винесені в натурі, що стверджується відповід ним Актом від 14 вересня 1976 р. 03 червня 2005 року [PERSON] міська рада прийняла рішення № 21/8, яким передала у власність [PERSON]для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул.О.Кобилянської, 15 земельну ділянку площею 999 м.кв., тоді як в користуванні [PERSON] на той час перебувала земельна ділянка площею 600 м.кв. На підставі цього рішення [PERSON] було видано відповідний Державний акт серії ВЛ № 064070 на право власності на земельну ділянку площею 999 м.кв. 04.05.2006 р. Володимир-Волинський міський суд Волинської області своєю постановою дане рішення [PERSON] міської ради .N 21/8 від 03.06.2005 р. в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 999 м.кв. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.О.Кобилянської, 15 визнав протиправним та скасував його. На даний час позивачу стало відомо, що Державний акт серії ВЛ № 064070, який було видано [PERSON] на підставі рішення міської ради, скасованого судом, остання використала для отримання дозвільних документів для проведення реконструкції житлового будинку по вул.О.Кобилянської 15. В суді знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] міської ради про знесення самочинного будів ництва (реконструкції будинку),оскільки воно проводиться на земельній ділянці, яка була надана відповідачці з порушенням чинного законодавства. Оскільки Державний акт серії ВЛ № 064070 на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] виданий на підставі рішення [PERSON] міської ради №21/8 від.03.06.2005 р.,яке скасовано судом, то даний Державний акт слід визнати недійсним. Просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №064070,виданий 15.06.2005 р. на ім"я [PERSON] на земельну ділянку площею 999 м.кв. по вул.Ольги Кобилянської, 15 в м.Володимир-Волинський та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, в своїх поясненнях послались на обставини, викладені у позовній заяві, просять позов задовільнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, суду пояснили, що ніяке право позивача наявність у відповідача державного акта серії ВЛ № 064070 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради №21/8 від.03.06.2005 р.,яке скасовано судом, не порушено. Просять відмовити в позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що попередньому власнику квартири №1 по вул. 20-го Липня. 43 у м. Володимирі-Волинському, [PERSON], 22.10.2007 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового буднку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м.Володимир-Волинський, вул. 20-го Липня, 37 (нова адреса: вул. 20-го Липня 43/1). Земельна ділянка до складу спадкового майна не входила, оскільки не була набута у власність [PERSON], відповідно й розпоряджатись нею він не міг. А тому, в результаті договору дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного 2.11.2009 року, [PERSON] стала власницею 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. 20-го Липня, 43 (колишній номер будинку 37) в м. Володимирі-Волинському Волинської області. Позивач не надала жодного документа, який міг би засвідчити наявність у неї будь-якого права на земельну ділянку, яка знаходиться у м. Володимирі-Волинському на вул. 20-го Липня, 43 / 1. [PERSON] не має правовстановлюючих документів на земельну ділянку і у зв»язку з цим не може бути належним позивачем у даній справі, так як Державний акт, виданий громадянці [PERSON], жодним чином не порушує її прав, тим більше, що [PERSON] стала власницею квартири. 02.11.2009 року, а [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 15.06.2005 року. Попередній власник частини житлового будинку [PERSON] - звертався з позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення межі до [PERSON] та до [PERSON] міської ради. За результатами розгляду цієї справи в судах усіх інстанцій у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог. Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] заперечили проти задоволення позову з тих же підстав, що й відповідачі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 02 листопада 2009 року, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина будинку №43 з надвірними будівлями по вул.. 20-го Липня в м.Володимир-Волинський Волинської області. Дану частину будинку її попередній власник [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] Дана обставина стверджується копіями договору дарування, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та не заперечується відповідачами по справі. Як встановлено судом, на час смерті [PERSON] 16 грудня 2006 року в нього не було Державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, а відтак - і не виникло право власності на неї. Чинним законодавством не передбачено перехід до спадкоємця права на всю земельну ділянку, яка перебувала в користуванні спадкодавця. Наявність рішення виконкому [PERSON] міської ради №199 від 18 липня 1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлових споруд [PERSON] площею 700 м.кв. по вул.. 20-го Липня, 43/1, яке міститься на а.с.26 в оглянутій судом справі №2-а-81/06 за адміністративним позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа на стороні відповідача [PERSON], про спір з приводу земельного користування, саме по собі не свідчить про наявність у [PERSON] права власності на дану земельну ділянку, оскільки він свого права не реалізував та належним чином не зареєстрував. Відповідно до ст. ст. 22, 23 Земельного кодексу (далі - ЗК) України в редакції 1990 року, що діяв на час надання у 1996 році рішенням ради земельної ділянки у власність [PERSON], право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, - державного акта, який видається і реєструється відповідною місцевою Радою народних депутатів. Аналогічні положення щодо моменту виникнення права власності на земельну ділянку містяться і в ст. ст. 125, 126 нині чинного ЗК України. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існує спір з приводу меж земельної ділянки останньої та проведення нею реконструкції власного житлового будинку, що стверджується копіями судових рішень у справі та не заперечується відповідачами. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Як вбачається з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №064070, виданого 15 червня 2005 року на підставі рішення [PERSON] міської ради №21/8 від 03.06.2005 року, відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 999 м.кв. Повідомленням відділу Держкомзему у м.Володимир-Волинський та довідкою [PERSON] міськрайонного відділу Волинської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», поясненнями самої позивачки стверджується, що земельна ділянка для обслуговування належної їй частини житлового будинку та господарських споруд не зареєстрована та Державний акт на неї відсутній. Як вбачається з пояснень представника третьої особи на стороні відповідача [PERSON], позивач зверталась із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд [ADDRESS]. така документація була виготовлена, однак встановлені межі земельної ділянки позивачку не влаштували. Дана обставина також стверджується копією технічної документації, виготовленої за заявою [PERSON] Як вбачається з копії постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 травня 2006 року у справі №2-а-81/06 за адміністративним позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа на стороні відповідача [PERSON], про спір з приводу земельного користування, рішення [PERSON] міської ради №21/8 від 03.06.2005 року в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд [PERSON], площею 999 м.кв., яка знаходиться за адресою вул.. О.Кобилянської, 15 в м.Володимир-Волинський, визнано протиправним та в цій частині скасоване. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Попередній власник частини житлового будинку [PERSON] - звертався з позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення межі до [PERSON] та до [PERSON] міської ради. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 08 липня 2010 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Дана обставина стверджується копією рішення суду та ухвалою Верховного Суду України від 09 листопада 2010 року. Право власності на земельну ділянку у [PERSON] виникло значно раніше, ніж позивач набула право власності на частину житлового будинку, який розташований на суміжній земельній ділянці. Суд вважає, що позивач не змогла довести в чому саме полягає порушення її прав суміжним землевласником [PERSON], а тому підстав для задоволення позову не вбачає. Судові витрати суд у відповідності до ст..88 ЦПК України покладає на позивача.

Outcome: dismissed