Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася через суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем з червня 2005 року по травень 2007 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбних відносин. У серпні 2005 року подали заяву про укладення шлюбу, але батьки відповідача заборонили йому укладати з позивачкою шлюб. У цей час позивачка була вагітна. Від сумісного життя народилась дочка [PERSON]. Відповідач не погодився, щоб у свідоцтві про народження він був вказаний як батько, тому, що боявся негативного відношення його батька до народження дитини. До і після народження дитини відповідач виявляв постійне піклування про позивачку та дитину, давав гроші, купував речі позивачки та дитині, продукти харчування. 02.10.2009 року батько відповідача помер. Позивачка запропонувала відповідачу оформити дитину на себе, але він категорично відмовився. На даний час дитина знаходиться на піклуванні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Усі витрати, повязані з утриманням дитини, позивачка несе сама. Просить визнати [PERSON] батьком [PERSON], яка народилась 30.01.2006 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка та ії представник [PERSON] у судовому засідання вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, показання свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що актовим записом № 157 від 14.02. 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції було зареєстроване народження [PERSON], яка народилася 30.01.2006 року в м. Павлограді Дніпропетровської області, матірю якої записана [PERSON], а батьком зі слів матері записаний [PERSON]. (а.с. 2), 01.06.2010 року ухвалою суду по справі була призначена судово-генетична експертиза, згідно висновку якої встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю не менше 99,9999%.(а.с. 31-37). Відповідно до ч.І ст. 135 Сімейного Кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч.І ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та з урахуванням того, що відповідач визнає позовні вимоги.

Outcome: approved