overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, стверджуючи, що 25.04.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №010/82/0025/89893, згідно до умов якого [PERSON] отримала 14600 грн., яка зобов`язалась повернути з 25.04.2008 року по 25.04.2010 року під 29,9% річних. Станом на 01 квітня 2010 року заборгованість відповідача перед банком складається з заборгованості за кредитом в сумі 14258,52 грн. Представник позивача в судовому засіданні просила стягнути з відповідачки заборгованості за кредитом в сумі 14258,52 грн., а також судовий збір в розмірі 142,58 грн., а також 120 грн., сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 14521.10 грн., надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачка до суду жодного разу не з`явилась з невідомих суду причин, тому за згодою представника позивача, та на підставі ст. 225 ЦПК України, справа розглядається заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 25.04.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №010/82/0025/89893, згідно до умов якого [PERSON] отримала 14600 грн., яка зобов`язалась повернути з 25.04.2008 року по 25.04.2010 року під 29,9% річних. Станом на 01 квітня 2010 року заборгованість відповідача перед банком складається з заборгованості за кредитом в сумі 14258,52 грн. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити нараховані по ньому відсотки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Таким чином, з відповідачки слід стягнути заборгованість в сумі 14258,52 грн., а також в силу ст. 88 ЦПК України з ввід оповідачки слід стягнути судовий збір в розмірі 142,58 грн., а також 120 грн., сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 14521.10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] в його користь 526, 29 грн. заборгованості за спожиту електроенергію та судових витрат. В заявленому позові посилається на те, що відповідачу, як споживачу електроенергії відповідно до «Правил користування еликтричною енергією" затвердженою Постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 р., позивачем ВАТ «Прикапаттяобленерго» постачалася електроенергія , за особовим рахунком №29/721, який в свою чергу, як споживач, зобов»язаний своєчасно оплачувати за спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. В супереч вимогам чинного законодавства про електроенергетику, відповідач несвоєчасно оплачував за спожиту ним електричну енергію, що спричинило заборгованість перед енергопостачальником в розмірі 526, 29 грн. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з"явився в заяві поданій суду позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, справу розгянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Причини неявки суд не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі із слідуючих підстав: відповідно правил користування електричною енергією для населення, ВАТ «Прикарпаттяобленерго» надавало електричну енергію [PERSON] за особовим рахунком № 29/721. Відповідач, як споживач електроенергії, всупереч вимогам чинного законодавства про електроенергетику несвоєчасно оплачував за спожиту ним електроенергію, чим порушив строки оплати, визначені п. 20 Правил користування електроенергією, що спричинило заборгованість на суму 526, 29 грн. В судовому засіданні доведено, що відповідачка, як споживач електроенергії порушила взяті зобов'язання, а тому відповідно до ст. 623 ЦК України має відшкодувати завдані цим збитки. На підставі ст.ст. 26 - 27 Закону України "Про електроенергетику", ст.ст. 610,611,614,623, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Кредитна спілка „Оберіг звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить: - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Оберіг» заборгованість за кредитом в розмірі 5945 гривень 85 копійок; - розірвати кредитний договір № 1382 від 11.10.2007 року, укладений між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON]. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог. Відповідачі в судове засідання також не зявились, але надали заяву про визнання позову. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Збаразької міської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлої 12.07.2008 року, в м.Збаражі Тернопільської області, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що він пропустив строк на прийняття спадщини через те, що про наявність спадкового майна, яке належало його матері він взнав тільки у вересні 2010 року коли отримав правовстановлюючий документ на квартиру. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якій Збаразька міська рада просить розглядати справу у відсутності представника міської ради, позов визнає. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Cудом встановлено, що [PERSON] померла 12.07.2008 року, в м.Збаражі Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть виданого 12.07.2008 року відділом РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.10). Позивач, [PERSON], є сином спадкодавця [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження позивача виданого 15.01.1960 року Лисогірською сільською радою Мануїльського району Хмельницької області (а.с.4). Згідно з повідомленням Збаразької державної нотаріальної контори від 18.11.2010 року №1280/01-14, після смерті 12.07.2008 року [PERSON] заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не подавалися, спадкова справа не відкривалася (а.с.23). Спадкодавцю, [PERSON], на праві приватної власності належала квартира, яка розташована в м.Збаражі по вул.Грушевського, 66/92, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданого 01.07.1997 року Збаразькою міською радою (а.с.11). Причиною пропуску позивачем встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини є те, що про наявність спадкового майна, яке належало його матері він взнав тільки у вересні 2010 року коли отримав правовстановлюючий документ на квартиру. Таким чином, суд вважає, що дані обставини є поважними причинами пропущення строку для прийняття спадщини за законом після померлої 12.07.2010 року, [PERSON], а тому позов слід задовольнити та відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви до Збаразької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві зазначила, що вона 11 серпня 1989 року вступила у шлюб з відповідачем та вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі досі, але не проживають сумісно як родина з початку 2010 року. Шлюб між ними поки не розірвано. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні та проживають разом з нею. Відповідач інших дітей не має. Допомоги, в утриманні їхніх дітей не робить. Її прохання про будь-яку вагому допомогу на утримання дітей ігнорує, тим самим чинить їй та їхнім дітям духовні страждання. У даний час її чоловік працює у ПЧ-6 Придніпровської залізниці оператором дефектоскопного візка. На даний час вона працює реалізатором на ринку та має дохід 600 гривен на місяць, яких не вистачає на утримання дітей. В звязку з цим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % від доходу кожного місяця з дня подання заяви. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги уточнила, просить стягнути з відповідача на її користь 1/3 частину всіх видів доходу на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, не згодний платити аліменти на утримання дітей, так як він допомагає їм матеріально добровільно, судові витрати понесені позивачкою при подачі заяви до суду у розмірі 330 гривен визнає. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 1989 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Так, підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до їх повноліття, починаючи з 12.07.2010 року. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на матеріальне забезпечення суду при розгляді цивільної справи в розмірі 90 грн. 00 коп. Також підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на юридичну допомогу та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 330 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зміну розміру аліментів, оскільки за рішенням Коростишівського райсуду від 05 травня 2004 року з останнього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] і оскільки позивач вдруге одружився, доглядає за дружиною інвалідом, і не має можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом і тому просить зменшити розмір стягуваних аліментів визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. на місяць. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що ніде не працює, доходів, крім отримання допомоги по догляду за дружиною інвалідом ніяких не має. на час стягнення аліментів в 2004 році він був вже одружений, дитина від другого шлюбу була, він також ніде не працював, в його сімейному та матеріальному становищі нічого не змінилось. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнала, суду пояснила, що 50 грн. це недостатньо для утримання дитини, якій вже 14 років. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що за рішенням Коростишівського райсуду від 05.05.2004 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 27.11.1996р.н. в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно. Позивач як на час постановки вказаного рішення суду, так і на даний час не працює, був вдруге одружений, мав дитину - дочку [PERSON], 15.04.1999р.н., доглядав дружину інваліда першої групи та отримував в зв»язку з цим допомогу, що підтверджується відповідними копіями паспорта відповідача, довідками Управління праці та соцзахисту населення м. Житомира від 15.09.2010 року, копіями свідоцтв про укладення шлюбу серії І-ТП № 277515 та про народження дитини серії 1-ТГІ № 101659 від 20.05.1999 року. Згідно ч.І ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них, а як встановлено судом, то не матеріальний ні сімейний стан платника аліментів не змінився. Також, позивач просить змінити визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно. Виходячи з вимог ст.ст. 183,184 СК України, з врахуванням того, що позивач хоча і не працює офіційно, але працездатний, будь-яких доказів щодо обмежень відповідача в зв'язку з якими останній немає змоги працювати суду не надано, будь-яких доказів що позивач має мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі суду також не надано, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів та визначення їх в твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Заявник просить встановити факт належності архівної довідки, виданої міжвідомчим архівом документів по особовому складу м. Новоград-Волинський від 28.10.2010 року № 623 на ім'я [PERSON] [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що в період з 14.02.1986 року по 02.06.1995 року працював водієм на ВАТ «АТП-11849». На той час вже була заведена трудова книжка, у якій на російській мові вказано прізвище, ім'я та по-батькові - «Лиман Анатолий Александрович». В жовтні 2010 року він звернувся в Управління Пенсійного Фонду для оформлення пільгової пенсії, як водію, однак йому було відмовлено на тій підставі, що в книгах нарахування робітної плати робітникам і службовцям за 1987-1990 р.р. записаний, як [PERSON], тобто прізвище та ім'я записано правильно, а по-батькові ні. Встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення, а саме: необхідно для оформлення документів на пенсію. В судовому засіданні заявник свої позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень не надали. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], пояснили, що працювали разом з заявником на ВАТ «АТП-11849». Крім того [PERSON] був начальником по кадрах і сам особисто оформляв і прийом заявника на роботу і його звільнення. Іншого [PERSON] на підприємстві не було. В довідці помилково записана літера «Л.» Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Відповідно до копії трудової книжки остання видана на ім'я (російською мовою оригіналу) «Лиман Анатолий Александрович» [INFO], який 14.02.1986 року Прийнятий на роботу в автопідприприємтво на посаду водія та звільнений за переведенням 02.06.1995 року (а.с. 9-10) Як вбачається з копій паспорта серія № ВМ 064826 та одруження, заявник вказаний - [PERSON] (а.с. 6, 7). В архівній довідці вказано, що в архівному фонді ВАТ «АТП-11849» в книгах нарахування заробітної плати робітникам та службовцям за 1987-1990 роки значиться [PERSON].( так в документі), 1991 рік [PERSON] (а.с. 12). Беручи до уваги вищевикладене, розбіжності в архівній довідці по-батькові заявника [PERSON] суд має підстави вважати граматичною помилкою. Беручи до уваги, що встановлення факту правовстановлюючого документу для заявника є підставою для забезпечення його права на пенсію, суд вважає заяву [PERSON] обгрунтованою та задовольняє її у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

В вересні 2009 року [PERSON], звернулася до суду з зазначеним позовом, з тих підстав, що 29 березня 2004 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ЖТ № 0250890, свідоцтва на право власності на майновий пай члена колгоспу серії ЖИ -6 № 295315. На даний час позивачка бажає оформити свої спадкові права, але пропустила строк на прийняття спадщини, тому просить визначити їй додатковий строк для подання до Бердичівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини строком один місяць. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду надала нотаріально посвідчену заяву, з якої вбачається, що вона просить справу розглядати без її участі, також вказала, що їй відомо, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, однак претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на імя позивачки не має. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бердичівського району Житомирської області в судове засідання також не зявився, надали заяву, згідно якої просять проводити розгляд справи без присутності їхнього представника. В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON]В.( а.с.13), яка після укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] ( а.с. 11). 29.03.2004 року помер [PERSON] ( а.с.8)., який на випадок свої смерті залишив заповіт від 09.03.204 року, згідно якого сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ЖТ № 0250890, свідоцтво на право власності на майновий пай члена колгоспу серії ЖИ -6 № 295315 заповів своїй дочці [PERSON]Т.( а.с.7). Позивачка на підставі ст. 1272 ЦК України вправі заявляти вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька, встановлений законом строк пропустила з поважних причин, так як у визначений законом строк на прийняття спадщини знаходилась у вкрай скрутному матеріальному становищі, оскільки з 2004 року хворіє, та потребує постійного оперативного втручання лікарів ( а.с.17), тому є всі підстави для задоволення позовних вимог та встановлення [PERSON] додаткового строку для подання заяви до Бердичівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] Т А. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд встановив, що сторони одружені з 25 листопада 1995 року, шлюб зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 681. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий мешкає з позивачем. Сімейні відносини сторін припинені з 2005 року, через непорозуміння, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Майновий спор та спір про місце мешкання дитини відсутній. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина [PERSON] відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернувся з зазначеним позовом до суду з тих підстав, що відповідачка, користуючись послугами у вигляді водопостачання та водовідведення за місцем свого проживання , згідно ст. 67 ЖК України має вносити плату по затвердженим в установленому порядку тарифам. В період з 01.04.2008 року по 01.08.2010 року відповідачка за надані послуги кошти не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 732 грн. 05 коп. Вказану суму просять стягнути з відповідачки в примусовому порядку, також просять стягнути понесені ними витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи при подачі позовної заяви до суду в розмірі 30 гривень. В судове засідання позивач не з»явився, на адресу суду від представника позивача надійшла заява, згідно якої він вказав, що відповідачка частково погасила заборгованість за отримані комунальні послуги, тому просить стягнути залишок боргу в сумі 90 грн. 05 коп., а також просить справу слухати у його відсутності. Відповідачка також в судове засідання не з»явилася, на адресу суду надала заяву, в якій вказала, що просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги в розмірі 90 грн. 05 коп. визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON], є наймачем квартири [ADDRESS] ( а.с.4). З 01 квітня 2008 року по 01 серпня 2010 року відповідачка за місцем свого проживання отримувала послуги у вигляді комунального водопостачання та водовідведеня, проте в порушення ст. 67,68 ЖК України не вносила своєчасно плату по затвердженим тарифам. Станом на 01.08.2010 року борг становив 732 грн. 05 коп. ( а. с.3). Як вбачається з заяви представника позивача про зменшення позовних вимог , позивачка частково сплатила борг, тому станом на 09.12.2010 року сума боргу становить 90 грн. 05 коп. Згідно ст.ст. 67,68 ЖК України - наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Враховуючи вищевикладене , суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, відповідно до вищевказаної норми закону. Згідно рішення Бердичівської міської ради за № 867 від 25.02.2010 року МКП « Бердичівводоканад» надано відстрочку щодо спати державного мита у 2010 році при розгляді у суді цивільних справ за позовами про стягнення з мешканців житлових будинків ( квартир) заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги, але не більше як до ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 88 ЦП стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати ( а.с.1).

Outcome: approved