Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В поданій до суду заяві позивач посилався на те, що 18 лютого 2010 року з вини відповідача [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль RENAULT, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] та яким керував позивач. Наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав технічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту складає 3459 грн. 78 коп. Крім того, позивачем сплачено 400 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження. В позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3859 грн. 78 коп., а також понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, подавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. За таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 лютого 2010 року о 19.00 год. [PERSON] по вул. Артема керував автомобілем Рута-43, державний номерний знак [NUMBER] при зустрічному розїзді не витримав безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на автомобіль [PERSON], державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження, [PERSON] місце пригоди залишив. Вказані винні дії відповідача встановлені постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 березня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 березня 2010 року встановлено винні дії відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, з постановлю суду відповідач погодився, суд вважає доведеною зазначену обставину. Статтею 1187 ЦК України передбачено обовязок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі ним володіє. Оскільки відповідач [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом Рута-43, державний номерний знак [NUMBER] правомірно, на відповідній правовій підставі, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обовязку по відшкодуванню спричиненої шкоди. Також встановлено, що позивач [PERSON] 18 лютого 2010 року керував транспортним засобом RENAULT KANGOO, номерний знак [NUMBER], відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 16 жовтня 2009 року, виданої власником транспортного засобу [PERSON], тобто, є належним користувачем транспортного засобу. Відповідно до висновку № 1204 дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу від 27 квітня 2010 року вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT KANGOO, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, що сталася 18 лютого 2010 року складає 3459 грн. 78 коп. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню сума 3459 грн. 78 коп. Також судом встановлено, що позивачем [PERSON] для проведення оцінки визначення розміру відновлювального ремонту було сплачено суму 400 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією № 030130. Оскільки вказані витрати позивачем здійснені в результаті дій відповідача, вони підлягають відшкодуванню за рахунок [PERSON] Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню підтверджені квитанцією витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 300 грн., сплачене державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Outcome: approved