Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0831га біля свого будинку в м.Болехові по вул.. С.Стрільців, 50. Однак відповідач претендує на частину земельної ділянки, площею 111кв.м, що належить їй і протягом багатьох років з приводу цього між ними виникають суперечки. Так, в 2008році він знищив паркан і самовільно зайняв 111кв.м. земельної ділянки, внаслідок чого з нього стягнуто заподіяну матеріальну шкоду . У вересні 2009року комісія на місцевості визначила межі земельної ділянки та закріпила їх кілками. /Проте відповідач в той же день повитягував кілки, якими визначалась межа та викинув їх. Тому вона не може встановити огорожу, яка б розділила їхні ділянки. В квітні 201 Ороку вона повторно звернулась у земельний відділ з приводу встановлення межових знаків, які були знищені. Але відповідач та за його ініціативою дружина з дочкою чинили комісії перешкоди у встановленні межових знаків, відповідач [PERSON] погрожував металевою арматурою членам комісії та фізичною розправою і комісією не було зроблено обмірів. Внаслідок самовільного захоплення відповідачем частини земельної ділянки, що належить позивачу, вона була позбавлена можливості засадити картоплю та ягоди на протязі 2009-201 Ороках, а тому в неотриманні урожаю цих культур їй була завдана матеріальна шкода в розмірі 5000грн, яку вона зменшила в подальшому до 1054грн. Крім того, неправомірним діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 5000грн., виходячи з того, що вимушена витрачати додаткові зусилля на звернення в державні та правоохоронні органи для захисту своїх прав, для забезпечення себе картоплею в осінньо-зимовий період та душевних страждань, яких вона зазнала. Посилаючись на викладені обставини, просить винести рішення, за яким зобов'язати відповідача повернути самовільно зайняту ним частину земельної ділянки в м.Болехові по вул.. С.Стрільців,50 і яка належить їй згідно Державного акту ; не чинити перешкоди їй в користуванні вказаною земельною ділянкою , в тому числі у встановленні нею огорожі, та у встановленні межових знаків представникам Болехівського міського відділу земельних ресурсів . В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, викладених в позовній заяві . Додатково пояснила, що незважаючи на те, що комісія земельного відділу двічі виходила, щоб встановити межові знаки між її ділянкою та відповідачем, по нині їхні ділянки не відмежовані з вини відповідача, який чинив перешкоди в цьому та самовільно захопив її частину ділянки і не дає можливості встановити огорожу. Відповідач, позовні вимоги не визнав та вказав, що він забрав частину ділянки, що згідно державного акту належить позивачу, оскільки вважає цю частину землі своєю з тих підстав, що йому не вистачає вісімнадцять сотих землі ( за будинком, яким він придбав числилась земельна ділянка площею 0,18га, а на даний час вона зменшилася до 0,17 в зв'язку з тим, що ця частина землі неправомірно передана позивачу у власність), через це він не може виготовити Державний акт на землю. Тому він не позволить позивачу ставити межові знаки та огорожу. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 10,60 ЦПК кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні позивачка довела своє право на земельну ділянку, площею 0,0831 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибну ділянку) в м.Болехові по вул.. С.Стрільців, 50, надавши правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.4). Як передбачено ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист права на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. На підставі пред'явлених позивачем доказів судом встановлено, що [PERSON] захопив частину земельної ділянки, що належить позивачу чим перешкоджає в її користуванні, зокрема, у встановленні нею огорожі на межі із його земельною ділянкою, а працівникам Болехівського міського відділу земельних ресурсів у встановленні межових знаків. Такими діями він чинить перешкоди позивачу у користуванні цією ділянкою. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача свідків, які є незацікавленими в розгляді даної справи : [PERSON], [PERSON] та матеріалами справи, а крім того, не заперечуються і самим відповідачем.. Так, свідок [PERSON], секретар Болехівської міської ради, підтвердив, що за зверненням позивачки у міську раду з приводу порушення її права на земельну ділянку, була створена комісія, в склад якої увійшов і він. Комісією повторно встановлювалися межі земельної ділянки, яка є власністю [PERSON] відповідно до Державного акту. Проте відповідач, який захопив частину ділянки, що належить позивачу, разом із своє дружиною та дочкою чинили перешкоди у відновленні межі : ображали нецензурними словами, витягували кілки, які забивали працівники земельного відділу. Пояснення свідка узгоджується із даними, викладеними в акті від 28 квітня 201 Ороку, в якому підтверджено факти знищення межових знаків, які були встановлені при видачі Державного акту ,(а.с.14), при повторному їх встановленні 23 вересня 2009року, самовільного захоплення частини земельної ділянки [PERSON] відповідачем шляхом проведення на ній сільськогосподарських робіт, а також те, що саме відповідач разом із дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] не дали відновити межі, чинили перешкоди у їх відновленні: не надавали змоги прокласти проміри для встановлення межових знаків, а також встановити і самі межові знаки, ображали всіх нецензурними словами та чинили фізичні перешкоди для проведення таких дій. ( а.с. 16). Із пояснення свідка [PERSON] вбачається, що за просьбою позивачки він разом із гр.. Булюк робили огорожу на городі позивачки , ставили стовпчики. Однак відповідач накинувся на нього з ломом, і повикидав залізні стовпи, які вони забили, виходячи із плану земельної ділянки, який надала позивач. [PERSON] погрожував фізичною розправою. Відповідач неодноразово наголошував, даючи пояснення суду про те, що він не поверне частину спірної ділянки, яка, як він вважає, повинна належати йому і не дозволить позивачці цю ділянку загородити та поставити межові знаки. Свідки з його сторони (дружина [PERSON] та дочка [PERSON]М.), які є в неприязних відносинах з позивачем теж вважають, як і відповідач, що він має право на частину земельної ділянки, яка забрана у позивачки. [PERSON] підтвердила, що коли [PERSON] забивав кілки на межі спірної земельної ділянки, то її чоловік не давав йому це робити. Суд не може погодитися з доводами відповідача про неправомірність надання частини земельної ділянки, площею 111кв.м., на які він претендує, у власність позивача, оскільки оцінку цим доводам дав суд в своєму рішенні від 26 травня 2009року, відмовивши йому у позові про скасування Державного акту, виданого на ім'я [PERSON] Цим же рішенням було встановлено про знесення відповідачем металевої огорожі, встановленої [PERSON] на межі їх земельних ділянок та стягнуто в зв'язку з цим заподіяну матеріальну шкоду ( в стягненні моральної шкоди відмовлено). Але відповідач вперто не бажає визнати право позивачки на користування нею земельної ділянки у відповідності до Державного акту, і як встановлено, чинить їй перешкоди. І такими його діями з єдиним наміром привласнити належну позивачу частину земельної ділянки, тривалим (впродовж двох років) чиненням перешкод позивачці у користуванні нею спірною ділянкою, їй заподіяно моральну шкоду. Що стосується її розміру, то суд з врахуванням характеру правопорушень, глибини душевних страждань, яких позивачка зазнала у зв'язку з порушенням її права на користування і розпорядження земельною ділянкою, враховуючи майновий стан відповідача ( інваліда 3 групи), та виходячи із засад розумності та справедливості, визначає її в сумі 500гривень. Вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 1054грн., що становить вартість урожаю (картоплі та ягід), який би вона мала отримати, виходячи із урожайності цих культур, та її вартості, визначеної на підставі довідок, не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Чинним законодавством передбачено порядок визначення розміру та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам. Відповідно до ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Постановою Кабінетом Міністрів України №284 від 19 квітня 1993 року . Згідно з п.2 цього Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. . Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Виходячи із установлених судом обставин і наведених вимог законодавства, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивачки щодо відшкодування їй неодержаного доходу за 2009-2010 рр. у розмірі 1054грн. грн. у зв'язку із самовільним зайняттям спірної земельної ділянки відповідачем, оскільки в установленому порядку розмір цієї шкоди визначений не був. Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати : судовий збір в сумі 17грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення -37грн., Щодо витрати на правову допомогу , то вони згідно пред'явлених квитанцій на суму 1500грн. підлягають до часткового задоволення - в сумі 1000грн., виходячи як із урахуванням задоволених вимог так і розумних меж оплати відповідно до обсягу допомоги й витраченого адвокатом часу. На підставі наведеного, ст.ст. 152, 156-157 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved