Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить виселити останню з квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що зазначена двокімнатна квартира належить йому на підставі договору дарування від 22.08.2008р., відповідач зареєстрована за даною адресою, як член колишнього власника цієї квартири, але не проживає в ній. В даній квартирі, на підставі договору оренди житла, проживає [PERSON] зі своїм неповнолітнім сином. Відповідач не є членом його родини, не має встановленого законним способом статусу наймача даного приміщення, але не зважаючи на це, безкоштовно користувалася ним в своїх комерційних інтересах, заселяючи квартирантів, що приводило до неможливого сумісного проживання з нею йому та його двоюрідній сестрі [PERSON] Від укладення угоди про користування спірною квартирою відповідач відмовляється, а отже підстав для проживання в ній, остання не має. [PERSON] посилається виключно на факт її реєстраційного обліку за даною адресою, хоча ця обставина не є правовою підставою для користування житловим приміщенням, що знаходиться у приватній власності. На даний час у позивача виникла потреба у користуванні однією кімнатою вказаної квартири, інша ж кімната залишиться в безвідплатному користуванні [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON]. В зв»язку з наведеним та, посилаючись на норми ст.ст. 156, 116, 162 ЖК України, [PERSON] просить задовольнити його позов та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати договір дарування [PERSON] (бланк серії ВКР №809427), посвідчений Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області від 22.08.2008р. квартири [ADDRESS] [PERSON] та реєстрацію права власності за останнім недійсними, вселити позивачку в спірну квартиру та заборонити [PERSON] чинити їй перешкоди у користуванні зазначеним жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач скористався станом здоров»я її матері [PERSON], яка знаходилась у безвихідному становищі, під впливом тяжких обставин, змусив її подарувати йому вищезазначену квартиру. Також зазначила, що дану квартиру при її придбанні мати оформила на своє ім»я, оскільки [PERSON] на той час була неповнолітньою. Після проведення операції [PERSON], відповідач запропонував свою допомогу для її лікування, позивач на той час не працювала, а отже не могла надати відповідну допомогу матері, остання, довірившись йому, за тридцять днів до своєї смерті підписала на ім»я [PERSON] договір дарування. Після її смерті останній заборонив позивачці проживати у спірній квартирі, змінив замки та не впускав її, де вона проживала, зареєстрована та знаходяться її речі. На даний час вона залишилась повною сиротою, іншого житла у неї немає, знімати житло в оренду у неї немає можливості. На підставі наведеного, позивач просить задовольнити позов. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали свої позовні вимоги повністю, проти позовних вимог [PERSON] заперечували в повному обсязі. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтвердили повністю, позов [PERSON] не визнали. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти позову [PERSON], однак заперечувала проти позову [PERSON] повністю. [PERSON] в судове засідання не з»явилася з невідомих причин, яка була повідомлена належним чином про місце і дату розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі договору дарування серії ВКР №809427, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] від 22.08.2008р., належить на праві власності квартира [ADDRESS], яка зареєстрована за ним в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.10.2008р. згідно повідомлення Теплодарського міського БТІ та РОН від 05.05.2009р. №86. Дану квартиру подарувала йому [PERSON], яка померла 05.09.2008р. в м. Теплодарі Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №168093, виданим повторно 18.11.2008р. Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЖД №162757, виданого повторно 13.11.2008р. Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №50-12-73 від 18.11.2008р. Другого Малиновського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 27.10.1993р. зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище останньої після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON]. Згідно довідки ТОВ ЖЕБП «Наше місто» від 10.12.2008р. №208, виданої на ім»я [PERSON], остання проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], з 26.10.2004р. по теперішній час. Як вбачається з договору найму (оренди) житла від 01.08.2010р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно повідомлення Одеського обласного онкологічного диспансеру №452 від 29.05.2009р., [PERSON], [INFO], з 10.06.2008р. по 14.07.2008р. було госпіталізовано до абдомінального відділення ООД, де 25.06.2008р. їй була виконана лапаратомія. За випискою рекомендовано симптоматичне лікування, догляд, спостереження районного онколога, анальгетики гр. В і А. З висновку експерта № 83 комісійної судово-медичної експертизи Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи щодо [PERSON], [INFO], вбачається, що остання на момент підписання договору дарування 22.08.2008р. усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що здійснюючи посвідчення договору дарування вищезазначеної квартири, вона пересвідчилася, що сторони договору розуміють значення своїх дій та їх наслідки. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що за зверненням [PERSON] про неможливість проживання за адресою своєї реєстрації до виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, вони здійснювали разом з [PERSON] вихід до квартири №34 в м. Теплодарі, вул. Піонерна, 5, однак [PERSON], як власник квартири, не впустив їх в зазначене приміщення. З досліджених в судовому засіданні показів свідка [PERSON], співмешканця [PERSON], вбачається, що [PERSON] надавав [PERSON] грошові кошти на проведення їй операції влітку 2008р., а також в подальшому надавав їй матеріальну допомогу в зв»язку з необхідністю її догляду, придбавав продукти харчування. Похорони останньої також були здійснені за кошти [PERSON] [PERSON] в цей же період проживала разом з ними в м. Теплодарі, іноді допомагала [PERSON] в догляді за своєю матір»ю до дня її смерті. З постанови УІМ Теплодарського МВ ГУМВС України в Одеській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.12.2008р. вбачається, що 12.12.2008р. [PERSON] подзвонив на мобільний телефон [PERSON] та повідомив, щоб остання шукала інше житло. Як показали в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] та проти цього не заперечувала [PERSON], приблизно в листопаді 2008р. в дану квартиру вселилися зі згоди [PERSON] квартиранти, вона ж надала їм свої ключі від квартири. Згодом [PERSON] забрав ці ключі у вказаних осіб та виселив їх з квартири. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім»ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім»ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 116 ЖК України передбачено, що якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. В судовому засіданні не встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] була укладена угода про порядок користування вищезазначеною квартирою. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] належить відмовити за недоведеністю, оскільки ним не доведено на якій підставі він просить виселити [PERSON] з жилого приміщення. Також суд відмовляє в задоволені позову [PERSON] в частині вимог про визнання недійсним договору дарування від 22.08.2008р. квартири та реєстрацію права власності, оскільки на зазначеній нею правовій підставі оспорювати цей правочин можуть лише його сторони, а [PERSON] не є стороною цього правочину. Разом з тим, суд задовольняє позов [PERSON] в частині її вимог щодо вселення її в квартиру [ADDRESS] та зобов»язання [PERSON] не перешкоджати їй в користуванні цією квартирою, оскільки в спірну квартиру вона вселилася в 2004 році як неповнолітня донька колишнього власника [PERSON], та проживала в ній до смерті останньої та після її смерті до моменту виникнення неприязних стосунків з [PERSON] в зв»язку з укладанням зазначеного договору дарування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України зі сторін пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог стягуються судові витрати в дохід держави за позовом [PERSON], з врахуванням сплачених нею раніше коштів. На підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд скасовує заходи забезпечення позову.

Outcome: partial