Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

30 липня 2010 року Госпрозрахункова житлово - комунальна дільниця [NUMBER] звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, посилаючись на те, що останні взятих на себе зобов'язань щодо оплати послуг не виконують належним чином, в зв'язку з чим станом у період з 01.08.2007 року по 30.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 897, 63 грн. Прохала стягнути з відповідачів на користь Госпрозрахункової житлово - комунальної дільниця [NUMBER] заборгованість в розмірі 897, 63 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, просив стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 897, 63 грн. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані по справі докази приходить до наступних висновків. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. В судовому засіданні встановлено та не оспорювалося сторонами, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Також судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі ГЖЕД [NUMBER]. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів як до співвласників квартири [ADDRESS]. Але враховуючи, що власником квартри є [PERSON], що було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами, суд приходить до висновку, що заборгованість з оплати таких витрат має бути сплачена лише нею. Відповідно до ст. 10 Закону України «При приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відмовляючись оплачувати послуги ГЖЕД [NUMBER] по утриманню будинку та прибудинкової території на даний час відповідач діє недобросовісно та всупереч норм чинного законодавства. При цьому суд вважає, що разом з виникненням у відповідача [PERSON] права власності на квартиру у неї виник і обов'язок брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. До такого висновку суд приходить на підставі ч.2 ст.382 ЦК України, згідно якої власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормативними актами України, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено можливості звільнення споживача від обов'язку оплачувати комунальні послуги в разі незадоволення їх якістю. Нарахування за надання послуг ГЖЕД № 7 проводилося відповідно до встановлених тарифів, які були затверджені розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації № 121 від 21.03.2000 року та із 01.03.2008 року проводяться за рішенням виконкому Полтавської міської ради № 50 від 20.02.2008 року. Розрахунок тарифу проводився згідно постанови Кабінету Міністрів України №560 від 17.07.2005 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Як встановлено судом, відповідач, будучи власником [ADDRESS], за період з серпня 2007 року по липень 2010 року кошти на користь ГЖЕД [NUMBER] сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 897 грн. 63 коп. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунок заборгованості /а.с. 4,5/. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, підлягає стягненню сума боргу в розмірі 897 грн. 63 коп. За нормами законодавства участь власників у утриманні будинку та прибудинкової території передбачена шляхом їх обов'язку вносити кошти житлово-комунальній організації. Оскільки відповідачем кошти сплачувалися не в повному обсязі, суд приходить до висновку, що відповідач тим самим міг позбавити позивача фінансової можливості в повному обсязі проводити відповідні роботи. Судом встановлено, що письмовий договір між позивачем та [PERSON] було укладено. Від отримання послуг відповідач не відмовлялась. Порядок оформлення претензій споживачів житлово-комунальних послуг передбачений ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно п.1 ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта - претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень. Відповідачем вказаний порядок дотриманий не був, тому посилання відповідача щодо неналежної якості таких послуг судом оцінюється критично. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Суд приймає до уваги та враховує ту обставину, що відповідачка [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що вбачається з копії пенсійного посвідчення [NUMBER], тому звільняється від сплати судового збору та витрат та інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial