Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» (далі ПАТ «Банк «Демарк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 23 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 230-060. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 20000, 00 грн. зі сплатою 25 % річних з кінцевим терміном повернення до 22 жовтня 2009 року На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено договір поруки від 23 жовтня 2007 року № 230-060/1. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобовязалася відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту. Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі: 41 344 грн. 88 коп., з яких: 20 000грн. заборгованість по тілу кредиту, 3 799 грн. 63 коп. пені за несвоєчасно сплачені відсотки, 2 863 грн. 01 коп. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 960 грн. штрафу за несвоєчасно сплачені відсотки. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідачі своє право на участь у судовому засіданні не використали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 23 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 230-060 (далі кредитний договір) (а.с. 4-5). Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 20000, 00 грн. зі сплатою 25 % річних з кінцевим терміном повернення до 22 жовтня 2009 року (п. 3.1. кредитного договору). Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 2 до договору, якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено додаток № 2 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 23 жовтня 2009 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та / або згідно умов відповідної угоди сторін. Сторони домовилися, що за умовами цього договору може бути встановлений інший розмір процентної ставки за користування кредитом у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR, EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо Кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 5.2. договору (п.2.3. кредитного договору). Згідно з п. 4.1. кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалент) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземні валюті. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено договір поруки 23 жовтня 2007 року № 230-060/1. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобовязалася відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту (п. 1.1. зазначеного договору). Згідно з п. 1.3. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Пунктом 1.1. договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором складає: 41 344 грн. 88 коп., з яких: 20 000грн. заборгованість по тілу кредиту, 3 799 грн. 63 коп. пені за несвоєчасно сплачені відсотки, 2 863 грн. 01 коп. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 960 грн. штрафу за несвоєчасно сплачені відсотки. Виходячи з наведеного, сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Демарк» у повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідачів: з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Демарк» 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та 223 грн. 72 коп. судового збору; з [PERSON] 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та 223 грн. 72 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved