overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

05.05.2011 р. Миколаївська ЗОШІ \~№ 5 для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яка діє в інтересах [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] Відповідача [PERSON] \~за вироком \~Жовтневого районного суду Миколаївської обл. \~від 20.07.2010 р. визнано винним в скоєнні злочину та на теперішній час він відбуває покарання в Арбузинській виправній колонії № 83. \~\~З 22.02.2011 р. неповнолітній [PERSON] \~знаходиться на вихованні та повному утриманні в Миколаївській ЗОШІ \~№ 5 для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до його повноліття. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений судом належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, суд встановив наступне. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] Відповідно до Вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області Сад Віктора Вікторовича було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та ч. 1 ст. 263 КК України. На теперішній час він відбуває покарання в Арбузинській виправній колонії № 83. \~\~ Згідно рішення Жовтневої райдержадміністрації \~від 22.02.2011 \~р. та по теперішній час Сад Віктор Вікторович \~знаходиться на повному державному утриманні та вихованні у Миколаївська ЗОШІ \~№ 5 для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать закону, позов необхідно задовольнити. З відповідача \~в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. \~00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.166, 180, 181, 183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Вимоги мотивував тим, що навесні 2008 року він позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на день звернення до суду 55 369 грн., які відповідач зобовязався повернути до 01 жовтня 2008 року. Однак на теперішній час відповідач в добровільному порядку гроші не повернув. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача борг в розмірі 55369,00 грн., також судовий збір в сумі 553,69 грн. та витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Навесні 2008 року [PERSON] позичив [PERSON] 7000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на день звернення до суду 55 369 грн. з умовою повернення суми боргу до 01 жовтня 2008 року. [PERSON] склав розписку, згідно якої прийняв на себе зобов'язання сплатити загальну суму позики в розмірі 7000 доларів США (55369,00 грн.) на вищезазначених умовах. Розписка написана власноруч і підписана [PERSON] На момент розгляду справи сума позики позивачеві не сплачена . Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати: судовий збір в розмірі 553,69 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з \~відповідачем \~ [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 січня 1999 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану м. Вугледар Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 03. В шлюбі у них народилася дитина, \~ [PERSON] [INFO] . В наслідок відсутності взаємних інтересів, поглядів, спільне життя сторін не склалося, шлюб фактично розпався, стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе і суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги та їх обґрунтування, просила суд задовольнити їх в повному обсязі та залишити їй шлюбне прізвище. \~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що \~15 січня 1999 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Вугледар, Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 3. (а.с.5) Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з несхожістю характерів, інтересів, що привело до того, що сім`я фактично розпалася. \~ Позивач розриває шлюб вперше. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя відсутній. Оцінюючи наведені позивачем у відповідності зі ст. 57 ЦПК України докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про неможливість подальшого сумісного проживання подружжя, в наслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ У відповідності Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито суд вважає необхідним стягнути з відповідача державне мито в сумі 8,50грн. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України Про порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ суд вважає необхідним стягнути з відповідача інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

15 квітня 2011 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те. що з 27 квітня 2005 року перебуває із відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 147. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові. Сторони спільного господарства не ведуть. Сторони мешкають окремо близько двох місяців. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Дитина за обопільною згодою залишиться проживати із позивачкою. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, за їх згодою, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130. ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами, встановленими ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак, суд вважає за можливе позов задовольнити. Крім того, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 27 серпня 1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 33. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має - донька залишається проживати з відповідачем по справі, спір щодо спільно нажитого майна вирішено добровільно. У судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала проти позовних вимог не заперечувала, тобто дала згоду на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 серпня 1999 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 33. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачкою, в якому вони знаходяться з 2003 року, мотивуючи свої вимоги тим, що на протязі спільного життя вони виявили несумісність характерів, у зв`язку з чим на початку грудня 2009 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. На примирення він не згоден. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач на позові наполягав. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні, 08 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб Шевченківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 16, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження (а.с.6). Подружнє життя сторін не склалося. Між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~На підставі\~вищевикладеного і\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обгрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 40 Конституції України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обгрунтуванням доводів позивача, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст.525,526,530,546,547,665,656,691,692 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обгрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. ст. 184,192,197 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - на 1/4 квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що вона разом з відповідачами та покійною [PERSON] отримали ордер на право заняття в порядку обміну жилого приміщення спірної квартири загальною площею 42,8 кв.м. , яка складається з двох житлових кімнат площею 27,8 кв.м. 22.04.1991 р. оформили свідоцтво про право спільної сумісної власності на зазначену квартиру. Після смерті її тітки [PERSON] 19.10.1997 р відкрилась спадщина. У січні 2010 р. вона звернулась до Четвертої нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець четвертої черги. Проте їй відмовили через те, що не виділено частки спадкодавця у спільній сумісній власності. Оскільки заповіту вона не залишила, з 1991 р. проживала разом з сторонами у спірній квартирі, вела спільне господарство, інших близьких родичів у неї немає, позивач вважає, що має право на спадкування її майна. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала суду аналогічні пояснення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні не заперечили проти задоволення позовних вимог. Вказали, що позивач –їх матір є єдиним спадкоємцем за законом після смерті тітки. .Представник третьої особи –Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 092598 (а.с.4) [PERSON] померла 19.10.1997 р. З свідоцтва про право власності на квартиру від 22.04.1997 р. (а.с.3) сторонам та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], у якій сторони відповідно до довідки ЛКП «Господар» з місця проживання про склад сім»ї та прописку від 21.03.2011 р. № 598 (а.с.6) зареєстровані. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивачем доведено суду те, що [PERSON] з 1991 р. проживала з ними однією сім»єю у квартирі по вул. Ніжинській, 3317 у м. Львові. Кожна наступна черга спадкоємців за законом відповідно до ст. 1258 ЦК України одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. З пояснень сторін та копії свідоцтв про смерть від 29.09.1992 р. чоловіка [PERSON]І –[PERSON] (а.с.27) та брата –[PERSON] (а.с.5) вбачається, що інших спадкоємців на спірну квартиру немає, тому позивач як спадкоємець четвертої черги має право на спадкування за законом частки квартири, що залишилась по смерті її тітки. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, оскільки згідно ст. 1226 ч. 1 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON]. звернулись до суду з заявою про оголошення їх сина [PERSON], [INFO], померлим. Заяву мотивовано тим, що [PERSON] в 2001 році пішов з дому, та на протязі 10 років відсутні відомості про його місцезнаходження. Визнання померлим [PERSON] необхідно заявникам для усиновлення онучки -[PERSON] Заявники вимоги заяви підтримали. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилась, заперечень проти задоволення заяви не надала. Прокурор вважав заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності зацікавленої особи. Обставини справи встановлені судом. 11.10.1991 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], від якого [INFO] році народилась дочка -[PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. [PERSON] в 2001 році пішов з дому за адресою: [ADDRESS], і не повернувся. Рішенням Заводського районного комітету Миколаївської міської ради №46 від 08.02.2002 року, [PERSON] призначено опікуном над онукою -[PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 208 СК України, суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Судом встановлено, що протягом десяти років в місці постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про його місце знаходження. Встановлення факту визнання особи померлою для заявників має юридичне значення. Враховуючи вищенаведене, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через регулярні сварки по різним побутовим причинам та непорозуміння. У судове засідання сторони не з»явилися, направивши до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач - визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.08.2006 року, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1048. Від спільного шлюбу мають доньку Валерію, [INFO]. Спір про майно відсутній. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають, проживають окремо. Фактично сім»я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду 31.03.2011 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 4817,08 грн., посилаючись на те, що відповідачка згідно з договором №74-С від 26.12.2007 року отримала кредит від відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк»в особі Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк», яке у подальшому перейменоване в публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», на суму 10000,00 зі сплатою 26% річних, строком користування до 25.12.2008 року. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного договору, позивач вимагає виконання боргових зобов»язань у повному обсязі, тобто сплати суми отриманого кредиту та інші виплати, передбачені цим договором. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, не повідомила про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно з договором №74-С від 26.12.2007 року отримала кредит від відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк»в особі Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк», яке у подальшому перейменоване в публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», на суму 10000,00 зі сплатою 26% річних, строком користування до 25.12.2008 року. Свої зобов»язання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 16.03.2011 року сума заборгованості за кредитом складає 4817,08 грн.. У зв»язку із припиненням діяльності Полтавської філії ПАТ «ВТБ Банк»відкрито на її базі відділення «Полтавська регіональна дирекція»ПАТ «ВТБ Банк». Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved