overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про визнання [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми, вказуючи на те, що [PERSON] являється його сином, а [PERSON] є дружиною його сина. Вказує на те, що останні до 2000 року проживали в [INFO], після чого виїхали за кордон. Зазначає, що від шлюбу 06.05.1994 року у них народився син [PERSON], який знаходиться на його утриманні. На даний час він бажає встановити опіку над внуком, а також йому необхідно виготовити паспорт, однак для цього батькам дитини потрібно звернутися у відповідні органи для виготовлення паспорту, а оскільки місце проживання останніх невідоме, дитина фактично позбавлена батьківського піклування, тому просив заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 43 ЦК України, протягом року в місці постійного проживання [PERSON] та [PERSON]М, в с. Суховерхів по вул. Грушевського, 72, Кіцманського району відсутні відомості про місце їх перебування. Крім того, вищенаведене також підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 288502, довідкою виконкому Суховерхівської сільської ради Кіцманського району № 378 від 29.11.2010 p.. Виходячи з наведеного, ст.43 ЦК України, ст.ст.234, 235, 246-249 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалась на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 14.05.1994 року. Від цього шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейні обовязки та нещирість у відносинах. За час перебування у шлюбі з вини відповідача між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Їхня сімя на даний час існує лише формально. Сімейні стосунки вони фактично припинили з жовтня 2010 року. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просила розірвати шлюб з відповідачем. Справа слухалась у відсутність позивачки [PERSON], яка у попереднє судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні у її відсутність. Справа слухалась також у відсутність відповідача [PERSON], який в судове засідання не з?явився, подавши до суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Чернівецьким міськвідділом РАГС 14 травня 1994 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис за №585. Від вказаного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які за взаємною згодою сторін, залишаються проживати разом з позивачкою. З жовтня 2010 року сторони фактично не підтримують подружніх відносин та з вказаного часу не ведуть спільного господарства. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що 01 лютого помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку № 775 загальною площею 3.74 га. За життя його батько заповів своє майно йому та його брату [PERSON] в рівних частинах. Він, як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріуса, щоб оформити спадщину після смерті свого батька на 1\\2 частину земельної ділянки №775, яка розташована на територій Лозоватської сільської ради Ульяновського району. На що нотаріус йому відмовив мотивуючи тим, що в нього відсутній державний акт на право приватної власності на землю. В судове засіданні позивач не з»явився надав до суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд справу слухати без його участі. Представник Лозоватської сільської ради в судове засідання не з'явився. З Лозоватської сільської ради надійшла заява в якій зазначено, що заперечень щодо розгляду позовної заяви [PERSON] немає, просять розглянути справу без участі їх предстаника. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився заперечень суду не надав. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні встановлено, що він бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], який помер 01 лютого 2009 року, але по об'єктивним обставинам, внаслідок відсутності державного акта на право приватної власності на землю, позивач не має можливості оформити спадщину, яка відкрилася після смерті батька. Відповідно до ч.І ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобод:, інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1) ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних праз та інтересів може бути визнання права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

24 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] за договором позики та просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь 29 390 гр. 00 коп. і судові витрати пов'язані з розглядом даної справи. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнав, та пояснив суду, що він дійсно 29 листопада 2009 року отримав в позику у [PERSON]. гроші в сумі 29 390 грн. 00 коп. і зобов'язувався до 31 жовтня 2010 року повернути їх, але до цього часу борг не повернув. Суд заслухавши доводи сторін, перевіривши зібрані докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 листопада 2009 року позивач уклав договір позики з відповідачем та позичив відповідачу [PERSON] 29 390 (двадцять дев'ять тисяч триста дев'яносто) гривень. Одержання відповідачем зазначеної суми підтверджується його написом здійсненим власноруч на договорі позики від 29 листопада 2009 року. Відповідач зобов'язувався повернути гроші не пізніше 31 жовтня 2010 року. Однак в зазначений у договорі термін грошей не повернув. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах, або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 207 та 1047 ЦК України правочин укладений між сторонами є договором позики на вказаних умовах. Позивач та відповідач відповідно до умов викладених у договорі домовились, що відповідач зобов'язаний повернути борг у розмірі 29 390 грн. 00 коп. Відповідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов договору позики сторони домовились, що відповідач повинен повернути позивачу борг до 31 жовтня 2010 року. На час вказаний у договорі позики борг не повернуто, що є порушення відповідачем строку виконання зобов'язання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача суми у розмірі 2 662 грн. 20 коп. внесеної на проведення ремонту покрівлі житловому будинку № 38 по вул. Кедріна у м. Дніпропетровську, в рахунок оплати послуг з утримання будинку № 38 по квартирі № 138 по вул. Кедріна в м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що він проживає в квартирі № 138 житлового будинку № 38 по вулиці Кедріна в м. Дніпропетровську, який перебуває на балансі й обслуговуванні відповідача. Квартира належить йому на праві приватної власності. У звязку з неналежним виконанням відповідачем обовязків щодо технічного обслуговування житлового будинку, покрівля будинку розташована над квартирою позивача, знаходилась у незадовільному стані. Під час атмосферних опадів в наслідок незадовільного стану покрівлі мало місце її протікання, волога проникала усередину квартири, що викликало великі побутові незручності та проблеми. Позивач неодноразово звертався з заявами до відповідача з проханням усунути недоліки покрівлі, проведенням необхідних робіт, однак необхідні роботи не були виконані. Тому він був вимушений за власні кошти купити всі необхідні матеріали і виконати поточний ремонт покрівлі. Вартість робіт склала 2 662 грн. 20 коп. Після чого позивач звернувся до відповідача з клопотанням зарахувати витрачені на ремонті роботи кошти в рахунок погашення заборгованості з утримання житлового будинку, але йому було відмовлено, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч.5 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги у випадку їх ненадання чи надання не в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживає у квартирі № 138 житлового будинку № 38 по вул. Кедріна в м. Дніпропетровську, який знаходиться на балансі та обслуговуванні відповідача. Квартира належить позивачу на праві приватної власності. Через те, що покрівля будинку знаходилася в незадовільному аварійному стані, під час атмосферних опадів в наслідок незадовільного стану покрівлі мало місце її протікання. Тому позивач був вимушений за власні кошти купити всі необхідні матеріали і виконати поточний ремонт покрівлі, на що позивачем було затрачено 2 662 грн.20 коп. Це підтверджується дефектним актом КЖЕП «Південне», товарним чеком. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила постановити рішення про стягнення з відповідача суми у розмірі 278 грн., внесеної на проведення ремонту горищного розведення системи опалення в житловому будинку № 3-а по вул. Фабрично-Заводська у м. Дніпропетровську, у рахунок оплати послуг з утримання житлового будинку по квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що вона проживає в квартирі № 32 багатоквартирного житлового будинку № 3-а по вул. Фабрично-Заводській, яка їй належить на праві приватної власності. У звязку з неналежним виконанням відповідачем обовязків щодо технічного обслуговування житлового будинку, аварійний стан системи теплопостачання був причиною неякісних послуг з теплопостачання належної квартири. Позивачка неодноразово зверталася з заявами до відповідача з проханням усунути недоліки на горище проведенням необхідних робіт, однак необхідні роботи не були виконані. Тому вона була вимушена за власні кошти купити всі необхідні матеріали і виконати ремонтні роботи. Вартість робіт склала 278 грн. Після чого позивачка звернулася до відповідача з клопотанням зарахувати витрачені на ремонті роботи кошти в рахунок плати послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території, але їй було відмовлено, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч.5 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги у випадку їх ненадання чи надання не в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає у квартирі № 32 багатоквартирного житлового будинку № 3-а по вул. Фабрично-Заводській в м. Дніпропетровську, який знаходиться на балансі та обслуговуванні відповідача. Квартира позивачці належить на праві приватної власності. Через те, що аварійний стан системи теплопостачання був причиною неякісних послуг з теплопостачання належної їй квартири, тому вона була вимушена за власні кошти купити всі необхідні матеріали і виконати ремонтні роботи, на що позивачкою було затрачено 278 грн. Це підтверджується дефектним актом, товарним чеком. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 жовтня 1992 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в с. Реваківці по вул. Горького, 8, Кіцманського району Чернівецької області. Вказує на те, що вона являється спадкоємицею за законом після смерті батька, крім неї спадкоємцями за законом являються відповідачі по справі, які не претендують на спадкове майно. Посилається на те, що вона своєчасно вступила в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину, так як в господарстві є самочинно без відповідного дозволу та відповідно розробленого проекту побудований житловий будинок, загальною площею 179,6 кв.м. та житловою - 77,8 кв.м. літ. И, вартістю 200658 грн.. Зазначає, що на даний час вона бажає узаконити дану самочинну будівлю, яка зведена на земельній ділянці, що закріплена за господарством, вона не порушує інтереси інших осіб, не псує архітектурну забудову села, сільська рада не заперечує проти її узаконення, будівля зведена без порушень вимог протипожежної безпеки та санітарних норм, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

26.10.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між сторонами укладено 26.07.2008 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторони поступово погіршувалося. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, постійно виникали сварки, чоловік маючи дружину зустрічався з іншими жінками. Все це призвело до остаточного розпаду сімї, сторони стали проживати за різними адресами, спільного домашнього господарства не ведуть. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої прохала справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, прохала шлюб розірвати. Також після розірвання шлюбу прохала залишити їй дошлюбне прізвище «Олексюк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Виходячи з викладеного, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач свої заперечення проти прийняття заочного рішення не надала. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 26.07.2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №705. Сторони припинили підтримувати шлюбні стосунки, проживають окремо, примирення між сторонами не досягнуто. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сімя розпалася та відновити її неможливо, тому на підставі ст.104 п.2, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду в обгрунтуванні позову вказує, що згідно рішення суду від 19.07.2010 року їй належить квартира [ADDRESS], яку вона придбала у [PERSON]. Згідно акту, підписаного сусідами та завіреного інженером дільниці № З КП «ЖЕО №14», від 04.11.2010 року, [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS], з 1996 року. Реєстрація відповідача на даній жилій площі скоює труднощі у користуванні та володінні житлом. По добрій волі відповідач знятися з реєстрації не бажає, оскільки його місце знаходження є невідоме. Позивач просить усунути перешкоди в користуванні житлом, знявши з реєстрації [PERSON], з квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] про час та день розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного провадження, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення суду від 19.07.2010 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS], яку вона придбала у [PERSON] - а.с.4. Згідно акту, підписаного сусідами та завіреного інженером дільниці № З КП «ЖЕО №14», від 04.11.2010 року, [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS], з 1996 року-а.с.6. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод ' здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що відповідач зареєстрований у квартирі № 38 в іудинку № 96 по вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі, що створює перешкоди позивачу у олодінні та користуванні власністю, тому слід усунути перешкоди для позивача у користуванні квартирою, знявши відповідача з реєстрації. На підставі ст.391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Відповідач, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 587 грн. 24 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Основним джерелом фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад є квартирна плата. Згідно з п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" основний квартиронаймач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом чи договором (щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця). В порушення вказаних вимог відповідач заборгувала позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 587 грн. 24 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved