Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що він придбав жилий будинок 79/16 по вул. Нікуліна в місті Маріуполі, Власиком якого він є. Земельна ділянка під вказане домоволодіння належала померлому 2 квітня 1999 року [PERSON], після смерті якого відповідач, спадкоємець після смерті [PERSON], не переоформив на себе правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки позивач придбав жилий будинок 24 лютого 2011 року, вважає, що він придбав право власності на земельну ділянку, розташовану під вказаним домоволодінням площею 0,0550 га. Оскільки будинком позивач користується, як його власник, то на підставі переліченого просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га, розташовану по вул. Нікуліна 79/16 в м. Маріуполі. У судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідач, [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням заслухати справу без його участі, позовні вимоги при цьому визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу з державного реєстру прав Маріупольського БТІ [PERSON] є власником будинку 79/16 по вул. Нікуліна в місті Маріуполі разом із належними до нього будівлями та спорудами на підставі договору купівлі-продажу від 24 лютого 2011 року, посвідченому державним нотаріусом, реєстр № 1-271, за яким [PERSON] придбав вказаний будинок у [PERSON], що належав останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 1999 року у розмірі 1/4 частини та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 лютого 2011 року у розмірі 3/4 частини. Згідно державного акту про право приватної власності на землю від 28 грудня 1998 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0550 га, розташованої по вул. Нікуліна 79/16 в місті Маріуполі, яка після смерті останнього перейшла у рівних частках у власність [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про спадщину від 22 грудня 1999 року. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Маріуполя Донецької області 5 квітня 1999 року реєстр № 445, [PERSON] помер 3 квітня 1999 року. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 12 грудня 2009 року, реєстр № 1708, [PERSON] померла 11 грудня 2009 року. Відповідно положень ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідної для їх обслуговування. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебуває у власності іншої особи, припиняється право власності земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Суд вважає на підставі викладеного встановленим набуття позивачем права власності на домоволодіння 79/16 по вул. Нікуліна в міста Маріуполя, тому є обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,0550 га, розташовану по вул. Нікуліна 79/16, яка перейшла позивачу у власність разом із отриманим за договором купівлі-продажу будинком в цілому. На підставі ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved