Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

04 березня 2011 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1\\4 частини його доходів на навчання сина - [PERSON], [INFO], який потребує матеріальної допомоги та збільшити розмір раніше стягуваних аліментів до розміру мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на навчання сина добровільно не надає, аліменти не сплачує та ухиляється від виконання своїх обовязків, у звязку з чим вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили зміст позовних вимог і просили суд задовольнити позов лише в частині стягнення аліментів на навчання, в решті залишити позов без розгляду. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, зі слів позивача та його представника [PERSON] було відомо про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та її представник проти заочного розгляду справи не заперечували і просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] являється батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження ( а.с. 5). Згідно рішення Кіровського районного суду від 09 січня 1997 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття ( а.с. 10 ). Також суд встановив, що [PERSON] з 01 вересня 2008 року навчається на комерційній основі у Кіровоградському інституті розвитку людини « Україна «, що підтверджується довідкою даного навчального закладу № 1\\22 - 126 від 02 березня 2011 року. Згідно договору укладеного 01 вересня 2008 року між [PERSON] та навчальним закладом вартість його навчання за період з 01 вересня 2008 року по 30 червня 2012 рік становить - 16170, 00 грн. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] відповідач проживає на території Кіровоградського району, займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід, матеріальної допомоги на утримання сина не надає і ухиляється від сплати аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також і те, що [PERSON] в даний час потребує матеріальної допомоги, від надання якої відповідач ухиляється. Відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 51,00 грн. та витрати на ІТЗ, від сплати яких позивач була звільнена у встановленому законом порядку, також підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved