overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Світлівської сільської ради Старобільського району Луганської області про \~визнання права власності на грошові вклади у порядку спадкування за законом, у \~якому просить суд \~визнати за нею право приватної власності у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 16.05.2009 року, на \~грошові вклади, які знаходяться в Старобільському відділенні «Ощадбанк»філія № 589 рахунок № 91551001462; рахунок № 91551002970. \~\~\~ В обґрунтування позову позивач посилається на \~те, \~що 16.05.2009 року \~померла її матір [PERSON] Після її \~смерті \~залишилося вказане спадкове майно. \~Вона фактично прийняла спадщину, тому що на момент смерті матері вона жила разом з нею в одному будинку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримає у повному обсязі. Представник Світлівської сільської ради \~в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві позов визнав і просив суд розглянути справу у його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: 16.05. 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Те, що позивач є донькою померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: грошові вклади \~в Старобільському відділенні «Ощадбанк»філія № 589 рахунок № 91551001462 із залишком 7873,30 грн.; рахунок № 91551002970 5072,05 грн., що підтверджується довідкою керуючого філією Старобільське відділення № 589 ВАТ «Ощадбанк». \~\~\~\~ Позивач \~після смерті спадкодавця \~є спадкоємцем за законом першої черги на підставі ст. \~1261 \~ЦК України. \~\~ Суд вважає, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, тому що він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач \~не заявив про відмову від спадщини. А тому позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст.ст.1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

В листопаді 2010 року ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем [PERSON] 28.09.2007 року був укладений кредитний договір № 35Б-80 на суму 12000.00 грн. зі сплатою 24 % річних. Крім того, в забезпечення повернення кредиту був укладений договір поруки з відповідачем [PERSON] І,В., згідно якого вона зобовязалась солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] Оскільки відповідачі, взяті на себе зобовязання не виконують зявилась заборгованість яка станом на 02.11.2010 року складає: 10282,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6209,66 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 1921,53 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій, а всього 18413,88 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості, а також сплачені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідачі в судове засідання, не зявились, були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Між сторонами 28.09.2007 року були укладені договори, а саме: з [PERSON] - кредитний договір № 35Б-80 на суму 12000,00 грн. зі сплатою 24 % річних; з [PERSON] договір поруки, згідно якого вона зобовязалась солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] З умовами договорів відповідачі були ознайомлені, договори були ними підписані. Із наданих позивачем розрахунків, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами прийнятого на себе зобовязання за договором кредиту, сума заборгованості станом на 02.11.2010 року становить: 10282,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6209,66 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 1921,53 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій, а всього 18413,88 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. Згідно ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, суд вважає, ще вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та їдкими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 184,14 грн. та витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядай справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 554, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

В грудні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 20 в будинку № 75-а по вул. 295 Стр. Дивізії в м. Миколаєві. В обгрунтування позовних вимог позивач вказувала, що вона проживає в зазначеній квартирі, про що надала довідку ДЄЗ «Пілот» від 26.11.2010 року. У вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та колишня дружина [PERSON] - [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає понад шести місяців, перешкод в користуванні спірною квартирою йому ніхто не чинив, його майна там немає, участі в оплаті комунальних платежів не приймає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК .України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач проживає в [INFO], що підтверджується довідкою ДЄЗ «Пілот» від 26.11.2010 року. Окрім того, згідно вищевказаної довідки у даній квартирі окрім позивача зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та колишня дружина [PERSON] - [PERSON] Разом з тим, відповідач з 2007 року у спірній квартирі не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 29.11.2010 року. Також цей факт підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] Згідно з ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином, з огляду на те, що. відповідач більше шести місяців відсутній в спірній квартирі без поважних причин, перешкод в користуванні спірної квартири їй ніхто не чинив, її майна там немає, не зверталась до суду з заявою про продовження встановленого законом строку збереження за ними спірної квартири, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

11 червня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилається на те, що на балансі Жовтневого у правління водного господарства перебуває гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] . З 22 липня 1994 року відповідач був зареєстрований у гуртожитку в кімнаті № [NUMBER] . Кімната була надана відповідачу як працівнику позивача. Договір найму житлового приміщення з відповідачем не укладався. Орієнтовно з 1995 року відповідач не мешкає у спірній кімнаті, його особистих речей у кімнаті не має. Такий стан речей порушує права позивача як власника житлової нерухомості, тому він просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про надсилання судових повісток, про причини неявки суд не сповістив, будь-яких заперечень з приводу позову не надав. За згодою позивача суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. 27 жовтня 1994 року відповідач був зареєстрований у гуртожитку в кімнаті [ADDRESS] , хоча в управлінні не працював (а.с.6, 5). Протягом 1999-2010 років відповідач за комунальні послуги не сплачував (а.с.5). Відповідно до акту про непроживання від 07 червня 2010 року відповідач фактично не мешкає у кімнаті [ADDRESS] орієнтовно з 1995 року, тобто більше п`ятнадцять років на час розгляду справи (а.с.5). В той же час у розшуку відповідач не перебуває (а.с.6). Як закріплює ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За правилами ч. 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Одночасно ст.72 ЖК встановлює, що в судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач втратив юридичний інтерес до кімнати, долею житла не цікавиться, тягар його утримання не несе. За викладених обставин суд находить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

09 липня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те. що з 21 липня 2001 року перебуває із відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 272. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З червня 2010 року сторони припинили подружні стосунки, тому що фактично створили нові родини. Сторони спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердив. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Судом надавався сторонам шестимісячний термін для примирення, проте він результатів не приніс. Заслухавши пояснення сторін, за їх згодою, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами, встановленими ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак, суд вважає за можливе позов задовольнити. Крім того, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

Заявники просять суд винести рішення про усиновлення ними [PERSON] , [INFO] , в актовому записі народження дитини записати їх батьками та зробити відповідні зміни щодо прізвища з " [PERSON] " на " [INFO] ", по батькові з " [PERSON] " на " [INFO] ", місце народження з "с. Зелена Поляна Червоноармійського району Житомирської області на "м. Житомир", дату народження з " [INFO] " на " [INFO] ". В судовому засіданні заявники підтримали заяву про усиновлення та пояснили, що мають спільного сина, але хотіли б усиновити ще дочку. Вони є матеріально забезпеченими, люблять дітей та мають всі умови для їх виховання. Будучи зареєстрованими у службі в справах дітей Житомирської міськради, вони побували в Денишівському дитячому будинку, де встановили добрі відносини з [PERSON] і виявили бажання її усиновити. Представники Денишівського дитячого будинку та відділу органу опіки і піклування Житомирської райдержадміністрації підтримали прохання заявників. Заслухавши пояснення заявників, думку представників вказаних установ, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Заявники є громадянами України, матеріально забезпечені, не мають перешкод в усиновленні дітей, працевлаштовані, позитивно характеризуються за місцем роботи і проживання, обоє мають добрий стан здоров`я, розуміють всі наслідки пов`язані з усиновленням дитини та перебувають з 17.11.2010 року за №13 на обліку в державних органах, як кандидати в усиновителі. Водночас дитина з 28.01.2011 року перебуває на обліку дітей які підлягають усиновленню у службі в справах дітей Червоноармійської райдержадміністрації та ніхто досі з громадян України не побажав усиновити цю дитину чи установити над нею опіку. Батько дитини [PERSON] та мати [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо доньки [PERSON] , що підтверджується рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.01.2011 року та рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 09.09.2010 року. Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, яка буде прийнята в сім`ю заявників на правах їх дочки, та яку останні будуть виховувати як рідну, суд вважає за доцільним повністю задовольнити прохання заявників.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що в грудні 2008 року вони з відповідачкою дійшли згоди про те,що позивач купить у відповідачки будинок ,який належить їй на праві власності і знаходиться в м.Кремінна,вул. Куйбишева,№ 135 за 15\~000 грн.Він віддав їй гроші за два рази : 10\~000 грн. віддав 25.12.2008 року,5000 грн.-07.01.2009 року. Відповідачка пообіцяла позивачеві,що договір купівлі-продажу вони оформлять нотаріально після того як вона отримає державний акт на прибудинкову земельну ділянку .За ці роки позивач відремонтував будинок .Відповідачка ж відмовляється оформлювати угоду ,посилаючись на те,що не отримала державний акт на землю.В цей час йому стало відомо,що державний акт на землю вона отримала. Зустрічей з ним відповідачка уникає.В звязку з цим він звертається до суду і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку за адресою: м.Кремінна.вул.Куйбишева,135,укладений між ним та відповідачкою 07.01.2009 року,визнати за ним право власності на зазначений будинок. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав ,надав аналогічні пояснення по суті заявленого позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася ,надала заяву в якій позов визнала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ,встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін ,дослідивши матеріали справи ,суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] на праві власності належить будинок за адресою : м.Кремінна,вул. Куйбишева,135(свідоцтво про право власності-4) та земельна ділянка розміром 0,0822 га на якій розташований зазначений будинок (державний акт на право власності на земельну ділянку-а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах ,що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно ,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки встановлено,що спірний будинок і земельна ділянка на якій він розташований дійсно належать відповідачці,позовні вимоги вона визнала ,суд вважає,що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

До Рубіжанського міського суду звернулось ТОВ Луганське енергетичне обєднання з позовною заявою до відповідача про відшкодування збитку,заподіяного внаслідок порушення правил користування електроенергією для населення В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS]. 11.12.2010 року при перевірці роботи лічильника встановленого у вказаному будинку було виявлено порушення Правил користування електроенергією для населення , яке здійснювалося шляхом зняття засобу обліку без дозволу енергопостачальної організації. На підставі виявленого порушення було складено акт № 040971 .Відповідач від пояснень і підпису акту відмовився .Позивач вказує ,що відповідач завдав підприємству збиток у сумі 807 грн.24 коп.В добровільному порядку відшкодувати збиток відмовився. Просить стягнути з відповідача 807 грн.24 коп. , судові витрати . У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.. Відповідач в судове засідання не зявився ,хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ,що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.03.2011 року ,тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача ,дослідивши докази, матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов . Судом встановлено, що відповідач мешкає в квартирі ,розташованій за адресою: [ADDRESS]. Відповідно акту № 040971 про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 11.12.2010 року відповідач здійснив самовільне зняття засобу обліку без дозволу енергопостачальної організації. Відповідно розрахунку від 11.12.2010 року збитки позивача складають 807 грн.24 коп. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві,абонентові) енергетичні та інші ресурси,передбачені договором, а споживач(абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання,а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обєднання. Таким чином судом встановлено ,що відповідач дійсно завдав позивачеві збиток шляхом порушення Правил користування електроенергією для населення отже є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір (державне мито) на користь позивача в сумі 51 грн. та витрати на інформаційоно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради в якій вказує, що 07.10. 1996 року його син [PERSON] одержав дозвіл на будівлю гаражу по вул..Студентській ,12,в районі котельної відповідно до рішення № 809 [PERSON] міської ради.Гараж був побудований,але право власності в органах БТІ не було зареєстровано оскільки в ті роки виготовлення технічної документації і реєстрація права власності на гаражі не здійснювалися. Оскільки зараз немає змоги розпорядитися гаражем по причині відсутності правовстановлюючих документів на нього представник позивача звернувся до суду.Просить визнати за [PERSON] право власності на гараж,розташований в м.Рубіжне,вул..Студентська ,12,будівельний квартал № 48 (район котельної). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, суду подав заяву в якій позов визнав, просив суд розглядати справу без його участі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача ,дослідивши докази, матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради № 809 від 07.10.1996 року(а.с.15) ) було надано земельну ділянку [PERSON] для будівництва гаражу,на підставі зазначеного рішення було укладено договір на право тимчасового користування землею(а.с.18). КП БТІРубіжанської міської ради виготовило технічний паспорт на обєкт нерухомого майна-гараж,розташований в м.Рубіжне,в.будівельном кварталі № 48 від 01.10.2009 року (а.с.8-14). Рішенням реєстратора КП БТІРубіжанської міської ради від 14.12.2009 року [PERSON] відмовлено в оформленні права власності на гараж з тієї причини,що відсутній акт прийома в експлуатацію. Вартість гаражу зазначена як 12\~708 грн. Відповідно до ст. 328 ГК України право власності набувається на підставах ,що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно ,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved