Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що з 22 вересня 2009 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 300 гривень грошових коштів на її утримання до досягнення дочкою 3-х років, посилаючись на те, що останнім часом вони з відповідачем шлюбних стосунків фактично не підтримують. Дитина знаходиться на її утриманні. Участі в утриманні дитини відповідач практично не приймає, її неодноразові усні прохання надавати дитині матеріальну допомогу відповідач повністю ігнорує. Крім того, вона має право на утримання від відповідача батька дитини до досягнення дитиною трьох років, так як дитина проживає разом з нею і це право вона має незалежно від того чи працює та незалежно від її матеріального становища. Місце роботи відповідача їй невідоме. Позивачка в судовому засіданні просить суд залишити без розгляду її вимогу до відповідача, щодо стягнення з нього грошових коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підтримала та підтвердила викладені в позові обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну заяву відповідача про визнання позову та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач участі в утриманні дитини не приймає, є працездатним, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь головного управління Державного казначейства України в Київській області та судовий збір на користь органу місцевого самоврядування. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved