Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем, [PERSON], який зареєстрований 13 листопада 2004 року виконкомом Пушкінської с/р, Виноградівського р-ну, Закарпатської області, актовий запис № 4, неповнолітнього сина [PERSON] залишити їй на вихованні, посилаючись на те, що 13 листопада 2004року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Пушкінської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося через небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя, часті сварки в сім "і. Крім того у відповідача є інша жінка. В процесі спільного проживання він став байдужим до неї, втратив почуття любові та взаємоповаги, що є обтяжливим для них обох. Їхній шлюб з відповідачем носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Проти примирення вона категорично заперечую. Близько чотирьох місяців вона з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства та сімейного бюджету з ним не веде. Спору з відповідачем щодо місця проживання дитини в них немає. Відповідач позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне заявлений позов задовольнити. Вимоги позивача законні, обгрунтованні і в судовому засіданні доведенні. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований 13 листопада 2004 року виконкомом Пушкінської с/р, Виноградівського р-ну, Закарпатської області, актовий запис № 4. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - Максима, [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє вимоги позивача та розриває шлюб між сторонами. Неповнолітнього сина сторін Максима, 20.10.2005 року залишає з позивачем. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі Сопко. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує із позивача державне мито в дохід держави, а відповідача від його сплати звільняє. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved