Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 302 від 19.07.2007р. у розмірі 8 636,91 грн. у звязку із невиконанням ним умов кредитного договору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачене за подання позовної заяви витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обгрунтування позову зазначив, що між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №302 від 19.07.2007р., згідно якому відповідач отримав кредитні кошти в сумі 13 200,00 грн. із строком користування по 19 липня 2009р., з оплатою за користування кредитними коштами в розмірі 24% річних. Позивачем своєчасно було виконано свій обовязок надати кредитні кошти шляхом бузгоиівкового перерахування грошових коштів в сумі 13200, 00грн. на поточний рахунок Відповідача. Згідно з умовами вищевказаного договору відповідач зобов'язався 39 числа кожного місяця повертати кредитні кошти, сплачувати проценти, комісію. Відповідачем було порушено зобовязання, встановлені умовами Кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, процентів за користування кредитними коштами, комісію, а з 20.11.2008р. чергові платежі припинені зовсім. Тобто умови Кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів Відповідачем не виконується. Заборгованість за Кредитним договором станом на 20.07.201 Ороку становить: заборгованість за кредитом - 5695, 24грн, заборгованість за процентами - 2399, 20, сума штрафної санкції за пропуск платежів складає - 542, 47грн. Загальна сума грошових зобовязань, що підлягає сплаті за Кредитним договором станом на 20.07.201 Ороку складає 8636,91грн. Сума заборгованості підтверджена розрахунком, наданим позивачем. Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що "зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу України.... А статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно-до статей 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 651 Цивільного Кодексу України передбачено можливість розірвання договору однією із сторін при істотному порушенні договору іншою стороною. При цьому істотним вважається таке порушення стороною договору, коли в результаті спричинення цим шкоди інша сторона у значній мірі втрачає те, на що розраховувала при укладенні договору. Пунктом 2.6. Договору передбачена можливість дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів. Видача кредитів здійснюється банками на принципі платності, тобто за користування кредитом позичальник повинен сплатити Банку відсотки та інші суми, передбачені кредитним договором. Неповерненням позичених кредитних коштів відповідач спричинив позивачу матеріальної шкоди, а несплата відсотків за користування кредитом зробила неможливим одержання прибутку позивачем, на який він розраховував при укладенні кредитного договору. В судове засіданні представник позивача не з'явився, надав судові заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить по справі постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, зі згоди представника позивача, на підставі ч.4 ст.169 ЦГЖ України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів( постановляє заочне рішення), що відповідає положенням ст.224 ЦГЖ України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 19 липня 2007 року між Публічним [PERSON] Товариством Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 302, відповідно до якого банк надав відповідачу споживчий кредит у сумі 13200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних та строком повернення 19 липня 2009 року. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, не сплачує відсотки за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту. На підставі викладеного, банк у відповідності з вимогами ст.ст. 1046, 1049 ЦК України вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку суми заборгованості по кредитному договору № 302 від 19.07.2007 р., заборгованість відповідача станом на 20.07.2010р. становить 8636,91 грн. (вісім тисяч шістсот тридцять шість гривень 91 коп.). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 86,37 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120,00 грн. відповідно до ст.88 ЦПК України повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved