Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 05 квітня 2004 року, та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що його баба [PERSON] є рідною сестрою його бабусі [PERSON]. [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] в якій вона постійно проживала. Позивач при житті доглядав [PERSON], допомагав їй по господарству, сплачував комунальні платежі. 23 грудня 1997 року [PERSON] було складено заповіт, яким все своє майно вона заповіла позивачеві - [PERSON] Після смерті баби позивач оселився у належній спадкодавці квартирі, щоб підтримувати квартиру у належному стані. Від спадщини позивач не відмовлявся, але у звязку з тим, що займався похоронами [PERSON] був змушений постійно працювати та виїжджати на заробітки. Через зазначені причини позивачем був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини, при зверненні до нотаріальної контори за свідоцтвом про спадщину, позивачу було відмовлено у звязку з порушенням шестимісячного терміну звернення із заявою. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснила про обставини, викладені вище та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, у звязку з неявкою представника у судове засідання ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала суду відзив, яким заперечує проти визнання за позивачем права власності на майно у порядку спадкування за заповітом, щодо питання про поновлення строку представник відповідача просить вирішити його на розсуд суду. Суд, вислухав пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є двоюрідною бабою позивача, що підтверджується свідоцтвами про народження позивача серії І-ВЛ № 366263, Свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] від 14.11.1949 року, свідоцтвом про народження [PERSON] від 12.02.1949 року. [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло реєстраційний номер № 8-96-59836 від 04.03.1996 року належить квартира [ADDRESS]. 05 квітня 2004 року [PERSON] померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 06 квітня 2004 року було зроблено актовий запис № 950 (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 290915) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. Заповітом від 23.12.1997 року, посвідченим державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] спадкодавця все своє майно заповіла онукові [PERSON]. Згідно повідомлення Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори № 4213/01-14, після смерті [PERSON] заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Таким чином, позивач, відповідно до положень ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом. У ході судового розгляду наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач на час смерті спадкодавці з останньою постійно не проживав, у встановлений ст.. 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що позивач за життя своєї баби доглядав її, надавав матеріальну допомогу, сплачував комунальні платежі. Після смерті [PERSON] позивач займався її похованням, оселився у належній їй квартирі, підтримував її у належному стані. Крім того, у ході судового розгляду справи було встановлено, що позивач, у звязку з необхідністю працювати та виїжджати на заробітки пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. При таких обставинах, суд вважає причини пропущення позивачем строку на подачу заяви про прийняття спадщини поважними, оскільки вони повязана з обєктивними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном у 3 місяці. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на квартиру [ADDRESS], враховуючи положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, яка визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: partial