Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до Харківської міської ради, [PERSON], 3-тя особа - Перша Харківська Державна нотаріально контора, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись в позовній заяві та в судовому засіданні на те , що квартира [ADDRESS] належить на праві власності її брату [PERSON] та матері [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 24.12.1993 року. 04.11.2007 року померла [PERSON], після якої залишилося спадкове майно у вигляді 1\\2 частини квартири [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] 16.05.2003 року склала заповіт, за яким заповідала все своє майно [PERSON] Після смерті матері вона зверталася до нотаріальної контори з питанням прийняття спадщини за заповітом, але, їй було відмовлено з причини втрати свідоцтва про право власності на квартиру. . Позивач просила позов задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 3\\8 частини квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача - Харківської міської ради, до суду не з»явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, що відповідно до ст. 224 ЦПК Украіни є підставою для ухвалення заочного рішення. Представник 3 особи - Першої Харківської Державної нотаріальної контори, до суду не з»явився, про час і місце судового розгляду був повідомлені своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. \\ ас- 54\\. Представник 3 особи - Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», до суду не з»явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідно до письмового повідомлення на адресу суду КП »Харківське міське бюро технічної інвентаризації »від 24.11.2010 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON]В на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.12.1993 року ХМЦПДЖФ , р. № 9-93-30342-Ц1 \\ ас- 97\\. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 04.11.2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 16172\\ ас- 59\\. За своє життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], в якому заповіла все своє майно дочці [PERSON] \\ добрачне прізвище [PERSON] \\ - ас- 65\\. Як вбачається з листа Першої ХДНК від 09.02.2010 року, після померлої [PERSON] до нотаріальної контори звернулись з заявами про прийняття спадщини 24.01.2008 року [PERSON] та 28.02.2008 року [PERSON] Н.В.\\ ас- 45\\. У відповідності до ч.1 ст.1233 ЦК України, право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.2 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). У відповідності до ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні позивач пояснила, що вона своєчасно зверталася до нотаріальної контори з приводу оформлення прийняття спадщини після смерті матері, але, вона не мала свідоцтво про право власності на квартиру, тому не мала можливості оформити свої спадкові права, як спадкоємця, після померлої матері. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому частка [PERSON] повинна складати 3\\8 частини. Таким чином, сукупність отриманих судом доказів та їх належна оцінка вказують на обґрунтованість позову та на можливість його задоволення.

Outcome: approved