Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

В вересні 2008 року прокурор Ленінського району м. Миколаєва звернувся в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивував свої вимоги тим, що 29.11 2007р. між сторонами по справі був укладений договір, відповідно до якого позивач надав позичальнику - [PERSON] кредит в сумі 309060грн. на умовах та в порядку визначеному договором. Проте, зобов'язання за договором не були виконані і сума кредиту та процентів за договором позивачу не повернуті. Посилаючись на викладене, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на свою користь 413782 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 180284 грн.99 коп., прострочену заборгованості по основному боргу у сумі 114573 грн. 68 коп., простроченої заборгованості за відсотками у сумі 92727 грн. 75 коп., пені у сумі 26196 грн. 37 коп., В грудні 2010р. до суду звернувся з зустрічним позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», [PERSON] про визнання укладеного між сторонами по справі кредитного договору недійсним. Вимоги мотивував тим, що дійсно уклав з банком та підписав спірний договір кредиту, але фактично отримав кошти [PERSON], який отримав автомобіль за вказані кредитні кошти. В звязку з чим просив суд визнати недійсним кредитний договір № 120 від 29.11.2007р. укладений між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України» в частині отримувача кредиту. Визнати боржником та отримувачем по договору - [PERSON] Визнати, що банк здійснив своє право на погашення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет заставленого майна з 28.10.2008р. 03 грудня 2010р. Ленінським районним судом м.Миколаєва постановлено рішення по вказаної справі. Вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» задоволені. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Проте, судом було винесено рішення про відмову у позові лише до першого відповідача - ВАТ «Державний ощадний банк України», заливши поза увагою другого - [PERSON], а також вимогу про визнання здійснення банком права на погашення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет заставленого майна з 28.10.2008р. В судовому засіданні \~ \~ \~ \~представник Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не заперечував проти постановлення додаткового рішення, вважав необхідним відмовити в задоволенні зустрічного позову. [PERSON], його представник в судовому засіданні підтримали зустрічний позов. [PERSON] в судове засідання не зявився, надійшла заява про визнання позову. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним постановити додаткове рішення. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення , може за заявою осіб які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщі стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. Між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний бані України» був укладений кредитний договір № 120 від 29.11.2007р., відповідно до умов якого позивачем було надано [PERSON] 309060 грн. під 14 % річних на 84 місяці на придбання автомобіля. Вказаний договір був підписаний відповідачем без примусу та застережень. Проте,\~відповідач свої\~зобовязання за\~договором не\~виконав та\~відмовився повернути суму кредиту та обумовлені договором проценти. З часу отримання кредитних коштів було погашено основного боргу - 14201 грн. 33 коп. та відсотки - 11059 грн. 98 коп. Відповідно до ст.ст. 525, 530 ЦК України, не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Зобовязання повинно виконуватись у вказаний у договорі термін. Згідно зі ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена, загальна сума заборгованості складає 413782 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 180284 грн.99 коп., прострочену заборгованості по основному боргу у сумі 114573 грн. 68 коп., простроченої заборгованості за відсотками у сумі 92727 грн. 75 коп., пені у сумі 26196 грн. 37 коп. З урахуванням цього судом було постановлено рішення про задоволення позову. Водночас, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним необхідно відмовити з наступних підстав. 18 жовтня 2010р. був винесений вирок Ленінським районним судом м. Миколаєва, відповідно до якого [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 358 та ч. 1 ст. 366 КК України. Обставини за\~якими суд\~має правові\~підстави задовольнити\~позов [PERSON]\~ в зазначеному вироку суду не зазначені і не встановлені. Тобто судом не встановлено ,що фактичним боржником є [PERSON] , а правочин є удаваним, що передбачено ст. 235 ЦК України. Крім того, суд не може вважати, що ВАТ «Державний ощадний банк України» здійснив своє право на погашення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет залогу, оскільки автомобіль не реалізований та стягнення не зверталося. Заставлене майно лише знаходиться на зберіганні в банку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В супереч цим вимогам процесуального закону, суду не надано доказів в підтвердження позовних вимог [PERSON], атому немає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed