Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

05.08.2009 року перший заступник прокурора Миколаївської області, що діє в інтересах держави в особі Жовтневої районної ради, звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Жовтневої районної ради шкоду в сумі 21247 грн., завдану незаконним звільненням з роботи працівника апарату [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача та прокурор у судовому засіданні вказували, що 19.09.2005 року головою Жовтневої районної ради [PERSON] винесено розпорядження № 74-к про звільнення з роботи завідуючої організаційно-контрольним відділом виконавчого апарату Жовтневої районної ради [PERSON] на підставі п. З ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. 04.12.2006 року апеляційним судом Миколаївської області винесено постанову у справі за позовом [PERSON] до Жовтневої районної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та скасування розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень, якою розпорядження Жовтневої районної ради № 41-к від 21.06.2005 року «Про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення» та № 74-к від 19.08.2005 року «Про звільнення [PERSON]П.» визнані незаконними та скасовані, у звязку з чим [PERSON] поновлено на роботі на посаді завідуючої реєстраційно-контрольним відділом виконавчого апарату Жовтневої районної ради з 20.09.2005 року, а також стягнуто з Жовтневої районної ради на користь [PERSON] 12854 грн. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та перераховано 8393 грн. податків та обов'язкових платежів. Таким чином, на думку позивача, [PERSON], перебуваючи на посаді голови Жовтневої районної ради Миколаївської області, було безпідставно звільнено працівника з роботи, чим спричинено матеріальну шкоду інтересам держави в особі Жовтневої районної ради в сумі 21247 грн. Представник позивача та прокурор в судовому засіданні заявлений позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що відповідачем було підписане розпорядження № 74-к від 19.09.2005 року про звільнення [PERSON] за систематичне невиконання службових обов'язків, оскільки до неї раніше, розпорядженням № 41-к від 21.06.2005 року застосовувались заходи дисциплінарного стягнення через недбале виконання своїх службових обов'язків, що підтверджується аналізами виконання доручень голови райради на нараді з виконавчим апаратом. Крім того, заступником голови Жовтневої районної ради [PERSON] на ім'я відповідача була направлена доповідна записка від 17.06.2005 року за № 26, в якій зазначалися допущені [PERSON] недоліки, в роботі і пропозиція притягнути її до дисциплінарної відповідальності за невиконання службових обов'язків. Розпорядження № 41-к від 21.06.2005 року «Про дисциплінарне стягненення» [PERSON] не оскаржувалося. Таким чином, на думку представника відповідача та його представника, відповідачем було підписане законне кадрове розпорядження № 74-к від 19.09.2005 року. Представник вказував, що прокурором пропущено встановлений ч.ч. З, 4 ст 233 Кодексу законів про працю України річний строк для звернення до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 55 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що голова районної ради призначає і звільняє керівників та інших працівників структурно підрозділів виконавчого апарату ради, а також здійснює керівництво виконавчим апаратом ради. Відповідно до ст.ст. 74, 77 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні передбачено відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відповідно до якої, органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що 19 вересня 2005 року відповідачем винесено розпорядження № 74- к про звільнення з роботи завідуючої організаційно-контрольного відділу виконавчого апарату Жовтневої районної ради [PERSON] на підставі п. З ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. 05 липня 2006 року постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі за позовом [PERSON] до Жовтневої районної ради Миколаївської області про оскарження розпоряджень щодо проходження та звільнення з публічної служби громадян та про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено. 04 грудня 2006 року апеляційним судом Миколаївської області скасовано постанову про відмову в задоволенні позову та винесено постанову за позовом [PERSON] до Жовтневої районної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та скасування розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень, якою було задоволено апеляційну скаргу останньої та скасовано розпорядження Жовтневої районної ради № 41-к від року «Про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення» та № 74-к від 19.08.2005 року «Про звільнення [PERSON]П.», через що [PERSON] поновлено на роботі, а також з Жовтневої районної ради на користь [PERSON] стягнуто 21247 грн. Відповідно до ст. 134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні працівника несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації. Статтею 237 КЗпП України встановлено, що на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, суд покладає обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Враховуючи те, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04 грудня 2006 року, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 02 червня 2009 року, розпорядження № 41-к 21.06.2005 року «Про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення» та № 74-к від 19.08.2005 року «Про звільнення [PERSON]П.» були визнанні незаконними та скасовані, суд вважає, що наявна вина [PERSON], як голови Жовтневої районної ради Миколаївської області, у спричиненні шкоди державі у сумі 21247 грн. Посилання [PERSON] та його представника [PERSON] на порушення позивачем строків звернення з позовом ,суд знаходить необґрунтованим,оскільки позовна заява подана прокурором до суду після публікації в газеті «Миколаївській бізнес» статті щодо незаконного звільнення [PERSON] з роботи, тобто у встановленні законом процесуальні строки. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Outcome: approved