Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що мати неповнолітньої [PERSON], а її дочка - [PERSON] від шлюбу з [PERSON] народила [INFO]. дочку, а 08.10.1996 р. цей шлюб вони розірвали у судовому порядку. З того часу відповідач залишив сім'ю і не піклується про дитину, не займається її утриманням та вихованням, тим самим ухиляється від забезпечення дитини необхідними умовами життя, навчання і виховання, виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дочкою. За місцем проживання батько дитини зловживає спиртними напоями, не працює і характеризується негативно. 19 грудня 2003 р. дочка зареєструвала шлюб з [PERSON], а [INFO]. вона померла і [PERSON] залишилася на її повному забезпеченні. Відповідач фактично відмовився від дочки, що оформив нотаріально посвідченою заявою. Просить встановити над онукою піклування, а її призначити піклувальником. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав і пояснив, що він дійсно за станом здоров'я не працює, матеріальної допомоги через відсутність коштів дочці не надає і вважає, що встановлення над [PERSON] піклування з боку [PERSON] краще вплине на подальшу долю дочки. Представник П'ятихатської районної державної адміністрації [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила, що [PERSON] тривалий час не створює необхідних умов для навчання і виховання неповнолітньої дочки [PERSON], не надає їй матеріальну допомогу і не цікавиться її здоров'ям, навчанням та розвитком, тому доцільно позбавити його батьківських прав, що надасть можливість встановити над дитиною піклування та перебувати [PERSON] в статусі дитини, позбавленої батьківського піклування і отримувати державну допомогу. Опитана неповнолітня [PERSON] пояснила, що проживає в сім'ї [PERSON], яка забезпечує їй можливість навчатися, проживати і вважає, що батька слід позбавити відносно неї батьківських прав, оскільки він не піклується нею, матеріальної допомоги не надає. Заслухавши сторони, неповнолітню [PERSON], та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є відповідач у справі [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 181 (а.с. 10). Мати дитини [PERSON] померла [INFO]., актовий запис № 29 (а.с. 11). Позивачем [PERSON], яка звернулася до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON], до матеріалів справи додано: висновок органу опіки та піклування П'ятихатської районної державної адміністрації від 04.01.2011 р. № 15/11 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с. 17), заяву [PERSON], в якій він не висловила заперечень щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] та просить призначити [PERSON] її піклувальником (а.с. 15). З характеристики на [PERSON] слідує, що за місцем проживання він характеризується незадовільно, поведінка в побуті не відповідають правилам і нормам суспільної моралі, має пристрасть до вживання спиртних напоїв (а.с. 14). З акта обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 26.08.2010 р. вбачається, що відповідач проживає в будинку батьків і свого житла не має, не працює і доходів для існування не має, а проживає за рахунок батьків (а.с. 12). Виходячи з вищенаведеного встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов'язання, закріплені в ст.. 51 Конституції України, а саме, «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст.. 150 СК України, якою передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст.. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 1 ст.. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 р., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 р., вказано: «Держави- учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст.. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.. 60 ч. 4 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Наведені обставини дають підстави для висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON], оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні з нею йому ніхто не чинив і не чинить, тому з врахуванням інтересів дитини відповідача слід позбавити батьківських прав, встановивши піклування та призначивши піклувальником над неповнолітньою [PERSON] [PERSON]. Суд роз'яснює відповідачеві у справі, що відповідно до ст.. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом». На підставі ст.ст. 155, 164-166, 169 СК України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402, ст.. 60 ч. 4 ЦК України,

Outcome: approved