Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29 вересня 2008 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 503.18117, відповідно до якого ПАТ «ПроКредит Банк» видав [PERSON] кредит у сумі 7.000 доларів США із сплатою 22 % річних, строком на 18 місяців. В якості забезпечення повернення кредиту 29 вересня 2008 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобов'язаннями [PERSON] перед позивачем за вищевказаним кредитним договором. Оскільки відповідачка [PERSON], свої зобов'язання перед позивачем по кредитному договору № 503.18117 від 29 вересня 2008 року не виконує, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 53.768 гривень 12 копійок. Під час розгляду справи [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання недійсними кредитного договору № 503.18117 від 29 вересня 2008 року, стягнення з ПАТ «ПроКредит Банк» на її користь 23.665 гривень 94 копійки та судові витрати ( а. с. 49 -60). У судовому\~засіданні представник\~позивача підтримав\~позовні вимоги\~та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. У зустрічному позові представник позивача просив суд відмовити, посилаючись на те, що зустрічний позов необгрунтований та не підлягає задоволенню, посилаючись на заперечення проти зустрічного позову (а. с. 71-75). Відповідач [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на заперечення проти позову, а саме не те, що ПАТ «ПроКредит Банк» порушив діюче законодавство, так як на їх думку грошове зобов'язння має бути виконане у гривнях, а не в доларах США; при видачі кредиту банк повинен був надати [PERSON] необхідну інформацію, але не надав, у зв'язку з чим ввів [PERSON] в оману; при видачі валютного кредиту у банку повинна бути відповідна ліцензія ( а. с. 33-40). Представник відповідачки [PERSON] зустрічний позов підтримав, посилаючись на обставини, які викладені у зустрічному позові ( а.с.49-60). Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов ПАТ «ПроКредит Банк» підлягає задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.\~1049\~ЦК У країни, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. На підставі\~ч.І,\~ч.2\~ст.\~554\~ЦК України,\~у разі\~порушення боржником\~зобов'язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя.\~Поручитель відповідає\~перед кредитором\~у тому\~ж обсязі,\~що і\~боржник,\~включаючи сплату\~основного боргу,\~процентів,\~неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2008 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 503.18117, відповідно до якого ПАТ «ПроКредит Банк» видав [PERSON] кредит у сумі 7.000 доларів США із сплатою 22 % річних, строком на 18 місяців ( а. с. 4-5). В якості забезпечення повернення кредиту 29 вересня 2008 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобов'язаннями [PERSON] перед позивачем за вищевказаним кредитним договором ( а. с. 8-9). Однак, відповідачка [PERSON] суму кредиту позивачу не повернула, у зустрічному позові посилається на те, що грошове зобов'язння має бути виконане у гривнях. Згідно ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язння має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.І ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч.І ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем по кредитному договору № 503.18117, загальний розмір заборгованості, що виникла перед позивачем складає суму 53.768 гривень 12 копійок. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача довів суду ті обставини, на які він посилався як на підставу позовних вимог. При цьому, суд критично оцінює заперечення проти задоволення позову відповідача [PERSON] та представника відповідачки [PERSON], які посилаються на те, що при укладенні кредитного договору № 503.18117 від 29 вересня 2008 року [PERSON] була введена в обману , грошове зобов'язння має бути виконане у гривнях, а не в доларах США, при видачі валютного кредиту у банку повинна бути відповідна ліцензія, оскільки судом встановлено, що у вищевказаному кредитному договорі [PERSON] була надана інформація відповідно до діючого законодавства, а на підставі ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язння має бути виконане у гривнях, а якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Крім того, під час розгляду справи ПАТ «ПроКредит Банк» надав суду банківську ліцензію № 195 від 28 грудня 2000 року, дозвіл № 195-2 від 28 грудня 2000 року та додаток до дозволу № 195-2 від 28 грудня 2000 року ( а. с. 77-78). У зв'язку з вказаним, суд вважає, що заперечення відповідачів проти задоволення позову та зустрічний позов [PERSON] не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються, а крім того, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] таким чином бажають уникнути виконання зобов'язання по зазначеному кредитному договору відносно повернення грошових коштів ПАТ «ПроКредит Банк». Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, загальна грошова сума яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача складає 53.768 гривень 12 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти, а саме: на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 537 гривень 68 копійок; на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень, а всього (537,68 + 120 =657,68) 657 гривень 68 копійок, які слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути (53.768,12 + 657,68 = 54.425,80) 54.425 гривень 80 копійок.

Outcome: approved