Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач 16 липня 2009 року звернулась до суду з позовом до відповідача , зазначивши , що вона має статус потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС З категорії, пенсіонер, проживає в зоні добровільного гарантованого відселення в м. Коростені. Згідно ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати . Однак, відповідач дані виплати проводить в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 рокув сумі 2,10 грн.. Вважає своє право на отримання вказаної виплати порушеним, оскільки Закон має пріоритетне значення ніж постанова КМУ, тому просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачених коштів, передбачених ст. 37 Закону в розмірі 2758,80 грн. за період з 1.07.2008 року по 1.07.2009 року. В судове засідання позивачка не зявилась, звернулась до суду з заявою і просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся з листом і просить суд розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги не визнають та просять в задоволенні вимог позивачки відмовити. Суд уважає, що справу можливо розглянути у відсутність представника відповідача та позивача ,за наявністю матеріалів, що є в справі. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено , що позивач проживає і працює в м. Коростені, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а тому має право на пільги та компенсації встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки є потерпілим від аварії на ЧАЄС 3 категорії. Стаття 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає компенсації громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення на територіях радіоактивного забруднення у вигляді щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати. Згідно п.1,2,4 Постанови КМУ №936 від 20.09.2005 року „Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, використовуються кошти державного бюджету, головним розпорядником яких є Мінпраці, а розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються Міністерством праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, Головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, управління (відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів. Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. 37 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у зв"язку з чим вимоги позивача в частині стягнення коштів, передбачених ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягають задоволенню частково, а саме за період з 1.07.2008 року по 1.07.2009 року. Обмірковуючи питання про розмір сум виплат суд виходить із розміру мінімальної заробітної плати, який був визначений законодавством у спірний період . За таких обставин кошти, передбачені ст.37 Закону підлягають стягненню в сумі 2758,80 грн., виходячи з наступного розрахунку : з 1.07.2008 р. по 1.10.2008 р. (525 х40%)хЗ =630грн.; з 1.10.2008р. поі.12.2008 р (545 х 40%)х2 = 436 грн. з 1.12.2008р. поі.04.2009 р (605 х 40%)х4 =968 грн, зі.04.2008р. поі.07.2009 р (625 х 40%)хЗ=750 грн., а всього 2784 грн.-25,20грн. (отриманих щомісячно по 2.1 грн за 12 місяців на користь позивача) = 2758,80 грн., що і підлягає стягненню на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню .

Outcome: partial