Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

В травні 2010 року в суд надійшов позов ТОВ „Рівнетеплоенерго" до [PERSON] про стягнення 2698,35 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, інфляційні збитки в сумі 52,53 грн., 3% річних на суму 16,48 грн., всього 2767,36 грн. по тих підставах, що, будучи власником квартири [ADDRESS], вона отримуючи фактично теплову енергію та гаряче водопостачання в житлове приміщення, в порушення зобов'язань, які виникли між сторонами на підставі цього факту і положень чинного законодавства, зокрема ст. ст. 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ч.1 ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду», п. п. 18, 20 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, не здійснює плату за спожиті послуги теплопостачання (централізоване опалення та підігрів води), внаслідок чого по вині відповідача утворилась заборгованість станом на 15.05.2010 року на вказану позовом суму. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву не надійшло. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю без змін і доповнень, дав пояснення по суті позову. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 2767,36 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. на користь позивача, а судовий збір в сумі 51,00 грн. в прибуток місцевого бюджету покласти на відповідача Відповідач повністю визнала позовні вимоги, не заперечує розрахунку заборгованості в суді, пояснила виникнення заборгованості в зв'язку з тяжким майновим станом, не заперечує використання нею теплової енергії весь зазначений розрахунком період. Згідна на задоволення позовних вимог за рішенням суду основної суми заборгованості, в стягненні інфляційних збитків та 3% річних просить відмовити. Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] із загальною площею 70,25 кв.м. Відповідач, проживаючи в даній квартирі, фактично без договору між сторонами і без відмови відповідача від послуг отримувала теплову енергію для централізованого опалення і підігріву води житлового приміщення, у зв'язку з чим виник юридичний факт, що є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків між сторонами у відповідності до ст.11 ЦК України. В порушення положень ст.68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду», п. п. 18, 20 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 і фактично взятих на себе зобов'язань, що, згідно ст.526 ЦК України, повинні виконуватись належним чином, відповідач отримуваних послуг не оплачує в добровільному порядку, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість станом на 15.05.2010 року в сумі 2698,35 грн. Сума заборгованості з достовірністю підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком позивача по особовому рахунку №111473 відповідача та неоспорена нею. Підстав для звільнення відповідача від вказаних платежів судом не встановлено. За таких обставин, у відповідності до положень чийого законодавства, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими, доведеними доказами в справі. Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги ТОВ «Рівнетеплоенерго» в частині стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 52,53 грн., а також 3% річних від простроченої суми -16,48 грн., в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, суд вважає безпідставними, оскільки зобов'язання не є грошовими, а відносини між сторонами не встановлені договором. Таким чином, відповідно до ст.526 ЦК України, заборгованість підлягає до часткового стягнення в сумі 2698,35 грн. за рішенням суду. Судові витрати, відповідно до ст. ст. 82, 88 ЦПК України, покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 526, 610 ЦК України ст. ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved