Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим будинком № 11, розташованим по вул. Капітана Салтикова, в м. Татарбунари Одеської області та зняття їх з реєстраційного обліку, посилаючись на слідуючі обставини. [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого по вул. Капітана Салтикова, 11 в м. Татарбунари Одеської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №19524225 від 14.07.2008 року. В даному будинку зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON]. Вже тривалий час відповідачі не проживають у зазначеному будинку, але з реєстрації по домовій книзі не знялись. На прохання добровільно знятись з реєстрації та залишити будинок відповідачі не реагують, хоча мають своє житло. За таких обставин, позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку, оскільки позивачка сплачує за них комунальні послуги як за членів сімї, крім того [PERSON] має право на отримання житлової субсидії, як пенсіонерка, але позбавлена можливості на її отримання через прописку відповідачів у її будинку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила визнати останніх такими, що втратили право користування, належним її житловим будинком № 11, розташованим по вул. Капітана Салтикова, в м. Татарбунари Одеської області та зняття їх з реєстраційного обліку. Відповідачі в судове засідання не зявились, однак в силу ч.5 ст.74 ЦПК України, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслали. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа на стороні відповідача представник сектору громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області, в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Заслухавши пояснення та доводи позивачки, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позовних вимог. Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідачі прописались в будинку її сестри в 2004 році за згодою чоловіка останньої [PERSON], який працював у них водієм. Однак, вже близько 3-4 років як відповідачі виїхали в Херсонську область, а з реєстраційного обліку не знялись, що створює перепони позивачці в користуванні своєю власністю. Із витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за № 19524225 від 14.07.2008 року (а.с.7 ) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8) від 10.07.2008 року видно, що [PERSON] є власницею будинку №11 по вул.Капітана Салтикова в м. Татарбунари Одеської області. Із копії домової книги на будинок №11, розташований по вул.К.Салтикова,11 в м. Татарбунари Одеської області, від 13.01.2003 року (а.с.9-12), видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в даному будинку. Із акту Татарбунарської міської ради Одеської області від 17.11.2009 року (а.с.13) слідує, що в будинку № 11 по вул. Капітана Салтикова в м. Татарбунари Одеської області [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2004 року. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1-2 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є власницею будинку №11, розташованому по вул. Капітана Салтикова,11 в м. Татарбунари Одеської області, згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7-8). Відповідачі вже понад пять років не проживають в будинку [PERSON], однак чинять їй перешкоди та заважають в користуванні своєю власністю, розпорядженню нею на власний розсуд, не бажаючи знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку, що тягне негативні наслідки для останньої. За таких обставин, враховуючи відсутність відповідачів понад шість місяців, суд вважає, що вони втратили право користування вказаним житловим приміщенням відповідно до ст.72 ЖК України, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку, підлягають задоволенню, як основані на законі, що надасть можливість позивачці розпоряджатися, користуватися і володіти своїм будинком на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved