overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що остання навчається з 2010 року в Тернопільському національному педагогічному університеті ім. Володимира Гнатюка, денна форма навчання, та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Просила суд стягнути на іі користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] просила стягнути і з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 щомісячно. Відповідач із заявленим позовом погодився. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу ( ст. 200 СК ) Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, 7 лютого 1993 року у них народилася дочка [PERSON], 25 липня 2002 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] у 2010 році вступила до Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка. Зазначені обставини підтверджуються даними: свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], довідкою від 31 січня 2011 р. № 277, виданої Тернопільським національним педагогічним університетом ім. Володимира Гнатюка. Враховуючи вищевикладене, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) щомісяця, починаючи з 16 лютого 2011 року на період навчання [PERSON], але не більше як до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Свою заяву мотивували тим, що 02 листопада 2009 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області. У передбачений законом шестимісячний термін вони не звернулись до Решетилівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки про смерть батька дізнались лише у жовтні 2010 року, оскільки їх батьки були розлучені і з батьком вони останнім часом не спілкувались. Окрім того, [PERSON] 20.10.2009 року лише досягла повноліття, а [PERSON] здійснювала догляд за нованародженим сином, який народився 18.01.2009 року. Також не знали про існування спадкового майна, у звязку з чим уважають, що пропустили строк прийняття спадщини з поважних причин. У судове позивачі [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України: За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову, визнає причини пропущення [PERSON] та [PERSON] строків прийняття спадщини поважними та вважає за необхідне повністю задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Свою заяву мотивували тим, що 11 лютого 2009 року у м. Ромни, Сумської області померла її тітка [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області. У передбачений законом шестимісячний термін вони не звернулись до Решетилівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки факт родинних відносин між її матірю та тіткою за відсутності відповідного актового запису про народження було встановлено лише 02.03.2010 року рішенням Решетилівського районного суду, у звязку з чим вважає, що пропустили строк прийняття спадщини з поважних причин. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України: За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову, визнає причини пропущення [PERSON] строків прийняття спадщини поважними та вважає за необхідне повністю задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок та господарсько-побутові будівлі і споруди по вул. Комсомольській 81, села Онищенки, Решетилівського району, Полтавської області, мотивуючи, що вказане нерухоме майно було збудоване у 1970 році його матірю [PERSON], померлою 19.11.2004 року на наданій їй земельній ділянці. Домоволодіння відноситься до колгоспного двору головою якого була його мати. Однак вона не встигла оформити на це майно відповідні правовстановлюючі документи за відсутності яких нотаріальна контора відмовила позивачеві - єдиному спадкоємцеві за законом у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... У відповідності до ч.1 ст.120 ЦК України, 1963 року, яка діяла станом на 01.07.1990 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Виходячи зі змісту ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі ст.1261 ЦК України, убачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст.392 ЦК України: Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом установлено, що [PERSON] збудувала спірне майно, яке відносилось до колгоспного двору на закріпленій земельній ділянці площею 0,47 га (а.с.7, 10-13) до набрання чинності постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення, тому вказане майно не потребує прийняття в експлуатацію. При цьому, станом на 01.07.1990 року, вона була єдиним членом колгоспного двору, у звязку з чим набула передбаченого на той час законодавством права власності на майно колгоспного двору, у тому числі житловий будинок і господарсько-побутові будівлі та споруди по вул. Комсомольській 81, села Онищенки, Решетилівського району, Полтавської області. Подальші зміни законодавства зворотної сили не мають. Також установлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом (а.с.5) після померлого 18.11.2004 року [PERSON] (а.с.9) та у визначений строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ВН №106643, виданого 03.12.2003 року на праві власності належить земельна ділянка площею 1,7193 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Побережненської сільської ради. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ВІ ІІІ №010672, що виданий Побереженською сільською радою, їй належить майновий пай в розмірі 2849 грн. у ТОВ СОП «Світанок»с. Побережне Вінницького району. Однак, в даний документах при написанні її по-батькові допущено помилки, замість «Танасівна»записано «Панасівна». Допущені помилки унеможливлюють реалізацію її права власності. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву повністю підтримала, просила її задовольнити. Від заінтересованої особи Побережненської сільської ради Вінницького району до суду надійшла письмова заява з клопотанням розглянути справу у відсутність його представника. Заслухавши показання представника заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Той факт, що заявниці [PERSON] належать Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ВН №106643 виданий 03.12.2003 року, площею 1.7193 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Побережненської сільської ради та свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серії ВІ ІІІ №010672, що виданий Побережненською сільською радою в частці в розмірі 2849 грн. у ТОВ СОП «Світанок»с. Побережне Вінницького району підтверджується: показаннями представника заявника, витягом із погосподарської книги (а.с. 14), свідоцтвом про шлюб (а.с. 10), свідоцтвом про народження (а.с. 11), ксерокопією паспорта громадянина України (а.с. 15), довідкою Побережненської сільської ради №56 від 24.01.2011 року, згідно з якою [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] одна і та ж особа (а.с. 17). Встановлення даного факту є необхідним заявниці для реалізації її права власності. Вищевикладене відповідно до ст. 256 п. 1, 259 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з вдповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до повноліття дитини. В обгрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2008 року, від якого мають одного неповнолітнього сина. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Дитина проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але до суду подала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду також подав письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згодний. Згідно статті 158, 197 ЦПК України розгляд справи в суді провадиться без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозапис увального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підіягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 181 СК України той із них, хтс і проживає окремо від дитини може добровільно брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі за домовленістю між батьками дітей, а коли домовленості немає - за рішенням суду. Встановлено, що відповідач є батьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст.182 СК України при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, і вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до повноліття дитини. В обгрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року, від якого мають одного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Дитина проживає разом з нею і находяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але до суду подала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але належним чином повідомлений рекомендованим листом з повідомленням. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 181 СК України той із них, хто проживає окремо від дитини може добровільно брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі за домовленістю між батьками дітей, а коли домовленості немає - за рішенням суду. Встановлено, що відповідач є батьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст. 182 СК України при вирішенні питання про розмір аліментів які підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, - і вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі .1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить шлюб з відповідачем розірвати. Обґрунтовуючи позов зазначає, що з відповідачем по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2003 року, який оформлений у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис .№221. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного бюджету не мають, не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Шлюб просить розірвати з тих підстаг, що у сторін зникли почуття любові та взаємопорозуміння, в сім'ї виникали сварки, подальше існуван шлюбу заперечує інтересам сторін. Просить позов задовольнити та шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно статті 158, 197 ЦПК України розгляд справи в суді провадиться без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позові і вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як з'ясовані фактичні взаємовідносини сторін та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а саме: припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами за втрати почуттів любові та поваги один до одного, виникнення сварок та конфліктів в сім'ї, відсутність спроб для примирення,- і вони достатні для того, щоб суд дійшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст. 105, 110-112 СК України, та ст.. 10,11,5 7,60,209,212-218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] державний педагогічний інститут іноземних мов звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання. В позові вказав, що [PERSON] була зарахована на 1 курс навчально-наукового центру післядипломної освіти інституту. При вступі до інституту був укладений договір №275 АОЗ від 28.08.2008 року про навчання на платній основі, згідно з яким відповідач зобовязалася виконувати обовязки договору: п.3.1: своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені наказом ректора; п.3.4.виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану; п.4.3. замовник вносить плату готівкою, безготівково, згідно з наказом ректора у наступні терміни 1 семестр поточного року до 5 вересня, 2 семестр поточного року до 15 лютого. Відповідач ознайомлена з цими умовами, про що свідчить її підпис в договорі. Наказом за №3 від 08.09.2009 року відповідача було відраховано з числа студентів за власним бажанням Згідно розрахунку заборгованості, борг відповідача складає за період з 06.09.2009 року по 31.12.2010 року в сумі 415 грн.34коп. Відповідачу були направлені листи від 16.04.2010 року та від 30.11.2010 року про наявність заборгованості, які повернуті у звязку зі закінченням терміну зберігання. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 415 грн.34коп. та судові витрати: судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн. В судове засіданні представник позивача не зявився, надав заяву про підтримку позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, вручити повістку про явку в суд їй неможливо у звязку з відсутністю за місцем реєстрації. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором на навчання за №275АОЗ, укладеним 28 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем, [PERSON] зобовязана своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені наказом ректора; п.3.4.виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану; п.4.3. замовник вносить плату готівкою, безготівково, згідно з наказом ректора у наступні терміни 1 семестр поточного року до 5 вересня, 2 семестр поточного року до 15 лютого. Відповідач ознайомлена з цими умовами, про що свідчить її підпис в договорі. Судом встановлено, що згідно з розрахунком про заборгованість, борг відповідача складає 415 грн.84коп. Оскільки заборгованість не сплачена в добровільному порядку, вона підлягає примусовому стягненню. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 171 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом про стягнення аліментів. 10 січня 2011 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року по квітень 2010 року. Від сумісного проживання в них народилася дочка [PERSON] - [INFO]. Не зважаючи на те, що шлюб не був зареєстрований, в свідоцтві про народження дитини зазначено, що батьком дитини є відповідач по справі, оскільки він при реєстрації дитини давав згоду на винесення його батьком дитини. В зв'язку з тим, що відповідач з початку квітня 2010 року перестав виконувати свої батьківські обовязки по утриманню дитини, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. У статті 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сімю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сімї. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, та інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надані докази щодо наявності у відповідача інших дітей, на утримання яких він сплачує аліменти та щодо неможливості відповідачем надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Outcome: partial