Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24 жовтня 1997 року вона придбала у [PERSON], яка діяла також в інтересах неповнолітніх на той час дітей [PERSON] і [PERSON], від імені яких при укладанні договору діяв на підставі довіреності [PERSON]. квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу нерухомості був зареєстрований в Придніпровській товарній біржі. Умови договору сторонами виконано повністю. 29.10.1997 року вказана квартира була зареєстрована в Криворізькому БТІ на праві особистої власності за позивачкою. На даний час у позивачки виникла необхідність відчуження належної їй квартири, однак вона дізналась, що договір купівлі-продажу, який був зареєстрований товарною біржею не є правовстановлюючим документом, оскільки не був посвідчений нотаріально. Відповідачі відмовляються оформляти угоду у нотаріуса, посилаючись на відсутність вільного часу. Просить визнати дійсним та виконаним договір купівлі-продажу від 24.10.1997 року, квартири [ADDRESS], зареєстрований в Придніпровській товарній біржі та укладений між позивачкою та [PERSON], яка діяла також в інтересах неповнолітніх [PERSON] і [PERSON], від імені яких на підставі довіреності діяв [PERSON]. В судове засідання позивачка не явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не явились, направили заяву про розгляд справи без їх участі. Зазначили, що дійсно 24.10.1997 року вони продали квартиру №7 по вул.Каткова. 55 в м.Кривому Розі. Укласти договір в нотаріальній конторі на даний час вони не мають матеріальної можливості. Окрім цього, [PERSON] В,В. і [PERSON] рідко бувають в місті [PERSON] у звязку з особливостями їх роботи. [PERSON] виховує новонароджену дитини. Представник третьої особи - Придніпровської товарної біржі до суду не явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно. Клопотань про відкладення розгляду справи не направили, заперечень проти позову -до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та представника третьої особи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24 жовтня 1997 року, укладеним між [PERSON], яка діяла за себе та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], від імені яких при підписанні договору по довіреності діяв [PERSON] та [PERSON], слідує, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які були, власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] продали зазначену квартиру [PERSON] за 7353 гри.. Вказаний договір зареєстровано Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі за реєстраційним номером 708-Н/97. 29.10.1997 року вказана квартира зареєстрована Криворізьким бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] в книзі 6пвш 458 запис №2258 (а.с.7-8). Відповідно до ст.227 ЦК України (1963р.), ст.657 ЦК України (2004р.), договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вказаним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із обовязку спеціального оформлення сторонами договірних відносин купівлі-продажу нерухомого майна у письмовій формі, яка підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Встановлено, що сторони усі умови вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна виконали, але продавці відмовляються нотаріально оформити укладення нравочину. Відповідно до ч.2 ст. 219 ЦК суд може визнати такий иравочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню нравочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до вимог ч, 1 ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі- продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню, а від так на даний час є нікчемним. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з правових наслідків недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був вчинений, а сторони усі свої обов'язки по договору виконали, суд вважає, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним і виконаним є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.128 ч.1. 227 ЦК України (1963р.), ст. 657 ЦК України (2004р.), п.27 інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України та

Outcome: approved