Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

16 грудня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Посилався на те, що 28 грудня 2006 року між ними та [PERSON] був укладений кредитний договір № 287-БРЖ, відповідно до умов якого спілка надала відповідачеві кредит у сумі 25 000 три. на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом. Строк дії договору по 28 грудня 2009 року. У зв»язку з невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість у сумі 68 894 грн. 80 коп. Просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та витрати по справі. 02.02.2009 року позивач доповнив позовні вимоги, просив визнати договір купівлі-продажу автобусу пасажирського ГАЗ 27065 СПГ, 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER] що укладений між [PERSON] та [PERSON] 19 квітня 2007 року недійсним, звернути стягнення на заставлене майно, передати автомобіль - автобус пасажирський ГАЗ 27065 СПГ, 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER] Кредитній спілці до прийняття рішення по суті. Посилався на те, що в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору [PERSON] передав в заставу Кредитній спілці рухоме майно, автобус пасажирський ГАЗ 27065 СПГ, 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER] . Договір застави посвідчений нотаріально 19.01.2007 року . [PERSON] продав заставлене майно, що суперечить умовам договору, а отже договір купівлі-продажу заставленого транспортного засобу повинен бути визнаний недійсним та в рахунок заборгованості за кредитним договором звернути стягнення по договору на заставлене майно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 68 894 грн.80 коп., визнати договір купівлі продажу заставленого транспортного засобу недійсним, звернути стягнення на заставлене майно, а саме автобус пасажирського ГАЗ 27065 СПГ, 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER]. [PERSON] у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідачі [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з»явились будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, надали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавали, просили відмовити в їх задоволенні. Посилалась на те, що вони відкрито, на торгах придбали спірний автобус у [PERSON], який їм не повідомляв про те, що він є предметом застави, заборони на відчуження автобусу на час купівлі-продажу не було, автобус був знятий з реєстраційного обліку в органах ДАІ. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвокат [PERSON], частково визнав позовні вимоги, тільки в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в задоволенні інших вимог просив відмовити. Посилався на те, що [PERSON] є добросовісним набувачем і договір купівлі-продажу не може бути визнаний недійсним. Представник У ДАІ ГУ МВС України в Полтавській області у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Представник Пирятинського МРЕВ УДАІ ГУ МВС України у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позову щодо визнання договору купівлі-продажу автобусу недійсним та звернення стягнення на заставлене майно, просив розглядати справу у їхню відсутність. Представник ТБ « Центральна товарна Біржа» у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 287-БРЖ, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 25 000 грн. на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом. Строк дії договору по 28 грудня 2009 року. 19.01.2007 року між позивачем та [PERSON], в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору, був укладений договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу [PERSON] В заставу був переданий автобус пасажирський ГАЗ 27065 СПГ, 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER] право власності на який було зареєстроване за [PERSON] 19 квітня 2007 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила автобус пасажирський ГАЗ 27065 СПГ, 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER] на торгах ТБ « Центральна товарна Біржа» ( договір купівлі-продажу Біржовий контракт № ТЗ 144\\295 а.с.105) [PERSON] провела державну реєстрацію автобуса пасажирського ГАЗ 27065 СПГ, 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER] на своє ім'я, автобус має державні номерні знаки ВІ8114АК. Згідно ст.17 ЗУ « Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майне тільки за згодою заставодержателя. Згідно пункту 5.1 договору купівлі-продажу спірного автобусу [PERSON] засвідчив, що спірний автобус в заставі не перебуває. [PERSON] замовчував перед [PERSON] ту обставину, що автобус перебуває у заставі і дозволу на його продаж він від заставодержателя не отримав, отже продав автобус обманним шляхом та відповідно до вимог ч. 2 ст. 230 ЦК України зобов'язаний відшкодувати [PERSON] збитки. Згідно біржового контракту № ТЗ 144\\295 ( договору купівлі-продажу від 19.04.2007 року предметом купівлі-продажу є автобус пасажирський ГАЗ 27065 СПГ 2001 року випуску кузов 27050010021050, двигун № [NUMBER], ціна договору купівлі-продажу сторонами визначена в 50 грн., отже зазначена сума підлягає стягненнюз [PERSON] на користь [PERSON] Оскільки при здійсненні продажу спірного транспортного засобу [PERSON] порушив ст. 17 ЗУ « Про заставу" та пункту 2.8 договору застави договір купівлі- продажу спірного автобусу визнається судом недійсним. Згідно вимог ст. 19 ЗУ « Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти , відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором,- неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором. Статтею 20 цього Закону передбачено, що заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не було виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не виконує умови кредитного договору та не вніс в рахунок погашення кредитної заборгованості жодного платежу. Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором , суд бере до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем, з якого вбачається, що сума боргу за кредитом та нарахованими відсотками становить 39 631 гри. 60 кой., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується розміру пені, яка нарахована відповідно до умов пункту 3.3 кредитного договору, то суд приходить до висновку про відмову в стягненні зазначеної суми пені. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Позивач не надав суду доказів в підтвердження правильності нарахування пені, а саме не наданий розрахунок за який період нарахована пеня та в якій сумі. Позивач також не надав суду відомостей про наявність ліцензії на здійснення діяльності з кредитування . Підлягають стягненню з відповідача [PERSON] витрати, пов»язані з розглядом справи.

Outcome: partial