Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь кошти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], який потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням - до закінчення навчання до 31.07.2015 року. Під час судового засідання, 22 грудня 2010 року позивач змінила розмір позовних вимог, надавши до суду письмову заяву, та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання кошти у розмірі 300 грн. щомісяця до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивач наполягала на позовних вимогах, підтримала обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їх син [PERSON] в даний час навчається на першому курсі Бєлгородської державної сільськогосподарської академії, форма навчання - денна. Вона (позивач) допомагає сину матеріально, але цих коштів недостатньо для навчання, проживання та повноцінного харчування сина, тому вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, який продовжує навчання. Також позивач зазначила що їх син має проблеми зі здоровям, потребує лікування, а відповідач навмисно не працює, щоб не сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач пояснювала, що їй відомо про те, що відповідач неофіційно працює по найму у приватних підприємців та отримує дохід, тому він взмозі надавати матеріальну допомогу сину, у звязку з навчанням. Відповідач з вимогами позивача не згоден, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгунтування своїх заперечень зазначив, що він не взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, оскільки не має такої можливості, т.б.відповідних доходів. Він не працює, має на своєму утриманні двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу. Також відповідач зазначив, що має незадовільний стан здоровя, в звязку з цим не може знайти роботу в селі . Єдиним доходом його родини в даний час є орендна плата за дві земельні ділянки - його (відповідача) та його дружини., що становить 4109,28 грн. на рік. Тримає підсобне господарство для забезпечення потреб сімї у харчуванні, а не з метою збагачення. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини . Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії У-ЕД № 361045, виданим 16.04.1992 року Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Сторони по справі разом не проживають, шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 261756, виданим 31.10.1994 року Новопсковським відділом РАГС Повнолітній син [PERSON] в даний час навчається на першому курсі денного відділення Бєлгородської державної сільськогосподарської академії, що підтверджено довідкою № 16858 від 10.09.2010 року учбового закладу та не заперечується сторонами. Зі слів позивача син [PERSON] отримує стипендію у навчальному закладі у розмірі приблизно до 300 грн. Позивач допомагає сину матеріально, але цих коштів недостатньо для повноцінного утримання та навчання дитини, тому вона (позивач) потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, який продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття, в даний час він не надає позивачу в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання. Відповідно до ч.І ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У чинність ч.2 ст.199 Сімейного Кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищте 18 років але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звЯзку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено письмовими доказами, що відповідач має на утриманні сімю у складі чотирьох осіб: дружина, яка не працює (а.с.22,23), двоє неповнолітніх дітей, які є учнями Донцівської ЗОШ 1-2 ст. (а.с.17, 30,31).. Відповідач в даний час не працює (а.с.21.24), відповідно до медичної документації має хронічні захворювання, потребує лікування (а.с.25). Доходом сімї в даний час є орендна плата за дві земельні ділянки, що складає 4109,28 грн. на рік. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд прийшов до висновку про відсутність одного з зазначених юридичних фактів складу ст. 199 Сімейного Кодексу України - спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання Відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи позивач не надала доказів, які б свідчили про те, що позивач в даний час працює, отримує заробітну плату та взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. В звЯзку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ч.З ст.81, ст. 88 ЦПК України суд стягує з позивача витрати повЯзані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved