Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

В серпні 2010 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення про визнання незаконним та скасування наказу від 05 липня 2010 року №216 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани за відсутність на робочому місця без поважних причин 09 та 10 червня 2010 року 08.00 до 16.02 години, про стягнення середнього заробітку за час відрядження 09 та 10 червня 2010 року та витрат в звязку із службовим відрядженням, згідно бухгалтерського розрахунку відповідача. За змістом позовної заяви наказ вважає необґрунтованим і незаконним через те, що головному лікарю була відома причина його відсутності на роботі 09-10 червня 2010 року, оскільки наказом №141-км від 02.06.2010 року управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації «про відрядження на ІУ зїзд ендоскопістів України», яким затверджений список лікарів-ендоскопістів Рівненської області, до якого входить і він, та зобовязано керівників органів і закладів охорони здоровя області відрядити в м. Яремче Івано-Франківської області лікарів-ендоскопістів для участі в симпозіумі на термін від 09 по 12 червня 2010 року, яким витрати віднесені за місцем роботи. Головний лікар отримав №141-км згідно журналу вхідної кореспонденції. Головний ендоскопіст області повідомив його про обовязкову присутність на зїзді. Через бездіяльність головного лікаря він звернувся до його заступника [PERSON] з приводу невиконання наказу управління охорони здоровя, яка в свою чергу подала доповідну записку в управління та головному лікарю з цього приводу. Оскільки за місцем роботи відрядні не були виплачені, він придбав квитки за власні кошти і 09.10.2010 року поїхав на зїзд. На час його відсутності була забезпечена робота ендоскопічного блоку. 09 Червня 2010 року в період його перебування на зїзді була проведена перевірка його відсутності на роботі зі складенням акту. 26.06.2010 Року складений акт відмови від пояснень, що не відповідає дійсності, а 06.07.2010 року у відділі кадрів йому вручена копія наказу про оголошення догани. З цього приводу він звернувся в управління охорони здоровя із заявою на неправомірні дії головного лікаря, проте відповіді не одержав. Внаслідок перебування його на зїзді лікарів-ендоскопістів не була нарахована та виплачена заробітна плата за 09-10 червня 2010 року та не виплачена компенсація витрат, понесених у звязку із відрядженням. Згідно заперечень відповідача по суті позовних вимог зазначається, що підстави для накладення дисциплінарного стягнення у відповідача були. Наказ №141-км від 02.06.2010 року управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації про відрядження на ІУ зїзд ендоскопістів України надійшов відповідачу 08.06.2010 року та був адресований головному лікарю. Листом № 192 від 09.06.2010 року головний лікар повідомив начальника управління про неможливість відрядження позивача з тих причин, що в бюджеті не передбачені кошти для таких відряджень, на той період позивач працював один /другий лікар [PERSON] перебував у відпустці із 07.06.2010 року/, таке відрядження позивача не погоджувалось із головним лікарем. 09-10 Червня 2010 року позивач був відсутній на робочому місці протягом робочого дня із 08.00 до 16.02 години із невідомих причин, про що свідчить акт перевірки. Від надання письмових пояснень позивач відмовився, в усному порядку позивач посилався на наказ управляння №141-км від 02.06.2010 року та вказівку Головного позаштатного ендоскопіста області [PERSON] про обовязкову участь на зїзді. 29.06.2010 року складений акт відділом кадрів про відмову позивача від дачі пояснень. Адміністрація розцінила вищенаведені факти, як самовільне використання робочого часу без поважних причин за що оспореним наказом позивачу була оголошена догана, з яким позивач ознайомлений 07.07.2010 року. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. До участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача в порядку ст. 34 ЦПК України залучено Управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації. Позивач повністю підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви в суді. Додатково суду пояснив, що, працюючи лікарем-ендоскопістом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення /далі РОСДРЗН/, був познайомленим з наказом управління та повідомленим Головним позаштатним ендоскопістом області [PERSON] про обовязкову участь на у зїзді, як члена асоціації лікарів-ендоскопістів України, на що квитки були придбані заздалегідь. На два його та одне заступника [PERSON] звернення не було реакції головного лікаря, лікувальний процес мав бути забезпечений лікарем [PERSON], тому він поїхав на зїзд. 09-10 Червня 2010 року повні робочі дні в складі представництва 8 чоловік від області він приймав участь в роботі зїзду. 11 Червня 2010 року він був на роботі. Дізнався, що 10.06.2010 року по вказівці головного лікаря [PERSON] на роботу не вийшов, проте звернень громадян чи скарг зареєстровано не було. Відсутність на робочому місці саме без поважних причин заперечує і вважає відсутніми докази підтвердження порушення трудової дисципліни, а складені акти такими, що не відповідають дійсності. По матеріалах і результатах зїзду він 09.12.2010 року робив доповідь перед лікарями-ендоскопістами області. Вважає стягнення результатом зясування неприязних відносин та тиск на нього з метою звільнення, та перешкоджанням підвищенню професійного рівня і ділової кваліфікації лікарів, що негативно впливає на діловий і професійний рівень. Із наданими відповідачем довідками про середній його заробіток він згідний, загальна сума стягнення становить /219,53 + 211,34/ 420,87 грн. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача не визнала позовні вимоги [PERSON], вважає їх немотивованими, безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам, а надані заперечення до позову підтримала. По суті вказала, що, наказ №141-км від 02.06.2010 року управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації про відрядження на ІУ зїзд ендоскопістів України був адресований головному лікарю відповідача, позивач же перебуває в трудових стосунках віз відповідачем, підпорядкований головному лікарю і не мав права вибувати у відрядження самовільно без наказу відповідача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи пояснив, що управління не має права відрядити позивача на зїзд лікарів-ендоскопістів та втручатися в трудові відносини, оскільки позивач не перебуває в трудових стосунках із третьою особою. Тому для головного лікаря відповідача було надано наказ №141-км від 02.06.2010 року управління рекомендаційного характеру, до якого доданий список лікарів, яких рекомендовано головним лікарям направити у відрядження для участі в роботі зїзду згідно списку. З боку управління вимагається повідомлення про причини, за яких лікар не був направлений на зїзд, таке повідомлення відповідачем було надано. На звернення позивача, у звязку із оголошеною доганою, була надана відповідь на підставі ст.142 КЗпП України про розгляд трудових спорів комісією або судом. На думку третьої особи із боку позивача було допущено порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, трудових відносин між керівником і підлеглим, та порушення позивачем порядку вибуття у відрядження за межі області без наказу роботодавця. Причини невиконання головним лікарем наказу управління №141-км від 02.06.2010 року не перевірялись. Причина відсутності позивача на роботі вважається неповажною, а позовні вимоги до задоволення не підлягають. Оцінюючи пояснення сторін, їх представників, дослідженні надані в справі докази, в тому числі показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено на підставі досліджених доказів та пояснень сторін, що позивач [PERSON] перебуває в трудових відносинах з відповідачем, працюючи із 04 липня 2000 року лікарем-ендоскопістом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення. За наказом відповідача №216-к від 05 липня 2010 року «Про оголошення догани» позивачу оголошена догана за відсутність на робочому місця без поважних причин 09 та 10 червня 2010 року із 08.00 до 16.02 години, оплату праці рекомендовано проводити згідно відпрацьованого часу, підстави оголошення дисциплінарного стягнення в наказі не зазначені. За змістом наказу вбачаються посилання на відсутність на [PERSON] на робочому місці у вказаний час та акт відмови позивача від дачі письмового пояснення з цього приводу від 29.06.2010 року. З наказом позивач ознайомлений 07.07.2010 року. У встановлений ст. ст. 232,233 КзПП України порядок та строки позивач звернувся із позовом про оспорювання такого наказу до суду. Відповідно до ст. 147 КзПП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення, як догана або звільнення. Згідно ст.150 КзПП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником в порядку встановленому чинним законодавством, главою ХУ КзПП України. Відповідно до положень ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. На підставі досліджених наданих доказів, зокрема згідно графіку роботи медпрацівників діагностичного відділення відповідача на червень 2010 року, позивач повинен був працювати щоденно із 08.00 до 16.02 години, що не оспорюється сторонами. Згідно табелю обліку відпрацьованого робочого часу за червень 2010 року вбачається, що позивач [PERSON] був відсутній на робочому місті 09-10 червня 2010 року, що також не оспорюється сторонами. Вказані факти відсутності на роботі крім того, підтверджені актами перевірки від 10 та 11 червня 2010 року. Проте такі документи не вказують на причину відсутності [PERSON] на робочому місці. Згідно наказу №141-км від 02.06.2010 року управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації «Про відрядження на ІУ зїзд ендоскопістів України» затверджений додаток у вигляді списку лікарів Рівненської області учасників зїзду, який містить прізвище позивача, та наявна вказівка керівникам закладів, охорони здоровя про відрядження лікарів для участі в симпозіумі, згідно із додатком, вказані термін, витрати та контроль за виконанням наказу. За змістом наказу відсутні положення на його рекомендаційний характер, залежність виконання від наявності відрядних коштів чи порядок його виконання у вигляді повідомлення управління керівниками про причини не направлення лікарів у відрядження згідно наказу. Доводи позивача про ознайомлення його із даним наказом із наданням йому копії не спростовані в судовому засіданні. Позивачем наданий також проїзний білет на залізничний транспорт від 10.06.2010 року на 23.49 год. на проїзд від місця проведення ІУ зїзд ендоскопістів України до станції Здолбунів. Допитаний в якості свідка головний позаштатний ендоскопіст області [PERSON] показав, що підставою направлення на зїзд був наказ Управляння №141-км від 02.06.2010 року, яким затверджений список спеціалістів-учасників зїзду, який він подав для начальника управління в межах виділеного МОЗ України на область ліміту. Позивач реєструвався на зїзді та був учасником зїзду повних два дні 09-10 червня 2010 року, проте приїхав без відрядження. Підвищення професійного рівня та професійний розвиток вважає обовязком лікаря, про результати роботи зїзду позивач доповідав на черговому засіданні лікарів області по питанню огляд матеріалів ІУ зїзду лікарів-ендоскопістів України, Яремче 2010. Допитана в якості свідка [PERSON] показала в судовому засіданні, що після 02.06.2010 року позивач показав їй копію наказу управляння №141-км від 02.06.2010 року про направлення в тому числі його на зїзд лікарів-ендоскопістів України. Вона зразу зробила копію наказу та доповідну записку про направлення позивача на зїзд, які передала головному лікарю через секретаря. Проте 08.06.2010 року у відділі кадрів наказу на відрядження не було, а головного лікаря не було на місці. Позивач повідомив, що домовився із лікарем [PERSON] про вихід того на роботу для забезпечення виконання обовязків ендоскопіста. Оскільки в її компетенцію, як заступника, входить обовязок організації лікувального процесу, з урахуванням домовленості про заміну, вона дозволила позивачу поїхати для участі в зїзді на два дні за власний рахунок. В той же день вона написала доповідну записку на імя головного лікаря та начальника управління про те, що взяла на себе обовязок та дозволила їхати позивачу на зїзд. До винесення догани позивачу в неї нічого не зясовували. Вважає підвищення кваліфікації обовязком лікаря, відсутність на роботі 09-10 червня ц.р. за поважних причин, а наказ про дисциплінарне стягнення незаконним. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що на прохання [PERSON] він 09.06.2010 року вийшов за нього на роботу, щоб оглянути хворих, не претендував на оплату. Завідувач відділенням зробив зауваження та розпорядився наступного дня не виходити, у цьому звязку він 10.06.2010 року на роботу не виходив, огляд хворих перенесли на інший час. На відпустку писав заяву із 07.07.2010 року, але при потребі міг піти у відпустку в інший час та забезпечити безперебійну роботу відділення в дні зїзду. Свідок [PERSON], старший інспектор відділу кадрів відповідача, підтвердила в судовому засіданні відсутність позивача на робочому місці 09-10 червня 2010 року через його участь на зїзді лікарів-ендоскопістів, на що відрядження для позивача вона не виписувала, оскільки не мала на це наказу. На звернення позивача з приводу ненадання відрядження вона пояснювала відсутністю відповідного наказу. З приводу відмови позивача від надання письмового пояснення про причини відсутності на роботі свідок підтвердила сам факт відмови від дачі пояснень, проте місця, часу, конкретних обставин пропозиції до надання пояснень та відмови позивача від такого пояснення не вказала. Допитаний в якості свідка [PERSON] підтвердив відсутність позивача на робочому місці 09-10 2010 року, про що останній ніяких виправдувальних документів, як керівнику підрозділу не представив та письмових пояснень не надав. Усного пояснення позивача він не памятає. Позивач не погоджував із ним і до відома не ставив про вибуття його на зїзд лікарів-ендоскопістів, такої інформації в нього не було. Свідок [PERSON], як відповідальна за табелювання робочого часу, підтвердила, що 09-10 червня 2010 року позивача не було на роботі а виправдувальних документів їй не було надано, тому вона поставила прогули в табелі обліку робочого часу, хоч їй було відомо, що позивач був на конференції. Таким чином, допитані судом в якості свідків заступник головного лікаря відповідача [PERSON], зав. ендоскопічним відділенням РОКЛ [PERSON], непрямо підтвердили також [PERSON] і [PERSON], в своїх показах підтвердили в судовому засіданні доводи позивача про поважну причину відсутності, у звязку із підвищенням свого професійного рівня та участі в роботі ІУ зїзду лікарів-ендоскопістів України в м. Яремчі Івано-Франківської області 09-10 червня 2010 року, на участь в якому був наявний наказ №141-км від 02.06.2010 року управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації «про відрядження на ІУ зїзд ендоскопістів України», дозвіл заступника головного лікаря і організоване медичного обслуговування лікарем ендоскопістом на період відсутності, про що фактично було відомо адміністрації відповідача в особі головного лікаря /із наказу та доповідних/, заступника головного лікаря та відділу кадрів на час відсутності позивача на роботі. Відповідачем і третьою особою вищенаведена інформація участі позивача в роботі ІУ зїзду лікарів-ендоскопістів України в м. Яремчі Івано-Франківської області 09-10 червня 2010 року офіційно не перевірялась і в судовому засіданні не спростована в тому числі показами свідків, зокрема безпосереднього керівника [PERSON] За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що належних допустимих доказів, відповідно ст.ст.57-60 ЦПК України, порушення трудової дисципліни з боку позивача саме у вигляді відсутності його на робочому місці без поважних на те причин 09 та 10 червня 2010 року із 08.00 до 16.02 години не встановлено, оскільки така відсутність мала місце з поважної та відомої для адміністрації відповідача причини участі в роботі ІУ зїзду лікарів-ендоскопістів України. За допущене позивачем порушення правил внутрішнього трудового розпорядку у вигляді вибуття 09 червня 2010 року у відрядження за межі області без наказу керівника роботодавця, головного лікаря РОСДРЗН, за змістом наказу №216-к від 05 липня 2010 року «Про оголошення догани» [PERSON] до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За наведених обставин, суд прийшов до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог про визнання незаконним оспореного позивачем наказу №216-к від 05 липня 2010 року «Про оголошення догани» позивачу за відсутність його на робочому місці за винятком належних допустимих доказів, які б підтверджували зазначені наказом факти порушення трудової дисципліни позивачем у вигляді відсутності його на робочому місці 09 та 10 червня 2010 року із 08.00 до 16.02 години без поважних на те причин. Такий незаконний наказ не може залишатись чинним і підлягає скасуванню. Акт перевірки та відмови від дачі пояснень [PERSON] від 29.06.2010 року заперечується позивачем, належним чином з достовірністю не підтверджений відповідачем, викликає сумнів суду та не приймається до уваги, як належний допустимий доказ. Оцінюючи доводи сторін, надані докази і встановлені обставини в частині стягнення середнього заробітку за дні участі позивача в роботі ІУ зїзду лікарів-ендоскопістів України 09-10 червня 2010 року та витрат в звязку із відрядженням, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог в порядку ст. 121 КЗпП України через порушення позивачем встановленого порядку вибуття у відрядження без наказу керівника установи. Посилання позивача на його звернення, заяви, доповідні записки заступника на імя головного лікаря, наказ управління №141-км від 02.06.2010 року з цього приводу, не можуть бути підставою для фінансування такого відрядження, оплати добових та проїзду відповідачем РОСДРЗН, відповідно до Наказу Міністерства Фінансів України №59 від 13.03.1998 року, зареєстрованого Мінюстом України за №218/2658 від 31.03.1998 року «Про затвердження Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон». За наведених обставин, вимоги позивача про відшкодування середнього заробітку та витрат в звязку із відрядженням до задоволення не підлягають за безпідставністю. Судові витрати в справі по трудовому спору, на підставі ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог. На підставі наведеного, ст.ст. 232,233,150 КЗпП України,

Outcome: partial