Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні дитини. У позовній заяві позивач [PERSON] стверджує, що з відповідачкою по справі він перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірваний згідно з рішенням Деражнянського районного суду від 26 травня 2006 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з відповідачкою і остання чинить перешкоди йому у спілкуванні з нею, незважаючи на те, що рішенням Деражнянського районного суду від 12 серпня 2006 року відповідачку зобовязано не перешкоджати у спілкуванні позивача з сином та у його вихованні. Позивачка [PERSON], яка є бабою неповнолітнього [PERSON], також посилається на чинення відповідачкою перешкод у спілкуванні з внуком при тій обставині, що рішенням комісії з прав дитини Деражнянської райдержадміністрації від 19 липня 2010 року №04 позивачці надано право на побачення та спілкування з її внуком з 18 год. пятниці до 18 год. суботи щотижня та протягом семи днів влітку 2010 року для оздоровлення дитини за її кошти. Тому позивачі просять задовольнити їх позов, зобовязавши відповідачку не перешкоджати їхнім побаченням з неповнолітнім [PERSON] з 17 год. пятниці до 18 год. неділі щотижня. Крім того, вони просять зобовязати відповідачку не перешкоджати їм в оздоровленні дитини протягом 30 днів під час літніх канікул, а також у спілкуванні з нею по телефону. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подавши заяву про залишення його позовних вимог без розгляду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON], прізвище котрої є уточненим в ході судового розгляду, позову не визнала, пояснивши, що з рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 19 липня 2010 року вона не згідна, оскільки комісією не були враховані інтереси її неповнолітнього сина, а також негідна поведінка позивачки [PERSON] Така поведінка позивачки, стверджує вона, зокрема, полягає в тому, що та неодноразово наносила їй образи у громадських місцях, свідком яких був її син. Через наведену обставину відповідачка вважає, що спілкування останнього з [PERSON] матиме негативний вплив на його психіку. Крім того, дитина часто хворіє, що підтверджується даними медичної документації Деражнянської ЦРЛ. Тому відповідачка просить відмовити у задоволенні позову. Представник служби в справах дітей пояснив, що працівниками служби зясовано, що позивачка [PERSON] має належні умови для проживання, забезпечена продуктами харчування, в квартирі наявне місце для ігор та розваг внука. Рішення комісії з питань захисту прав дитини він вважає обґрунтованим, а позовні вимоги доведеними. Вислухавши доводи сторін, представника служби в справах дітей Деражнянської райдержадміністрації, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Як вбачається із наявних у справі документів, позивачка [PERSON] є бабою [PERSON] Рішенням комісії з прав дитини Деражнянської райдержадміністрації від 19 липня 2010 року №04 позивачці [PERSON] надано право на побачення та спілкування з її внуком з 18 год. пятниці до 18 год. суботи щотижня та протягом семи днів влітку 2010 року на оздоровлення дитини за її кошти. Цим же рішенням зобовязано відповідачку не перешкоджати зустрічам баби з дитиною і створити всі необхідні для цього умови. Доводів відповідачки в тому, що позивачка [PERSON] своєю поведінкою негативно впливає на її сина [PERSON], як і пояснень з цього приводу свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], суд до уваги не приймає на тій підставі, що ними не підтверджується такий вплив на дитину, а вбачається наявність неприязних відносин між позивачкою та відповідачкою. Що ж стосується посилання відповідачки на те, що її син [PERSON] часто хворіє, то ця обставина, на думку суду, не може обмежувати прав позивачки на спілкування з внуком та його виховання. Підсумовуючи наведене, суд вважає доцільним надати позивачці [PERSON] право на спілкування з внуком з 18 год. пятниці до 18 год. суботи щотижня та протягом семи днів в період літніх канікул щорічно для оздоровлення дитини за кошти позивачки, а також право на спілкування з дитиною по телефону, зобовязавши відповідачку не чинити позивачці перешкод у цьому.

Outcome: partial