Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 23.09.2006року він уклав шлюб з відповідачкою. Під час спільного проживання у шлюбі була придбана квартира [ADDRESS], право власності було зареєстровано за [PERSON], оскільки вона була стороною за договором купівлі-продажу. Вважає, що оскільки квартира була придбана у шлюбі на спільні кошти подружжя, це майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя та йому належить половина майна. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник позивача позов підтримав, вважає що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що квартира придбана у шлюбі, була куплена за її особисті гроші, тому вона не може вважатись обєктом спільної власності подружжя. Кошти були надані її бабцею та дідом, їй особисто для того щоб у неї було житло. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Свідок [PERSON] зазначила, що вона разом з чоловіком мали однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], яку вони продали, щоб надати їх онучці [PERSON] кошти на придбання власного житла. Вони знали що на той момент вона була у шлюбі, але кошти призначалися лише для їх онуки. Після продажі коштів на нову квартиру не вистачало, та вони зі своїх збережень ще доклали онучці коштів на покупку нової квартири. Свідок [PERSON] зазначила, що квартира її батьків по вулиці Південній була продана спеціально для надання можливості придбати квартиру для [PERSON]. На той момент її колишній зять та дочка були студентами, коштів у них не було. Свідок [PERSON] зазначила, що вона була присутня при тому як бабця [PERSON] передавала їй кошти. Їй відомо що це буди кошти від продажу квартири [PERSON] по вулиці Південній. Яку суму було передано не знає, але говорили, що це кошти на придбання для [PERSON] квартири. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові матеріали справи суд переходить до наступного. 23 вересня 2006року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайоного управління юстиції Одеської області а/з№252 (а.с.4). В період шлюбу 01 квітня 2010року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири №38 по вулиці Олійника б. 89 в м. Миколаєві (а.с.5). Статтею 57 Сімейного кодексу України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним під час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідач вказує на те, що кошти на які придбана спірна квартира були її особистими, тому й квартира не може вважатись спільно набутим майном подружжя. Відповідно до договору купівлі-продажу від 31 березня 2010року [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.36-37). Сума переданих коштів за квартиру, згідно розписки склала 25400долларів США (а.с.39). Свідки підтвердили, що кошти від проданої квартири були призначені для [PERSON], для надання можливості останній придбати для себе житло. Частина 7 статті 57 вказує на те, що якщо у придбання майна крім спільних коштів вкладені і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Позивачем не надано доказів в підтвердження того, що квартира була придбана за спільні кошти подружжя чи доказів в спростування факту придбання квартири на кошти, які належали особисто [PERSON] Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що відповідачем надані докази, щодо придбання спірної квартири за особисті кошти, тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed