Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, в якому вказали, що [PERSON] 22.08.2009року придбав через Інтернет електронні квитки на рейс Київ-Сімферополь авіакомпанії "АероСвіт" на 28.10.2009 року на 20.35 год. Вартість квитка склала 52,20 доларів США. Прибувши з Америки до Києва [PERSON] дізнався, що рейс на який було придбано квитки, скасовано та перенесено на 8 год. раніше, про що позивача не було повідомлено. Внаслідок перенесення рейсу, позивачі змушені були діставатися Сімферополя за власний рахунок. Вартість таксі Київ-Сімферополь склала 5000 грн. та 128 грн. було затрачено позивачами на їжу. 05.11.2009 року позивачами до Головного офісу авіакомпанії "АероСвіт" була подана претензія з вимогою компенсувати матеріальну шкоду в розмірі 5128,80 грн. та вартість квитка. В лютому 2010 року в Сімферопольській філії авіакомпанії "АероСвіт" позивачами була отримана відповідь з інформацією про можливість отримання компенсації за невикористаний квиток у розмірі 17,60 доларів США. Однак, позивачі вважають, що діями відповідача їм спричинено матеріальну шкоду у розмірі 5128,80 грн., за квиток в розмірі 275,41 грн., сума пені 1016 грн., а також моральну шкоду, яку вони оцінюють по 5000 грн. кожному. В зв"язку з цим позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь суму завданої їм матеріальної та моральної шкоди, а також понесені ними судові витрати. Позивачі заявлені вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Встановлено, що 22.08.2009року позивач [PERSON] придбав через Інтернет електронні квитки на рейс Київ-Сімферополь авіакомпанії "АероСвіт". Час відправлення рейсу VV027 за маршрутом Київ-Сімферополь було змінено з 20 год. 55 хв. 28 жовтня 2009р. на 12 год.55 хв. 28 жовтня 2009р. Вартість квитка склала 52,20 доларів США. Прибувши з Америки до Києва [PERSON] дізнався, що рейс на який було придбано квитки, скасовано та перенесено на 8 годин раніше. 05.11.2009 року позивачами до Головного офісу авіакомпанії "АероСвіт" була подана претензія з вимогою компенсувати матеріальну шкоду в розмірі 5128,80 грн. та вартість квитка. В лютому 2010 року в Сімферопольській філії авіакомпанії "АероСвіт" позивачами була отримана відповідь з інформацією про можливість отримання компенсації за невикористаний квиток у розмірі 17,60 доларів США. Відповідно до ст.908 ЦК України, перевезення пасажирів здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезенні визначаються Цивільним Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно ч.2 ст.910 ЦК України, на підтвердження укладення договору перевезення пасажира видається квиток, форма якого встановлюється відповідно до транспортних кодексів (статутів). Згідно п.4.2.3. Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням авіаційної безпеки від 14.03.2006р. № 187, зазначені правила застосовуються до пасажира, який подорожує рейсом (рейсами) згідно з квитком. Визначення авіакомпанії як перевізника на такий рейс є підтвердженням існування договору перевезення на такий рейс між цим перевізником і пасажиром, який зазначений у квитку. Оскільки, позивачами через сайт авіакомпанії було придбано авіаквитки на рейс авіакомпанії, то між сторонами був укладений договір авіаперевезення. Згідно п.13.4. зазначених правил, час відправлення рейсу і тип повітряного судна, що зазначені в розкладі руху або інших опублікованих графіках рейсів перевізника, не гарантуються і не є обов'язковою умовою договору перевезення. Перевізник має право змінювати час відправлення рейсу, про що повинен своєчасно проінформувати пасажира. З матеріалів справи вбачається, що о 13 год. 52 хв. 21 жовтня 2009 року інженером з обслуговування клієнтів №651 було оброблено інформацію щодо зміни часу рейсу та повідомлено позивачів електронною поштою про даний факт. Лист-повідомлення було направлено на електронну адресу МАNAGER@HQHOST.NЕТ, яку позивачі вказали при придбанні квитка. З наведеного вбачається, що відповідач діяв у рамках чинного законодавства, мав право змінити час вильоту рейсу VV 027 та у відповідності до положень п.13.4 Правил, завчасно повідомив позивачів про зміну часу вильоту. Однак, позивачі з незалежних від відповідача обставин, своєю неявкою на вказаний рейс в односторонньому порядку фактично відмовилися від існуючого між ними договору перевезення. Згідно п.22.1.3 Правил, перевізник не відповідає за будь-які збитки, що випливають з виконання ним застосованих законів або внаслідок їх невиконання пасажиром. Пунктом 23.2. Правил, визначено, що претензії розглядаються в порядку, установленому перевізником. Перевізник зобов'язаний розглянути претензію і повідомити заявника про задоволення чи про відхилення її протягом трьох місяців, якщо перевезення, у зв'язку з яким була висунута претензія, повністю здійснювалося одним перевізником. Після прибуття до України, Позивачі звернулись з претензією до Авіакомпанії. У відповідності до Правил 187 та Правил авіакомпанії, претензія була розглянута в тримісячний термін, та була надана відповідь № 8.14-221/2473 від 10.02.2010р. авіакомпанія запропонувала позивачам компенсацію за невикористані польотні купони, від якої позивачі відмовились. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, суд вважає, що авіакомпанія виконала всі взяті на себе зобов'язання, діяла в рамках чинного законодавства, тому вимоги позивачів є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Крім того, розділом 22 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації (Державіаслужби) від 14 березня 2006 року № 187, що визначає відповідальність перевізника, не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди. З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини, а застосування вказаних вище норм Цивільного кодексу можливе лише до відповідальності перевізника за шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю пасажира як передбачає ст.928 ЦК України. З огляду на вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, оскільки такий вид цивільної відповідальності не передбачений ні умовами договору, що був укладений між сторонами, ні Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed