Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши суду, що 22.11.2007 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №11255860000 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит на суму 45000 доларів США, строком на 120 місяців, з платою за користування 13.9 % річних . Також між позивачем та відповідачем [PERSON] 22.11.2007 р. було укладено договір поруки №159652 згідно умов якого поручитель зобов"язується перед банком відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов"язань перед банком. Крім того, з метою забезпечення виконання даного зобовязання з відповідачами [PERSON] та [PERSON] , як співвласниками об"єкта нерухомості, було укладено договір про передачу в іпотеку позивачу трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Однак всупереч підписаним угодам, відповідачі встановленого порядку погашення позики не дотримувалися, в звязку із чим виникла прострочена заборгованість і позивач змушений був проводити перерахунок сум. 27.10.2010 р. представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідачів, посилаючись на те, що виплати, передбачені договором повністю припинились, гроші до цього часу не повернуті, на неодноразові звернення з вимогою повернути кошти відповідачі не реагують. В судове засідання представник позивача не з"явився, проте подав суду заяву в якій просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 50737.92 доларів США; пеню за порушення термінів виконання зобов"язання в сумі 8825.65 грн., а також звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] та [PERSON] та за рахунок продажу даного майна задовольнити вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по кредитному договору №11255860000 від 22.11.2007 р. Крім того, просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі в сумі 1820 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнає частково, в частині стягнення з нього кредитних коштів, пояснює що тимчасово повертати кредитні кошти не має можливості через скрутне матеріальне становище. В частині звернення стягнення на майно проти позову заперечує. Інші відповідачі про день та час слухання справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з"явились, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин по справі суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів, що не з"явились у судове засідання на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі зобов"язання по поверненню коштів, отриманих згідно кредитного договору №11255860000 від 22.11.2007 р. не виконали в зазначений строк та згідно встановлених умов, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов"язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути кредитодавцю грошові кошти.., у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, в тому числі і зі слів відповідача [PERSON], що вимоги ст. 35 Закону України "Про іпотеку" щодо усунення допущених порушень по кредитному договору та попередження про звернення до суду із відповідним позовом позивачем було дотримано. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» : За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Однак , суд не погоджується з позовними вимогами Банку в тій частині, що позивачем одночасно ставиться питання про стягнення всієї заборгованості за кредитом з відповідачів [PERSON] та [PERSON], а також , одночасно ставиться вимога про звернення стягнення на майно, предмет іпотеки до відповідача [PERSON] та погашення заборгованості за кредитом за рахунок реалізації даного майна. Тобто фактично позивач просить одночасно , двічі стягнути суму заборгованості з відповідачів по справі, що є неприпустимим. Оскільки між позивачем та [PERSON] і [PERSON], як власниками предмета іпотеки було укладено 22.11.2007 р. договір іпотеки нерухомого майна на забезпечення виконання кредитного договору, виконання якого відповідачі прострочили, то відповідно до ч.1, 2 ст.589 ЦК України : У разі невиконання зобовязання , забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Тому, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» , у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої позовні вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.., зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду… Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 39 Закону України "Про іпоетку", суд у своєму рішенні серед іншого має зазначити і початкову ціну предмета іпотеки. При визначенні даної суми суд бере до уваги вартість предмета іпотеки, що визначена у іпотечному договорі від 22.11.2007 р. і становить 162396 грн. Заперечень щодо саме такого визначення початкової вартості предмета іпотеки в судовому засідані не надходило, а тому в суду немає підстав її не приймати до уваги, оскільки вона є умовою іпотечного договору, укладеного між сторонами. В частині заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідачів пені в сумі 8825 грн. 65 коп., суд вважає за необхідне зменшити такий розмір неустойки, оскільки відповідачі по справі перебувають у скрутному матеріальному становищі, що і призвело до виникнення заборгованості по кредитному договору, а тому суд визначає загальний розмір неустойки ( пені), що підлягає стягненню в сумі 2000 грн., що відповідає вимогам ч.3 ст.551 та п.6 ч.1 ст.3 ЦК України . Відповідно до ч.2 п.14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі" : У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно Повідомлення НБУ від 26.11.2010 р. на 29.11.2010 р. встановлено наступний офіційний курс гривні до долара США : 100 доларів США = 793.8000 грн. ( взято з сайту НБУ http://www.bank.gov.ua/ ) Крім того,

Outcome: partial