Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору найму житла та примусове виселення із будинку. Обґрунтовуючи свою позовну заяву, позивач посилається на те, що на праві особистої власності в місті Городище, Черкаської області по вулиці Чапаєва має 1/3 частину будинку за № 325, в порядку спадкування. В кінці вересня 2006 року, перед відїздом на заробітки в Росію, до нього звернулася [PERSON] з проханням впустити її, тимчасово на квартиру, оскільки вона нещодавно продала свій будинок і на даний час її немає де проживати. Так як, перед цим, в частині будинку, проживали квартиранти, які наробили шкоду, то спочатку приймати її на квартиру не хотів, згодом увійшовши у положення, дав свою згоду на тимчасове проживання, і оскільки не мав можливості часто приїжджати додому, то з [PERSON] відбулася домовленість про те, що орендну плату за квартиру вона внесе наперед за рік, що і було виконано, і про отримання від [PERSON] коштів в сумі 500,00 доларів США була написана відповідна розписка, та передана останній. Під час укладеної усної угоди найму частини будинку з [PERSON], розмови про купівлю-продаж будинку не було і не могло бути, бо володівши лише 1/3 частиною вказаного будинку, повністю не був її власником. Інші частини, а саме, по 1/3 частині належали неповнолітній дочці покійного брата (не переоформлена) та матері. При всіх цих обставинах не було ні юридичного, ні морального права вести мову про продаж будинку по вулиці Чапаєва, 325 в м. Городище, Черкаської області, тим більше, що перебуваючи на заробітках в Росії мав намір заробити кошти за які зробити капітальний ремонт і проживати з сімєю в будинку. У кінці літа 2007 року, повернувшись із Росії, став переоформляти спадкову частину будинку №325 по вулиці Чапаєва в м. Городище, Черкаської області. При зустрічі з [PERSON], вона повідомила, що робить ремонт в будинку, на що їй було заборонено проводити будь-які роботи, а те, що вже зроблено, домовились, що буде переховано в рахунок орендної плати, та попросив щоб вона весною 2008 року, після закінчення опалювального сезону, підшукувала собі інший будинок, поскільки мав намір все у будинку переробляти з метою подальшого проживання у ньому, на що [PERSON] дала згоду. Коли повернувся із заробітків та зустрівши [PERSON], вона повідомила, що ще житла не знайшла, і продовжувала проживати у будинку. 28.02.2008р. [PERSON] офіційно було направлено лист про необхідність звільнення будинку. На початку квітня місяця 2008 року, було отримано від Городищенського районного суду Черкаської області копію позовної заяви [PERSON], що датована 31.03.2010р., про визнання дійсної угоди про купівлю продаж будинку. За ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2010р., відповідно до клопотання позивача матеріали цивільної справи за №2-409-10р., за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору найму житла та примусове виселення із будинку, обєднані в одне провадження з цивільної справою №2-3-10р. за позовом [PERSON] до [PERSON], представника неповнолітньої [PERSON] [PERSON] про визнання дійсною угоди про купівлю-продаж будинковолодіння за №325 по вулиці Чапаєва в м. Городище Черкаської області. В ході судового розгляду вищенаведених обєднаних матеріалів цивільної справи, позивачем [PERSON], заявлено клопотання про зміну позовних вимог, за яким позивач просила суд, ухвалити рішення про стягнення із [PERSON] на її користь коштів в розмірі 54961,52грн., з них: - 48248,00грн. вартість проведених у будинковолодінні №325 по вул. Чапаєва, що в м. Городище, Черкаської області, ремонтних робіт; 1720,82грн. витрат за виготовлення проекту газифікації та за підключення до сусідської труби газопроводу; 617,00грн. вартості послуг Городищенського відділку КП «Черкаське ООБТІ» по виготовленню технічного паспорту на будинок; 3975,70грн. еквівалент 500 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.12.2010р.), які передані відповідачу по розписці від 29.09.2006р., як авансовий платіж по договору купівлі-продажу; 400,00грн. витрат по виготовленню кошторисної документації підприємством КП «Зодчий», а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката. Враховуючи наведене вище, за ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 14.12.2010р., обєднанні позови, повернуті до первісного стану, шляхом їх розєднання. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], представника неповнолітньої [PERSON] [PERSON] про визнання дійсною угоди про купівлю-продаж будинковолодіння за №325 по вулиці Чапаєва в м. Городище Черкаської області, справа №2-3-20100р., слуханням, у звязку із зміною позовних вимог, перенесена. А розгляд цивільної справи за №2-409-2010р., за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору найму житла та примусове виселення із будинку продовжено. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON], діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, зазначивши, що між позивачем та відповідачем по справі була домовленість про, те що відповідач біля року проживатиме в належній позивачу частині домоволодіння за №325 в м. Городище, Черкаської області, і за це наймачем [PERSON], як розрахунок за проживання, надано йому 500 доларів США, що підтверджується відповідно розпискою, та є доказом укладення сторонами договору найму житла, на вимогу, не бажаючи виселитися з будинковолодіння відповідач звернулася ще у 2008 році до суду, і продовжує проживати на даний час у будинку, хоча домовленості на такий тривалий період проживання між сторонами не було, в добровільному порядку виселитися не бажає. Відповідач [PERSON], її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали, зазначивши, що розписка на суму в 500,00 доларів США від 29.09.2006р. є підтвердженням укладення не договору найму, а договору купівлі-продажу домоволодіння №325 по вулиці Чапаєва, м. Городище Черкаської області, на укладення якої дав згоду позивач, але як зясувалося згодом він не був одноособовим власником житла, і відмовився від виконання даного зобовязання, продовжуючи проживати у вказаному житловому будинку з вересня місяця 2006 року та вважаючи себе його власником, по даний час, провела ремонті робити, і не бажає виселятися. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка [PERSON], [PERSON], як свідка, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення в силу слідуючого. Відповідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взятии в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону, за рішенням суду. За ст. 9 ч.3 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно до ст. 317 Цивільного Кдексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону ст. 319 ЦК України. Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, і власник, права якого порушені, має право на захист свого права власності, і може звернутися до суду з вимогою про його захист - ст. 386 Цивільного кодексу України. Користування жилим приміщення здійснюється відповідну до договору найму жилого приміщення, що передбачено ст. 61 Житловим Кодексом України. За частиною 3 статті 116 Житлового кодексу України, особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк ч.1 ст. 759 ЦК України. Відповідно до ст. 763 ч.2 ЦК України, кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок №325 по вулиці Чапаєва в м. Городище Черкаської області, станом на 15.01.2008р., належав: [PERSON] 26/100; [PERSON] 39/600 і 39/600; [PERSON] 61/100. І, з 25.02.2008р. та по даний час, власником 65/200 частин домоволодіння №325 по вулиці Чапаєва в м. Городище Черкаської області, являється [PERSON], позивач по справі, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.10.1970р. за №1822 39/600 частин та свідоцтва про спадщину на законом від 12.02.2008р. №2-952 26/100 частин (інвентаризаційна справа, технічний паспорт на житловий будинок); інша частина будинковолодіння належить дочці покійного [PERSON] - [PERSON], як спадкове майно, і на даний час є не переоформленою. За будинковою книгою вказаного домоволодіння власником значиться [PERSON], позивач по справі, і серед зареєстрованих в ньому жильців [PERSON], відповідач по справі, не значиться. Оглядом паспорту останньої встановлено, що вона зареєстрована в Автономній Республіці Крим, [ADDRESS]., фактично проживаючи в [INFO], з вересня місця 2006 року, що підтверджено самою [PERSON], відповідачем по справі. Згоду на постійне проживання відповідача у даному будинку власник, позивач по справі, не давав, дозволивши їй там проживати тимчасово, лише протягом року, як квартиранту, далі відповідач самоправно продовжує займати жиле приміщення, хоча ще у лютому-квітні місяці 2008 року, була попереджена про звільнення домоволодіння. Наразі, позивач по справі, ставить питання про виселення відповідача з будинку в примусовому порядку, бо добровільно [PERSON] не бажає звільнити будинок, де він являється власником більшої частини. Як і не встановлено, що згоду на проживання у даному домоволодінні давала неповнолітня [PERSON], чи її мати [PERSON], яка засвідчила ту, обставину, що вона особисто мала розмову з відповідачем по справі у вересні місяці 2007р., і [PERSON] повідомила, що вона тут проживає як наймач будинку, згоду на це дав [PERSON], обіцяла більше не проводити ремонті роботи. Враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON], відповідач по справі, не була і не є власником будинку №325 по вулиці Чапаєва в м. Городище, Черкаської області, бо єдиним документом, який підтверджує право власності на нерухомість є свідоцтво про право власності, що зареєстроване у відповідних виробничих підрозділах бюро технічної інвентаризації, і розписка на суму 500,00 доларів США не може слугувати підтвердження укладення договору купівлі-продажу будинковолодіння, та те, що власник нерухомості, наполягає на виселені [PERSON] з будинку, суд вважає, що позов у частині виселення відповідача з будинку №325 по вулиці Чапаєва в м. Городище, Черкаської області підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги про розірвання договору найму житла №325 по вулиці Чапаєва, м. Городище, Черкаської області, то в цій частині, слід відмовити, так як представник позивача в судовому засіданні, не довів свого позову, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу та розяснено представнику позивача його права, обовязки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави, тим більше, що в даному випадку необхідно було заявити позовну вимогу про визнання договору найму укладеним, і при доведеності, ставити питання про його розірвання. Позов підтверджується : копією інвентаризаційної справи по будинку №325, вулиця Чапаєва в м. Городище, Черкаської області (витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за 15.01.2008р., 25.02.2008р.), копією технічного паспорту, копією будинкової книги, листом від 28.02.2008р., копією паспорта позивача, відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial