Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обовязок батька по утриманню дитини не виконує, через що вона змушена звернутися до суду про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував та суду пояснив, що, дійсно, від зареєстрованого шлюбу з позивачкою вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з позивачкою припинили подружні відносини, син проживає разом із матірю й знаходиться на її утриманні. Він працює, отримує заробітну плату, інших дітей на утриманні не має, й не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Красногвардійським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, батьком дитини зазначено відповідача - [PERSON]. На момент розгляду справи домовленості між батьками дитини щодо її утримання - не досягнуто. Стягнень на утримання інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, з відповідача не провадиться. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України,

Outcome: approved