Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 14 887 грн. 73 коп., моральну шкоди в сумі 5\~000 грн., судові витрати по справі у сумі 198 грн.87 коп., а також витрати на правову допомогу у сумі 200 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 05 листопада 2008 року о 17 год.45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «ШЕВРОЛЕ ЛАЦЕТТІ», номерний знак [NUMBER], рухаючись по пр.ім.Газети «Правда» в м. Дніпропетровську, недотримався безпечної дистанції, в результаті чого, в районі е/о 485 зіткнувся з автомобілем ВАЗ-2115, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що зупинився попереду. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2008 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні даного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль позивача був пошкоджений. Згідно звіту спеціаліста-автотоварознавця від 17.11.2008 року, розмір майнової шкоди спричиненої позивачу [PERSON] внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, складає 14\~437 грн. 73 коп., вартість розрахунків калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт складає 450 грн., а всього 14 887 грн.73 коп. Також, внаслідок ДТП позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 5000 грн. Моральна шкода виражається в тому, що внаслідок ДТП позивач втратив душевний спокій, оскільки пошкоджений автомобіль це єдиний транспортний засіб, необхідний йому для користування, як в особистих так і в робочих цілях, крім того, він багато часу втратив на оформлення відповідних документів, проведення експертизи, а також був вимушений ремонтувати автомобіль на грошові кошти отримані у родичів. Таким чином, він вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. 12 липня 2010 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 14 887 грн.73 коп., моральну шкоду у сумі 10 000 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але вдруге надали клопотання про відкладення розгляду справи у звязки з неможливістю явки у судове засідання, доказів цього не надали. Суд визнав повтору неявку відповідача та його представника не поважну та вирішив зі згоди позивача ухвалити рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). У судовому засіданні встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2008 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с.5). Як вбачається з вказаної постанови, [PERSON] 05.11.2008 року о 17.45 годин керуючи автомобілем Шеврове Лацетти, державний номер [NUMBER], рухаючись по пр.ім.Газети «Правда» в м. Дніпропетровську, недотримався безпечної дистанції, в наслідок чого, в районі е/о 485 зіткнувся з автомобілем ВАЗ-2115, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що зупинився попереду. Згідно звіту № 07-11-08 про оцінку шкоди, спричиненої власнику дорожнього транспортного засобу від 17.11.2008 року, матеріальні збитки, спричинені власнику автомобіля ВАЗ-2115 рег.№047-47АН, пошкодженого внаслідок ДТП складають 14\~437 грн. 73 коп. (а.с.7-14). Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду в сумі 14\~437 грн. 73 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті послуг експерта в сумі 450 грн., що підтверджується квитанцією від 07 листопада 2008 року, згідно якої, позивачем [PERSON] здійснена оплата за огляд, складання протоколу пошкодженого автомобіля, розрахунок калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля марки ВАЗ-2115, державний номер [NUMBER] в сумі 450,00 грн. (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідачки у скоєнні ДТП, а також у звязку з пошкодженням автомобіля позивачу було спричинено відповідачем душевні страждання, він переніс психологічний стрес, порушився його звичайний уклад життя, він не міг тимчасово користуватися автомобілем для особистих, сімейних та виробничих потреб. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути, з урахуванням задоволених позовних вимог, судовий збір в сумі 157 грн. 37 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 277 грн. 37 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial