Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 44\~838,00 грн. та 10\~000,00 грн. моральної шкоди, в тому числі стягнення заборгованості за розпискою у розмірі 32\~913,00 грн. та 3% річних за весь час прострочення зобовязання у розмірі 1563,36 грн., стягнення заборгованості за розпискою у розмірі 11\~925,00 грн., стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 07.03.2008 р. між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, віл. Краснодарська, б.192-Б. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначила, що після укладення вказаного договору вона сплатила [PERSON] грошові кошти у сумі 4\~140,00 доларів США в якості забезпечення виконання зобовязання по газифікації будинку. Зазначені кошти [PERSON] зобовязалася повернути після проведення газифікації, однак, кошти нею не були сплачені. Крім того, [PERSON] стверджує, що [PERSON] позичила у неї кошти у розмірі 1\~500,00 доларів США, які зобовязалась повернути до 17.03.2008 р., про що написала розписку. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі доручення позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач [PERSON] пояснила, що між нею та [PERSON] 07.03.2008 р. було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, після укладення якого вона передала [PERSON] в якості забезпечення виконання зобовязання по газифікації будинку 4\~140,00 доларів США. Також позивач пояснила, що в день укладення договору купівлі-продажу житлового будинку надала відповідачу позику у розмірі 1\~500,00 доларів США, про що остання написала розписку. Позивач стверджує, що на сьогоднішній день відповідач зазначені грошові кошти їй не повернула. У звязку з порушенням [PERSON] умов договору [PERSON] завдано моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні проти позову заперечували, вказувала, що зазначена позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. [PERSON] пояснила, що дійсно між нею та [PERSON] було укладено вказаний договір, однак, всю суму грошей, визначену у договорі, вона [PERSON] сплатила, про що свідчить нотаріально завірена заява [PERSON] Також, [PERSON] наголошувала на тому, що [PERSON] мала намір надати їй 4\~100,00 доларів США, у якості забезпечення виконання зобовязання по газифікації будинку, однак, зазначені гроші [PERSON] так і не були надані. [PERSON] також пояснила те, що не отримувала від [PERSON] позику у сумі 1\~500,00 доларів США, а також те, що розписка з її підписом взагалі не підтверджує факт отримання зазначених коштів у позивача. Представник відповідача [PERSON] наголосив на тому, що розрахунок суми заборгованості не обґрунтований, не надано жодних розрахунків суми заборгованості. Моральна шкода також жодним чином не обґрунтована. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.03.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязалась передати, а [PERSON] прийняти у власність належний їй на праві приватної власності житловий будинок літ. «В-2» з надвірними будівлями №192-б, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Краснодарська, та ? частину земельної ділянки площею 0,0961 га, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Красноградська, 192-а. В матеріалах справи міститься розписка, в якій зазначено, що відповідач [PERSON] зобовязується виплатити 4140,00 дол. США позивачці [PERSON] після закінчення газифікації будинку за вищевказаною адресою. У позовній заяві позивач зазначає, що після укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.03.2008р. вона, отримавши кошти за договором, сплатила [PERSON] на її вимогу грошові кошти в сумі 4\~140,00 дол. США, мотивувавши цю вимогу забезпеченням виконання зобовязання (газифікації будинку). Проте, позивачем не надано суду жодного доказу того, що зазначені кошти були передані відповідачеві. З наданої позивачем розписки від 07.03.2008 року не вбачається факту передачі грошових коштів позивачем відповідачеві. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] не було доплачено їй за договором 4\~140,00 дол. США. Однак, таке ствердження спростовується наданою відповідачем нотаріально завіреною заявою [PERSON] про підтвердження нею факту отримання 07.03.2008 року від [PERSON] грошей в сумі 750 000,00 грн. в якості остаточного розрахунку за проданий будинок. В цій заяві вказано, що у [PERSON] будь-яких претензій, які б стосувалися розрахунку за договором, до [PERSON] не має. Позивач вказує на те, що сума 4\~140,00 доларів США була передана відповідачу у якості забезпечення зобовязання. Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно з ч. 2 ст. 236 Цивільного кодексу України, якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Поняття договору міститься в ч. 1 ст. 626 ЦК України . Відповідно до зазначеної статті договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Враховуючи те, що правочин щодо забезпечення виконання зобовязань [PERSON] не було вчинено у письмовій формі, такий правочин є нікчемним та не створює юридичних наслідків, в т.ч. і обовязку [PERSON] повернути [PERSON] кошти у розмірі 4140 доларів США. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] заборгованість за розпискою в розмірі 11925,00 грн., посилаючись, як на підставу своїх вимог, на розписку від 07.03.2008 р. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З копії розписки, наданої [PERSON] до матеріалів справи не вбачається, що [PERSON] позичила кошти у розмірі 1500 доларів США саме у [PERSON] Відповідно до ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У наданій [PERSON] розписці відсутні прізвища, імена та по-батькові будь-яких осіб, а тому суд вважає, що вона не є належним та допустимим доказом отримання [PERSON]В, у позику від [PERSON] коштів у розмірі 1500 доларів США. Також, позивачем не було надано суду розрахунків та належного обґрунтування розмірів сум, які позивач просить стягнути з відповідача, внаслідок чого суд не має можливості встановити їх походження та дійсні розміри. Під час судового розгляду справи [PERSON] було заявлено про зменшення розміру суми, яка підлягає стягненню з [PERSON], з 44\~838, 00 грн. до 21\~879,00 грн., однак, при цьому не було надано суду пояснень та розрахунків щодо зміненої суми. Відповідно до ч.1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] своїми діями або бездіяльністю порушила права [PERSON] Крім того, [PERSON] не надано жодного доказу понесених нею душевних страждань та взагалі не обґрунтовано розмір моральної шкоди, яку [PERSON] просить стягнути з [PERSON] Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. З огляду на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою у розмірі 44\~838,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10\~000,00 грн. не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed