Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею права забудовника стосовно 53/125 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель під № 11 (одинадцять) по вулиці Лазо в місті Кіровограді, розташованого на земельній ділянці площею 788,2 м. кв., з правом здачі його в експлуатацію та отримання на своє імя документів, що посвідчують право власності на зазначену частину житлового будинку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подали зустрічну позовну заяву в якій просять визнати за ними: [PERSON] права забудовника стосовно 19/125 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, [PERSON] права забудовника стосовно 34/125 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, [PERSON] права забудовника стосовно 19/125 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель під № 11 (одинадцять), що розташовані по вулиці Лазо в місті Кіровограді з правом здачі його в експлуатацію та отриманням кожен на своє імя документів, що посвідчують право власності на зазначену частину житлового будинку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Зустрічну позовну заяву визнала. Відповідач та представник відповідачів свої вимоги підтримали повністю, основний позов визнали. Під час розгляду справи суд встановив наступне. 14 квітня 1998 року був укладений договір обміну недобудованого житлового будинку на квартиру, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], по реєстру № 1020. Відповідно до даного договору, батько позивачки [PERSON], її чоловік [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON], і сама позивачка [PERSON], здійснили обмін приватизованої ними квартири на недобудований будинок, що розташований в місті Кіровограді, по вул. Лазо, 11. Процент готовності будинку, на момент укладення договору, складав 76 %. 02 березня 1998 року батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 059046, виданим 02.03.1998 року Новенською селищною радою народних депутатів Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис № 14. Після його смерті спадщину прийняла дочка [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом у відповідності із ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім неї, спадкоємцями першої черги є її сестри: [PERSON] та [PERSON], однак вони від спадщини відмовилися на її користь, про що свідчать нотаріально завірені заяви. З наведеного вбачається, що одним з власників недобудованого будинку був [PERSON], однак на момент його смерті вищезазначений будинок був недобудований, а тому відповідно в експлуатацію не зданий і відповідний акт не складений. Також, частина будинку, а саме 24%, добудовувався після його смерті у період зареєстрованого шлюбу, тобто, вказана частина є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] має належати 53/125 частин житлового будинку (19/125 на підставі договору обміну + 19/125 в порядку спадкування після смерті батька + 15/125 на праві спільної сумісної власності подружжя), [PERSON] має належати 34/125 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель (19/125 на підставі договору обміну + 15/125 на праві спільної сумісної власності подружжя), що розташовані в місті Кіровограді, по вул. Лазо, 11. [PERSON] та [PERSON] на підставі договору обміну має належати по 19/125 частин вищезазначеного житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель кожній. В листопаді 2010 року позивач [PERSON] л. А. звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкового майна, що залишилося після смерті батька. Після вивчення документів нотаріус роз'яснила їй посилаючись на п.п. 216 та 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року, що свідоцтво про право на спадщину за законом видати не зможе. Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що основний та зустрічний позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 цього ж кодексу передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Частиною 1 ст. 60 CK України передбачено - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 CK України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ніяких домовленостей з цього приводу між подружжям не було, шлюбний договір не укладався. Згідно із п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини, а саме, до складу спадщини входять права повязані з введенням будинку в експлуатацію, отримання документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ст.ст. 1216-1218, 1261 ЦК України, ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved