Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

У вересні 2010 року позивачі звернулися до суду з даним позовом і в обґрунтовування заявлених вимог вказували, що [PERSON] був одружений з [PERSON] , їх шлюб було зареєстровано Ленінський відділом РАЦС від 23.06.1989 року, актовий запис № 738, а [INFO] він помер. За життя, [PERSON] , 10.04.1998 року склав заповіт, відповідно до якого він заповів, належну йому на праві власності, квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] , яка належала йому та жінці [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі договору міни квартири №118\\2 від 19.06.1997 р., який складений на Товарній біржі »Українська біржа нерухомості». Спадкоємцями першої черги за законом є дружина. На виконання вимог ст.1270 ЦК України, позивачем [PERSON] , у встановлений законом строк, було подано заяву до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом їй було відмовлено через те, що: по-перше, відповідно до Закону України "Про товарну біржу" кожен з членів біржі може виставляти на торги свій товар (конкретне, реальне майно). Оскільки спадкове майно належить на праві спільної сумісної власності кільком особам, - неможливо встановити, яку саме частку майна кожен з покупців обміняв. А у правовстановлюючому документі на вищезгадану спадкову квартиру - тобто у Договорі міни нерухомого майна № \~ \~ \~ \~118/2, складеного на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» від "19" червня 1997 року - два обмінюючих. По-друге: в цілому, вищезгадана спадкова квартира належить двом особам на праві спільної сумісної власності, один з яких є померлим. А згідне п.224 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусам;: України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після (виділення) визначення частки померлого у спільному майні. Посилаючись на те, що позивачам стало відомо, що при укладанні вищевказаної угоди не виконані вимоги діючого законодавства, оскільки вищезгаданий договір міни повинен бути \~ \~ \~ \~ нотаріально засвідчений, просили визнати договір міни дійсним та визнати частки спірної квартири за померлим [PERSON] та [PERSON] рівних частках та визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину спірної квартири. В судове засідання позивачі \~ \~ \~ \~ [PERSON] та \~ \~ \~ \~ [PERSON] не з`явилися, надали заяви про \~ \~ \~ \~розгляд справи \~ \~ \~ \~в їх \~ \~ \~ \~відсутність позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник позивачів позовні вимоги підтримала на викладених позові підставах та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про \~ \~ \~ \~час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті "Південне Правда", а тому вважається повідомленим належним чином відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Третя особа - товарна біржа «Українська біржа нерухомості» буди повідомлені належним чином, однак на день розгляду справи рекомендоване повідомлення до суду не повернулося. Третя особа - П`ята Миколаївська державна нотаріальна конторе були повідомлені належним чином, надали лист в якому не заперечували проти задоволення позову, просили суд розглядати справу без участі їх представника. Заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши оцінивши в сукупності докази по справі суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за час життя подружжя [PERSON] та [PERSON] обміняли належну ш квартиру [ADDRESS] , яка складалась з однієї кімнати, загальною площею 28,1 кв.м, житловою площею 12,0 кв.м. на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка складалась з однієї кімнати загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. Обмен квартирами було проведено з доплатою в сумі 1 840 (одна тисяче вісімсот сорок) гривень. Договір міни був укладений на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості». При укладанні вищезазначеної угоди, умови передбачені_ договором міни були виконані в повному обсязі, тобто стороні вчинили обмін своїх квартир при цьому позивач [PERSON] та [PERSON] доплатили різницю в сумі 1 840 (одна тисяча вісімсот сорок) гривень. Згідно Договору міни квартирами № 118/2 [PERSON] , [PERSON] поміняли належну їм квартиру [ADDRESS] , на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Зазначений Договір був зареєстрований на Товарній Біржі Українська біржа нерухомості", Миколаївська філія, за №118/2 від 19.Об.1997р., та зареєстровано в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 18755 від 01.07.1997р. Вказана квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 09.01.97р. за №08820, зареєстрованого в БТІ м.Миколаєва в реєстрі № 19081 від 17.03.97р., а [PERSON] на підставі Договору міни, виданного П`ятою Миколаївською міською нотаріальною конторою 30.07.96р., зареєстрованого в реєстрі №2-4743, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ за №8194 від 30.07.96 р. 10.04.1998 р. [PERSON] , за життя, склав заповіт на користь [PERSON] , відповідно до якого заповів належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] . Після його смерті [PERSON] звернулася до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою для оформлення своїх спадкових справ, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, \~ \~ \~ \~а саме на частину квартири,що знаходиться в [ADDRESS] , їй було відмовлено. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що по-перше, відповідно до Закону України "Про товарну біржу" кожен з членів біржі може виставляти на торги свій товар (конкретне, реальне майно). Оскільки спадкове майно належить на праві спільної сумісної власності кільком особам, - неможливо встановити, яку саме частку майна кожен з покупців обміняв. А у правовстановлюючому документі на вищезгадану спадкову квартиру - тобто у Договорі міни нерухомого майна № 118/2, зареєстрованому товарною біржею Українською біржею нерухомості від "19" червня 1997 року - два обмінюючих. По-друге: в цілому, вищезгадана спадкова квартира належить двом особам на праві спільної сумісної власності, один з яких є померлим.А згідно п.224 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»: нотаріус може видати Свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільноїсумісної власності лише \~ \~ \~ \~після (виділення) визначення частки померлого у спільному майні. Усунути ці невідповідності Закону і визнати договір дійсним можливо тільки в судовому порядку. Судом встановлено, що договір виконаний сторонами в повному обсязі. Згідно зі ст.242 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), який діяв на момент виникнення правовідносин \~ \~ \~ \~між сторонами, до договору міни застосовуються правила про договір куплі-продажу. Стаття 227 ЦК УРСР (в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору) передбачала, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред.1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР (в ред..1963 р.)передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Оскільки правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003 р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р. Судом встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , т.я. дружина померлого [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] написала у нотаріальну контору заяву про відмову від обов`язкової частини спадщини після смерті чоловіка на користь дочки, що відповідає вимогам ст.1241 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч.І ст.1223 ЦК України вбачається, що право на спадок мають особи, які зазначені в заповіті. Таким чином, суд вважає за можливе визнати частки померлого [PERSON] та [PERSON] у спільному майні в розмірі по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved