Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до приватного підприємства (далі ПП) Тернопільська фірма Будівельникпро визнання за нею майнових прав на однокімнатну квартиру за №82, загальною проектною площею 53,47 м.кв., поверх перший, підїзд третій за адресою: вул. Львівська в м. Тернополі. В обґрунтування вимог вказує, що 19 грудня 2007 року між нею та ПП Тернопільська фірма Будівельникукладено договір на пайове будівництво житла. Позивач умови договору виконала повністю, зокрема, нею було сплачено ПП Тернопільська фірма Будівельник231 391 грн. в рахунок повної та остаточної проектної вартості обєкту нерухомості. Відповідач умови договору належним чином не виконує. На даний час будівництво будинку не завершене, будівельні роботи не ведуться. Вважає, що оплативши повністю вартість квартири набула майнові права на неї. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені у заяві. Представник відповідача позов не визнав, оскільки вважає, що позивач оплативши повну вартість квартири набула майнові права на неї, а тому додаткового їх визнання в судовому порядку не потрібно. Крім того, відповідач не заперечує майнових прав позивача на предмет спору та жодних дій щодо порушення таких прав не вчиняє, а тому підстав для задоволення позову не має. А також зазначив, що житловий будинок у якому знаходиться спірна квартира на даний час будівництвом не завершений, будівельні роботи не проводяться. Судом встановлено, що 19 грудня 2007 року між [PERSON] та ПП Тернопільська фірма Будівельник, в особі директора [PERSON] укладено договір на пайове будівництво житла . Відповідно до умов п. 1.1. договору ПП Тернопільська фірма Будівельникприйняла [PERSON] у пайове будівництво на однокімнатну квартиру за №82, загальною проектною площею 53,47 м.кв., поверх перший, підїзд третій за адресою: вул. Львівська в м. Тернополі. Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію - 2010 рік. Згідно умов п. 2.1. договору попередня базова вартість квартири становить 231 391 грн. При укладанні договору позивач вніс 231 391 грн., що становить 100% оплати вартості квартири і є фіксованою до кінця будівництва, даний факт не заперечує відповідач. Відповідач умови договору не виконав. На даний час будинок не завершений будівництвом, будівельні роботи не проводяться та відповідно будинок в експлуатацію не зданий. Дані обставини визнаються сторонами і відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Суд розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимог підлягають до задоволення виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно із вимогами ст. ст. 526, 529 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами Відповідно до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем умови договору виконано повністю та сплачено повну вартість предмета договору. Відповідачем не представлену суду жодних доказів щодо належного виконанням ним умов договору. Із пояснення сторін у судовому засіданні встановлено, що на даний час будинок не побудований та будівельні роботи не проводяться. Відповідно до вимог ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. В силу вимог ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Українімайновими права, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами прав власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Таким чином, законодавець не ототожнює права власності на квартиру і майнові права на квартиру, адже вони за своєю правовою суттю є відмінними один від одного. Враховуючи той факт, що [PERSON] повністю виконала умови договору, зокрема, повністю оплатила вартість предмета договору, що не заперечує відповідач, у неї виникають майнові права на обєкт пайової участі - однокімнатну квартиру за №82, загальною проектною площею 53,47 м.кв., поверх перший, підїзд третій за адресою: вул. Львівська в м. Тернополі. Разом з тим, таке майнове право на спірну квартиру визнається відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за нею майнових прав на однокімнатну квартиру за №82, загальною проектною площею 53,47 м.кв., поверх перший, підїзд третій за адресою: вул. Львівська в м. Тернополі. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути оплачені ним судовий збір в сумі 8,50 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 37 грн.

Outcome: approved