overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

В заяві до суду позивачка повідомила, що від спільного проживання з відповідачем в них 15.02.2007 року народилася донька [PERSON]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають i останній відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала повністю, надала суду відповідні пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, неодноразово викликався повісткою під розпис на 12.10.2010 року, 28.10.2010 року, 16.11.2010 року та 01.12.2010 року, що підтверджується поштовим повідомленням, але в судове засідання не з'явився без поважної причини, не повідомив про причини свої неявки, позову не оспорив. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з слідуючого. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки виконкому Барської міської ради Вінницької області № 2112 від 09.09.2010 року, неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивачка вказала вимогу про розірвання шлюбу, однак в судове засідання надала письмову заяву про залишення позову в частині розірвання шлюбу без розгляду. Тому відповідно до ст.207 ЦПК України суд залишає позов в частині вимоги про розірвання шлюбу без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на приміщення пилорами та столярного цеху, що знаходяться за адресою: с. Ремчиці Сарненського району, вул. Перемоги, 37, в порядку набуття права власності, оскільки 20 грудня 2008 року ми за умовами договору купівлі-продажу придбали у пайовиків майна колишнього КСП „Колос приміщення пилорами та столярного цеху та провели капітальні ремонти вказаних приміщень без дозволу на проведення будівельних робіт. Позивачі підтримали позов в повному обсязі, просять позов задовольнити. Ремчицька сільської ради Сарненського району позов визнала повністю, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності, передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало пайовикам колишнього КСП „Колос Сарненського району Рівненської області. Згідно договору купівлі-продажу від 20 грудня 2008 року позивачі придбали у пайовиків колишнього КСП „Колос приміщення пилорами та столярного цеху, що знаходяться за адресою: с. Ремчиці Сарненського району, вул. Перемоги, 37. Згідно акту прийому-передачі від 20 грудня 2008 року позивачі отримали приміщення пилорами та столярного цеху у пайовиків колишнього КСП „Колос Сарненського району Відповідно до наданих розписок [PERSON] та [PERSON] повністю розрахувались з пайовиками колишнього КСП „Колос за придбані приміщення пилорами та столярного цеху, у звязку з чим відповідно до ст. 328 ЦК України набули право власності на вказані приміщення. Таким чином, суд знаходить підстави для висновку, що самочинне будівництво і визнання за позивачами права власності на нерухоме майно, не порушує права інших осіб, і на підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України є підстави для визнання права власності за позивачами на приміщення пилорами та столярного цеху, що знаходяться за адресою: с. Ремчиці Сарненського району, вул. Перемоги, 37. В силу положень ст.ст. 355, 356, 357 ЦК України суд також знаходить підстави для визначення позивачам рівних часток у праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 356, 357, 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі наведеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, який мотивував тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, через що просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі і позов задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Вказав, що позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні своєї матері, позивачки по справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання неповнолітніх дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст.181 СК України п.3 у частці від доходу батька. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і вказує,що працював у відповідача лісником і 15.2.2010 року , був звільнений з роботи за власним бажанням. Підприємство заборгувало йому нараховану заробітну плату та не виплатило розрахункові кошти при звільненні. Позивач просить стягнути на його користь5475.73 грн. грн. боргу та середній заробіток за весь час затримки розрахунку . Ці вимоги позивачпідтримав. Відповідач проти позову не заперечив і своїм правом на участь в розгляді справи не скористався. (л.с. ) Вислухавши позивачку вивчивши справу, суд визнає заявлений позов обгрунтованим. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, повязані з виконанням умов трудового договору, які врегульовано ст. 116,177 КЗПП України. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача з 6.3.2006 року по 15.2.2010 року , був звільненим за власним бажанням. Підприємство заборгувало йому нараховану заробітну плату, не виплатила її своєчасно при звільненні позивача. З справи вбачається, що позивач має право отримати від відповідача суму 5475.73грн. (л.с. ). Ці обставини відповідач не заперечує. Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку, за час вимушеного прогулу є обгрунтованими , ця сума складає за 204 роб. дні ( з 16.2.2010 року по 1.12.2010 року) х 19.52грн.( його середньоденний заробіток ( л.с. ) = 3982.08 грн. Всього сума боргу складе -9457.81 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 22.06.2009 року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Центральній, 49 в с. Майданівка Коростенського району. Позивачка вказала, що спадковий будинок був побудований її матірю, однак мати за життя не зареєструвала право власності на житловий будинок в бюро технічної інвентаризації, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів в даний час вона не може належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому просила встановити факт належності на праві власності її матері житлового будинку № 49 з по вул. Центральній в с. Майданівка Коростенського району. В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а. с. 16). Представник відповідача - Територіальної громади в особі Стремигородської сільської ради Коростенського району в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх представника. В заяві зазначає, що даний позов визнає і проти його задоволення не заперечує. ( а.с.17 ) Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2009 року в с. Майданівка Коростенського району померла [PERSON] ( свідоцтва про смерть а. с.6). Позивачка, як дочка померлої [PERSON], ( свідоцтво про народження а.с. З, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища а.с. 4)) в даний час бажає в установленому законом порядку оформити свої спадкові права після смерті матері, однак не може цього зробити, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Мати позивачки за життя не зареєструвала право власності на спадковий будинок в бюро технічної інвентаризації за місцем знаходження нерухомості. Як слідує з довідки № 918 від 11.11.2009 року, виданої Стремигородською сільською радою Коростенського району, згідно книг погосподарського обліку особовий рахунок № 265 житловий будинок № 49 по вул. Центральній в с. Стремигород Коростенського району 1947 року забудови належить на праві особистої власності [PERSON], яка померла 21.06.2009 року ( довідка а.с. 7 ) За життя [PERSON] рішенням виконкому Стремигородської сільської ради народних депутатів від 15.09.1999 року були передані у приватну власність: земельна ділянка розміром 0, 25 га для обслуговувавання житлового будинку, господарсьтких будівель та споруд та земельна ділянка розміром 0, 45 га для ведення особистого селянського господарства, що стверджується архівною довідкою № 197 -Т від 06.05.2010 року, виданою архівним відділом Коростенської районної державної адміністрації (а.с. 8). Таким чином, в суді знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивака в обгрунтування позову, позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, вирішити дане питання, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом в суд. Просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.09.2006 року в Гайшинській сільській раді Переяслав-Хмельницького району Київської області. Обґрунтовує свої вимоги тим, що сімейне життя у них не склалося, вони мають різні погляди па життя, що викликає непорозуміння в сім'ї. Відповідачка не розуміє його як чоловіка, не рахується з його думкою, між ними постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони припинили подружні стосунки, спільного бюджету не ведуть, з січня 2010 року проживають окремо, в різних населених пунктах, їх шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить задовольнити їх. Відповідач визнала позов, але не визнала мотиви позову, посилаючись на те, що позивач, під час подружнього життя, не приділяв їй та дитині достатньої уваги, проявляв їй подружню невірність, вдома вчиняв сварки, внаслідок чого дитина його боїться. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки вона втратила почуття кохання до чоловіка. З пояснень сторін, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про народження сина [PERSON], довідок виконавчого комітету Гайшинської сільської ради №265 від 10.06.2010 року, № 269 від 11.06.2010 року встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2006 року. Подружжя разом не проживають з січня 2010 року, сумісного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують через постійні сварки, непорозуміння, взаємні образи. Вони втратили почуття кохання один до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки на даний час в нього є інша жінка, з якою він бажає утворити сім'ю. Відповідач на даний час теж має іншого чоловіка і тому не заперечує розірванню шлюбу. При таких обставинах шлюб необхідно розірвати, оскільки сторони наполягають на тому, що шляхів для збереження сім'ї і відновлення сімейних відносин немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 01.09.2007 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились,про день та час слухання справи повідомлені, від позивача надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що з 01.09.2007 року знаходяться у шлюбі [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1639, що підтверджується свідоцтвом про шлюб( а.с.5).Від шлюбу дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх стосунків через втрату любові та взаєморозуміння. Суд приходить до переконання, що подальше спільне подружнє життя та збереження сімї неможливе, шлюб необхідно розірвати. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на відповідачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час. суд вважає за необхідне у відповідності до ч.З ст. 209 ЦПК України проголосити його вступну та резолютивну частини, при цьому складання повного рішення відкласти на строк три дні з дня закінчення судового розгляду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він та його мати, [PERSON] є власниками земельної ділянки по вул.Гагаріна,7 у м.Волноваха Донецької області. 17.02.2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді /2 частини земельної ділянки, на яку він має право, як спадкоємець. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через помилку у державному акті на право приватної власності на спадщину, не отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом. У державному акті по-батькові матері зазначене - Тимофєєвна, у подальшому внесено виправлення на [PERSON] та завірено печаткою ДП «Центр земельного кадастру». По- батькові заявника у державному акту зазначене - Василійович, у паспорті- Васильович. Через помилки у держакакті заявник не може здійснити свої спадкове право, тому просить встановити в судовому порядку, що держакт на право власності на земельну ділянку ГДН № 078155 належить заявникові та померлій матері- Соболь [PERSON], яка померла 17 лютого 2010 року. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтвердив. Зацікавлена особа в судове засідання надала заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти заявлених вимог не заперечує. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, оформленого російською мовою, «[PERSON] родился [INFO]». Згідно паспорту, прізвище, ім*я та по-батькові заявника- Соболь [PERSON], [INFO], адреса реєстрації- м.Волноваха, вул.Т агаріна,7. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ДН № 078155 виданого 9 січня 1998 року, земельна ділянка по вул. Гагаріна,7 у м.Волноваха Донецької області площею 0,0731 га па території земель Волноваської міськради, належить [PERSON] Тимофєєвні та [PERSON]. В подальшому по-батькові [PERSON] виправлено на - [PERSON] та завірено печаткою ДП «Центр земельного кадастру. Суд вважає, що на підставі ст.256 ч.І ІДПК України заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на здійснення його спадкового права. На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

29.10.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним свідоцтва на право власності на житло, і свої доводи обгрунтовують тим, що з 1981р. він став проживати однією родиною з [PERSON] у фактично шлюбних відносинах у квартирі [ADDRESS]. 10.03.1988р. він був прописаний у вище вказані квартирі з дозволу [PERSON] та її сина [PERSON] У 1993році стало питання про приватизацію квартири, якою займалась його дружина. У 2005р. дружина та син померли. Залишившись одни він став оформляти субсидію на оплату комунальних послуг, тоді й стало питання про надання свідоцтва про право на житло та з'ясувалось, що воно видано на ім'я [PERSON], тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] допитаний у судовому засіданні пояснив суду, що він наполягає на заявлених позовних вимогах. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позивача. Відповідач, представник Новотроїцької селищної ради, у зал суду не з'явилися, але надали листа слухати справу без участі їх представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що. позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і підтверджені матеріалами справи. Так, у судовому засіданні встановлено, що 5.11.1993р. Новотроїцьким бюро по приватизації державного житлового фонду при Новотроїцький селищній раді видано [PERSON] свідоцтво на право власності на квартиру № 15 загальною площею 44,6 кв.м в будинку № 65 по вул. Совєтській смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. У данному свідоцтві не були вказані члени її родини, а саме: позивач [PERSON] та син [PERSON] 27.03.2005р. помер [PERSON]. 3.11.2005р. померла [PERSON]. Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку про те. що варто визнати недійсним свідоцтво на право власності на житло на квартиру № 12. загальною площею 44,60 кв.м будинку № 65 по вул. Совєтська смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, оскільки позивач постійно мешкав у зазначеній квартирі, прописаний в неї. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Ленінського ВДВС Полтавського міського управління юстиції, третя особа: ВАТ «Державний ощадний банк України» про виключення з акту опису майна та звільнення з під арешту автотранспортного засобу. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05.02.2010 року у справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON] про стягання заборгованості позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі. Відповідно до вищевказаного рішення суду стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь філії Октябрське відділення № 43 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору в сумі 79297,94 грн., судові витрати в розмірі 912,98 грн., а всього 80210 грн.92 коп. Після ухвалення рішення [PERSON] було сплачено стягувану в рахунок погашення заборгованості суму в розмірі 5700 грн. Крім того, за два роки користування кредитом [PERSON] було сплачено загальну суму 31\~700 грн., а отже наміру ухилятися від сплати даного кредиту він не мав. 07 жовтня 2010 року державним виконавцем Колодязною С.І. Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ на підставі виконавчого листа № 2-91 виданого Ленінським районним судом м.Полтави 24.02.2010 року було складено акт опису та арешту майна, а саме автотранспортного засобу ГАЗ АС-G 33023 ПБСПГ, вантажний, вантажопасажирський, синій, державний номер [NUMBER], 2008 року випуску. На підставі вищевказаного акту державного виконавця автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску був арештований в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. Після арешту автомобіля між позивачем та банком була заключна домовленість з приводу погашення заборгованості по кредитному договору. Крім того, [PERSON] є єдиним працездатним членом родини, оскільки на його утриманні перебувають вагітна дружина, тесть [PERSON] те теща [PERSON], які є інвалідами ІІ та ІІІ групи відповідно. Арештований автомобіль був єдиним та основним джерело доходу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на забезпечення дитини в розмірі ? заробітної плати (доходів) відповідача. Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву, вказавши, що проти стягнення аліментів не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, тобто у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Документально підтверджено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], в звязку з чим повинен виділяти кошти на утримання дитини. При таких обставинах, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного згідно зі ст.119-201 СК України,

Outcome: approved