Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою про позбавлення батьківських прав до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1995 року по 2003 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають сина [PERSON] , [INFO]. Зазначає , що сім"я не склалась із-за різності поглядів на життя та характерів, відповідач залишив сім'ю ,ніякої любові та почуттів до дитини не виказував , матеріально не допомагав, не цікавився станом здоров'я дитини , не спілкується з дитиною , не дбає про її нормальне самоусвідомлення ,не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Посилається на те , що з 2003 року відповідач без поважних причин не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її способом життя, навчанням та дозвіллям, не піклується про її фізичний, духовний та психічний розвиток, не проявляє щодо сина батьківської уваги та турботи . Дитина проживає разом з нею та має всі умови для навчання та побуту, займається самостійно розвитком дитини та її вихованням та оздоровленням. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини звертається до суду з метою захисту інтересів своєї дитини, забезпечення прав дитини на повноцінне життя. В судовому засіданні позивачка підтримує вимоги, просить позбавити відповідача батьківських прав, обґрунтувавши поясненнями. Представник позивачки в судовому засіданні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі, оскільки вважає надано достатньо доказів щодо неналежного виконання батьком своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина , обґрунтувавши поясненнями , просить позбавити його батьківських прав. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечує проти позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки останній не займається вихованням дитини , матеріально не утримує, не проживає в сім'ї, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків . Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідно наданих суду пояснень не заперечує проти позбавлення батьківських прав ,просить вимоги задовольнити. Представник зацікавленої особи Служби у справах дітей Солом'янської райдержадміністрації в судове засідання не з'явились, надано лист, просять слухати справу в їх відсутності, вимоги позивачки підтримують. Вислухавши пояснення сторін ,представника зацікавленої особи , представника позивачки, думку прокурора, який підтримує заяву, дослідивши надані матеріали суд вважає,що позов доведений та підлягає задоволенню. Як, встановлено в судовому засіданні сторони перебували в шлюбних відносинах з 1995 року по 2003 рік. Мають сина [PERSON] , [INFO] ( а.с.7) . Судом встановлено, що сторони фактично з 2003 року припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення господарства та бюджету, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає належним чином , не цікавиться життям, вихованням дитини , не займається з сином , не дбає про фізичний та моральний розвиток дитини, не цікавиться її станом здоров'я ,проживають окремо . Відповідно до п.2.ст.164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення одного з батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Відповідно до висновку служби у справах дітей Солом'янської райдержадміністрації м. Києва від 22.10.2010 року за № 12856/01 (а.с. 32-33), вбачається, що сторони після народження дитини припинили шлюбні відносини та не проживають як сім'я ,батько дитини не проявляє ніякої зацікавленості до дитини, самоусунувся від виховання, не цікавиться її життям ,здоров'ям та навчанням ,не спілкується і не відвідує сина , матеріальну допомогу не надає ,тому вважає доцільним позбавити його батьківських прав. З наданої суду характеристики спеціалізованої школи № 64 м. Києва від 30.06.2010 року (а.с. 10) вбачається , що дитина відвідує даний шкільний заклад з першого класу, вихованням дитини займаються мати , яка піклуються про неї . Суду надано соціально-психологічний висновок Солом'янського районного у м. Києві Центру Соціальних Служб ДЛЯ сім"ї,дітей та МОЛОДІ, згідно якого ( а.с. 17) вбачається, що хлопчик чітко виокремлює себе та маму як свою сім"ю, вбачаючи себе в майбутньому як багатодітного батька, знає про свою родину ,яка проживає в Росії, і хоче поїхати до них в гості разом з мамою. Кревного батька хлопчик ніколи не бачив , проте , відчуваючи тривогу матері та оберігаючи її емоційний стан ,прагне не чіпати тем стосовно реальної відсутності кревного батька в його дитячому житті, він довіряє турботі матері,яка створює належне оточення для його розвитку та опанування соціальними ролями ,що забезпечує його адекватне входження в світ соціальних контактів ,формує його позитивну самооцінку. Встановлені судом обставини підтверджуються і наданим поясненням сторін , яким підтверджено факт невиконання батьком своїх обов'язків відносно дитини ,фактично не відвідує дитину більше 7- років, матеріальну допомогу не надає. Суду наданий висновок служби у справах дітей Подільської райдержадміністрації у м. Києві від 04.11.2010 року за № 2906 ( а.с.39 ) з якого вбачається , що дійсно доцільним є позбавлення батьківських прав відповідача ,оскільки після народження дитини самоусунувся від виховання дитини, не бажає займатись її розвитком та вихованням ,не допомагає матеріально. Крім того суд вважає , що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З урахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин ,суд вважає, що позовні вимоги позивачки повністю доведені і підлягають задоволенню. Крім того підлягає стягненню на користь позивачки з відповідача сплачені судовий збір в розмірі 8 гривень 50 копійок , витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень , відповідно до ст.. 88 ЦПК України . На підставі викладеного ,ст.ст. 164-166 Сімейного кодексу України. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , Закону України « Про охорону дитинства»,

Outcome: approved