Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-31 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] й [PERSON] звернулися до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовували тим, що 16 листопада 2008 року біля 00 год. 30 хв. у місті Києві по вулиці Володимирський узвіз із вини [PERSON], який керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], яким на підставі нотаріально посвідченої довіреності керував [PERSON] Цей транспортний засіб належить [PERSON] Розмір матеріальних збитків складає 48\~846 грн. 33 коп. Крім того, [PERSON] одержав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди належав на праві власності ЗАТ «ВіЕйБі Страхування» й перебував в оперативному лізингу в ТОВ «Медікор, ЛТД». У звязку із дорожньо-транспортною пригодю [PERSON] додатково поніс витрати на послуги спеціаліста автотоварознавця в сумі 662 грн. 00 коп., за відправлення телеграм в сумі 104 грн. 68 коп., на транспортування пошкодженого автомобіля в сумі 325 грн. 00 коп., на автостоянку пошкодженого автомобіля в сумі 300 грн. 00 коп. Крім того, [PERSON] понесені витрати на придбання ліків у сумі 839 грн. 87 коп., витрати на правову допомогу під час розгляду кримінальної й цивільної справ. Через ушкодження здоровя та пошкодження транспортного засобу [PERSON] заподіяно моральну шкоду в розмірі 15\~000 грн. 00 коп. Позивачу [PERSON] заподіяна моральна шкода пошкодженням автомобіля в розмірі 5\~000 грн. 00 коп. [PERSON] просив суд стягнути: - із ТОВ «Медікор, ЛТД» на його користь: - 17\~231 грн. 55 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, - 75 грн. 00 коп. в якості витрат по оплаті комісії банку за оформлення платежу на юридичні послуги, а також судові витрати; - із [PERSON] на відшкодування моральної шкоди - 20\~000 грн. 00 коп. [PERSON] просила суд стягнути із ТОВ «Медікор, ЛТД» на її користь: - 48\~846 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків; - із [PERSON] на відшкодування моральної шкоди - 5000 грн. 00 коп. У подальшому заявлені позовні вимоги [PERSON] й [PERSON] були змінені (а.с.152). [PERSON] просить суд: - стягнути із ТОВ «Медікор, ЛТД» на його користь 41\~087 грн. 88 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, - 75 грн. 00 коп. в якості витрат по оплаті комісії банку за оформлення платежу на юридичні послуги, судові витрати, а всього 42\~194 грн. 88 коп.; - із [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 20\~000 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 5\~000 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2010 року (яка набрала законної сили) прийнято відмову [PERSON] від позову до ТОВ «Медікор, ЛТД» й [PERSON] про стягнення матеріальних збитків й провадження в справі у цій частині закрите (а.с.160). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2011 року прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди й провадження в справі в цій частині закрите (а.с. 217). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] позов підтримали й просили його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнав частково, а саме про стягнення із [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 5\~000 грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Медікор, ЛТД» [PERSON] позовні вимоги не визнав й просив у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 листопада 2008 року біля 00 год. 30 хв. у місті Києві по вулиці Володимирський узвіз трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], яким на підставі нотаріально посвідченої довіреності керував [PERSON] Так, [PERSON], керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], та рухаючись на право по заокругленню проїзної частини, покриття якої з бруківки та на момент дорожньо-транспортної пригоди було вологе, по вулиці Володимирський узвіз із сторони Поштової площі в напрямку Європейської площі у місті Києві, не впорався із керуванням й виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] У наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] одержав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а транспортні засоби механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 09 грудня 2009 року (яка набрала законної сили) звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п. «є» ст.1, ст.6 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року, а кримінальну справу щодо нього закрито (а.с.8). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ЗАТ «ВіЕйБі страхування». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоровю (на одного потерпілого) складає 51\~000 грн. 00 коп. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 25\~500 грн. 00 коп. Франшиза 510 грн. 00 коп. (а.с.103). Автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], перебував у користуванні ТОВ «Медікор, ЛТД» на підставі договору оперативного лізингу (оренди) від 15 жовтня 2007 року (а.с. 11, 12). Відповідач [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди працював у ТОВ «Медікор, ЛТД» на посаді начальника відділу розширення ринків збуту (а.с.17). Автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], закріплено за [PERSON] на підставі наказу генерального директора ТОВ «Медікор, ЛТД» (а.с.18). Керував автомобілем [PERSON] на підставі подорожнього листа (а.с.19). Автомобіль марки «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] (а.с.9). Цим транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] на підставі довіреності від [PERSON] на право володіння, користування та розпорядження автомобілем, посвідченої 06 липня 2007 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.10). Як вбачається із звіту про оцінку дорожнього транспортного засобу марки «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], від 22 листопада 2008 року № 08/427, складеного приватним підприємством «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН-Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], становить 102\~504 грн. 32 коп. Розмір матеріальних збитків, завданих власнику цього транспортного засобу складає 48\~846 грн. 33 коп. (а.с.20-59). ПАТ «ВіЕйБі страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування на підставі полісу № 0597400 в сумі 24\~990 грн. 00 коп. (а.с. 145-146). Судом в порядку статей 10, 11 ЦПК України учасникам судового процесу розяснено їхні права й обовязки, наслідки вчинення й не вчинення процесуальних дій, й зокрема щодо проведення по справі судової автотехнічної, товарознавчої та інших видів експертиз для визначення розміру матеріальної шкоди та витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом автомобіля марки «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER]. Особи, які беруть участь у розгляді справи, відповідних клопотань з наведених питань перед судом не заявили й більш того від проведення будь-яких видів експертиз відмовилися, а тому справа була розглянута на підставі наявних у ній доказів й в межах заявлених позовних вимог. Суд за змістом статей 145-147 ЦПК України позбавлений можливості із власної ініціативи призначати експертизи в тій чи іншій цивільній справі. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статей 1187, 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, якщо шкода завдана одній особі з вини іншої особи, вона відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Суд приходить до висновку, що оскільки автомобіль «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], то право на відшкодування матеріальних збитків, що повязані із пошкодженням цього транспортного засобу має виключно вона. Права щодо цього транспортного засобу, якими наділений [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, він може використовувати лише в інтересах та від імені [PERSON] Разом із тим, [PERSON] відмовилася від позову до ТОВ «Медікор, ЛТД» про відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, а також від позову до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, повязаної із пошкодженням транспортного засобу. Ця відмова прийнята судом й провадження у цій частині в цивільній справі закрите (а.с. 160, 217). При цьому судом розяснювалися особам, які беруть участь у справі, наслідки прийняття відмови від позову. Доводи позивача [PERSON] про те, що він набув право на відшкодування матеріальних збитків у звязку із пошкодженням автомобіля «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], оскільки сплатив [PERSON] вартість цих збитків, тобто виконав зобовязання ТОВ «Медікор, ЛТД» перед [PERSON], а тому й набув право регресну вимогу не заслуговують на увагу. Статтею 1166 ЦК України чітко визначено, що право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи належить виключно цій особі. Для реалізації права на зворотну вимогу необхідна наявність зобовязальних правовідносин по відшкодуванню шкоди між особою, якій заподіяно цю шкоду, та між особою, яка винна у заподіянні цієї шкоди. Між тим, як вже було зазначено вище, між [PERSON] та ТОВ «Медікор, ЛТД» відсутні правовідносини щодо відшкодування матеріальної шкоди, а між нею та [PERSON] правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки вона відмовилася від заявлених позовних вимог до цих відповідачів, відмова від позову прийнята судом й провадження у справі в цій частині закрите. Відповідно до частини 3 статті 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Крім того, на думку суду для реалізації права зворотної вимоги особи, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування обовязково повинні бути наявні для цього насамперед правові підстави щодо проведення такого відшкодування за іншу особу. У судовому засіданні позивачем [PERSON] не було доведено наявність у нього правових підстав для заявлення позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків, завданих [PERSON] пошкодженням транспортного засобу, саме на його користь. Не було надано жодних доказів в обґрунтування доводів про реальне здійснення ним відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди. Крім того, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків саме із відповідача ТОВ «Медікор, ЛТД» не ґрунтуються на положеннях статті 1172 ЦК України, оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], будучи начальником відділу розширення ринків збуту працівником ТОВ «Медікор, ЛТД» на момент дорожньо-транспортної пригоди не виконував своїх трудових обовязків, а наголошена вище норма закону передбачає відповідальність юридичної особи за шкоду, заподіяну їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Не підлягають задоволенню й позовні вимоги [PERSON] про стягнення витрат на послуги спеціаліста автотоварознавця в сумі 662 грн. 00 коп., за відправлення телеграм в сумі 104 грн. 68 коп., на транспортування пошкодженого автомобіля в сумі 325 грн. 00 коп., на автостоянку пошкодженого автомобіля в сумі 300 грн. 00 коп., оскільки як вже зазначалося вище цивільно-правова відповідальність [PERSON], який на законних підставах керував транспортним засобом, що перебував в оренді ТОВ «Медікор, ЛТД», була застрахована в ЗАТ «ВіЕйБі Страхування». Відповідно до статей 23, 24, 25 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року за шкоду, заподіяну здоровю потерпілого, шкоду, яка повязана із медичним лікуванням потерпілого, шкоду, яка повязана із визначенням матеріальної шкоди, збитків, що заподіяні евакуацією транспортного засобу, перебування автомобіля на стоянці, відповідальність несе страховик. До участі у справі з ініціативи відповідача судом було залучено ПАТ «ВіЕйБі Страхування», разом із тим, жодних позовних вимог у позивача [PERSON] до цього відповідача у судому засіданні не було заявлено. Крім того, за змістом статті 3 ЦПК України судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане чи оспорюване право. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не звертався до ПАТ «ВіЕйБі Страхування» із наголошеними вище вимогами про відшкодування додаткових витрат, які він поніс через дорожньо-транспортну пригоду. На час розгляду справи відсутні підстави для вирішення цього спору в судовому порядку. Крім того, наявні в матеріалах справи платіжні документи на придбання ліків не підтверджені висновками та рецептами лікарів, з яких можна було б встановити необхідність придбання саме цих медичних препаратів під час лікування позивача [PERSON] Що стосується позову [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у звязку із ушкодженням здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, то суд, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, проходить до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У якості підстави для відшкодування моральної шкоди [PERSON] вказано про те, що ним одержано душевні страждання через ушкодження здоровя та через пошкодження транспортного засобу, яким він керував. Наголошені підстави для відшкодування моральної шкоди визначені пунктами 1, 3 частини 2 статті 23 ЦК України. Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до п.22.3. ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3. статті 9 цього Закону (51 000 гривень на одного потерпілого). Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Встановлено, що [PERSON] завдано душевних страждань у звязку із ушкодженням здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди й тривалим лікуванням, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка за змістом наведених вище положень нормативно-правових актів підлягає відшкодуванню із відповідача [PERSON] (винної особи у дорожньо-транспортній пригоді), а також із ПАТ «ВіЕйБі Страхування» в межах лімітів відповідальності страховика за заподіяння застрахованою особою моральної шкоди. Суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в грошовій формі. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем через істотні зміни у його житті, пошкодження здоровя й тривале лікування. Моральну шкоду, що завдана [PERSON] суд визначає у розмірі 5 000 грн. 00 коп. З огляду на викладене на користь [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода із [PERSON] у розмірі 2\~550 грн. 00 коп., із ПАТ «ВіЕйБі Страхування» - 2\~550 грн. 00 коп. У задоволенні позову [PERSON] про відшкодування моральної шкоди з підстав одержання душевних страждань через пошкодження транспортного засобу слід відмовити, оскільки, як вже було наголошено вище, автомобіль «Hyundai Sonata GLS», реєстраційний номер [NUMBER], йому не належить. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON], а саме про стягнення коштів за банківські послуги, а також про відшкодування моральної шкоди слід відмовити через їх необґрунтованість. Згідно із статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, які документально підтверджені, із відповідача ПАТ «ВіЕйБі страхування» та із [PERSON] в сумі по 38 грн. 39 коп. із кожного. Витрати на правову допомогу, які понесені [PERSON] під час розгляду кримінальної та цивільної справ не підлягають стягненню із відповідачів, оскільки вони документально не підтверджені, їх розмір не доведений.

Outcome: partial