Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

В березні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про розірвання договору фінансування будівництва та стягнення сплачених коштів, мотивуючи це тим, що 13.12.2008 року між позивачкою та ТОВ «Будівельна компанія «ОБЛЖИТЛОКОМПЛЕКС» було укладено договір №36 про інвестування в будівництво житла. Відповідно до п.3.1. вказаного договору об'єктом інвестування є квартира №56 секція 2 будинок №48-а по вул. Фрунзе в місті Васильків Київської області. Відповідно до п.3.2. вказаного договору плановий термін введення будинку в експлуатацію 4 квартал 2009 року. 13.12,2007 року між позивачкою та Полтавським Акціонерним банком «Полтава-банк» був укладений Договір №262043059 банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб. Відповідно до п.1.1 вказаного договору банк відкрив позивачці поточний рахунок за №262043059. Оскільки повної грошової суми на момент укладання Договору про інвестування в будівництво житла у позивачки не було, 17.12.2007 року вона уклала з Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» кредитний договір №64/11-П. У відповідності до п. 1.1 Кредитного договору згідно з умовами Порядку використання у 2007 році коштів, передбачених у державному бюджеті для державного пільгового кредитування будівництва житла для окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2007 року за №519, Фонд від імені Держави надав позивачці прямий адресний кредит у сумі 155444,00 грн., строком повернення 80 кварталів з дати укладання цього договору. Відповідно до п.2.1 Кредитного Договору позивачка повинна внести на особистий рахунок відкритий Київським Іпотечним центром Фонду, в банку-агенті «Полтава-банк» кошти першого внеску: кошти попереднього внеску в сумі 4962 грн. на момент укладання кредитного договору; кошти за понаднормативну площу або різницю між фактичною вартістю будівництва житла у сумі 76265 грн. в строки встановлені договором про інвестування в будівництво житла від 13.12.2007 року. На виконання умов договору позивачка внесла: кошти попереднього внеску в сумі 4962 грн., кошти за понаднормативну площу або різницю між фактичною вартістю будівництва житла у сумі 76265 грн., Також позивачкою було сплачено наступні суми в рахунок погашення кредиту: 257 грн., 1942 грн., 1914 грн., 1981 грн., 1981 грн., 1943 грн.. 1943 грн., а всього позивачкою внесено 91207 грн. З моменту укладання договору про інвестування будівництва житла та до 10.06.2009 року забудовник взагалі не почав будувати не виконавши жодних дій по виконанню своїх обов'язків за Договором №36 від 13.12.2007 року. 28.07.2009 року між позивачкою та Іпотечний центр в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» уклали договір про розірвання Кредитного договору від 17.12.2007 року №64/11-П. Відповідно до п.2 вказаного Договору позивачці повертається перший внесок та кошти, сплачені у рахунок погашення кредиту у відповідності до п. 18 Порядку, затвердженого постановою Сабінету Міністрів України №519 від 21.03.2007 року. Проте на сьогоднішній день кошти позивачці не повернено. Просила стягнути з Іпотечний центр в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на її користь* витрачені кошти у сумі 91207 грн. та понесені судові витрати. Під час судового засідання позивачка уточнила позовні вимоги та просила розірвати договір №36 від 13.12.2007 року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОБЛЖИТЛОКОМПЛЕКС» та стягнути на її користь витрачені кошти у сумі 76265 грн., 3% річних - 1269 грн., індекс інфляції - 5718 грн., витрати на державне мито у розмірі 912 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 84284 грн. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явився двічі, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст. 169 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Так, встановлено, що 13.12.2008 року між позивачкою та ТОВ «Будівельна компанія «ОБЛЖИТЛОКОМПЛЕКС» було укладено договір №36 про інвестування в будівництво житла. Відповідно до п.3.1. вказаного договору об'єктом інвестування є квартира №56 секція 2 будинок №48-а по вул. Фрунзе в місті Васильків Київської області. Відповідно до п.3.2. вказаного договору плановий термін введення будинку в експлуатацію 4 квартал 2009 року. Відповідно до п.4.1. вартість об'єкта інвестування, а саме квартири складає 241632 грн. Відповідно до п.5.2.1. забудовник гарантує здійснити будівництво вищезазначеного об'єкту у відповідності до планового строку завершення будівництва. Відповідно до п.5.2.6. повернути суму внесених інвестицій на рахунок Інвестора в банку-агенті, у місячний строк з дня отримання повідомлення від Інвестора про розірвання цього Договору або в 10-ти денний термін з дня підписання договору про розірвання цього договору. Відповідно до п.5.3.1. у разі розірвання кредитного договору між Іпотечним центром в м.Києві та Київській області Фонду та Інвестором, Інвестор письмово повідомляє Забудовника протягом десяти робочих днів з дати розірвання кредитного договору. В такому разі Забудовник, у місячний строк повертає всю суму коштів на рахунок Інвестора в банку-агенті. Відповідно до п.6.1 сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань відповідно до цього Договору згідно з законодавством. Відповідно до п.6.2. у випадку неповернення коштів Інвестора після розірвання цього Договору у строки, встановлені цим договором забудовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до п.8.5 в будь-якому разі розірвання Договору суми внесених інвестицій повертаються Забудовником на рахунок Інвестора в банку-агенті, у місячний строк з дня повідомлення про розірвання цього Договору від Інвестора. 13.12.2007 року між позивачкою та Полтавським Акціонерним банком «Полтава-банк» був укладений Договір №262043059 банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб. Відповідно до п.1.1 вказаного договору банк відкрив позивачці поточний рахунок за №262043059. 13.12.2007 року між позивачкою та Полтавським Акціонерним банком «Полтава-банк» був укладений Договір №262043059 банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб. 17.12.2007 року позивачка уклала з Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» кредитний договір №64/11-П. У відповідності до п.1.1 Кредитного договору згідно з умовами Порядку використання у 2007 році коштів, передбачених у державному бюджеті для державного пільгового кредитування будівництва житла для окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2007 року за №519, Фонд від імені Держави надав позивачці прямий адресний кредит у сумі 155444,00 грн., строком повернення 80 кварталів з дати укладання цього договору. Відповідно до п.2.1 Кредитного Договору позивачка повинна внести на особистий рахунок відкритий Київським Іпотечним центром Фонду, в банку-агенті «Полтава-банк» кошти першого внеску: кошти попереднього внеску в сумі 4962 грн. на момент укладання кредитного договору; кошти за понаднормативну площу або різницю між фактичною вартістю будівництва житла у сумі 76265 грн. в строки встановлені договором про інвестування в будівництво житла від 13.12.2007 року. На виконання умов договору позивачка внесла: кошти попереднього внеску в сумі 4962 грн., це підтверджується квитанцією №57630 від 13.12.2007 року., кошти за понаднормативну площу або різницю між фактичною вартістю будівництва житла у сумі 76265 грн., це підтверджується квитанцією №59631 від 13.12.2007 року. Також позивачкою було сплачено наступні суми в рахунок погашення кредиту: 257 грн., 194.2 грн., 1914 грн., 1981 грн., 1981 грн., 1943 грн., 1943 грн., а всього позивачкою внесено 91207 грн. А , З моменту укладання договору про інвестування будівництва житла та до 10.06.2009 року забудовник взагалі не почав будувати не виконавши жодних дій по виконанню своїх обов'язків за Договором №36 від 13.12.2007 року. 10.06.2009 року позивачка звернулась із заявою до директора Іпотечного центру фонду з проханням розірвати Кредитний договір №64/11-П від 17.12.2007 року та повернути кошти сплачені в рахунок першого внеску та кошти за понаднормативну площу та кошти сплачені в рахунок кредиту. 28.07.2009 року між позивачкою та Іпотечний центр в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» уклали договір про розірвання Кредитного договору від 17.12.2007 року №64/11-П. Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОБЛЖИТЛОКОМПЛЕКС» №1-9103 від 10.09.2009 року надана згода на розірвання договору про інвестування в будівництво житла. Але з дати надання згоди на розірвання вищевказаного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОБЛЖИТЛОКОМПЛЕКС» не перераховані кошти, які сплачені в рахунок вартості об'єкту інвестування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Таким чином суд має всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved