Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, а також дружину. Посилається на те, що з відповідачем мають сина ГЛІБА [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. Крім того на даний час вона непрацює, ніяких доходів крім допомоги по догляду за дитиною у розмірі 130 гривень не отримує, на її утриманні перебуває малолітній син і тому вона просить утримувати з відповідача на своє утримання до досягнення сином трьохрічного віку аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача. В судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обємі. Відповідач у судове засідання не явився, до суду надійшла письмова заява від відповідача, позовні вимоги визнав, згоден платити кожен місяць аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісяця і на утримання позивачки у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів щомісяця. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі який було розірвано 12.11.2010 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина ГЛІБА [INFO], який на даний час проживає разом із матірю. Батьком хлопчика в свідоцтві про його народження записаний відповідач. Позивач ніде не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років у розмірі 130 гривень на місяць. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела, що батько неповнолітньої дитини зобовязаний надавати матеріальну допомогу на сина. Стаття 182 СК України містить перелік обставин, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. До них зокрема, відносяться стан здоров,я та матеріальний стан дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатний чоловік, дружина, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Відповідач має працездатний вік, задовільний стан здоров,я, на даний час працює і тому в даному випадку судом зроблено висновок, що аліменти повинні з відповідача стягуватись не у твердій грошовій сумі, а у частці від всіх видів доходу, оскільки відповідач має працездатний вік і згідно своїх батьківських обовязків відповідач зобовязаний утримувати дитину. Оскільки відповідач має працездатний вік, задовільний стан здоров,я, має постійний дохід кожен місяць, то суд вважає, що в даному випадку, з відповідача необхідно стягувати аліменти у частці. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача щомісяця. Суд вважає, що даний розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі більше 900 гривень. Відповідно до вимог ст. 75 Сімейного Кодексу України, право на утримання має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України передбачає, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З наданих документів вбачається, що відповідач працює, середньомісячний розмір його заробітної плати становить 3500,00 гривень, ніяких відрахувань з його заробітку за іншими виконавчими листами не проводиться. Тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Outcome: approved