overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивач у грудні 2010 року звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів, який обґрунтовувала тим, що з 02.09.2000р. по 13.07.2010р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного подружнього проживання у них 20.05.2008р. народилася донька - [PERSON]. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. Посилаючись на викладене, на підставі ст.ст. 84,180,183,184,196 СК України позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. та 500 грн. щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позов в заявленому обсязі. Відповідач предявленого позову не визнав через відсутність коштів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що з 02.09.2000р. по 13.07.2010р. сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають доньку - [PERSON], яка народилася 20.05.2008р. Зазначені обставини стверджуються свідоцтвом про одруження від 02.09.2000р., свідоцтвом про народження [PERSON] від 28.05.2008р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого 13.07.2010р. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 1 ст.184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач не довів, що належним чином виконує обов язок по утриманню дитини, тому суд приходить до висновку про стягнення з нього аліментів. Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що відповідач має постійний (регулярний) дохід, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має бути визначений у твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення і визначає розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі - 1000,00 грн. щомісяця. Такими, що не підлягають задоволенню, на думку суду, є вимоги позивачки про стягнення щомісячно на її утримання 500,00 грн., оскільки судом встановлено, що відповідач не має можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

25 листопада 2008 року в м. Сміла померла мати позивачів по справі [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння по вул. Дзержинського, 118 в м. Сміла та 3000 простих іменних акцій у ВАТ «Смілянський цукровий комбінат». За життя, 25 лютого 2008 року померла склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] і [PERSON] Позивачі у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори не подали, так як вважали, що маючи на руках правовстановлюючий документ та технічну документацію на будинок, а також при наявності заповіту вони зможуть отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час. Посилаючись на ці обставини позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача і просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 1272 ЦК України строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Позивачі пропустили визначений законом термін для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважали, що маючи на руках правовстановлюючий документ та технічну документацію на будинок, а також при наявності заповіту вони зможуть отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час. На підставі наведеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] були співвласниками 11/50 частин житлового будинку з надвірними спорудами та 11/50 частин земельної ділянки для ведення індивідуального житлового будівництва по пров. Залізничному, 12 в м. Сміла Черкаської області. 20 березня 2007 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 11/100 частин домоволодіння та 11/100 частин земельної ділянки по пров. Залізничному, 12 в м. Сміла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв, але не оформив свої спадкових прав її чоловік [PERSON], оскільки на день смерті постійно проживав зі спадкодавцем в м. Черкаси по вул. Ломоносова, 79. 24 травня 2009 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з успадкованого, але не переоформленого після смерті померлої дружини майна та належної йому особисто 11/100 частини земельної ділянки по пров. Залізничному, 12 в м. Сміла. Оскільки, рідний батько позивача - [PERSON] помер 19 травня 2007 року тому, відповідно до ст.1266 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за правом представлення, так як успадковує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв і частково переоформив отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на частину будинку. Однак, належну [PERSON] і [PERSON] земельну ділянку переоформити він позбавлений можливості, оскільки бланк державного акта, який посвідчує право власності на земельну ділянку був заповнений з порушенням вимог земельного законодавства. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] прийняв спадщину і частково її переоформив, що вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 січня 2010 року. [PERSON] Держкомзему України від 17 червня 2003 року №14-20-7/3890, державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться у спільній частковій власності, повинен отримати кожен співвласник земельної ділянки. Звернувшись до Смілянського відділу Держкомзему позивач з'ясував, що в зв'язку зі смертю [PERSON] і [PERSON] на їх ім'я не можуть бути виписані окремі державні акти. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкову земельну ділянку. На підставі наведеного, ст.ст. 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

22 листопада 2009 року померла бабуся позивачки по справі - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння №39 по вул. Комарова в с. Сунки Смілянського району, земельної ділянки площею 2,5479 га, розташованої в адмінмежах Сунківської сільської ради Смілянського району. Оскільки, рідний батько позивачки - [PERSON] помер 03 жовтня 1993 року, тому відповідно до ст.1266 ЦК України, [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON] за правом представлення, так як успадковує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові. Позивачка спадщину після смерті бабусі прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавицею. Проте, спадщину після смерті [PERSON] позасудовим шляхом, вона оформити не може, оскільки відсутня реєстрація в Смілянському виробничому підрозділі ЧООБТІ права власності на спадкове домоволодіння. Посилаючись на ці обставини позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача і просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій вказує, що позов визнає повністю і просить справу розглядати у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно довідки Сунківської сільської ради №76 від 08 березня 2010 року [PERSON] була власником домоволодіння №39 по вул. Комарова в с. Сунки Смілянського району. [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із нею в спадковому домоволодінні. Приймаючи до уваги, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

05 квітня 2010 року померла мати позивача по справі [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння №27 по вул. Ворошилова в с. Тернівка Смілянського району, земельної ділянки площею 2,97 га, розташованої в адмінмежах Тернівської сільської ради Смілянського району, майнового паю в розмірі 6119 грн. в КСП ім. Чкалова с. Тернівка Смілянського району, 2000 простих іменних акцій ВАТ «Смілянський цукровий комбінат» та грошових заощаджень в Смілянському відділенні Ощадбанку України №3276/072 на рахунках №№91551000891, 91551000201. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який спадщину після смерті матері прийняв, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею. Проте, спадщину після смерті [PERSON] позасудовим шляхом, він оформити не може, оскільки відсутня реєстрація в Смілянському виробничому підрозділі ЧООБТІ права власності на спадкове домоволодіння. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій вказує, що позов визнає повністю і просить справу розглядати у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно довідки Тернівської сільської ради №252 від 01 грудня 2010 року [PERSON] була власником домоволодіння №27 по вул. Ворошилова в с. Тернівка Смілянського району. [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом із нею в спадковому домоволодінні. Приймаючи до уваги, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

17 квітня 2010 року помер чоловік позивачки, а батько відповідача по справі - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння №7 по вул. Маяковського в с. Миколаївка Смілянського району. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка, яка спадщину прийняла шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори та відповідач, який відмовився від прийняття спадщини. Інший спадкоємець, дочка померлого [PERSON], також відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька, подавши про це відповідну заяву до Смілянської держнотконтори. Проте, спадщину після смерті [PERSON] позасудовим шляхом, позивачка оформити не може, оскільки за життя померлий на території домоволодіння самочинно без відповідного дозволу побудував сарай під літерою «Д». Посилаючись на ці обставини позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача і просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Відповідач проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], а відповідач відмовився від прийняття спадщини, подавши про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як вбачається із висновку комунального проектно-виробничого архітектурно-планувального підприємства Облархбюро" від 25 листопада 2010 року порушень санітарних та протипожежних(ДБН 360-92** додаток 3.1) норм та правил самочинно побудованої споруди на ділянці не виявлено. Приймаючи до уваги, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, а вказане самочинне будівництво не порушує прав інших осіб, здійснене без порушень будівельних норм, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 376, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

01 квітня 2009 року померла мати сторін по справі [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння №26 по вул. Пушкіна в с. Ташлик Смілянського району, земельної ділянки площею 2,16 га, розташованої в межах Ташлицької сільської ради Смілянського району, майнового паю в розмірі 4782 грн. в КСП «Зоря», реорганізованого у ВСК «Зоря» с. Ташлик Смілянського району. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка, яка спадщину прийняла шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, її сестра [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини, та [PERSON], який хоча спадщину після смерті матері і прийняв, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею, але на неї не претендує. Рішенням Камянського районного суду від 09 листопада 2010 року встановлено факт родинних відносин між позивачкою та її померлою матірю. Проте, спадщину після смерті [PERSON] позасудовим шляхом, вона оформити не може, оскільки відсутня реєстрація в Смілянському виробничому підрозділі ЧООБТІ права власності на спадкове домоволодіння. Посилаючись на ці обставини позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача і просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій вказує, що позов визнає повністю і просить справу розглядати у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, подавши про це відповідну заяву. Згідно довідки Ташлицької сільської ради №727 від 26 листопада 2010 року [PERSON] була власником домоволодіння №26 по вул. Пушкіна в с. Ташлик Смілянського району. Приймаючи до уваги, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, спільно з відповідачем не проживають, подальше збереження сім*ї неможливе. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO] Спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна між подружжям не виникло. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй дівоче прізвище - Крижанівська. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просить його задовольнити, вважає, що подальше збереження сімї неможливе та суперечить її інтересам. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між позивачем та відповідачем 2 травня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівської райдержадміністрації Київської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 19. Під час шлюбу 12 травня 1998 року народилась донька - [PERSON] Враховуючи, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер, а також те що відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси третіх осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги, розірвавши укладений між позивачем та відповідачем шлюб, залишивши позивачу дівоче прізвище - Крижанівська. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, спільно з відповідачем не проживають, подальше збереження сімї неможливе. Від шлюбу дітей не мають. Спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна між подружжям не виникло. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просить його задовольнити, вважає, що подальше збереження сімї неможливе та суперечить її інтересам. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між позивачем та відповідачем 10 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис. Від шлюбу позивач та відповідач дітей не мають. Відповідач зі спільною заявою про розірвання шлюбу до органів РАГСу звертатись відмовляється. Враховуючи, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер, а також те що спільне господарство між позивачем та відповідачем не ведеться, спору про поділ майна не виникає, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, укладений між позивачем та відповідачем шлюб підлягає розірванню, залишивши позивачу прізвище - [PERSON]. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в особі представника за довіреністю [PERSON] (далі - позивачка) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній ухиляється від своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов, просили його задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] позов визнав. Служба у справах дітей Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації надіслала до суду листа , в якому просила слухати справу у відсутності її представника , висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав від 10.11.2011 р. №11-19/50-2108/5 підтримують в повному обсязі. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. У позивачки з відповідачем під час шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . 07 грудня 2006 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис №1339. З висновку Служби у справах дітей №11-19/50-2108/5 від 10.11.2011 р. вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] у звязку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Батько з сином не проживає, не бере участі у фізичному, моральному, духовному розвитку дитини , не цікавиться його життям та здоровям, упродовж двох років матеріальної допомоги не надає. Після розлучення батьків дитина проживає разом з матірю [PERSON] , яка турбується за життя та здоров'я своєї дитини забезпечує матеріально, займається вихованням. Вказані у висновку підстави позбавлення відповідача батьківських прав знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, та додатково підтверджуються довідкою про місце проживання позивачки від 21.07.2010 р., її позитивною характеристикою з місця роботи від 03.09.2010 р., довідкою з середньої загальноосвітньої школи №258 м.Києва від 07.09.2010 р. Як зазначено в п.2 ч.І ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, а насамперед враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що в ході судового розгляду справи доведено, що відповідач ухиляється від своїх обовязків по вихованню сина і на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є правові підстави для позбавлення його батьківських прав, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. На підставу своїх вимог посилається на те, що 23.08.2009 року в м.Біла Церква Київської області помер батько позивачки [PERSON]. У позивачки є рідні сестри [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини. Після смерті батька залишилось майно в тому числі і домоволодіння яке розташоване в с.Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області по вул. Пирогова 52, проте за життя попереднім власником не було у встановленому законом порядку зареєстровано в ОБТІ, відсутні правовстановлюючі документи на право власності, а тому його неможливо включити до переліку спадкового майна. Будь-яких документів на вищевказаний будинок не збереглося, а тому позивачка вимушена звернутись з даним позовом до суду. До початку судового засідання представник позивачки [PERSON] подав заяву, про те, що позов підтримує повністю і просить суд слухати справу у їх відсутність. До початку судового засідання [PERSON] подала заяву, про те, що позов визнає повністю і просить суд слухати справу у її відсутність. До початку судового засідання [PERSON] подала заяву, про те, що позов визнає повністю і просить суд слухати справу у її відсутність. До початку судового засідання [PERSON] подала заяву, про те, що позов визнає повністю і просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач Мошурівська сільська рада до початку судового засідання подала, заяву про те, що позов визнала та просила справу слухати за відсутності її представника. В звязку з тим, що відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі та визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Суд зазначає, що для прийняття рішення необхідно керуватися ст. 328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ст. 328 ЦК України,

Outcome: approved