overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

13.09.2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення шкоди, яка була спричинена крадіжкою. В позовній заяві позивач посилається на те, що вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.07.2010 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнані винними у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України. Відповідача [PERSON] відповідно до постанови суду від 06.07.2010 року звільнено від кримінальної відповідальності. В позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів майнову шкоду, яка була спричинена злочином в розмірі - 2 625 грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачів солідарно 2 625 грн.. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовну заяву визнали повністю. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідити матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що цивільний позов у кримінальному процесі не заявлявся та не розглядався. Вина відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочину доведена вироком Вознесенського міськрайонного суду від 06.07.2010 року, вина [PERSON] підтверджується постановою Вознесенського міськрайонного суду від 06.07.2010 року. Завдана злочином шкода відповідачами позивачу не відшкодована. Сума збитків складає - 2 625 грн.. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок Вознесенського міськрайонного суду від 06.07.2010 року відносно відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] набрав законної сили - 22.07.2010 року. Постанова Вознесенського міськрайонного суду від 06.07,2010 року відносно відповідача [PERSON] набрала законної сили - 14.07.2010 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні на підставі вироку та постанови суду, пояснень учасників процесу встановлено, що відповідачі вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. Внаслідок злочинних дій відповідачів позивачу завдано шкоду у розмірі - 2 625 грн.. Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до відповідачів про стягнення шкоди - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з Кредитної спілки «Флагман» суму внесків за договором по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №10278 укладеного між ним та відповідачем 11,12.2008р. заборгованість в сумі 26000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про що свідчать в матеріалах справи розписки про одержання судової повістки повідомлення. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідача, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та правовідносини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 11.12.2008 року між [PERSON] та Кредитною спілкою „Флагман" (надалі КС «Флагман») укладено Договір №10278 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (далі Договір), на виконання якого позивачем на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти на загальну суму 26000 гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №257 від 20 січня 2009р, та №2701 від 14.04.2009р. строком повернення по 11.04.2010р., з оплатою за користування внеском 26% річних від суми внеску (а.с.6- 10). Як свідчать матеріали справи 13.01.2010р. у відповідності з положеннями пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.3.2, 3.3.4 Договору [PERSON] звертався до Відповідача із заявою про намір отримати суму вкладу за вищезазначеним Договором, а 15.04.2010р. звернувся до відповідача із письмовою претензією. Але відповідач проігнорував звернення позивача з приводу повернення коштів, тим самим відмовив [PERSON] у поверненні внеску порушивши його право на отримання вкладу на умовах Договору. В порушення Договору, на час розгляду справи Відповідач не повернув позивачу суму депозитного вкладу, заборгованість складає 26000,00 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином враховуючи вимоги ст. 525, 526, ЦК суд приходить до висновку що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. 00 коп. та державне мито в сумі 260 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи, що між ПАТ АКБ „Індустріалбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір. Зазначений договір забезпечувався застави, що було укладено між банком та відповідачем. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань та має заборгованість перед банком за кредитним договором, тому позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості шляхом звернення стягнення на майно застави. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 100278,21 грн. Представник ПАТ АКБ „Індустріалбанк" до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив розглянути справу за його відсутності. Вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526. ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи 16.07.2007 року між ПАТ АКБ „Індустріалбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ККА/0121/43/07, згідно з яким позивач зобов'язувався надати [PERSON] обумовлену суму коштів, а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування (а.с. 6-8). Сума заборгованості відповідача підтверджується довідкою ПАТ АКБ „Індустріалбанк" (а.с. 16). За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та знаходить можливим позов задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщенням, вказуючи, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.05.2009 року він є власником 1/2 частки жилої квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі проживає відповідач по справі, котра є співвласницею спірного майна. З 11.11.1978 року по 30.03.1999 року сторони перебували у шлюбі. Після його розірвання між ними виник конфлікт щодо порядку користування спільним майном. [PERSON] почала перешкоджати позивачу користуватися жилим приміщенням, тому він просив визначити порядок його користування у спірній квартирі [ADDRESS]. До судового засідання позивач не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до довідки КПТІ Бердянської міськради № 65 від 06.04.2010 року квартира [ADDRESS] в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON] по ? частці за кожним (а.с.9). Відповідно до поверхового плану квартири [ADDRESS], технічної характеристики квартири, вона складається із кімнати №6 площею 9,6 кв.м., кімнати №7 площею 11,9 кв.м., кімнати №8 площею 18,9 кв.м., кухні №5 площею 7,4 кв.м., вбиральні №4 площеє 1,0 кв.м., ванни №3 площею 2,7 кв.м., коридору №1 площею 8,3 кв.м., коридору №9 площею 3,7 кв.м., лоджії площею 4,4 кв.м., лоджії площею 4,6 кв.м., шафи №2 площею 0,8 кв.м. (а.с. 7). Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. З поверхового плану квартири [ADDRESS], технічної характеристики квартири видно, що кімнати у спірній квартирі є ізольованими, площею 9,6 кв.м., 11,9 кв.м., та 18,9 кв.м. (а.с. 7). Позивач просить у користування кімнату меншу за площею, що йому приходиться за законом, тому позовні вимоги про зміну порядку користування спірною квартирою підлягають задоволенню, оскільки пропонований позивачем порядок користування спірною квартирою не порушує права відповідача та відповідає вимогам ст. 63, 104 ЖК України. Кухню №5 площею 7,4 кв.м., вбиральню №4 площею 1,0 кв.м., ванну №3 площею 2,7 кв.м., коридор №1 площею 8,3 кв.м., коридор №9 площею 3,7 кв.м., лоджію площею 4,4 кв.м., лоджію площею 4,6 кв.м., шафу №2 площею 0,8 кв.м. слід залишити в загальному користуванні співвласників.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Первісно позивачка звернулася до суду із позовними вимогами про визнання за нею права власності на 1\\2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що їй згідно із заповітом, складеним [PERSON], яка померла 13.07.2007, має належати квартира [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори позивачка дізналася, що у [PERSON] залишилася мати, яка має обов»язкову долю у спадщині, та що спірна квартира була придбана [PERSON] під час перебування у шлюбі з відповідачем. Так як на час відкриття спадщини шлюб з відповідачем було розірвано ще у 2003 році, позивачка вважає, що відповідач не має права на спірну квартиру, тому просила суд визнати за нею право власності на 1\\2 частину спірної квартири. В подальшому позивачка змінила позовні вимоги та просила суд зобов»язати відповідача внести на її користь грошову суму компенсації за її частку спірної квартири, припинити право власності позивачки на частку у спірній квартирі та визнати за відповідачем та матір»ю [PERSON] право власності на спірну квартиру у рівних частках. Оскільки у судовому засіданні 18.11.2010 відповідач сплатив позивачці вартість її частки квартири, позивачка відмовилася від позовних вимог в цій частині, про що судом постановлена відповідна ухвала про закриття провадження у цій частині позовних вимог. Відповідач, який також діє на підставі доручення від імені [PERSON], не заперечував проти задоволення позовних вимог, що викладені у вступній частині судового рішення. Представник П»ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори надав у судове засідання листа про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Так як компенсація вартості частки позивачці сплачена у судовому засіданні, суд має вирішити питання щодо припинення права власності позивачки та розподіл її частки між іншими співвласниками. Оскільки відповідач, який також діє на підставі доручення від імені [PERSON], не заперечує проти визнання за ним та [PERSON] права власності на спірну квартиру у рівних частках по 1\\2 частині квартири, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У липні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Укртелеком» надає відповідачу послуги електрозвязку відповідно до заяви [PERSON] від 27.10.1981 р. та наряду № 615 від 24.01.1992 р„ однак відповідач надані послуги не оплачує в повному обсязі. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, утворилася заборгованість у розмірі - 271 грн. 25 коп., а саме: 236 грн. 37 коп. - за телекомунікаційні послуги, 26 грн. 76 коп. - інфляція, 8 грн. 12 коп. -3% річних. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до заяви [PERSON] від 27.10.1981 р. та наряду № 615 від 24.01.1992 р. ВАТ «Укртелеком» надає послуги електрозвязку відповідачу. Відповідач є абонентом тел. номера 22-69-17 (абонемент відкрито за адресою: [ADDRESS]). Згідно наданого позивачем розрахунку на момент розгляду справи борг відповідача за надані телекомунікаційні послуги складає - 271 грн. 25 коп., а саме: 236 грн. 37 коп. - за телекомунікаційні послуги, 26 грн. 76 коп. - інфляція, 8 грн. 12 коп. - 3% річних. Відповідно п. 5 ст.ЗЗ, ст.36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005 р. № 720 абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати рахунки за надані телекомунікаційні послуги. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови вказаного договору. Таким чином суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У липні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Укртелеком» надає відповідачці послуги електрозвязку відповідно до договору від 27.03.1999 р., однак відповідачка надані послуги не сплачує. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання, утворилася заборгованість у розмірі - 280 грн. 37 коп., а саме: 239 грн. 11 коп. - за телекомунікаційні послуги, 31 грн. 48 коп. - інфляція, 9 грн. 78 коп. - 3% річних. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до договору від 27.03.1999 р. ВАТ «Укртелеком» надає послуги електрозв'язку [PERSON]. Відповідачка є абонентом тел. номера 22-55-40 (абонемент відкрито за адресою: [ADDRESS]). Згідно наданого позивачем розрахунку на момент розгляду справи борг відповідачки за надані телекомунікаційні послуги складає - 280 грн. 37 коп., а саме: 239 грн. 11 коп. - за телекомунікаційні послуги, 31 грн. 48 коп. - інфляція. 9 грн. 78 коп. - 3% річних. Відповідно п. 5 ст.ЗЗ, ст.36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005 р. № 720 абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати рахунки за надані телекомунікаційні послуги. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови вказаного договору. Таким чином суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У липні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Укртелеком» надає відповідачці послуги електрозвязку відповідно до договору № 1386/57 від 14.09.2004 р., однак відповідачка надані послуги не сплачує. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, утворилася заборгованість у розмірі - 265 грн. 92 коп., а саме: 232 грн. 03 коп. - за телекомунікаційні послуги, 26 грн. 22 коп. - інфляція, 7 грн. 67 коп. - 3% річних. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до договору № 1386/57 від 14.09.2004 р. ВАТ «Укртелеком» надає послуги електрозвязку [PERSON] Відповідачка є абонентом тел. номера 22-58-13 (абонемент відкрито за адресою: [ADDRESS]). Згідно наданого позивачем розрахунку на момент розгляду справи борг відповідачки за надані телекомунікаційні послуги складає - 265 грн. 92 коп., а саме: 232 грн. 03 коп. - за телекомунікаційні послуги, 26 грн. 22 коп. - інфляція, 7 грн. 67 коп. - 3% річних. Відповідно п. 5 ст.ЗЗ, ст.36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005 р. № 720 абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати рахунки за надані телекомунікаційні послуги. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови вказаного договору. Таким чином суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У липні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Укртелеком» надає відповідачці послуги електрозвязку відповідно до договору № 1594/57 від 12.10.2004 р., однак відповідачка надані послуги не сплачує. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, утворилася заборгованість у розмірі - 228 грн. 12 коп., а саме: 205 грн. 18 коп. - за телекомунікаційні послуги, 17 грн. 32 коп. - інфляція, 5 грн. 62 коп. - 3% річних. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до договору № 1594/57 від 12.10.2004 р. ВАТ «Укртелеком» надає послуги електрозвязку [PERSON] Відповідачка є абонентом тел. номера 44-43-07 (абонемент відкрито за адресою: [ADDRESS]). Згідно наданого позивачем розрахунку на момент розгляду справи борг відповідачки за надані телекомунікаційні послуги складає - 228 грн. 12 коп., а саме: 205 грн. 18 коп. - за телекомунікаційні послуги, 17 грн. 32 коп. - інфляція, 5 грн. 62 коп. - 3% річних. Відповідно п. 5 ст.ЗЗ, ст.36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005р. № 720 абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати рахунки за надані телекомунікаційні послуги. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови вказаного договору. Таким чином суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації»,

Outcome: approved