Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

У червні 2009 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, треті особи - [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] , Криворізький дитячий будинок-інтернат в інтересах неповнолітнього [PERSON] , Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та стягнення страхової виплати, в якій просила ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сім`єю її [PERSON] з [PERSON] , померлим [INFO] , без шлюбу з листопада 1999 року по день його смерті та стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді на її користь одноразову допомогу як сім`ї потерпілого у сумі 309282 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на те, що з листопада 1999 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] , [INFO] . [PERSON] працював на шахті «імені Н.І.Сташкова» ВАТ «Павлоградвугілля», під час виконання трудових обов`язків [INFO] з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть. Оскільки [PERSON] був застрахованою особою відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", і у разі смерті потерпілого, розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого, і крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну застраховану особу, яка перебувала на його утриманні. Вважає, що вона має право на отримання одноразової допомоги як сім`ї потерпілого у сумі 309282 грн. 60 коп., у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду із вказаною позовною заявою. У вересні 2009 року позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлоград? про стягнення одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді на користь [PERSON] одноразову допомогу як сім`ї потерпілого у сумі 309282 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі зі [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] працював на шахті «імені Н.І.Сташкова» ВАТ «Павлоградвугілля», під час виконання трудових обов`язків [INFO] з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть. [PERSON] був застрахованою особою відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", і у разі смерті потерпілого, розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого, і крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну застраховану особу, яка перебувала на його утриманні. Оскільки [PERSON] , [INFO] , був сином [PERSON] , [INFO] , і відповідно, сім`єю свого батька, вважає, що він також має право на отримання одноразової допомоги як сім`ї потерпілого у сумі 309282 грн. 60 коп., у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду із вказаною позовною заявою в інтересах неповнолітнього. Ухвалою суду від 25 листопада 2009 року позовна заява [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, треті особи - [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] , Криворізький дитячий будинок-інтернат в інтересах неповнолітнього [PERSON] , Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та стягнення страхової виплати була об`єднана з позовною заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді про стягнення одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого, в одне провадження (арк.с.46). У жовтні 2010 року позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді про стягнення одноразової допомоги на дитину, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді на користь [PERSON] одноразову допомогу як сім`ї потерпілого у сумі 309282 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] посилалась на те, що вона є опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який знаходиться у Криворізькому дитячому будинку - інтернаті, оскільки 22.06.1999 року його мати - [PERSON] , нотаріально відмовилась від своєї дитини, яка була народжена у шлюбі зі [PERSON] , [INFO] . Батько неповнолітнього - [PERSON] працював на шахті «імені Н.І.Сташкова» ВАТ «Павлоградвугілля», під час виконання трудових обов`язків [INFO] з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть. Оскільки [PERSON] був застрахованою особою відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", і у разі смерті потерпілого, розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого, і крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну застраховану особу, яка перебувала на його утриманні, і [PERSON] , [INFO] , також будучи сином [PERSON] , [INFO] , і відповідно, сім`єю свого батька, вважає, що він також має право на отримання одноразової допомоги як сім`ї потерпілого у сумі 309282 грн. 60 коп., у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду із вказаною позовною заявою в інтересах неповнолітнього. Ухвалою суду від 21 жовтня 2010 року позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді про стягнення одноразової допомоги на дитину була об`єднана з позовною заявою [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, треті особи - [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] , Криворізький дитячий будинок-інтернат в інтересах неповнолітнього [PERSON] , Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та стягнення страхової виплати, та за позовною заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді про стягнення одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого, в одне провадження (арк.с.46). В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , кожен окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. В задоволенні позовної заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] та позовної заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] просили відмовити, посилаючись нате, що, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проте, однією сім`єю з листопада 1999 року до дня смерті - [INFO] зі [PERSON] не проживали, та спільне господарство не вели, у березні 2000 року їх шлюб було розірвано в органах РАГСУ, а тому, відсутні підстави для стягнення з відповідача на їх користь одноразової допомоги у сумі 309282 грн. 60 коп. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] , не визнав, заперечував проти їх задоволення у зв`язку з наступним. Так, між позивачкою [PERSON] та померлим [PERSON] ,.зареєстрованого шлюбу не було, отже у Фонду відсутні правові підстави для виплати одноразової допомоги на сім`ю. Що стосується вимог позивачки [PERSON] в інтересах [PERSON] , то шлюб між нею та померлим було розірвано у 2000 році, неповнолітній [PERSON] , після розірвання шлюбу проживав не з батьком, а з матір`ю, отже входив до складу сім`ї своєї матері. Така сама позиція і щодо вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] . Оскільки 22.06.1999 року мати [PERSON] нотаріально відмовилась від дитини [PERSON] , і останній, з березня 2000 року знаходиться у Криворізькому дитячому будинку-інтернаті, він також не належав ні до складу сім`ї матері, ні до складу сім`ї батька. Представник третьої особи [PERSON] за первісною позовною заявою та як представник позивача за позовною заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] - [PERSON] , в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви [PERSON] та позовної заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] , позовну заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник третьої особи Криворізького дитячого будинку-інтернату за первісною позовною заявою, в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, свої позовні вимоги в інтересах неповнолітнього [PERSON] , підтримали, просили позовну заяву задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області за первісною позовною заявою, в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладались на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , її представника, доводи представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, думку представника [PERSON] , вислухавши свідка, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб 03 вересня 1994 року, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу (арк.с.23). Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження неповнолітніх (арк.с.24,155). Шлюб між сторонами було розірвано 31 березня 2000 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу (арк.с. 184). 22 червня 1999 року [PERSON] нотаріально відмовилась від свого сина [PERSON] , [INFO] і дала свою згоду на його всиновлення (арк.с.156). Отже, з 31 березня 2000 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться в Криворізькому дитячому будинку - інтернаті на повному державному забезпеченні (арк.с.154,157,158). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , залишився проживати зі своєю матір`ю по [ADDRESS] , що підтверджено довідкою сільського голови (арк.с.36). Згідно пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлено, що з восени 1999 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , почали вести спільне домашнє господарство та мали спільний сімейний бюджет. Зазначене підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за адресою: [ADDRESS] , від 14 липня 2008 року, з якого вбачається, що на момент смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] проживала разом з ним однією сім`єю та вони вели спільне господарство (арк.с. 10). З довідки №497 від 14.09.2009 року, виданої виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] на момент смерті [INFO] мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (арк. с.37 ). Зазначені обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який показав, що мешкав разом з [PERSON] та [PERSON] по сусідству по [ADDRESS] . Вони почали мешкати разом як чоловік та жінка з 1999 року, жили дружно, ніколи не сварилися, спільно робили покупки, разом вели домашнє господарство, дбали один про одного. Вони ходили один до одного в гості, він, разом з померлим [PERSON] , відмічали день прикордонник. Знає, що у [PERSON] від першого шлюбу є двоє хлопчиків, проте, вони з ним не проживали: [PERSON] , проживав з матір`ю, а [PERSON] , знаходиться в дитячому будинку-інтернаті. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком [PERSON] Даних про його заінтересованість в-результаті розгляду справи відсутні, його показання об`єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Таким чином, на день смерті [PERSON] - [INFO], позивач [PERSON] та їх неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з померлим однією сім`єю не проживали. Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] без шлюбу з листопада 1999 року по день смерті [INFO] . На день смерті [PERSON] працював машиністом гірничих виймальних машин на шахті «імені Н.І.Сташкова» ВАТ «Павлоградвугілля», що підтверджено копією трудової книжки (арк.с.26-29). [INFO], під час виконання трудових обов`язків зі [PERSON] стався нещасний випадок на підприємстві, пов`язаний з виробництвом, внаслідок якого настала його смерть, що підтверджено актом №12 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (арк.с.3-8) та копією свідоцтва про смерть (арк.с.14). Як вбачається з постанов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді №0414/6282/6282/2 від 14.10.2008 року та №0414/6282/6282/3 від 14.10.2008 року, Фондом були нараховані та сплачені [PERSON] , [INFO] , як дитині померлого, одноразова допомога у розмірі 61856 грн. 52 коп. та призначені щомісячні страхові виплати у сумі 1718 грн. 24 коп. (арк.с.34,35) Оскільки [PERSON] був застрахованою особою, на нього розповсюджується дія Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Відповідно до ч.2, 4 статті З СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільстві. Головними ознаками сім`ї є спільне проживання, спільний побут, наявність між її членами взаємних прав та обов`язків. Реєстрація шлюбу в органах РАГСу, згідно чинного сімейного законодавства, не є обов`язковою ознакою сім`ї. Отже, суд вважає встановленим ту обставину, що [PERSON] була членом сім`ї [PERSON] , оскільки у період з листопада 1999 року по [INFO], тобто по день смерті [PERSON] , вони постійно з ним спільно проживали за адресою: [ADDRESS] , вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатним. Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року №1105, одним із завдань страхування від нещасного випадку є відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати-або відповідної її частини під час виконання трудових обов`язків, надання їм соціальних послуг у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у разі їх смерті, здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Згідно пп. «б» п.1 ч.І статті 21 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року №1105, у разі настання страхового випадку, Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний в установленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого. Відповідно до ч.І, п.2 ч.2 статті 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року №1105, страховими виплатами є грошові суми, які, згідно із статтею 21 цього Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються, в тому числі, із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого). Відповідно до ч.7 статті 34 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року №1105, і у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого, і крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. Як вбачається із зазначеної норми закону, одноразова допомога у разі смерті потерпілого, з розрахунку п`ятирічної заробітної плати потерпілого, виплачується саме його сім`ї, тобто особам, які були членами його сім`ї. Для тих осіб, які перебували на його утриманні, а також на його дітей, Законом передбачені щомісячні страхові виплати та одноразова стразова виплата з розрахунку за однорічний заробіток потерпілого. Так, згідно довідки №120 від 26.08.2008 року про середню заробітну плату, видану шахтою «імені Н.І.Сташкова» ВАТ «Павлоградвугілля», розмір середньої заробітної плати [PERSON] складав 5154 грн. 71 коп. (арк.с.13). Отже, розмір одноразової допомоги складає: 5 років х 12 місяців х 5154 грн. 71 коп. = 309282 грн. 60 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] . Таким чином, зібрані у справи докази та їх наявна оцінка, вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , та відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] . Відповідно до п.7 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, звільнений від сплати державного мита. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь державного бюджету суд стягує витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 01 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved