Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] 21 жовтня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на ? частину квартири №3, яка розташована по вул. Леніна №46 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, 03 квітня 2002 року помер батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно, і оскільки позивачка являється єдиною спадкоємицею 23 червня 2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири, яка належала батькові. Інша ? частина даної квартири залишилася не успадкованою і належить [PERSON], яка 04 липня 2000 року померла. При житті батько позивачки проживав зі [PERSON] в одному помешканні як сімя, шлюбні стосунки тривали більше 20 років, за час спільного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет, однак юридично свої стосунки при житті належним чином не узаконили. Після смерті своєї дружини батько позивачки [PERSON] у звязку зі своїм похилим віком та хворобою належним чином юридично не оформив частку своєї дружини, хоча фактично прийняв спадщину. В звязку з вищевикладеним, позивач прохала поновити строк для звернення до суду з позовом, встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю без шлюбу більше пяти років та визнати за позивачкою право приватної власності на ? частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], спадкоємцем якої був [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив її юридично. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити. Представник відповідача у відкрите судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, у розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. Дана квартира на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.10.2002 року бюро по оформленню документів про право власності на квартири (будинки) належить на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №331230, виданого 08 квітня 2002 року Козіївською сільською радою, [PERSON] помер 03 квітня 2002 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Краснокутською державною нотаріальною конторою 23 червня 2010 року, реєстр №1284 [PERSON] оформила ? частину квартири №3, яка належала [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №309364, виданого 30.10.2001 року, [PERSON] померла 04 липня 2000 року. Після смерті своєї дружини батько позивачки [PERSON] у звязку зі своїм похилим віком та хворобою належним чином юридично не оформив частку своєї дружини, хоча фактично прийняв спадщину. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. При житті батько позивачки проживав зі [PERSON] в одному помешканні як сімя, шлюбні стосунки тривали більше 20 років, за час спільного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет, однак юридично свої стосунки при житті належним чином не узаконили. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю підтверджується довідкою Козіївської сільської ради від 25.06.2010 року за №741. Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в майні за законом немає. Відповідно до ст.1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивачки, оскільки вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved