Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 29 листопада 2007 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2006 року. Від шлюбу у них є син [PERSON], який народився 28 жовтня 2007 року. Вказує на те, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з автомобіля марки „МЕКЗЕОЕБ- ВЕ^ 313 СОІ, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. З метою прийняття спадщини вона 28 березня 2010 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також посилається на те, що крім неї спадкоємицею після смерті [PERSON] є його мати [PERSON], яка спадщину після смерті сина не прийняла, тому просила позов задовольнити. В процесі розгляду справи представник позивачки змінив позовні вимоги і просить визнати за [PERSON] та її сином [PERSON] право спільної сумісної власності на спадкове майно, а саме: транспортний засіб марки „МЕК8ЕБЕ8- ВЕ^ 313 СОІ, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та присудити [PERSON] 1/6 частку вартості вказаного автомобіля, що складає 20 333,33 грн.. Також просить зобовязати [PERSON] передати [PERSON] транспортний засіб. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, вказуючи на те, що вона разом працювала зі своїм покійним сином - спадкодавцем [PERSON]. До спадкового майна, крім автомобіля марки „МЕК^ЕБЕЗ-ВЕ^ 313 СОІ, належить ще інше майно, про яке позивачка замовчує, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Залучена до участі у справі в якості відповідачки [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2006 року. Від шлюбу у них є син [PERSON], який народився 28 жовтня 2007 року. 29 листопада 2007 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з автомобіля марки „MERSEDES-BENZ 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Наведені обставини підтверджуються Свідоцтвом про шлюб від 03 вересня 2006року Серії 1-МИ № 015370, Свідоцтвом про народження від 19 листопада 2007року Серії 1-МИ № 065642, Свідоцтвом про смерть від 07 грудня 2007 року Серії 1-МИ №041532. Також встановлено, що 09 грудня 2006 року під час шлюбу подружжя [PERSON] купили автомобіль MERSEDES-BENZ 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується біржовим договором купівлі-продажу транспортного засобу № 002906/0203. Згідно облікових даних УДАІ УМВС України в Чернівецькій області даний транспортний засіб зареєстровано за [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог п.п. 2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Зважаючи на викладене, суд вважає, що автомобіль марки MERSEDES-BENZ 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тому їх частки повинні бути рівними. Згідно висновку про незалежну оцінку вартості автомобіля марки MERSEDES-BENZ 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 16) його вартість складає 122 000 грн.. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України частка позивачки складає 61 000 грн.. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 261, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], мати [PERSON], які звернулися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також діти спадкодавця [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ч. 2 ст. 1279 ЦК України, спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги вказаних норм матеріального права, а також враховуючи й факт, що спірне майно є неподільним, а частка відповідачів в спільній Частковій власності зазначеного майна є незначною та не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим, суд вважає, що позивачам слід виділити автомобіль зі стягненням на користь відповідачів грошової компенсації. Отже, за [PERSON] та її сином [PERSON] слід визнати право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки „МЕК8ЕОЕ8-ВЕК2 313 СОІ, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та стягнути на користь відповідачки [PERSON] грошову компенсацію, що становить 1\\10 вартості автомобіля АН в розмірі 12 200 гривень, та на користь [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію, що становить 1/5 вартості автомобіля в розмірі 24 400 гривень. На підставі наведеного, ст.ст. 1268, 1279 ЦК України, ст.ст. 60, 65, 70 СК України,

Outcome: partial