overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до інспекції державного технічного нагляду в Перечинському районі Закарпатської області про визнання права власності та зобовязання зареєструвати саморобний причіп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у квітня 2001 року він придбав розкомплектований причіп марки «РОУ-6», після чого із різних запасних частин та вузлів доукомплектував його. Він є фактичним його власником на протязі девяти років. 14 червня 2001 році йому було видане свідоцтво про реєстрацію машини - саморобного причепа, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі 08/4313. В 2010 році він звернувся до інспекції державного технічного нагляду в Перечинському районі Закарпатської області із заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію машини - саморобного причепа, однак йому було відмовлено з мотивів відсутності у нього правовстановлюючих документів на такий. Тому просить відповідно до вимог цивільного законодавства визнати його власником вказаного причепу та зобовязати інспекцію державного технічного нагляду в Перечинському районі Закарпатської області зареєструвати даний причіп та видати на його імя свідоцтво про реєстрацію. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що у квітня 2001 року він придбав розкомплектований причіп марки «РОУ-6», після чого із різних запасних частин доукомплектував його та зареєстрував у встановленому на той час законом порядку. Просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача начальник інспекції Державного технічного нагляду по Великоберезнянському та Перечинському районах Закарпатської області [PERSON] позов визнав повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у 2001 році придбав розкомплектований причіп марки «РОУ-6», після чого із різних запасних частин доукомплектував його, зареєстрував у встановленому законом порядку та отримав свідоцтво про реєстрацію машини за номером 000354 від 14 червня 2001 року без права продажу. Також встановлено, що з 2001 року [PERSON] користується причепом марки «РОУ-6», 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі 08/4313, відкрито володіє ним протягом девяти років і жодних претензій з приводу такого володіння не виникало. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Оскільки [PERSON] відкрито, безперервно володіє даним причепом більше девяти років, а отримати нове свідоцтво про його реєстрацію немає можливості, тому позивача слід визнати власником саморобного причепа марки «РОУ-6», 2001 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], номер шасі 08/4313 та зобовязати відповідача зареєструвати вказаний причіп та видати свідоцтво про його реєстрацію на імя позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

До суду звернулася позивачка мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2010 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в с.Малий Букрин по вул.. Прорізній, 17 Миронівського району Київської області. При звернені до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини її було відмовлено у зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Проте оформити спадщину у шестимісячний строк вона не мала змоги, у звязку з тим, що вважала, що фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та володіння спадковим майном. Просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON]П підтримав позовні вимоги, посилається на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. проте в надісланій до суду заяві сільський голова просив розглядати справу у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Визнання позовних вимог не порушує прав та охоротованих законом інтересів інших осіб, а тому приймається судом. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. 'Гак згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ОК№ 162199 виданий 03.02.2010 року виконавчим комітетом Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 1. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: Київська область Миронівський район с.Малий Букрин вул.Прорізна, 17, щопідтверджується копією спадкової справи. Як вбачається з наданих до справи документів позивач у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв»язку з тим, що фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи те. що в судовому засіданні встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, але в належний строк не подала заяву до нотаріальної контори, суд приходить висновку, що їй необхідно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, де прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття та стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її утримання, у зв»язку з тим, що вона ніде не працює, оскільки має дитину, яка потребує догляду до 3 років у розмірі ? частини від всіх видів заробітку до досягнення сином трьох років 03 серпня 2012 року. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала з підстав в ньому зазначених. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання не з*явився та не надав суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що сторони з 13 грудня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції серії 1-КЕ №052800 ( а.с.4). Від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки має новонароджену дитину, яка потребує її догляду. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина та дружини, яка не працює не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитини, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, суд, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де прохана розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] у звязку з тим, що їх спільне життя не склалося внаслідок з різними поглядами на життя та втратою одне до одного почуття любові та поваги. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав в ньому зазначених. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання не з*явився та не надав суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 13 грудня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції серії 1 - КЕ №052800 (а.с.7). Від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON], [INFO]. (а.е.6). Сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують з травня 2010 року. Спір про майно відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. За таких обставин позов задовольняється в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, де прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, оскільки [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала з підстав в ньому зазначених. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання не з*явився та не надав суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що сторони з 27 листопада 1999 року по 25 травня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу видане відділом реєстрації актів цивільного стану Октябрським районного управління юстиції м.Полтави серії 1-КЕ №119455 (а.с.5). Від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.2, 5). Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. [PERSON] змінила прізвище з «Убий-Вовк» на «Беніна» після реєстрації шлюбу з [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у заявленому неї розмірі, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин позов задовольняється в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 33% з усіх видів заробітку, але не менше як по 1/3 прожиткового мінімуму встановленого для дітей вказаного віку до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала з підстав в ньому зазначених. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони з 19 липня 1986 року по 02 серпня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №006126 видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 02 серпня 2005 року (а.с.3). Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], 12 липня 2001 року року народження (а.с.2). Добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь матері дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин позов задовольняється в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

06 вересня 2010 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначив, що з 2006 року перебуваючи у шлюбі з відповідачем, 02.11.2007 року вони за нотаріально-посвідченим договором купили житловий будинок №23 з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Некрасова в м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області, який відповідач зареєструвала на своє прізвище. Після розірвання шлюбу, угоди про поділ будинку з відповідачем не досягнуто. Посилаючись наявність прав співвласника спірного будинку, позивач, на підставі ст.ст.69-71 СК України, просив суд визнати за ним і відповідачкою, за кожним, право власності на ? ідеальну частку будинку №23 з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Некрасова в м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, просив суд його позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позову не визнала. Посилаючись на безпідставність позову, на той факт, що будинок було куплено за кошти її батьків, а не за спільні кошти подружжя, просила суд в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, показання свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, сторони перебували у шлюбі з 21.11.2006 року. Їх шлюб було розірвано 23.12.2009 року, на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області, що набрало чинності з 04.01.2010 року. В період шлюбу сторін, ними 02.11.2007 року, на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу, було придбано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Некрасова, 23 в м. Нова Одеса Миколаївської області, який, як зазначається в правовстановлюючих документах, зареєстрований в органах БТІ на правах власності за відповідачем [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 60, 70ч.1 чинного СК України, майно спільно нажите подружжям під час шлюбу являється їх спільною власністю і кожний з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, а у разі поділу цього майна частки дружини та чоловіка є рівними. За таких вищевикладених обставин, враховуючи доведеність позовних вимог позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як позивач, як колишній чоловік відповідача має право на ? ідеальну частку спірного будинку. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі у вигляді 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 220,34 гривень державного мита.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), площею 4, 67 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради , який належав померлій 07.07.2008 року матері [PERSON] , оскільки оригінал Державного акту був втрачений , а отримати дублікат не можливо , так як дублікати Державних актів на померлих не видаються , що підтверджується довідкою з відділу Держкомзему . Як спадкоємець позивач фактично та шляхом подачі заяви до нотаріальної контори прийняв спадщину , проте оформити спадкові права не зміг , так як на земельний пай втрачений правовстановлюючий документ , а тому і вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявився , але надіслав заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, вимоги підтримав (а.с. З ). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують (а.с.16). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують (а.с.17). Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . [PERSON] є спадкоємцем по закону першої черги (ст. 1261 ЦК України ) померлої 07.07.2008 року матері [PERSON] , якій належав земельний пай , площею 4,67 гектари , що розташований на землях [PERSON] сільської ради , що підтвердив наданими суду письмовими доказами (а.с.4,5, 6,11), належним чином , в установлений законом строк (ст. 1270 ЦК України) прийняв спадщину , так як звернувся з заявою до нотаріальної контори (а.с.6.24), де 13.12.2008 року була відкрита спадкова справа № 920 і в разі наявності правовстановлюючих документів нотаріусом було б видане йому свідоцтво про право на спадкове майно (ст. 1269 ІХК України». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивача перейшло право на нерухоме майно матері, а так як оригінал Державного акту втрачено, а отримати дублікат не можливо, то позивач звернувся до суду , що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідачі вимоги визнають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що в с. Ярославка Бобровицького району по вул. Набережна, 38 , який перейшов йому в спадщину після померлого 20.11.2009 року діда [PERSON], 14 частину якого він фактично прийняв , але юридично не оформив після померлої 24.01.1993 року дружини [PERSON] . Як спадкоємець позивач фактично прийняв спадщину , проте оформити спадкові права не зміг, так як будинок не зареєстрований в органах БТІ, а тому і вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з»явився, але надіслав заяву про слухання справи в його відсутність, вимоги підтримав , просить їх задовольнити ( а.с. 20). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність , проти задоволення позову не заперечують (а.с.23). Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку. [PERSON] є спадкоємцем по заповіту померлого 20.11.2009 року діда [PERSON] , який на день смерті проживав в [INFO] , і якому належало нерухоме майно , а саме будинок з надвірними будівлями та спорудами , 14 частина якого перейшла йому після померлої 24.01.1993 року дружини [PERSON], яку він фактично прийняв , але юридично не оформив , що підтвердив наданими суду письмовими доказ та прийняв спадщину належним чином , подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права га обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не обумовлені його смертю, отже до позивача перейшло право на нерухоме майно діда, після первинної реєстрації (а.с.14-18), то позивач звернувся до суду, що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач вимоги визнає. Дані щодо інших спадкоємців відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] Л Я звернулась до суду із значеним позовом покликаючись на те, що перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 1985 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] та дочка [PERSON], які на даний час повнолітній , а також дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на утриманні позивачки. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, тому просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дочкою повноліття В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки до суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином Тому суд на підставі ст.. ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 1985 року. Від спільного проживання у них народилося троє дітей , двоє з яких повнолітні, та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони проживають окремо, відповідач коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Тому, на вимогу позивачки, з останнього слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття щомісячно.

Outcome: approved