Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що із відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із 09 серпня 1997 року, від якого народився син - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейно-шлюбні стосунки вони не підтримують. Під час сумісного життя вона захворіла та висновком МСЕК від 20 грудня 2007 року її було визнано інвалідом другої групи загального захворювання. Захворювання в певній мірі виникло через неправильну поведінку відповідача. Через хворобу позивачка не має можливості працевлаштуватися. Матеріально вона не забезпечена, оскільки отримує пенсію у розмірі 630 гривень. Оскільки відповідач приватний підприємець, має свій бізнес і постійний дохід, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу, просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі ? частини його доходу щомісячно протягом строку інвалідності. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Стягнуто щомісячно з [PERSON], на користь [PERSON] на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень від всіх видів заробітку (доходу) починаючи стягнення із 07 червня 2010 року протягом строку інвалідності до 01 березня 2011 року, а також понесені позивачкою витрати на правову допомогу в розмірі 450 гривень і судові витрати на користь держави. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про зміну рішення суду посилаючись на те, що суд не врахував всі обставини у справі, а тому просив зменшити розмір стягнутих із нього аліментів до 450 гривень на місяць. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду необхідно змінити із наступних підстав. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1997 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі довідок МСЕК за 2007, 2008, 2010 роки позивачці встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням, а тому вона є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст.75 СК України. Згідно довідки Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 11 травня 2010 року позивачці [PERSON] призначена пенсія по інвалідності в розмірі 630,4 грн. щомісячно, що менше прожиткового мінімуму встановленого законодавством для непрацездатних осіб. Оскільки, позивачка є особою, яка потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно кошти на її утримання не надає, а тому суд стягнув із відповідача аліменти із врахуванням в примусовому порядку. Визначаючи аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень суд виходив із наданих документів про розмір доходів сторін, стан здоровя позивача та відповідача. Але із висновками суду в частині розміру стягнутих аліментів погодитись не можна, оскільки суд не врахував всі обставини, які мають істотне значення. Крім встановлених судом обставин, із матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано у 2009 році, неповнолітній син - [PERSON] проживає із відповідачем та знаходиться на його повному утриманні, а позивачка аліменти на утримання сина не сплачує. Також батьки відповідача особи пенсійного віку, мають захворювання у звязку із чим потребують постійного лікування. Ці обставини мають істотне значення, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір стягнутих щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі до 450 гривень від всіх видів заробітку, відповідно до вимог ч.2 ст.80 СК України та п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України. Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що не відповідає дійсності твердження суду, що захворювання позивачки в певній мірі виникли через неправильну поведінку відповідача під час шлюбу. Вказані доводи зазначені тільки у позовній заяві [PERSON], про що і вказав суд в описовій частині рішення стосовно її позовних вимог. Але вказані обставини судом не встановлювалися, що вбачається із мотивувальної та резолютивної частин рішення суду і належні докази щодо нього позивачка не надала. А тому відсутні підстави для твердження про причинний звязок між захворювання позивачки та поведінкою відповідача під час шлюбу.

Outcome: partial