Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали. Просять суд їх задоволити та стягнути з відповідача ВАТ «Рівнельон на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 6764,34 грн.; вихідну допомогу в розмірі 1196,03 грн.; компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1409,80 грн., середній заробіток за час затримки виплати розрахункових в сумі 8588,88 грн., а всього 17959,05 грн. та зобов»язати відповідача ВАТ «Рівнельон провести у встановленому законодавством порядку індексацію заробітної плати позивача в період з 01 січня 2010 року по 01 червня 2010 року та виплатити позивачу заборгованість із проіндексованої заробітної плати. Свої по зовні вимоги аргументує тим, що відповідачем порушені вимоги ст. 116 КЗпП України, оскільки з ним при звільненні не був проведений повний розрахунок. З цих підстав просить суд позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 10 травня 2000 року згідно наказу № 124ос позивач був прийнятий на посаду слюсаря аварійно-відбудовних робіт по 3 розряду ЖРЕД. 14 листопада 2000 року згідно наказу № 300ос, [PERSON], як працівника, було переведено слюсарем аварійно-відбудовних робіт по 5 розряду в ЖРЕД. 01 квітня 2008 року [PERSON] переведений слюсарем ремонтником по 6 розряду в ЖРЕД згідно наказу №15-ос від 01 квітня 2008 року 01 червня 2010 року згідно наказу №6-0с позивач був звільнений з роботи за скороченням чисельності згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до п. 2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. В порушення вимог трудового законодавства в день звільнення позивача розрахунки по заробітній платі у сумі 9370 грн. 17 коп. проведені не були, а саме заборгованість по заробітній платі в сумі 6764 грн. 34 коп., вихідна допомога в сумі 1196 грн. 63 коп., компенсація за невикористану відпустку в сумі 1409 грн. 80 коп. про що стверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою про прибуток за 2010 рік виданою відповідачем за №47 від 05 листопада 2010 року. Враховуючи, що відповідачем порушені вимоги статті 116 КЗпП України та не проведений розрахунок з позивачем при звільненні, тому з цих підстав позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як вбачається з довідки про прибуток за 2010 рік виданою відповідачем за №47 від 05 листопада 2010 року, дана довідка видана ліквідатором ВАТ «Рівнельон». З даної довідки слідує, що підприємство ВАТ «Рівнельон» знаходиться в стадії банкрутства. Тому, відповідач позбавлений можливості у встановлені законом строки, передбачених статтею 116 КЗпП України провести розрахунок з позивачем. Отже, вини відповідача у затримці розрахунку з позивачем судом не встановлено, а позивач в судовому засіданні не довів тієї обставини, що невиплата йому коштів у день звільнення виникла з вини власника або уповноваженого ним органу, тому з цих підстав, в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, котрий звільнений від сплати судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved