Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

03 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 06 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного у правління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за № 86. Це у сторін перший шлюб, від якого у них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через постійні сварки, непорозуміння, неповагу один до одного, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивачка просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка зявився, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 06.06.2009 року укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного у правління юстиції у м. Києві, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №86 (а.с. 5). У сторін це перший шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, оскільки позивач та відповідач проживають окремо. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачкою та відповідачем відсутній. Спір щодо місця проживання дитини також відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання позивачки швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., - віднести на рахунок [PERSON] яка оплатила їх при зверненні до суду.

Outcome: approved