Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у встановленому законом порядку позовні вимоги зменшив заявою до суду від 18.10.2010 р., в кінцевому просить ухвалити рішення, яким стягнути суму банківського вкладу відповідно до договорів банківського вкладу «Стандартний» № 2121 від 06.05.2009 р в євро з виплатою процентів щоквартально , «Стандартний» № 2121 від 17.11.2008 р в євро , «Стандартний» від 08.10.2008 р № 21823 в євро та виплатою процентів в кінці терміну , в кінцевому результаті просить стягнути з відповідача суму вкладу еквівалентну в гривнях відповідно до договорів в розмірі 53\~482 грн , три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2\~569, 64 грн з врахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 7\~926, 64 грн , що разом становить 63978 ,28 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, мотивуючи тим, що, позивач уклавши з відповідачем строкові договори банківських вкладів, всупереч вимогам п.п. 4.3.2. п. 4 вказаних договорів після закінчення терміну розміщення депозиту, відповідач повернув належні позивачу кошти частково в сумі 150\~000 грн , станом на 18.10.2010 боргу відповідача перед позивачем становить 63978,28 грн , просив позов задоволити . Представник відповідача [PERSON] по належній довіреності від 27.05.2010 р. у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що у зв»язку з складною економічною ситуацією яка склалася на фінансово-кредитному ринку України і є нестабільною для фінансових установ, що унеможливлює виконання зобовязання. Крім того просить врахувати, що з 17.04.2009р. було призначено тимчасову адміністрацію строком до 16.04.2010р. та введено мораторій на задоволення кредиторів банку строком на шість місяців до 16.10.2009р., який продовжено з 17.10.2009р. до 16.04.2010р. Крім того пояснив ,що 04.06.2010р позивачу було відшкодовано 150\~000 грн Фондом гарантування вкладів фізичних осіб , тому позовні вимоги вважає безпідставними . Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення , виходячи з таких мотивів. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено три депозитних договори , а саме : 06.05.2009 р договір банківського вкладу «Стандартний» № 2121 (а.с.6) з виплатою процентів щоквартально з визначеною датою повернення до 06.02.2010 р ;17.11.2008 р договір банківського вкладу «Стандартний» № 2121(а.с. 7) з визначеною датою повернення до 08.11.2009 р ;17.11.2009 р договір банківського вкладу «Стандартний» № 21832 ( а.с.8) з виплатою процентів в кінці терміну з визначеною датою повернення до 17.12.2009 р в євро з виплатою процентів в кінці терміну . Як вбачається з довідки ВАТ СКБ «Дністер» від 01.10.2010 р № 309 3430\\ЛК (а.с.16) позивачу частково виплачено суму вкладу в розмірі 150\~000 грн . Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що позивачем належно виконано умови договорів, внесено кошти на депозитний рахунок що стверджується виписками з квитанцій (а.с.18 -19). Згідно з п 1 ст 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Відповідно до ч 3 ст 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка , якщо інше не встановлено або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з ст 1073 ЦК України У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до п.2.3 укладених договорів , Банк повинен був повернути вкладнику суми внесених ним коштів та сплатити відсотки відповідно до встановлених термінів. Однак, в порушення виконання умов договорів свої зобов»язання не виконав , позивачу було виплачено суми банківських вкладів частково , що ствердив позивач. Відповідно до наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку відповідно до еквіваленту в гривнях сума вкладу згідно договорів становить 53\~482 грн , три проценти річних від простроченої суми становить 2\~569, 64 грн , сума з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення становить 7\~926, 64 грн , що разом складає 63978 ,28 грн . Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем вказаних вище умов Договорів, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань. Враховуючи наведені вище мотиви, суд приходить до переконання про задоволення позову , незважаючи на введення мораторію на задоволення вимог кредиторів банку, у звязку з необхідністю захистити право позивача на повернення належних йому коштів внаслідок порушення зобовязання за невиконання умов договору банківського вкладу. При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір на користь держави.

Outcome: approved