Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ майна, посилаючись на те, що 15.09.2000 року уклала шлюб з відповідачем. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися і 09.12.2008 року шлюб розірвано. За час знаходження в шлюбі вони з відповідачем за спільні кошти придбали наступне майно: автомобіль Форд мондео, вартістю 52.932 грн., кухонний набір, вартістю 3.800 грн., духовку імпортну, вартістю 2.200 грн., газову плиту імпортну, вартістю 2.000 грн., мийку нержавійка, вартістю 300 грн., кухонний великий стіл, вартістю 600 грн., 6 деревяних стільців, вартістю 600 грн., холодильник, вартістю 1.700 грн., жалюзі білі в кухні, вартістю 120 грн., набір посуду, вартістю 650 грн., набір ножів, вартістю 180 грн., сковороди 5 шт., вартістю 500 грн., великий чавун, вартістю 250 грн., хрустальні стакани, вартістю 100 грн., хрустальні вази 2 шт., вартістю 420 грн., мясорубка електрична, вартістю 280 грн., мясорубка механічна, вартістю 120 грн., сокоробка електрична, вартістю 220 грн., машинка для стрижки волосся, вартістю 200 грн., автоматична коса для косіння трави, вартістю 380 грн., відеоплеєр, вартістю 2.000 грн., великий телевізор, вартістю 1.500 грн., праска імпортна, вартістю 280 грн., праска, вартістю 120 грн., ноутбук «DELL»,, вартістю 3.300 грн., касети і диски, вартістю 1.500 грн., електричний чайник синього кольору, вартістю 250 грн., електричний чайник білого кольору, вартістю 480 грн., довгі лампочки в кухні, вартістю 190 грн., пилосос жовтого кольору, вартістю 300 грн., пральна машина «Ардо», вартістю 1.500 грн., євро вікно на кухні, вартістю 790 грн., ремонт підлоги в коридорі, вартістю 600 грн., заміна дверей у ванні, вартістю 200 грн., заміна дверей у туалеті, вартістю 200 грн., кахельна плитка для ванни, вартістю 1.100 грн., ремонт для ванни вартістю 600 грн., кахельна плитка білого і чорного кольору, вартістю 1.200 грн., плитка для ремонту підлоги зеленого кольору, вартістю 300 грн., велике дзеркало у ванну, вартістю 360 грн., новий кран для ванни, вартістю 300 грн., заміна труби і ремонт, вартістю 850 грн. (450 грн. + 400 грн.), лічильник гарячої і холодної води і ремонт, вартістю 700 грн., лампочки імпортні 9 шт. по 22 грн., вартістю 198 грн., зелений лінолеум для підлоги, вартістю 480 грн. та стінка для вітальні-ремонт заказ, вартістю 300 грн., а всього майна на 87.448 грн.. Відповідач вигнав її з донькою від першого шлюбу з дому, все спільне майно залишилось в квартирі, де вони мешкали. При розподілі майна позивач просила виділити їй кухонний набір, вартістю 3.800 грн., кухонний великий стіл, вартістю 600 грн., 6 деревяних стільців, вартістю 600 грн., набір посуду, вартістю 650 грн., хрустальні стакани, вартістю 100 грн., мясорубка електрична, вартістю 280 грн., сокоробка електрична, вартістю 220 грн., великий телевізор, вартістю 1.500 грн., праска імпортна, вартістю 280 грн., ноутбук «DELL», вартістю 3.300 грн., електричний чайник білого кольору, вартістю 480 грн., пилосос жовтого кольору, вартістю 300 грн., пральна машина «Ардо», вартістю 1.500 грн., а всього на суму 16.940 грн. та ? вартості автомобіля у розмірі 26.466 грн., а всього стягнути на її користь 43.406 грн., а відповідачеві виділити речі та майно на загальну суму 43.444 грн.. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити, пояснивши, що все майно залишилось в квартирі відповідача, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 43.406 грн., а майно залишити в користуванні відповідача, оскільки отримати його можливості немає. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що з вищезазначеного позивачем майна, ними за спільні кошти було придбано: машина кухонна «Росток», вартістю 135 грн., пральна машина «Ардо», вартістю 1.144 грн. 50 коп., газова поверхня «Ардо», вартістю 629 грн. 09 коп., програвач DVD, вартістю 1.831 грн. 50 коп., електричну духовку «ARISTON», вартістю 1.080 грн., а всього на суму 4.820 грн. 09 коп.. При цьому представник відповідача зазначив суду, що автомобіль Форд мондео, ніколи не належав відповідачу, він тільки користувався ним на підставі доручення, після вселення в квартиру, ремонту подружжя в квартирі не робило, а відповідно не купували будівельні матеріали, оскільки вселились у квартиру де вже було проведено ремонт попередніми власниками батьками першої дружини відповідача, було встановлене євро вікно, лічильники води, а тому не було необхідності у їх заміні. [PERSON] вказав, що необхідності у придбанні посуду, взагалі не було, оскільки він був у нього, а частину майна позивач загалом вивезла з квартири під час виселення. Крім того, представник [PERSON] вказав, що дійсно під час спільного проживання подружжям купувались лампи на кухню, імпортні лампочки, диски, касети, однак вони були використані сторонами та вийшли з ладу під час спільного проживання подружжя, а крім того загалом відсутні відомості, щодо придбання та вартості переліченого позивачем майна, а тому представник позивача не заперечував проти стягнення з відповідача грошової компенсації за спільне майно у загальній сумі 2.410 грн. 50 коп.. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебували в шлюбі з 15.09.2000р., шлюб між ними розірвано 09.12.2008 року. Відповідно до ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю і кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними (ст.28 КпШС України). Згідно вимог ст.60 СК України (що набрав чинності з 1 січня 2004 року і є діючим на час вирішення даної справи судом(, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно вимог ст.70 СК України, у разі поділу майна що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Між сторонами по справі не було укладено шлюбного договору та не було домовленості з приводу розподілу майна, а тому суд проводить розподіл спільного сумісного майна подружжя в рівних частках. Відповідно до п.п.23, 24 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Як було встановлено в судовому засіданні, під час шлюбу сторонами було придбано: машина кухонна «Росток», вартістю 135 грн., пральна машина «Ардо», вартістю 1.144 грн. 50 коп., газова поверхня «Ардо», вартістю 629 грн. 09 коп., програвач DVD, вартістю 1.831 грн. 50 коп., електричну духовку «ARISTON», вартістю 1.080 грн., що підтверджується копіями паспортів та товарними чеками, наданими суду представником відповідача [PERSON], а всього майна на 4.820 грн. 09 коп. (а.с.22-26), крім того позивачем надано суду квитанцію на надання послуг по облаштуванню кахелем на суму 600 грн. (а.с.45). Зазначені обставини не заперечували сторони по справі. Вирішуючи питання щодо розподілу автомобіля Форд мондео суд виключає з переліку спільно нажитого майна зазначений автомобіль, враховуючи той факт, що згідно довідки УДАІ ГУ МВС України в м.Києві спірний автомобіль належав на праві власності [PERSON], відповідно до пояснень представника [PERSON], відповідач користувався зазначеним автомобілем на підставі довіреності. Доказів, що даний автомобіль належав подружжю [PERSON] та був придбаний за спільні кошти подружжя, позивачем не надано. Суд приймає до уваги зазначену довідку, т.я. зміст даної довідки [PERSON] на день розгляду справи офіційно неоспорений, тому суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що вони не погоджуються з даними, т.я. за вказаний автомобіль подружжям були сплачені кошти, оскільки в установленому законом порядку позивачем з даного приводу не заявлено жодних вимог до [PERSON] та [PERSON]. Крім того, як вбачається з наданої суду копії гарантійного талону, дійсно холодильник був придбаний [PERSON], однак дата придбання зазначена 03.06.2000 року, тобто до укладення шлюбу сторонами по справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказане майно також підлягає виключенню з переліку спільно нажитого майна, враховуючи, що вказане майно було придбане відповідачем до укладення шлюбу з позивачем. У відповідності до вимог ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. При цьому позивач та її представник не ставили перед судом питання щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості матеріалів та робіт по проведенню ремонту за спільні кошти подружжя в квартирі відповідача, представник відповідача заперечував проти даних тверджень позивача та її представника та зазначав, що позивач повинна довести дану обставину суду, оскільки подружжя вселилось в квартиру, де вже був проведений ремонт і не було необхідності його проведення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заперечував проти існування наступного майна: кухонний набір, вартістю 3.800 грн., мийку нержавійка, вартістю 300 грн., кухонний великий стіл, вартістю 600 грн., 6 деревяних стільців, вартістю 600 грн., жалюзі білі в кухні, вартістю 120 грн., набір посуду, вартістю 650 грн., набір ножів, вартістю 180 грн., сковороди 5 шт., вартістю 500 грн., великий чавун, вартістю 250 грн., хрустальні стакани, вартістю 100 грн., хрустальні вази 2 шт., вартістю 420 грн., мясорубка механічна, вартістю 120 грн., сокоробка електрична, вартістю 220 грн., машинка для стрижки волосся, вартістю 200 грн., автоматична коса для косіння трави, вартістю 380 грн., великий телевізор, вартістю 1.500 грн., праска імпортна, вартістю 280 грн., праска, вартістю 120 грн., ноутбук «DELL»,, вартістю 3.300 грн., касети і диски, вартістю 1.500 грн., електричний чайник синього кольору, вартістю 250 грн., електричний чайник білого кольору, вартістю 480 грн., довгі лампочки в кухні, вартістю 190 грн., пилосос жовтого кольору, вартістю 300 грн., євро вікно на кухні, вартістю 790 грн., ремонт підлоги в коридорі, вартістю 600 грн., заміна дверей у ванні, вартістю 200 грн., заміна дверей у туалеті, вартістю 200 грн., кахельна плитка для ванни, вартістю 1.100 грн., кахельна плитка білого і чорного кольору, вартістю 1.200 грн., плитка для ремонту підлоги зеленого кольору, вартістю 300 грн., велике дзеркало у ванну, вартістю 360 грн., новий кран для ванни, вартістю 300 грн., заміна труби і ремонт, вартістю 850 грн. (450 грн. + 400 грн.), лічильник гарячої і холодної води і ремонт, вартістю 700 грн., лампочки імпортні 9 шт. по 22 грн., вартістю 198 грн., зелений лінолеум для підлоги, вартістю 480 грн. та стінка для вітальні-ремонт заказ, вартістю 300 грн., оскільки позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують факт існування та придбання даного майна. Суд не приймає до уваги показання, допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що відвідували квартиру сторін по справі, оскільки перебували з ними у дружніх відносинах, однак не надали будь-якої інформації коли саме та яке майно було придбано подружжям, та його вартість. При цьому, свідок [PERSON] зазначила суду, що їй відомо, що все майно було придбано подружжям спільно, оскільки позивач порядна людина, а відповідач повів себе з нею непорядно та вигнав її з донькою з квартири, а сам перебував у відносинах з коханкою, а ділити майно не бажає. Свідок [PERSON] зазначив суду, що він гостював у подружжя [PERSON], однак надати суду інформацію з приводу спільно придбаного майна він можливості не має, оскільки приїздив спілкуватись з друзями, а не зясовував, яке ними придбане майно, спочатку квартира не була облаштована, пізніше вже була більш облаштована, за які кошти було придбано та що саме йому не відомо. Враховуючи той факт, що в обґрунтування вимоги щодо розподілу вказаного вище решти майна позивач суду доказів не надала, де саме та яке саме було придбано майно та за яку точно ціну, вона не памятає, а за таких обставин, суд приходить до висновку про виключення зазначеного майна з поділу через недоведеність позивачем його набуття під час шлюбу з [PERSON]. Виходячи з наведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки виходячи із рівності часток подружжя в спільно нажитому майні, вартість майна, яке знайшло своє обґрунтування в судовому засіданні, та яке підлягає розподілу, складає 5.420 грн. 09 коп., доля кожного з подружжя в грошовому еквіваленті складає 2.710 грн. 05 коп.. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] є частково обгрунтованою і підлягає частковому задоволенню судом. На підставі викладеного та

Outcome: partial