Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

09.07.2010 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого обгрунтовувала тим, що з 28.08.1971 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу [PERSON] придбав 5485 акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. Ці акції були обєктом спільної сумісної власності подружжя, тому їх відчуження допускалось тільки за згодою обох з подружжя. 11 грудня 2009 року [PERSON] уклав з ТОВ „Роял Капітал договір купівлі-продажу цінних паперів №1260/2009-Б, за яким він оплатно відчужив на користь [PERSON] указані акції ВАТ „Пересувна механізована колона №13. При цьому [PERSON] не отримав на це письмову згоду позивача, тим самим порушив її право на узгодження вартості цінних паперів. Тому для відновлення порушеного права [PERSON] просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №1260/2009-Б, укладений 11 грудня 2009 року між [PERSON] та ТОВ „Роял Капітал. 09.07.2010 року також [PERSON] звернулась до суду з таким же позовом, вимоги якого обґрунтовувала тим, що з 08.09.1972 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу [PERSON] придбав 5404 акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. Ці акції були обєктом спільної сумісної власності подружжя, тому їх відчуження допускалось тільки за згодою обох з подружжя. 18 грудня 2009 року [PERSON] уклав з ТОВ „Роял Капітал договір купівлі-продажу цінних паперів №1331/2009-Б, за яким він оплатно відчужив на користь [PERSON] указану кількість акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. При цьому відповідач не отримав на це письмової згоди позивача, тим самим порушив її право на узгодження вартості цінних паперів. Тому для відновлення порушеного права вона просила визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №1331/2009-Б, укладений 18.12.2009 року між [PERSON] та ТОВ „Роял Капітал. Крім того, [PERSON] 09.07.2010 року звернулася до суду з аналогінчим за змістом позовом, згідно якого просила визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №1259/2009-Б, укладений 11 грудня 2009 року між [PERSON] та ТОВ „Роял Капітал щодо 5610 акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2010 року (протокольна) зазначені цивільні справи за позовами, предявленими [PERSON], [PERSON] та [PERSON], обєднані в одне провадження. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та позивачі предявлені позови підтримали, на їх задоволенні наполягали. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] предявлені позови визнали, проти їх задоволення не заперечували. Представник решти [PERSON] та ТОВ «Роял Капітал» позов не визнав, проти його задоволення заперечив у повному обсязі. Представники ПАТ КБ „Приватбанк та ВАТ „Пересувна механізована колона №13 у судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви, в яких просять розглядати справу в їх відсутності. При вирішенні спору вони покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, пояснення позивачів та відповідачів фізичниїх осіб, допитаних у судовому засіданні в якості свідків, показання свідка [PERSON], а також дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлені позови не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був власником 5485, [PERSON] 5404, а [PERSON] 5610 акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. У відповідності до ч.1 ст.22 КЗпШС, який був чинним на момент набуття ними права власності на цінні папери, майно, нажите подружжям за час шлюбу, вважалось його спільною сумісною власністю. Разом з тим, як роз'яснив Верховний Суд України, майно, одержане громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, вважалось його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про набуте громадянином право на частку в статутному капіталі акціонерного товариства, а також про право на участь в управлінні ним. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були допитані у судовому засіданні в якості свідків, показали, що вони працювали у ВАТ „Пересувна механізована колона №13. У звязку з цим, у 1994-1995 роках в ході приватизації ВАТ „Пересувна механізована колона №13 вони набули право власності на акції цього акціонерного товариства. Це підтвердив у судовому засіданні і свідок [PERSON], який працює у ВАТ „Пересувна механізована ко-лона №13 на посаді голови правління. З огляду на ці показання, суд вважає, що акції ВАТ „Пересувна механізована колона №13 були набуті вказаними відповідачами особисто, тому були обєктом лише їх особистої приватної власності. Вони не вважаються такими, що були нажиті їх подружжям, тому не були обєктом їх спільної сумісної власності. У судовому засіданні представники сторін [PERSON] та [PERSON] посилались на абз.3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна по-дружжя, акції можуть бути обєктом права спільної сумісної власності і предметом поділу між подружжям, якщо вони були придбані за їх спільні кошти. Разом з тим, з преамбули цієї постанови вбачається, що вона була прийнята у звязку з набранням чинності СК України, що регулює правовідносини щодо майнових прав подружжя. СК України набрав чинність з 1 січня 2004 року та зворотної сили у часі не має. На час придбання відповідачами цінних паперів був чинним КЗпШС, питання по застосуванню якого розяснювались в інших постановах Пленуму Верховного Суду України №6 від 15 червня 1973 року та №16 від 12 червня 1998 року. КЗпШС та ці постанови не передбачали, що акції, придбані одним з подружжя в процесі приватизації підприємства, можуть бути обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому суд не застосовує при вирішенні спору абз.3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя. Крім того, суд критично оцінює доводи представника позивачів [PERSON] про те, що спірні цінні папери були придбані відповідачами за договорами купівлі-продажу. Адже в матеріалах цивільної справи відсутні копії цих договорів або будь-які інші письмові докази, які б це підтвердили. У відповідності до ст.46 ЦК України 1963 року, чинного на час придбання відповідачами спірних акцій, а також ст.59 ЦПК України показання свідків при доведенні цієї обставини є неналежними доказами, тому не можуть покладатись в основу судового рішення. Судом також встановлено, що 11.12.2009 року [PERSON] та ТОВ „Роял Капітал, яке діяло в інтересах [PERSON], уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №1260/2009-Б. За цим договором відповідач оплатно відчужив на користь [PERSON] 5485 акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. 18.12.2009 року [PERSON] та ТОВ „Роял Капітал, яке діяло в інтересах [PERSON], уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №1331/2009-Б. За цим договором [PERSON] оплатно відчужив на користь [PERSON] 5404 акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. Крім того, 11.12.2009 року [PERSON] та ТОВ „Роял Капітал, яке діяло в інтересах [PERSON], уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №1259/2009-Б (а.с.6). За цим договором [PERSON] оплатно відчужив на користь [PERSON] 5610 акцій ВАТ „Пересувна механізована колона №13. У відповідності до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна і сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин). Зокрема, згідно з ч.2, ч.3 ст.65 СК України, який був чинний станом на час укладення оспорюваних договорів, дружина, чоловік має право звернутись до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним з подружжя договорів стосовно цінного майна, що є обєктом спільної сумісної власності, згода іншого з подружжя має бути подана письмово. У разі, якщо це майно є обєктом особистої приватної власності одного з подружжя, такої згоди не вимагається, адже за правилом, запровадженим в ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що на час укладення оспорюваних договорів акції ВАТ „Пересувна механізована колона №13 належали відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Ф на праві їх особистої приватної власності, тому при відчуженні цінних паперів згода на це позивачів не вимагалась. Правила ч.2, ч.3 ст.65 СК України на спірні правовідносини не поширюються. Оспорювані договори купівлі-продажу цінних паперів відповідають ч.1 ст.319 ЦК України, підстав для визнання їх недійсними судом не встановлені. Тому у задоволенні предявлених позовів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Судові витрати за розгляд їх позовних вимог у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід покласти на позивачів, які сплатили їх при зверненні до суду.

Outcome: dismissed