Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

30.07.2010 року відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що на праві приватної власності ВАТ «Нафтопроммаш» належить будівля гуртожитку. Відповідач користується житловим приміщенням гуртожитку на підставі договору оренди житлового приміщення від 01.07.2009 року, який укладався з [PERSON] терміном на один рік і діяв до 01.07.2010 року. Листом № 97-ЖКП від 16.03.2010 року відповідач попереджений, що договір оренди житлового приміщення на новий термін укладатися не буде, а тому, відповідно до умов договору, він повинен звільнити займане приміщення в строк до 05.07.2010 року. В разі, коли наймач не звільняє займане приміщення у встановлений термін, він зобовязаний сплатити наймодавцеві неустойку в розмірі 20 грн. за кожен день прострочення повернення приміщення. Відповідач свої зобовязання щодо звільнення займаного приміщення не виконує, що стало підставою для звернення до суду з позовом про зобовязання відповідача звільнити житлове приміщення кімнати № 436 гуртожитку ВАТ «Нафтопроммаш» та повернути його з орендного користування. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим, враховуючи згоду представника позивача, суд дійшов висновку про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин найму житлового приміщення. Відповідно до положень ст.ст. 810, 821 ЦК України, за договором найму (оренди) житла власник житла передає або зобовязується передати наймачеві житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Судом встановлено, що позивач являється власником гуртожитку, розташованого в м. Охтирка, вул. Ярославського, 4 Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.06.2003 року, виданим виконкомом Охтирської міської ради. Судом також встановлено, що між позивачем та [PERSON] 01.07.2009 року був укладений договір оренди житлового приміщення у гуртожитку, згідно якого [PERSON] в короткострокове платне користування була надана кімната № 436 в зазначеному гуртожитку. Договір був укладений строком на 1 рік до 01.07.2010 року і термін дії договору закінчився. Відповідачем не оспорено, що він користувався приміщенням у гуртожитку на підставі договору оренди житлового приміщення, укладеного 01.07.2010 року. Відповідно до положень ст. 815 ЦК України, наймач, зокрема, зобовязаний використовувати житло лише для проживання у ньому, своєчасно вносити плату за житло, самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно п. 1.2, п. 1.3 зазначеного договору, розмір оплати за користування приміщенням, що орендується, визначається наймодавцем у квитанціях на оплату, які щомісячно надаються наймодавцем наймачеві, до якої включається витрати на утримання будівлі та прибудинкової території, витрати на оплату за спожиті комунальні послуги, плата за використання обладнання у гуртожитку. Розмір плати за користування приміщенням в гуртожитку визначається виходячи з тарифів, затверджених органами виконавчої влади згідно з вимогами чинного законодавства України. Пунктами 2.2.4 та 2.2.7 передбачено обовязок наймача не пізніше 25-го числа кожного місяця вносити орендну плату, визначену в наданих наймачеві квитанціях на оплату, та звільнити приміщення, що орендується, після закінчення обумовленого в цьому договорі строку користування. Листом від 16.03.2010 року № 97-ЖКП, який відповідач отримав, він був попереджений про необхідність звільнення приміщення в строк до 05.07.2010 р. в звязку з закінченням договору оренди. Відповідачем не оспорено, що по закінченню терміну дії договору він в установленому порядку не звільнив житлове приміщення та не повернув його з орендного користування. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та зобовязання відповідача звільнити житлове приміщення та повернути його з орендного користування. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 17 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved