Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

10.07.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до суду із позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору від 13.08.2007 року у сумі 579621,24 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказувала, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 13 серпня 2007 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11197949000, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 87255,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.08.2017 року. В забезпечення виконання зобовязання між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1980, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 101,6 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 4/13. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання [PERSON] між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, за якими останні відповідають за виконання зобовязань [PERSON] як солідарні боржники. Відповідачами не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 10.06.2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 82706,86 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 579621,24 грн. 19 січня 2010 року відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати недійсними п.п. 1.1, 3.1.2, розділу 6 договору про надання споживчого кредиту, посилаючись на те, що вищевказані пункти та розділ даного договору суперечать нормам ЦК України та діючому законодавству. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просила задовольнити, зустрічний позов не визнала та просила відмовити в задоволенні,оскільки позивач діяв в межах діючого законодавства та не порушував права відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, не представили доказів проти задоволення позову, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позо, таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надалі» грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 52 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Згідно ст. 554 ЦК України у випадку порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, 8,99 % річних від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачені умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведений належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова в і: виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Судом встановлено, що 13 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений укладений договір про надання споживчого кредиту № 11197949000, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 87255,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.08.2017 року. В забезпечення виконання зобовязання між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1980, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 101,6 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 4/13. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання [PERSON] між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] булиД укладені договори поруки, за якими останні відповідають за виконання зобов'язань [PERSON] як солідарні боржники. Відповідачами не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 10.06.2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 82706,86 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 579621,24 грн. Заборгованість складається з суми заборгованості за кредитом - 77994,28 швейцарських франків, заборгованості за відсотками у розмірі 4256,79 швейцарських франків, суми пені - -55.79 швейцарських франків. В частині\~зустрічних позовних\~вимог відповідача,\~щодо визнання\~недійсними п.п.\~1.1,\~3.1.2,\~розділу 6\~договору про\~надання споживчого\~кредиту,\~з підстав\~порушення норм\~цивільного законодавства\~України,\~суд вважає\~за необхідне\~відмовити з\~огляду на наступне. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність" Банк має право здійснювати операції з валютними цінностями. На здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої статті 47 цього Закону, надає дозвіл Національний банк України. Такий дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч.2 та ч. 4 статті 47 зазначеного Закону України, наявний у позивача, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. З ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. [PERSON] у разі незгоди з умовами договору не повинен був всупереч своїй волі укладати договір з банком, а мав можливість вибрати іншу банківську установу з іншими умовами надання кредиту. Таким правом він не скористався, а тому погодився з умовами кредиту, підписавши кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Порушення вимог ст. 203 ЦПК України судом не встановлено, а тому немає підстав для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved