Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду 29.04.2010 року з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] згідно з договором №014/0001/82/68010 від 18.08.2006 року отримав кредит від публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»в особі Полтавської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»на суму 10000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування до 18.08.2016 року. 28 грудня 2006 року позивач уклав з [PERSON] додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/0001/82/68010 від 18 серпня 2006 року згідно якої внесено такі зміни до кредитного договору: Кредитор на положеннях та умовах цього Договору, падає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 16 000,00 доларів США. Додатково, 26 вересня 2007 року банк уклав з [PERSON] додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 014/0001/82/68010 від 18 серпня 2006 року, якою надав [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 26 000,00 доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк уклав з відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договір іпотеки № 014/0001/82/68010 від 18.08.2006 р. і відповідно додаткову угоду до договору іпотеки від 28.12.2006 року, та додаткову угоду від 26.09.2007 року. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору, позивач вимагає звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі позовні вимоги не визнали, просили у їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно з договором №014/0001/82/68010 від 18.08.2006 року отримав кредит від публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»в особі Полтавської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»на суму 10000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування до 18.08.2016 року. 28 грудня 2006 року позивач уклав з [PERSON] додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/0001/82/68010 від 18 серпня 2006 року згідно якої внесено такі зміни до кредитного договору: Кредитор на положеннях та умовах цього Договору, падає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 16 000,00 доларів США. Додатково, 26 вересня 2007 року банк уклав з [PERSON] додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 014/0001/82/68010 від 18 серпня 2006 року, якою надав [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 26 000,00 доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк уклав з відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договір іпотеки № 014/0001/82/68010 від 18.08.2006 р. і відповідно додаткову угоду до договору іпотеки від 28.12.2006 року, та додаткову угоду від 26.09.2007 року. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.02.2000 року, № 46, зареєстрованого в Полтавському бюро технічної інвентаризації 07.02.2000 року в реєстровій книзі № 129-17395. Свої зобов»язання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 13.04.2010 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 33566,72 доларів США, що в еквіваленті -266066,62 грн.: 16683,19 доларів США -заборгованість за кредитом; 3722,51 -прострочена заборгованість за кредитом; 3805,36 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; нараховані проценти -226,98 доларів США, пеня за прострочення кредиту - 4099,28 доларів США, пеня за прострочення сплати відсотків -5029,40 доларів США. Рішенням Октябрського райсуду м.Полтави №2-4181/09 від 02.09.2009 року стягнуто з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»заборгованість за кредитним договором в сумі 195432,09 грн.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно із п. З цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує пеню від суми простроченого платежу в розмірі 0,5 % за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Пунктом 6.5 Кредитного договору передбачено, що банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов договору або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved