Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Решетилівського району у якому просила встановити факт належності [PERSON], померлому 12.08.2010 року на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,04 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001116, від 19.11.2004 року, зареєстрованого за № 010456102181, а також визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 4,04 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001116, від 19.11.2004 року, зареєстрованого за № 010456102181. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 12.08.2010 року помер її дядько [PERSON], який 23.10.2007 року заповів їй земельну ділянку, розміром 4,04 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, однак за життя втратив оригінал державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку, маючи його копію, дублікату акту оформити не встиг. Позивачка вчинила усі необхідні дії для прийняття спадщини, однак за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу нотаріальна контора відмовила їй в оформленні спадщини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з підстав у ньому зазначених. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Решетилівського району [PERSON] позов визнав повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділу Держкомзему в Решетилівському районі [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... Згідно ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001116, від 19.11.2004 року, зареєстрованого за № 010456102181 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,04 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області. Ці дані повністю підтверджуються витягом з Поземельної книги про земельну ділянку серії ПО-532420000, від 21.03.2011 року. За заповітом від 23.10.2007 року, [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] Відповідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 168758, [PERSON] помер 12.08.2010 року у селі Потічок Решетилівського району Полтавської області. Із довідки відділу Держомзему в Решетилівському районі, від 16.03.2010 року, убачається, що у видачі дублікату державного акту на землю на імя [PERSON] відмовлено у звязку зі смертю останнього. Зі ст.1235 ЦК України, убачається, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб. Виходячи зі змісту ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.392 ЦК України: Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved