Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2005 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось, на даний час їх сім»я розпалась і вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний, працює та отримує заробітну плату. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги визнали частково, не заперечили проти стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітну відповідача посилаючись на ті обставини, що відповідач має постійне місце роботи та сталий заробіток, а тому аліменти на утримання його сина повинні стягуватись саме у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2005 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №055488 виданим 20 липня 2007 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився 10 липня 2007 року, про що в книзі реєстрації народжень 2007 року липня місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис за №1594. Батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні довідки про доходи від 01 червня 2011 року за №697 виданої ректором Рівненського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти [PERSON] справді працює у Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти, форма працевлаштування основна, займає посаду старший викладач, загальна сума доходу за період з 01 грудну 2010 року по 31 травня 2011 року становить 11930,34 грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік» ст.24 установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку дітей віком до 6 років: з 1 січня - 816 грн., з 1 квітня - 832 гр., з 1 жовтня - 853 грн., з 1 грудня - 870 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітнього сина не надає, не допомагає позивачу створювати належні умови для розвитку природних здібностей дитини, працездатний, має стабільний заробіток, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення. Однак, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача, на думку суду є завищеним, і тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved