Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв′язку з ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.04.2010 року по вул. Закревського, 89 в м. Києві трапилася ДТП, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», д/н [NUMBER], виїжджаючи з дворової території не надав дорогу мотоциклу [NUMBER] під його керуванням та що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в результаті чого вчинив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2010 року винними у даній ДТП визнано відповідача [PERSON] 04.06.2010 року було проведено автотоварознавче дослідження для визначення розміру нанесених внаслідок ДТП збитків. Відповідно до звіту № С-319, матеріальні збитки спричинені транспортному засобу позивача внаслідок ДТП складають 39\~850,74 грн. 07 коп. Оскільки його транспортний засіб на момент ДТП не було застраховано, МТСБУ виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 25 500 грн. Крім того, за проведення авто товарознавчого дослідження ним було сплачено 500 грн.. Різницю між заподіяними збитками та фактичною виплатою відповідач, як винуватець ДТП відшкодувати добровільно не бажає, тому він був вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом, просив стягнути з відповідача 13\~650 грн. на відшкодування матеріальних збитків, 5000 грн. в рахунок моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи позовної заяви свого довірителя. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково в частині стягнення матеріальних збитків, що стосується моральної шкоди, просив відмовити в задоволенні таких позовних вимог, оскільки вони не є обґрунтованими. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2010 року по вул. Закревського, 89 в м. Києві трапилася дорожньо транспортна пригода, в якій відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», д/н [NUMBER], виїжджаючи з дворової території не надав дорогу мотоциклу [NUMBER] під керуванням позивача та що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в результаті чого вчинив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2010 року винними у даній ДТП визнано відповідача [PERSON] (а.с. 9). Як встановлено судом, вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON], яким не було дотримано вимоги Правил дорожнього руху. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов′язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] були порушені вимоги Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення, а тому його вина у скоєній ДТП є доведеною. Відповідно до звіту № С 10 319 від 04.06.2010 року, матеріальні збитки спричинені автомобілю позивача внаслідок ДТП складають 32 208 грн. 91 коп. (а.с. 10-25). Оскільки транспортний засіб позивача на момент ДТП не було застраховано, МТСБУ виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 25 500 грн. Крім того, за проведення авто товарознавчого дослідження ним було сплачено 500 грн.. (а.с. 47). Згідно акту виконаних робіт від 20.06.2010 року (а.с. 48) позивачем було сплачено за ремонт мотоцикла [NUMBER] 38\~650 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с. 49). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об′єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки відповідачем в судовому засіданні не доведено, що шкоду заподіяно не з його вини, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальних збитків підлягають задоволенню. Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивача в частині стягнення матеріальних збитків, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по оплаті послуг експерта в сумі 500 грн. Що стосується позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., то судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні представником позивача було наведено докази моральних страждань позивача, які останнім були понесені у зв′язку із ДТП, а саме те, що пошкодження його транспортного засобу стало причиною його моральних страждань, він втратив душевний спокій, змушений був багато часу витратити на оформлення відповідних документів, проведення експертизи, тривалий час був позбавлений можливості їздити на своєму транспортному засобі, що додавало йому додаткові незручності. Крім того, в даній ДТП він був травмований, йому необхідно було витрачати кошти на лікування. Викладені позивачем в позові факти знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки розмір шкоди є завищеним і становить 2 000 грн. на користь позивача які і підлягають стягненню на його користь з відповідача. Відповідно до вимог ст. 83,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 145 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., відповідно до суми задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial