Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Звернулась до П`ятої державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду. Позивач стверджувала, що її померла мати працювала у радгоспі ім. Карла Маркса та їй був наданий ордер на вселення у спірну квартиру. В подальшому мати позивача викупила у радгоспу ім. Карла Маркса спірну квартиру, але документи на право власності не оформила. Враховуючи те, що позивач проживала у спірній квартирі та була зареєстрована разом із померлою [PERSON] на момент смерті, позивач вважає, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому прийняла спадщину. Позивач в судовому засіданні позов уточнила та просила визнати дійсним договір купівлі- продажу спірної квартири, укладеним між [PERSON] та радгоспом ім.. Карла Маркса а також визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування за законом, просила позов задовольнити. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача - ТОВ «Любава», який є правонаступником радгоспу ім.. Карла Маркса, в судовому засіданні позов визнав, підтвердивши факти, наведені у позовній заяві. Треті особи: П`ята державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] позов визнали та просили суд розглядати справу без їх участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи по справі, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 9) та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . В червні 2008 року позивач звернулась до П`ятої державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду із питанням «про визнання права власності на житловий будинок за належною особою» (а.с. 11). Встановлено, що [PERSON] працювала у радгоспі ім.. Карла Маркса (а.с 14-16) та їй був наданий ордер на вселення № 12 від 16 травня 1981 року (а.с. 17). Згідно з довідки КП ДЕЗ «Океан» у спірній квартирі була зареєстрована померлі [PERSON] (з 25.05.1981 р. по 11.04.2006 р) та зареєстровані позивач та неповнолітня донька - [PERSON] , 1998 року народження, які фактично проживають у спірній квартирі. Право власності на згадану квартиру, згідно довідки КП «ММБТІ» від 03.08.20101 року № 1286, не зареєстровано (а.с. 25). Згідно з довідкою № 47/2-112 правонаступником радгоспу ім.. Карла Маркса, зокрема є,ТОВ «Любава» (а.с. 27), яке довідкою № 3 від 06.08.2010 року підтвердило, що займалось приватизацією житлового фонду, а також той факт що гроші за спірну квартиру внесені в касу КСП ім.. Карла Маркса. Також зазначені обставини підтвердив представник ТОВ «Любав Чорний І.М. в судовому засіданні. Право власності, у відповідності до ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, суд вважає, що є підстави для визнання договору купівлі-продажу, який відбувся за участю радгоспу ім. Карла Маркса з одного боку та померлою матір`ю позивача з другого боку - дійсним, оскільки сторони фактично виконали всі дії, спрямовані на укладення договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.З ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач на день смерті матері проживала разом з нею, використовувала спірне майно і використовує його на теперішній час, тобто фактично прийняла спадщину. Крім позивача, є ще спадкоємці першої черги - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але вони не бажають приймати спадщину та не подавали відповідної заяви до держнотконтори та надали відповідні заяві про визнання позову. З моменту реєстрації за місцем проживання і по теперішній час [PERSON] сплачує комунальні послуги за спірну квартиру, зокрема за спожиту електроенергію; проводила поточний ремонт, провела газ, проживає в квартирі, тобто фактично володіє та користується спірним нерухомим майном, що відповідає одним із складових змісту права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, не суперечать суспільним інтересам, не порушують існуючі норми і правила.

Outcome: approved