Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

10 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на праві особистої власності він має присадибну земельну ділянку на якій розташований житловий будинок по вул. Інтернаціональна, 18, в сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області. Вищевказана земельна ділянка в розмірі 0,08 га була наділена в 1959 році його батькові. За усною домовленістю між спадкодавцем та колишньої сусідкою [PERSON], частина земельної ділянки розміром 1,5 м була передана останній в тимчасове користування. На день розгляду справи земельна межа не відновлена в первісний стан. Відповідач [PERSON] має присадибну земельну ділянку по вул. Інтернаціональна, 16, в сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області. Просив зобов'язати відповідача не перешкоджати в праві користування його земельною ділянкою в розмірі 0,08 га та повернути йому 0,0127 га землі, відновивши первісну межу між присадибними земельними ділянками. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, та просив повернути йому частину земельної ділянки розміром 0,0066 га. Уточнені позовні вимоги відповідачка визнала повністю, та пояснила, що на даний час на присадибній земельній ділянці по вул. Інтернаціональна, 16, в сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області проводиться будівництво житлового будинку. Позивач мешкає по-сусідству, тому виник спір про межу. Треті особи у судовому засіданні висловили думку,що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення позивача, відповідача ,третіхї осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з п.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі. За ст. 152 ЗК України гарантується захист не тільки права власності, а й інших речових прав, включаючи володіння і порушення меж землекористування, встановлених у належному порядку. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відшкодуванням заподіяних збитків, застосування інших,передбачених законом способів. Як встановлено у судовому засіданні позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 08 серпня 1979 року (а.с.5,8, 30-33) Сусідня земельна ділянка розміром 0,07 га розташована в смт. Васильківка, вул.Інтернаціональна,16, Васильківського району, Дніпропетровської області та передана [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.17, 35,39) Вищевказані обставини сторони не заперечували. Згідно акту проведення контрольних обмірів від 15.11.2010 року у землекористувача [PERSON] фактично 0,0762 га., у землекористувача [PERSON] фактично 0,0730 га (а.с.37), Згідно довідки Васильківської селищної ради - до моменту виготовлення технічної документації та одержання Державного акту на право власності на землю у [PERSON],згідно земельно-кадастрової книги - 0,080 га( а.с.6) Відповідно до ст.ст. 119,125 Земельного кодексу України передача громадянину у власність або в користування земельної ділянки, якою він добросовісно, відкрито і безперервно користується протягом 15 років за відсутності документів про право на цю земельну ділянку, здійснюється у порядку, встановленому ЗК. Право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа,що посвідчує право власності чи право постійного користування та встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості). Частина 1 ст. 91 ЗК України вказує, що одним із обов'язків власників земельних ділянок являється обов'язок не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Так, позивач вважає, що відповідачка незаконно користується земельною ділянкою розміром 0,0127га, а межі земельних ділянок необхідно враховувати по плану, складеному спадкодавцем ще за життя. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Разом з тим, ч.І, ч.З ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ч.І ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. У судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи Державні акти на право приватної власності позивача та відповідачки на землю знаходяться в стадії оформлення . Власник землі - Васильківська селищна рада Васильківського району Дніпропетровської області не була повідомлена про усну домовленість попередніх користувачів земельних ділянок щодо зміненого порядку користування земельною ділянкою та зміни конфігурації межі. Відповідних рішень Васильківська селищна рада не приймала. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України ,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обстанини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Співставляючи зазначені фактичні обставини справи та досліджені у відповідності до ст. 224 ЦПК України фактичні докази, суд, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, взявши до уваги факт визнання позову відповідачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved