overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], пояснила, що вони з відповідачем з 2008 року проживали однією сімєю. 26.ю04.2009 року у них народилася донька [PERSON]. З травня 2011 року відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання доньки, дитина повністю знаходиться на її утриманні. В даний час вона ніде не працює, так як знаходить у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку для утримання доньки [PERSON], [INFO] та на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення донькою віку трьох років. Позивач в судовому засіданні зявилася, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден з розміром аліментів, про що надав письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 26.04.2009 року, у графі батько зроблений запис Багонько Анатолій Олександрович. Відповідно до довідки, виданої 14.06.2011 року за вих. №316 Надеждівською сільською радою Білозерського району Херсонської області на утриманні [PERSON] та проживає з нею неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки сторони не досягли згоди про добровільне утримання дитини, суд вважає стягнути кошти на утримання дитини (аліменти) в судовому порядку у частці від доходу її батька та кошти на утримання дружини до досягнення дитини трьох річного віку. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

ПАТ ВТБ Банкзвернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 15892.72 грн. заборгованості за кредитним договором від 25.07.2007 року № 10.46/07-КД, посилаючись на те, що між ПАТ ВТБ Банкта [PERSON] 25.07.2007 року було укладено зазначений вище кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000.00 доларів США, який він зобовязаний був своєчасно погашати та сплачувати відсотки за користування ним, однак своїх зобовязань стосовно своєчасного і в повному обсязі погашення кредиту та сплати відсотків він належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 07.07.2010 року, заборгував ПАТ ВТБ Банк15892.72 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 25.07.2007 року № 10.46/07-КД, що рахується за ним станом на 19.06.2011 року, в розмірі 10869.29 грн. та заяву про слухання справи у його відсутності та про згоду на ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ ВТБ Банкта [PERSON] 25.07.2007 року було укладено зазначений вище кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000.00 доларів США, який він зобовязаний був своєчасно погашати та сплачувати відсотки за користування ним. Кошти на погашення кредиту та сплату відсотків [PERSON] своєчасно не вносив, що призвело до виникнення заборгованості, нарахування процентів, пені та трьох процентів річних. Станом на 19.06.2011 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 25.07.2007 року № 10.46/07-КД становить 10869.29 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ ВТБ Банкдо [PERSON] про стягнення 10869.29 грн. заборгованості за кредитним договором від 25.07.2007 року № 10.46/07-КД є підставним та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін - сина [PERSON], [INFO]. Позов обгрунтовано наступними обставинами: Куб ська надія Петрівна та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 1996 року і мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя припинило подружні відносини, сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Малолітня дитина сторін проживає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини. З огляду на ту обставину, що [PERSON] є інвалідом 3 групи і за медичними показниками їй протипоказані фізичні навантаження, вона не має можливості самотужки забезпечити дитину усім необхідним для життя. У той же час відповідач є здоровим, працездатним, а тому спроможний надавати допомогу на утримання дитини. Прохає стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 350 грн. на дитину щомісячно. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась. Звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності з причини перебування її на лікуванні у Ковельській ЦРЛ в умовах стаціонару. Позов підтримує і прохає його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Ствердив обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги. Заслухавши пояснення відповідача, прокурора, який підтримав позов, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав ту обставину, що малолітня дитина сторін проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ЕГ №301209 від 25 квітня 1997 року доводиться та обставина, що сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоровя та матеріальне становище дитини, так і стан здоровя та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення. Копією пенсійного посвідчення № ААЕ0648310 та довідкою до акту огляду МСЕК від 13.08.2010 року доводиться та обставина, що [PERSON] є інвалідом 3 групи і їй протипоказані фізичні навантаження. Натомість відповідач є здоровим, працездатним. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130 ЦПК України, ст. 180-184, Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ ТП Автоквказуючи, що він працював у відповідача у якості водія. Заробітну плату щомісячно він не отримував з 1 січня 2007 року. Борг по заробітній платі числиться з вказаного часу у сумі мінімальної заробітної плати, яка встановлена на України. Всього заборгованість за три роки два місяці складає 30101 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача про добровільну сплату боргу, але відповіді не отримав. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просить стягнути на його користь 6082 грн.30 коп., враховуючи, що раніше йому було виплачено заробітну плату з 1 жовтня 2009 року по 1 січня 2011 року в сумі 9334 грн. 70 коп. та згідно судового наказу від 5 жовтня 2009 року на суму 4279 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового розгляду, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно копії трудової книжки позивач працював у відповідача у якості водія (а.с.6). Всього заборгованість по заробітній платі позивачу [PERSON] складає 6082 грн.30 коп., що підтверджується платіжними відомостями № 467 без дати, № 468 без дати, № 477 без дати, № 469 без дати, № 479 без дати, № 482 без дати, №488 без дати,№ 498 без дати, № 570 без дати, № 585 без дати,№599 без дати,№602 без дати, №584без дати, № 610 без дати,№396 за серпень 2010 р,№ 397 за серпень 2010р., №403 за серпень 2010р., № 418 за серпень 2010р. № 335 за липень 2010р., № 342 без дати,№385 за липень2010р., № 387 за липень 2010р.,№ 310 за червень 2010р.,№ 296 за червень 2010р.№ 286 за червень 2010р.,№ 275 за червень 2010 р., № 269 за червень 2010р., № 266 за червень 2010р.,№ 262 за червень 2010р.; № 258 за червень 2010р., № 259 без дати;№ 253 за червень 2010 року,№ 206 за травень 2010р.,№ 219 за травень 2010р.,№ 224 за травень 2010р. № 239 за травень 2010р., № 244 за травень 2010р.№93 за травень 2010 р, №147 за квітень 2010р.,№158 за квітень 2010р,№77 за лютий 2010р,платіжною відомістю за жовтень 2009 року б\\н, №181 без дати, 169 за серпень-вересень 2009р,№181 без дати, видатковим касовим ордером № 2841 за серпень - вересень 2009р. Згідно судового наказу № 2-а-153 від 05.10.2009 року стягнуто з відповідача на користь позивача [PERSON] 4279 грн.69 коп. Відповідно ст. ст. 116, 117 КЗпП України повний розрахунок виплачується у день звільнення. В частині стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн. суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивач не надав суду доказів, що підтверджують спричинення йому моральних страждань. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

12.05.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, систематичні сварки і непорозуміння при вирішенні життєво-важливих питань. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Вона повідомила, що протягом наданого судом строку примирення з відповідачем не відбулося. Крім того зазначила, що під час реєстрації шлюбу своє прізвище не змінювала. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 31.08.2001 року, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім»ї. Сторони проживають окремо, вони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу з відповідачем та спільного проживання з ним однією сімєю, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

16.06.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 14.02.2003 року відділом РАЦС Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області. В шлюбі перебуває вперше. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, внаслідок чого відсутнє взаємопорозуміння, через це позивачка та відповідач з травня 2011 року проживають окремо. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], на період навчання, посилаючись на те, що дочка проживає з нею та з 1 вересня 2010 року навчається в Уманській філії Європейського університету на денному відділенні, на контрактній основі і потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому не вистачає коштів для матеріального утримання доньки. В судовому засіданні, позивачка свій позов підтримала та просила в примусовому порядку стягувати аліменти з відповідача на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, так як вона продовжує навчатися на денному відділенні вищого навчального закладу на контрактній основі, потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, може надавати таку допомогу, але вирішити питання, щодо виплати аліментів на період навчання вони не змогли. Відповідач, в судовому засіданні, позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення. В підтвердження позовних вимог позивачка надала копію свідоцтва про народження дочки, довідку з Уманської філії Європейського університету, від 12 травня 2011 року, № 207, про навчання дочки [PERSON] на денному відділенні, строк навчання з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року, довідку про склад сімї № 777 від 31.05.2011 року. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення 23-х років. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка продовжує навчаться у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки але добровільно такої допомоги не надає, тому враховуючи розмір аліментів, який просить позивачка стягувати з відповідача та період навчання, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

Позивачка ЧОКЕНА О.І. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, на суму 500 грн., посилаючись на те, що 13 березня 2011 р. відповідачка по справі [PERSON] о 13 год. викрала з її будинку 700 грн. Вона звернулась у міліцію і було порушено кримінальну справу, після чого вироком районного суду [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України. 200 грн. їй повернуто, а 500 грн. відповідачка не повернула, у зв»язку з чим вона заявила цивільний позов про стягнення цієї суми. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і пояснила, що [PERSON] постійно погрожує їй, ображає, а тому наполягає на задоволенні позову. Відповідачка, допитана в судовому засіданні, позов визнала і зобов»язується відшкодувати нанесену матеріальну шкоду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що вироком Путильського районного суду від 20 квітня 2011 р. [PERSON] засуджена за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт за те, що з будинку ЧОКЕНИ О.І. викрала 700 грн., 200 з яких повернула, а 500 грн. витратила для власних потреб. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 17 червня 2011 року заявник звернулась з даною заявою до суду. Мотивує її тим, що сімейне життя з [PERSON] не склалося, оскільки у них протилежні життеві погляди, виникають непорозуміння щодо існування їх сім'ї в подальшому. З січня 2008 року по даний час [PERSON] відбуває покарання в Маневицькій виправній колонії № 42 Волинської області. Спільних дітей у них немає. Добровільної згоди на розірвання шлюбу від нього вона не отримала. Вважає, що спільне життя з [PERSON] є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні заявник підтримала заяву, і пояснила, що протягом останніх років не знаходить спільної мови з чоловіком, подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб. Суд встановив, що сторони зареєстрували шлюб 29 грудня 2006 року (а.с.4). Згідно довідки № 6/108 від 19.01.2011 р. [PERSON] з 22 січня 2008 року відбуває міру покарання в Маневицькій виправній колонії УДДУПВП у Волинській області № 42 ( а.с.7). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що між подружжям відсутні взаєморозуміння і повага, заявник вважає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам заявника, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. З причини несумісності характерів, відсутності порозуміння з боку відповідача вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дітей не виникає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2001 року. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Сторони припинили подружні відносини, миритись категорично не бажають. Попри наданий за клопотанням відповідача 6-місячний строк для примирення, подружні сосунки не відновились. Між сторонами склались вкрай напружені відносини. Сімя з відповідачем розпалась остаточно, в зв'язку з чим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала і, будучи допитаною в якості свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснила суду, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому [INFO] 23 січня 1994 року за актовим записом № 1. Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], синаОлексія, [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, у них різні погляди на життя, внаслідок чого в них постійні суперечки та лайки. Відповідач зловживає спиртними напоями, наносить їй тілесні ушкодження, погрожує вбивством. Сімейно-шлюбні відносини вони фактично припинили. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На примирення не згідна. Просить залишити їй прізвище Кирилюк. Місце проживання неповнолітніх дітей залишити з нею. Поділ спільного майна проведуть в добровільному порядку. Просить не фіксувати судове засідання технічними засобами. % Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час та місце слухання справи належно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи позицію позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За письмовим клопотанням позивачки розгляд справи проводиться без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, зареєстрованому [INFO] 23 січня 1994 року за актовим записом № 1. Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалося, у них різні погляди на життя, внаслідок чого в них постійні суперечки та лайки. Відповідач зловживає спиртними напоями, наносить позивачці тілесні ушкодження, погрожує вбивством. Сімейно-шлюбні відносини вони фактично припинили. Суд дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дітей. За таких обставин позов підлягає задоволенню.-. Місце проживання неповнолітніх дітей залишити з позивачкою. Задовольнити клопотання позивачки і залишити їй прізвище Кирилюк. Спір про поділ спільного майна відсутній. Вказані обставини встановлено з пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved