Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

20 вересня 2010 року позивач ПАТ «Фінанси та кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 5 липня 2006 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №586Н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 7\~000 грн., а позичальник зобовязався здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіка зниження розміру заборгованості та повністю повернути кредит 5 липня 2009 року з оплатою за процентною ставкою 0,0001 процентів річних та виплатою щомісячної комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів у розмірі 122,50 грн. Кредитування позичальника здійснювалось за програмою «Швидка фінансова допомога» за умовами якої між позичальником та банком був укладений договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Кредит в сумі 7000 грн. було перераховано на картковий рахунок відповідача [PERSON] і йому під розписку була надана картка. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачем [PERSON] між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки від 05.07.2006 року №586Н. Відповідач [PERSON] суму кредиту погасив у розмірі 5380 грн., а суму щомісячної комісії в розмірі 4927,50 грн., сума нарахованої, але не сплаченої комісійної винагороди банку склала 129,50 грн. Також відповідачу була порахована пеня за прострочення повернення кредитних коштів у розмірі 8491,03 грн. Станом на 16.09.2010 року заборгованість за кредитним договором склала 11380,53 грн., з яких заборгованість за кредитом 1620 грн., прострочена комісія 1269,50 грн., пеня 8491,03 грн. Банк звертався до відповідачів з вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором, проте такі вимоги банку відповідачами виконані не були. У звязку з наведеним позивач просив задовольнити позов у сумі предявленої вимоги солідарно, а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача доводи позовної заяви підтримала, наполягала на її задоволенні. Відповідач [PERSON] вимоги позивача визнав частково, а саме, в частині суми заборгованості по кредиту, суму пені та комісії не визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час, день і місце розгляду справи повідомлявся, що підтверджується розписками на а.с.46,53,56. З довідки Димитровської центральної міської лікарні вбачається, що відповідач [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні з 30 листопада 2010 року по час видачі довідки, тобто по 16.12.2010 р. (а.с.58). Судом в судовому засіданні було вирішено питання про розгляд справи без участі відповідача [PERSON] Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 05.07.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №586Н (а.с.12-13). Згідно п.п.2.1 кредитного договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 7000 грн., з оплатою за процентною ставкою 0,0001 процентів річних. Для надання кредитних ресурсів та обліку залишку заборгованості за наданими кредитними ресурсами банк відкриває позичальнику позичковий рахунок №22036217524701, що передбачено п.п.2.2 кредитного договору. Також було затверджено графік заниження розміру заборгованості за кредитним договором №586Н від 05.07.2006 р. (а.с.14). Крім того, між позивачем та відповідачем [PERSON] 5 липня 2006 року був укладений договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue (в рамках програми «Швидка фінансова допомога») (а.с.18-20). Платіжна картка була одержана відповідачем [PERSON] у день укладання вищевказаних договорів, що підтверджується його розпискою на а.с.23. Сума кредиту в розмірі 7000 грн. була перерахована на рахунок, зазначений у кредитному договорі 5 липня 2006 року, що підтверджується меморіальним ордером №90 на а.с.24. В забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за вищевказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №586Н від 5 липня 2006 року (а.с.16-17). За вказаним договором поруки відповідач [PERSON], як поручитель, зобовязався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором, що передбачено п.п.1.1 договору поруки. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків, а також і зобовязання, що визначено ч.2 ст.509 цього Кодексу, та, відповідно до ст.629 ЦК є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що було встановлено у судовому засіданні і відповідачем [PERSON] не заперечувалося. Не надходило заперечень і від відповідача [PERSON], хоча така можливість у відповідача була, оскільки справа до розгляду в судовому засіданні вперше була призначена на 16 листопада 2010 року на 15:30 годин, що підтверджується ухвалою судді від 8 листопада 2010 року і повістку у судове засідання на вказаний час відповідач [PERSON] отримав в суді особисто, що підтверджується його розпискою (а.с.39,46). Втім, суд вважає, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] зобовязання за кредитним договором та договором поруки відповідно, виконувалися неналежно. До такого висновку суд прийшов виходячи з такого. За загальними умовами виконання зобовязання, передбаченими статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), згідно зі ст.610 ЦК України, є порушенням зобовязання. До відносин за кредитним договором застосовують положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що передбачено ч.2 ст.1054 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.1 ст.1049 параграфа 1 Глави 71 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Як вбачається з розрахунку заборгованості за непогашеним кредитом і нарахованим відсоткам згідно кредитного договору №586Н від 05.06.2007 р. станом на 16.09.2010 р. заборгованість склала 11380,53 грн., з яких заборгованість за кредитом 1620 грн., прострочена комісія 1269,50 грн., пеня 8491,03 грн. (а.с.32). Положеннями частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка встановлює відповідальність за порушення грошового зобовязання, зокрема, обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу… і проценти, у розмірі, встановленому договором, що має місце у даному випадку. Вимоги позивача про повернення кредиту до теперішнього часу не виконані, що було встановлено судом при розгляді справи у судовому засіданні. Зазначене лише підтверджує порушення відповідачами прав позивача на отримання сум, наданих у кредит, відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено ч.2 ст. 554 ЦК України. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту судом. Проте, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Як було встановлено у судовому засіданні, позивачем, на підставі п.6.1 кредитного договору була нарахована пеня в розмірі 8\~491,03 грн., який на думку суду необхідно зменшити до розміру заборгованості за кредитом, в сумі 1620 грн. Так, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сума нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, у звязку з чим підлягає зменшенню. Також з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 113,81 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. (а.с.1,2,3,4). На підставі викладеного,

Outcome: partial