Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те. що 8 липня 1994 року відповідач набув у власність жилий будинок в с. Хотів по вул. Гагаріна, 4 і переїхав туди жити зі своєю сім»єю, з цього часу відповідач не бере участі у сплаті вартості комунальних послуг та в обслуговуванні будинку участі не бере. Те, що відповідач до теперішнього часу зареєстрований в будинку позивачці, перешкоджає їй належним чином користуватися житлом . так як вона сплачує комунальні послуги за всіх зареєстрованих в її будинку . в тому числі й за відповідача, який в ньому не проживає. Тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №52 по вул. Шевченка с. Хотів Києво-Святошщинського району Київської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов не визнав, оскільки будинок , в якому він проживає не добудований, не заперечує, що не проживає в спірному будинку, що ніяких витрат не несе по утриманню його та сплаті комунальних послуг, оскільки немає коштів, іншого житла в нього немає, в недобудованому будинку не може зареєструватися. Представник відповідача відділу у справах громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області не з»явився в судове засідання, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджу ється розпискою. Суд. вислухавши осіб які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи . позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено що позивачка є власницею спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.09 року. Як пояснила позивачка відповідач в спірному будинку не проживає. , ніяких витрат по утриманню його не несе, що не заперечував відповідач., що також підтверджується довідкою Сільського голови № 67 від 17.02.2010 року. Відповідно до положень ст. 317 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися та розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном. Як встановлено судом відповідачу ніхто не чинив перешкод в користуванні спірним будинком, а реєстрація його в даний час в спірній квартирі перешкоджає позивачки як власнику будинку розпорядитися ним на власний розсуд. Те, що відповідач не проживає в спірному будинку підтверджується актами депутатів від 17.05.2010 року17, 07.10 року, 17.03.10 року 17.01.10 року , 17.10.10 року 17.09.10 року. Доводи відповідача, що йому немає де зареєструватися не є переконливими. За таких обставин суд вважає, що позивачка вправі розпорядитися своєю власністю на власний розсуд. Згідно ст.. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачки , оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved