Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

10.11.10 р. позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просила суд постановити рішення, яким поділити майно, набуте сторонами за час шлюбу, а саме виділити їй квартиру по вул. Щурата, 12/3 у м. Львові вартістю 420 000 грн., а відповідачу по справі - легковий автомобіль марки „ Тойота Авенсіс , 1999 року випуску вартістю 80 000 грн., кошти, отримані ним від продажу набутого в шлюбі автомобіля „ Ауді 1996 року випуску в розмірі 64 000 грн., кольоровий телевізор „ Соні вартістю 2000 грн., холодильник „ Самсунг вартістю 1700 грн. Заяву мотивує тим, що 13.06.81 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який в подальшому було розірвано 14.08.08 р. Угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу сторони не укладали. Вважає, що саме в запропонованому порядку слід поділити набуте в шлюбі майно, оскільки частину коштів на придбання спірного житла, а саме 80 000 грн. були подаровані їй батьками. Загальна вартість квартири на момент її придбання, на момент укладення договору купівлі-продажу становила 98 000 грн. Відтак, кошти, які внесені подружжям спільно у придбання житла складають 18 000 грн. Крім того, вказане житло є єдиним місцем проживання її та дітей. Відповідач проживає окремо. Враховуючи наведене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просив позов задовольнити, крім того пояснив, що просить суд також визнати перелічене майно та частину вартості квартири спільним майном подружжя та провести його поділ згідно запропонованого позивачкою варіанту. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, про що подав заяву. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.81 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітні .3 копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 14.08.08 р. 16.07.81р. було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Житло складається з пяти кімнат, кухні, комунальних вигод, загальною площею 121, 6 кв.м. Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, за час перебування у шлюбі сторонами було придбано інше майно, зазначене позивачкою в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав, про що подав письмову заяву. Не заперечив і ту обставину, що кошти в розмірі 80 000 грн. були подаровані батьками позивачці для придбання спірної квартири. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 71 СК України врегульовано, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускаються лише за його згодою. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що слід задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved