Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та таким, що відбувся, а також про виділення в натурі окремої частки із нерухомого майна, визнання права власності на виділення в натурі житлового приміщення, як на самостійний обєкт права власності, та здійснення реєстрації за місцем проживання. Позовні вимоги обґрунтували тим, що вони згідно розпорядження №22 від 20.11.2006 року були зареєстровані в гуртожитку по вул. М.Бірюзова, 96 в м. Полтаві та заселені в кімнату №155. В подальшому 4 грудня 2006 року позивач [PERSON] звернувся з письмовою заявою до керуючого санацією ВАТ «Полтавського заводу газорозрядних ламп», про намір викупити приміщення кімнати №155 по вул. М.Бірюзова, 96. Заява позивача була задоволена та було укладено договір купівлі продажу кімнати №155 за ціною 10270 грн. 38 коп. Згідно умов договору відповідач зобовязаний був нотаріально посвідчити з позивачем договір купівлі продажу кімнати, яка на даний час має статус квартири, але в подальшому уникав від цього, мотивуючи зайнятістю та хворобою. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник позивачів також позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Від представника територіальної громади м. Полтава в особі Полтавської міської ради надійшла заява в якій останній не заперечував проти задоволення позову. Від обєднання співвласників багатоквартирного будинку «[PERSON] -96» надійшла заява з проханням розглядати справу у відсутність представника. Від начальника СГІРФО надійшла заява з проханням розглядати справу у відсутність представника. Від представника ВАТ «Пз ГРЛ» надійшла заява з проханням розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги відповідач визнав повністю. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи у відсутність осіб, що не зявилися в судове засідання . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі приходить до наступного висновку. Згідно розпорядження №22 від 20.11.2006 року в кімнату №155 гуртожитку по вул. М.Бірюзова, 96 по договору оренди заселено позивачами [PERSON] та [PERSON] З довідки №10 від 01.02.2010 року вбачається, що позивачі сплачують комунальні послуги за проживання в кв.155 за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 96. Згідно заяви про намір викупити приміщення від 4 грудня 2006 року позивачу [PERSON] дозволено викупити приміщення кімнати №155 по вул. м. Бірюзова, 96 в м. Полтави. Згідно рахунку фактури та квитанції прибуткового касового ордеру №248 позивачем [PERSON] сплачено 10270 грн. 38 коп. за купівлю приміщення к.155 за адресою: м. Полтава, [PERSON], 96. Згідно попереднього договору про купівлю продаж сторони зобовязуються до 31 грудня 2006 року укласти договір купівлі продажу житлового приміщення за 10270 грн. 38 коп. Згідно рішення постійно діючого третейського суду при центральній універсальній біржі від 12.11.2007 року визнано дійсним укладений в письмовій формі договір купівлі-продажу приміщення від 12.12.2006 року між [PERSON] та ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» Згідно технічного звіту про стан будівельних конструкцій квартири №155 за адресою: м. Полтава, [PERSON], 96., приміщення з урахуванням проведеного перепланування перебуває у задовільному стані, придатне для подальшої експлуатації та може бути виділено в окрему одиницю без втрати цільового призначення. Згідно відповіді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів будинок по вул. Маршала Бірюзова, 96 з 02.07.2007 року перебуває у комунальній власності м. Полтави та належить до житлового фонду. Згідно ст. 376 ЦК України судом може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.657 ЦК України, договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується відповідними доказами, відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Полтавський завод газорозрядних ламп» ухилялося від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу к. 155 за адресою: вул. м. Бірюзова, 96 в м. Полтаві. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ частки майна, що є у спільній частковій. Як встановлено судом та підтверджується наведеними доказами позивачі використовують спірне приміщення, обслуговують, ремонтують його та сплачують комунальні послуги. Аналізуючи вищевикладене, вбачається обґрунтованість та доведеність позивачем своїх позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved