overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 11 грудня 2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: позивач, відповідач та треті особи по справі. У встановленому законом порядку спадщину прийняла лише відповідачка. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини і нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він пропущений з поважних причин. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснивши, що пропустив строк для прийняття спадщини в звязку з хворобою. Відповідачка у судове засідання не зявилась, повідомивши письмово про неможливість явки до суду. У попередньому судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] [PERSON] не заперечували проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивач є сином померлої і пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно довідки Красноградської районної поліклініки Харьківської області від 25.03.2011 року, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: сахарний діабет 2 типу, інсулінозалежний, середньої тяжкості. Непролиферати діабетична ретинопатія; ангіопатія нижніх кінцівок; дистальна полінейропатія; сенсорно-моторна форма. Діабето-гіпертонична енцефалопатія І-ІІ ст.. з вестибулярними порушеннями. Гіпертонична хвороба ІІ ст., дисметаболічна кардіоміпатія. Лікується постійно амбулаторно (інсулінотерапія 3 рази в день). У травні 2010 року знаходився на лікуванні з приводу гіпертонічного кризу. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки в звязку з тривалою хворобою не мав змоги своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1992 року року, від якого мають двоє неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], , [INFO] . Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки вони витікають із ст. 180 СК України, відповідно до якої, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд задовольняє вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

У січні 2011 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 11.06.2007 року АТ «Індустріально-Експортний банк» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №114/711114, відповідно до пункту 1.1. якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 20.000 грн. строком на 36 місяців з 11.06.2007 року до 10.06.2010 року включно. У звязку з тим що відповідач ухиляється від сплати кредитних коштів та відсотків за користування ним на умовах визначених договором,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала повністю, просила задовольнити. В попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с.-3/. Від шлюбу мають малолітню дитину у віці до трьох років: сина [PERSON], [INFO] /а.с.-4/, син проживає з позивачкою, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку /а.с.-5/. Відповідно до ст.ст.80, 84Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до осягнення дитиною трьох років; аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який повністю визнав позовні вимоги, він може надавати позивачці утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Судові витрати по даній справі складає судовий збір в розмірі 51 гривня, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. В звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) згідно з Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито, а також від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до п.4 ч.3 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

У січні 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду із зазначеним вище позовом,у якому просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі - 17 477 грн. 46 коп., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася у встановленому законом порядку за наданим адресним бюро міста Києва та Броварським міським відділом' (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області зареєстрованим місцем проживання цього відповідача. Причини Неявки до суду не повідомлені. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» га . Р.Г. укладено договір про видачу та використання кредитних карток., за яким відповідач одержала в кредит грошові кошти, а саме кредитний ліміт в сумі - 10 000 грн. 00 коп. для оплати трансакцій на строк з 11 червня 2008 року по ЗО квітня 2010 року. Відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти та виплати за користування кредитом. З копії розрахунку суми заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 17 477 грн. 46 коп. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Банківською установою зобовязання за договором виконані в повному обсязі. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконала. Згідно із статтею 526 того ж ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Таким чином, позов підлягає задоволенню й з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за кредитним договором з урахуванням нарахованих відсотків та інших платежів в національній валюті України - гривнях. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає, 24.04.2008 р. з відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11338955000, згідно якого останній отримав у банку кредит в сумі 7610 доларів США, що по курсу НБУ становить 38430,50 грн., зі строком погашення по 24.04.2013 р. Згідно кредитного договору [PERSON] зобовязався щомісячно, до 10 числа, перераховувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом згідно графіку. В забезпечення повернення кредиту, 24.04.2008 р., між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON], було укладено договір поруки № 200153 та № 1, згідно якого вони, як поручителі відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник [PERSON] Оскільки відповідачі, не виконують умов кредитного договору щодо його своєчасного погашення, що призвело до заборгованості за ним, станом на 17.11.2010 р. в сумі 54198 грн. 68 коп., з яких : 49265,54 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 955,07 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 223,80 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом; 500 грн. штраф за порушення зобов»язань, позивач просить стягнути, солідарно, з відповідачів на його користь, вказану заборгованість та понесені судові витрати . Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати у його відсутність. Від відповідачів надійшли заяви, в яких вони позов визнали та просять розглядати справу у їх відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 24.04.2008 р. з відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11338955000, згідно якого останній отримав у банку кредит в сумі 7610 доларів США, що по курсу НБУ становить 38430,50 грн., зі строком погашення по 24.04.2013 р. та зобовязався щомісячно погашати кредит і сплачувати відсотки за ним згідно графіка ( а.с. 6-17 ). В забезпечення зобовязання за даним кредитним договором з відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 200153 та № 1 від 24.08.2008 р., згідно яких вони як поручителі відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник [PERSON] ( а. с. 19-21, 69-70 ). З часу укладення кредитного договору відповідачі, належним чином не виконують його умов, допустили прострочення термінів його погашення, в звязку з чим, станом на 17.11.2010 р., заборгованість за даним кредитом складає 54198 грн. 68 коп., з яких : 49265,54 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 955,07 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 223,80 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом; 500 грн. штраф за порушення зобов»язань (а.с. 25-37). Оскільки вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою і вказала , що вона звернулась до Управління пенсійного фонду для отримання пенсії за віком. В 1968 році вона вступила в члени колгоспу «Іскра» Казаклійської сільської ради Чадир Лунгського району Молдавської РСР. 12.01.1970 року їй було видано трудову книжку колгоспника № 1802. Трудова книжка була видана на її дошлюбне прізвище «Кафенжи». Було написано, що вона видана «[PERSON] ( Трефоновна) Дмитревна. 28.10.1978 року вона зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON]. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Белоусова». 15.12.1993 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON]. При призначенні пенсії заінтересована особа відмовилась визнати трудову книжку колгоспника № 1802, як документ стверджуючий її трудовий стаж з 1968 року по 1977 рік включно, мотивуючи тим , що у неї на титульній сторінці зроблені виправлення, тому неможливо ствердити, що вона належить їй. Просить встановити факт , що трудова книжка колгоспника за № 1802 видана 12.01. 1970 року на ім.»я «[PERSON] ( Трефоновна) Дмитревна, [INFO] належить їй [PERSON], народження 03.03.1956 року. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі , просить їх задовольнити, встановити факт , що трудова книжка №1802 належить їй, [PERSON] Представник заінтересованої особи управління Пенсійного Фонду України в Голованівському районі в судове засідання не з»явився , просить справу слухати у його відсутність проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявницю, вивчивши заяву представника управління Пенсійного Фонду України в Голованівському районі та матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено , що заявниця звернулась до управління Пенсійного Фонду України в Голованівському районі для оформлення пільгової пенсії за віком. При перевірці її документів , а саме трудової книжки, яка видана 12.01.1970 року за № 1802 , виявилось, що в ній невірно вказано її дошлюбне прізвище та по батькові «[PERSON] ( Трефоновна) Дмитревна на російській мові, замість « Білоусовій Стефаниді Трифонівні» . Правильне написання прізвища та по батькові заявниці [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про одруження а-с.7, про народження а-с.8, копією паспорта, а-с.9-10, і є достовірним. Факт належності трудової книжки заявниці необхідно встановити для отримання пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що 12.02.1999 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач записаний батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а.с. 2, 4). Оскільки відповідач, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, то з нього, відповідно до ст.ст. 180-183 СК України, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, але спільне життя в них не склалось, на даний час подружжя не проживає разом, шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, які проживать з матірю та знаходиться на її повному утриманні. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей - відмовляється. В звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили в їх задоволенні відмовити. Таким чином, суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність в платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ході розгляду справи судом встановлено, що 21 листопада 1999 року Шевченківською сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №24 в книзі реєстрації шлюбів. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу останні мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які знаходяться в матеріалах справи. На даний час сторони не проживають разом. Діти проживають з матірю за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою за № 327 від 16 лютого 2011 року. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, не сплачує аліменти на утримання інших дітей, матеріально забезпечений, працевлаштований . З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що з 27 лютого 2002 року вона в пологовому відділенні Жашківської районної лікарні народила дитину чоловічої статі хлопчика вагою 2750 грамів, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 256 від 07.11.2008 року. Після народження дитини заявниця втратила паспорт, тому не змогла звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану, щоб зареєструвати народження своєї дитини. В даний час дитина досягла девятирічного віку, їй необхідно відвідувати школу, але у звязку з відсутністю свідоцтва про народження, він не має змоги відвідувати школу. Тому заявниця вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження її сина [PERSON]. На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт народження [PERSON] та поновити актовий запис про його народження, а також встановити факт материнства. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилась, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС Жашківського районного управління юстиції Черкаської області в судове засідання не зявився, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти задоволення заяви не мають. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом установлено, що відповідно до дублікату медичного свідоцтва про народження № 256 від 07 листопада 2008 року, [PERSON] в Жашківській ЦРЛ 27 лютого 2002 року о 10 годині 00 хвилин народила хлопчика вагою 2750 грамів. Згідно ст.131 СК України особа, яка вважає себе матірю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду , запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] 27 лютого 2002 року дійсно народила [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, посилаючись на те, що вона народилась 22 грудня 1969 року і проживала в громадянському шлюбі з [PERSON] з 1994 року по 1997 рік. Від спільного проживання 17 червня 1996 року народився син [PERSON], актовий запис від 03 серпня 1996 року № 9. В свідоцтві про народження [PERSON], який являється її сином, батьком вказаний [PERSON], замість [PERSON]. Заявниця звернулась до суду з даним позовом у звязку з тим, що в іншому порядку неможливо встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] являється однією і тією ж особою. На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт [PERSON] та [PERSON] являється однією і тою ж особою, а також внести зміни до актового запису про народження [PERSON], № 9 від 03.серпня 1996 року. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилась, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі . Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС Жашківського районного управління юстиції Черкаської області в судове засідання не зявився, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти задоволення заяви не мають. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження від 03 серпня 1996 року, [PERSON] народився 17 червня 1996 року, батьком внесений [PERSON], матірю записана [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про встановлення батьківства від 03 серпня 1996 року, [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO], актовий запис про встановлення батьківства № 2 від 03серпня 1996 року. Згідно експертного висновку від 31 січня 2011 року № 056/41/m, похідні імена по батькові [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, є ідентичними. Відповідно до довідки Новогребельської сільської ради від 10.02.2011 року № 56, [PERSON] та [PERSON] являється однією і тою ж особою . На підставі викладеного,

Outcome: approved