Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

позивачі звернулись до відповідача [PERSON] У В з позовом про стягнення боргу за договором позики в розмірі 711 410 грн. В обгрунтування позовних вимог покликалися на те, що приблизно 3-4 роки тому відповідач позичив у них гроші в розмірі 75 300 доларів США та 11 300 Євро для будівництва магазину та їдальні на вул. Галицькій в м. Стрию. Дані кошти відповідач зобов'язувався повернути протягом одного місяця підтверджується власноручно написаною ним розпискою. Однак, у зазначений в розписці термін відповідач боргу не повернув, натомість просив відстрочити виконання зобов'язання на певний термін, який зазначив у новій розписці. Так продовжувалось неодноразово. За 3 - 4 роки відповідач написав їм не менше 10 розписок, в одній з яких він навіть обіцяв в рахунок повернення боргу переоформити на них право власності на належний йому магазин, розташований на вул. Кравецькій, 10 в м. Стрию. Згодом він повідомив, що знайшов покупця, який заплатить за магазин потрібну суму, тому 1 червня 2010 р. написав останню розписку, в якій підтвердив, що заборгував їм 75 300 доларів США та 11 300 Євро і зобов'язувався повернути цей борг до 1 вересня 2010р. Однак, по збігу зазначеного терміну відповідач боргу не повернув, уникає зустрічі з ними, тому вони змушені звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, позов підтримали. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково. [PERSON] ствердив, що заборгував позивачам 70 300 доларів США та 9500 Свро. Розписка, датована 01.06.2010р., написана ним особисто. У розписці він вказав більшу суму з врахуванням відсотків за користування позикою, оскільки на цьому наполягали позивачі. Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та позивачами [PERSON] і [PERSON] дійсно був укладений договір позики, згідно якого відповідач позичив у них кошти в розмірі 75 300 доларів США та 11 300 Євро. Зазначені кошти відповідач зобов'язався вернутим до 01.09.2010р. Дана обставина підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою, датованою 01.06.2010р., оригінал якої знаходиться у позивачів. Однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань - у визначений в строк боргу не повернув. З врахуванням курсу валют, встановленого наказом (розпорядженням) виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Плюс Банк» станом на 03.09.2010р., розмір боргу в перерахунку на гривню становить 711 410 грн. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, у зазначений в розписці термін боргу не повернув, у суду є всі підстави стягнути з нього на користь позивачів 410 грн. та витрати понесені останніми у зв'язку із зверненням до суду та розглядом даної справи, які становлять 3820 грн.

Outcome: approved