Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Послалась на те, що 04 червня 2008 року вона звернулася до відповідача за наданням стоматологічних послуг. Після огляду лікаря, а саме завідувачем Медико стоматологічного центру «Пальмира Дент» позивачу було повідомлено про вартість лікування, яка становить 9000 грн. Вказана сума грошей була сплачена позивачем відповідачу. Лікування проводилось, але було припинено з 1 липня 2009 року з незрозумілих для позивача причин. Лікування закінчувала у іншого лікаря, вартість послуг якого становила 1650 грн. Просила стягнути вказану суму в розмірі 1650 грн. з відповідача. Крім того пеню за прострочення надання послуг в сумі 12028 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. В доповнення до позовної заяви, які надійшли до суду 07.05.2010 року, позивач вказала, що принциповою умовою надання послуг є надання їх лікарями жіночої статі, яка була прийнята відповідачем, але в подальшому відповідач не дотримався взятих на себе зобовязань у звязку зі зміною кадрового складу Приватного підприємства «Пальміра Дент». Вказувала, що відповідач вимагав від неї підписати документи про належність позивача до мусульманської релігії, що є грубим порушенням прав позивача. Просила суд дати правову оцінку діям керівника підприємства «Пальміра Дент», здійснити перевірку відповідача на предмет дотримання Положення про ведення касових операцій. В доповненнях до позову, поданих до суду 20 жовтня 2010 року, позивач збільшила розмір спричиненої моральної шкоди з 10000 до 50000 грн. Суд заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 04.06.2008 року користувалась стоматологічними послугами приватного підприємства «Пальміра Дент». З заяви від 02 грудня 2008 року вбачається, що позивач [PERSON] відмовляється від подальшого лікування в стоматологічній клініці «Пальмира Дент» з етично моральних міркувань. Претензій по якості наданих раніше стоматологічних послуг не має. За раніше сплачені нею стоматологічні послуги гроші в сумі одна тисяча триста пятдесят гривень повернуті останній (а.с.32). Позивач в судовому засіданні підтвердила написання вказаної заяви. Повернення коштів в сумі 1350 грн. позивачу підтверджується касовим ордером від 02 грудня 2008 року (а.с.28). Як встановлено судом письмовий договір про надання послуг між позивачем та відповідачем не укладався, що не заперечується сторонами та підтверджується актом від 04.06.2008 року (а.с.31). Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], вартість лікування у звязку з відсутністю письмового договору, який не складався на вимогу позивача, підтверджується наданою копією розрахунку в загальній сумі 4630 грн. (а.с.34). Підтвердження сплати саме згаданої суми міститься на аркуші справи 62, а саме згідно отриманих позивачем квитанцій. Позивачу надавались послуги в повному обсязі, крім лікарських маніпуляцій, від яких остання відмовилась у звязку відсутністю лікаря- спеціаліста саме жіночої статі. Залишок коштів був повернутий. Більш того вже після повернення коштів, деякі процедури були проведені безкоштовно у звязку з конфліктним характером позивача, проведення яких підтверджується випискою з амбулаторної історії хвороби (а.с.12), випискою з медичної карти стоматологічного хворого №2718 та самою медичною картою (а.с.13,35). Разом з тим доводи позивача про сплату за лікування 9000 грн. не підтверджуються жодними доказами. Суперечливою є позиція позивача щодо підстав припинення лікування. Як зазначив позивач в первісному позові причини припинення лікування їй були незрозумілими. Разом з тим з пояснень позивача та її представника і з доводів в доповненні до позову вбачається, що відповідною підставою була відсутність у стоматологічній клініці лікаря жінки. З цього приводу позивач стверджував в судовому засіданні про постійні образи з боку керівництва клініки на релігійному ґрунті. Вказані доводи позивача не були підтверджені доказами в судовому засіданні. Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні і проведення лікування позивача представником відповідача - директором Приватного підприємства «Пальміра Дент» [PERSON] Остання заперечила участь у лікуванні позивача, оскільки не має вищої медичної освіти. Вказані обставини підтверджуються довідкою від 14 жовтня 2010 року щодо лікарів, які надавали послуги позивачу (а.с.143). Відповідно до ст.906 Цивільного кодексу України, на яку послалася в позові позивач, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Дослідженими в справі доказами не встановлено неналежне надання позивачу послуг відповідачем. Більш того згідно наданих суду документів (а.с.87 102) матеріали та лікарськи засоби, які використовувались при лікуванні позивача є належної якості та сертифіковані на території України. Враховуючи викладене, а також ненадання позивачем та її представником доказів проведення неякісного лікування, або лікування не в повному обсязі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди. З огляду на викладене не підлягає задоволенню і позов в інший частині. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Оскільки в судовому засіданні не було встановлено неправомірність дій відповідача вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню в повному обсязі. У звязку з відомою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрат не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed