Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся із позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями. Згідно до позовних вимог, позивач прохав стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 36/грн 16.08.2007 р. в 4718,02 грн., 51,00 гривень в оплату витрат по сплаті судового збору, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву про заочний розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки до суду не сповістили. Заперечень на позовну заяву не надали. Вимогами ч. 1 і ч. 2 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. З врахуванням того, що відповідачі. в судове засідання не зявилися, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали, причини неявки суду не повідомляли, сповіщені належним чином про час, місце та дату судового розгляду, суд вважає можливим проведення розгляду справи в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено, в судовому засіданні, 16 серпня 2007р. між позивачем та [PERSON], був укладений Кредитний договір № 36/гр, відповідно до умов якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у розмірі 4 500,00 грн., на поточні потреби, терміном по 13 серпня 2010 року, включно. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний був за користування Кредитом сплачувати Банку плату у розмірі 24% (двадцять чотири) процентів річних. Банк свої зобов'язання по наданню Кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 17333 від 16.08.2007р. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором був укладений Договір поруки від 16.08.2007р., між Банком, Відповідачем-1 та [PERSON], відповідно до умов якого Відповідач-2 взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед Банком по зобов'язаннях Відповідача-1 в повному обсязі цих зобов'язань, які виникають з умов Кредитного договору. Оскільки Відповідач-2, як поручитель Відповідача-1, відповідно до п.п. 1.1., 3.1, Договору поруки, несуть відповідальність по виконанню зобов'язань за Кредитним договором, як солідарні боржники, ст. 543 Цивільного кодексу України надає право Кредитору (Стягувачу) вимагати виконання договірних зобов'язань частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Відповідно до п.п.3.3.3 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частинами кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконала умови погашення кредиту згідно до умов договору, що підтверджено розрахунком заборгованості за кредитним договором згідно до якого за кредитними зобовязаннями існує заборгованість перед позивачем на загальну суму 4718,02 гривень, яка складається з: - залишку заборгованості за кредитом 2832,87 гривень; заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом 1442,04 гривень; штрафних санкції за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором 443,11 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує обовязків щодо виконання умов договору, таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved