Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

До суду звернулось ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» (далі - [PERSON]), з позовом до [PERSON] (треті особи - [PERSON], СПРФО Вільногірського МВ ГУМВ) про звернення стягнення на предмет іпотеки (ар.с.3-4), який в подальшому був змінений і заявлений до [PERSON], [PERSON] та їх повнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] (третя особа - СПРФО Вільногірського МВ ГУМВС) (ар.с.57-58, 80-82). де зазначає наступне. 10.01.2006р. між АТПТБ «Аваль», правонаступниками якого є ВАТ «[PERSON] Аваль» і ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/68323/3164/82 про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, згідно якого [PERSON] зобов'язався надати позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 32 000грн. строком на 84 місяці з 10.01.2006р. по 10.01.2013р., а позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 19% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до встановленого графіку з кінцевим строком погашення кредиту - 10.01.2013р. У забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів між Банком та відповідачем [PERSON] 13.01.2006р. було укладено договір іпотеки №014/68323/3164/82 про передачу в іпотеку квартири у [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, видавши відповідачу [PERSON] готівкою через касу кошти у сумі 32 000грн. Відомості щодо обтяження предмета іпотеки були 13.01.2006р внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та 1 7.01,2006р. до Державного реєстру іпотек. У відповідності до п.6.5 кредитного договору [PERSON] має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов договору, пункт 9.1 договору передбачає стягнення пені за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав, проценти за користування кредитом не сплачував, погашення кредиту у встановлені строки не здійснював, внаслідок чого йому та відповідачу [PERSON] були направлені письмові вимоги (претензії") про виконання порушеного зобов'язання, що також виконано не було. Сума заборгованості відповідача [PERSON] станом на 20.08.2010р. становить 63 886,48грн, де 25 904,60грн. - непогашена-сума кредиту, 10 833,47грн. - несплачені проценти, 27 148,41грн. - нарахована пеня. У відповідності до ч.І ст.ЗЗ Закону України «Про іпотеку», ч.І ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно ч.І ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п.5.1.договору іпотеки, укладеного з відповідачем [PERSON], у разі порушення основного зобов'язання та залишення без задоволення вимоги іпотекодержателя про усунення порушення протягом встановленого строку, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням того, що у квартирі, яка є предметом іпотеки, мешкає та зареєстрований відповідач [PERSON], а також мешкають без паспортної реєстрації його дружина та повнолітні діти - відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру у [ADDRESS] для задоволення грошових вимог за кредитним договором у сумі 63 886,48грн. шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, виселити відповідачів [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON] з зазначеної квартири та зобов'язати третю особу СПРФО зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за цією адресою. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання двічі не з'явились, своїми заявами (ар.с.87,88,90) просили судове засідання, призначене на 18.10.2010р.. проводити без їх участі, у судове засідання для проведення судових дебатів не -з'явились, причину неявки суду не повідомили, про дату слухання справи були сповіщені належним чином (ар.с.93,94,95). З урахуванням вимог ст.169 ЦПК України та думки учасників процесу, суд дійшов до висновку про можливість закінчення розгляду справи без участі відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]М, Третя особа - СПРФО Вільногірського МВ ГУМВС - своїми листами (ар.с.86,96) просила проводити судовий розгляд справи без участі їх представника. У судовому засіданні представники позивача підтримали позов у повному обсязі, суду також пояснили, що для оформлення реструктуризації боргу або надання кредитних канікул, як це передбачено діючим законодавством, відповідач [PERSON] до Банку не звертався, після пред'явлення позову частково погасив борг, на день розгляду справи заборгованість становить 62 886,48ірп., де 25 523,65грн. - непогашена сума кредиту, 10 214,42грн. - несила непі проценти, 27 148,41 грн. - нарахована пеня. Відповідач [PERSON]Д, суму заборгованості за кредитним договором визнав, проти виселення його та членів сім'ї з квартири заперечував, посилаючись на те, що він буде погашати борг, невиконання зобов'язань за кредитним договором пояснив тим, що у сім'ї після отримання кредиту погіршився матеріальний стан - він звільнився з роботи, платіжна картка дружини заблокована ПриватБанком, дочка [PERSON] навчається. Дружина та дочки зареєстровані у [INFO] у будинку батьків [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ет.ет.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позовні вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи. В обгрунтування свого позову [PERSON] надав суду кредитний договір №014/68323/3164/82 від 10.01.2006р., укладений між позивачем і відповідачем [PERSON] (ар.с,20), договір іпотеки № 014/68323/3164/82 від 13.01.2006р., укладений між позивачем і відповідачем [PERSON] (ар.с.21-24), зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек (ар.с.25.26), заяву [PERSON] від 13.01.2006р. па видачу готівки у сумі 32 000грн (ар.с.27), вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, направлену 11.05.2009р. Банком відповідачу [PERSON] (ар.с.28), претензію Банка про усунення порушеного зобов'язання, направлену 30.07.2009р. відповідачу [PERSON] (ар.є.29), розрахунки суми заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 06.10.2009р., 20.08.2010р., 18.10.2010р., 01.12.2010р. (ар.с.30,82,91,98). Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, належними сторонами і у встановлений строк. Ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст.1050,1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Згідно п.п.6.5 та 9.1 кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], [PERSON] має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов договору; за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Під час судового розгляду справи з пояснень сторін та письмових матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] користувався наданими позивачем у кредит коштами, але в порушення норм діючого законодавства та умов договору свої обов'язки щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів за користування ним не виконав, тому нарахування пені за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів і вимога про дострокове стягнення заборгованості застосозані позивачем згідно чинного цивільного законодавства та умов кредитного договору. У відповідності до ст.589,590 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату відсотків, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 33,39,40 Закону України «Про іпотеку» передбачається, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення; звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. П.1.1 договору іпотеки, укладеного між позивачем і відповідачем [PERSON]. встановлено, що [PERSON] має право у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна, яким є квартира у [ADDRESS]; п.3.1.4. цього ж договору передбачає право Банка звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за договором іпотеки або кредитним договором. Крім того, згідно ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всі громадян, що мешкають у ньому. Таким чином, вимоги позивача щодо виселення відповідачів з квартири, яка є предметом іпотеки, цілком законні і обґрунтовані. На підставі ч.І ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що при позбавленні права власності або права користування житловим приміщенням здійснюється зняття особи з реєстрації місця проживання, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов'язання зняття відповідача [PERSON] з паспортної реєстрації по кватирі, яка є предметом іпотеки, оскільки наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку звертається стягнення, буде перешкоджати реалізації предмету іпотеки. Відповідачі будь-яких заперечень проти позову не висловили. Протягом всього періоду розгляду справи відповідач [PERSON] прохав надати йому можливість погасити існуючу заборгованість, але суттєвих дій для виконання умов кредитного договору не вчинив, сплативши за цей час лише 2 300 грн. Крім того, суд враховує, що відповідач [PERSON] під час дії кредитного договору не виконав свій обов'язок, передбачений п.5.4 договору, про письмове повідомлення Банка про виникнення події, що будь-яким чином може негативно вплинути па виконання договору або на його фінансовий стан (зокрема, звільнення з роботи), а також не скористався своїм правом, передбаченим п.7.1. договору, порушувати перед Банком питання про перенесення строків платежів (строків повернення кредиту, здійснення чергових платежів або сплати відсотків) у разі виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від нього причин. Згідно ст.88 ЦПК України за рахунок відповідачів підлягають відшкодуванню судові витрати позивача, у тому числі судовий збір (державне мито) в сумі 628,87грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн., які підтверджені документально (ар.с.1,2). На думку суду судові витрати необхідно відшкодувати лише за рахунок відповідачів [PERSON] та [PERSON], які є сторонами у кредитному договорі та договорі іпотеки. Враховуючи те, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 651,86грн. з позовної суми 65 186,48грн., а в подальшому суму позову було зменшено до 62 886,48грн., судовий збір з якої становить 628,87грн., підлягає поверненню позивачу надміру сплачений ним судовий збір у сумі 23 грн.

Outcome: approved