Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що домоволодіння №27 по вул.Кулагіна в м.Дніпропетровську належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.07.1987 року, посвідченого Пятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №2-4087. Право власності на вказане домоволодіння зареєстроване за нею КП ДМБТІ09.07.1987 року та записано в реєстрову книгу за №479-75, про що свідчить відмітка в свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння належить їй на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП Д* №008633 від 20.07.1998 року, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 22.01.1998 року №145. В 1994 році з метою поліпшення своїх побутових умов нею самовільно, без отримання відповідних дозволів, було проведено будівництво прибудови літ.а2-1, яка складається з ванної та санвузла, та сараю літ.Д. Остання інвентаризація домоволодіння нею була проведена в березні 2010 року, на підставі якої 03.03.2010 року було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння, в якому в розділі дані про самовільно будівництво зазначені: прибудова літ.а2-1 та сарай літ.Д, з роком побудови в 1994 році. В 2010 році вона звернулась до НКП ВАТ Стеконикна виконання робіт по інженерно-технічному обстеженню будівельних конструкцій будівлі жилого будинку (літ.А-1), прибудови (літ.а2-1), сараю (літ.Д), розташованих за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Кулагіна,27. Згідно висновку, зробленого вказаним товариством, зазначені вище прибудови відповідають нормативним вимогам. На підставі цього висновку, а також того факту, що будівництво прибудови було виконане для покращення житлових умов, ГоловАПУ, до якого вона звернулась, вважав за можливе подальше оформлення правовстановлюючих документів на ці обєкти при умові погодження прийняття їх в експлуатацію уповноваженими органами у встановленому чинним законодавством порядку. В звязку з чим, ГоловАПУ їй було надано містобудівний висновок про відповідність закінченого будівництвом обєкту вимогам містобудівної документації від 17.05.2010 року №10/713. На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 08.07.2010 року №2398 їй було погоджено прийняття в експлуатацію прибудови та сараю. Цим же рішенням її було зобовязано оформити право власності на зазначені обєкти нерухомого майна після отримання сертифікату відповідності. Для видачі сертифікату виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 14.07.2010 року їй було видано довідку про погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. 11.08.2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області було видано сертифікат номер ДП 000862 відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам, яким засвідчена відповідність закінченого будівництвом обєкту житлового будинку садибного типу одноповерхового з прибудовою, загальною площею 60,1 кв.м з господарськими спорудами та будівлями відповідно до технічного паспорту, виданого КП ДМБТІ03.03.2010 року, державним стандартам, нормам та правилам. Здійснене самочинне будівництво не порушує права суміжних власників та користувачів земельних ділянок. 30.08.2010 року вона звернулась до КП ДМБТІз усіма документами з метою реєстрації права власності на самочинно побудовані нею прибудови, але їй було відмовлено в цьому, в звязку з тим, що відповідно до ст.376 ЦК України це питання вирішується в судовому порядку. В звязку з цим, просила визнати за нею право власності на самочинно побудовані в домоволодінні №27 по вул.Кулагіна в м.Дніпропетровську прибудову літ.а2-1 та сарай літ.Д. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила задовольнити останню. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради в попередньому судовому засіданні просила винести рішення відповідно до діючого законодавства. В судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила. Про день та час слухання справи повідомлялась належним чином. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області до суду не зявився. В наданому клопотанні зазначили, що на теперішній час житловий будинок з прибудовою та господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Кулагіна,27, введено в експлуатацію, що підтверджується виданим Інспекцією сертифікатом за реєстраційним номером ДП 000862 від 11.08.2010 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкту житлового будинку садибного типу по вул.Кулагіна,27 в м.Дніпропетровську державним стандартам, будівельним нормам та правилам. В звязку з цим Інспекція не заперечує проти визнання права власності на самочинно побудовані в домоволодінні прибудови та просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства без участі представника Інспекції. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. В наданій заяві просив розглянути справу у його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що домоволодіння №27 по вул.Кулагіна в м.Дніпропетровську належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.07.1987 року, посвідченого Пятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №2-4087. Право власності на вказане домоволодіння зареєстроване за нею КП ДМБТІ09.07.1987 року та записано в реєстрову книгу за №479-75, про що свідчить відмітка в свідоцтві про право на спадщину за заповітом (а.с.10). Земельна ділянка площею 0,0415 га по вул..Кулагіна,27 в м.Дніпропетровську належить позивачці на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП Д* №008633 від 20.07.1998 року, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 22.01.1998 року №145 (а.с.16). В 1994 році з метою поліпшення своїх побутових умов [PERSON] самовільно, без отримання відповідних дозволів, було проведено будівництво прибудови літ.а2-1, яка складається з ванної та санвузла, та сараю літ.Д. В березні 2010 року КП ДМБТІбуло проведено технічну інвентаризацію домоволодіння по вул.Кулагіна,27 в м.Дніпропетровську, на підставі якої 03.03.2010 року було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння, в якому в розділі дані про самовільно будівництво зазначені: прибудова літ.а2-1 та сарай літ.Д, що підлягають введенню в експлуатацію та узаконенню (а.с.11-15). 17.05.2010 року за №10/713 ГоловАПУ позивачці було надано містобудівний висновок в якому зазначено, що зважаючи на наявність державного акту на право приватної власності на землю, враховуючи позитивний висновок про відповідність закінченого будівництвом сараю літ.Д та прибудови літ.а2-1 до будинку №27 по вул.Кулагіна в м.Дніпропетровську нормативним вимогам, що був виконаний НКП ВАТ СТЕКОНИКв 2010 році та той факт, що будівництво прибудови було виконане для тимчасового покращення житлових умов (улаштування ванної та санвузлу), ГоловАПУ вважає можливим подальше оформлення правовстановлюючих документів на вказані обєкти при умові погодження прийняття їх в експлуатацію повноваженими органами у встановленому чинним законодавством порядку (а.с.12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 08.07.2010 року №2398 позивачці було погоджено прийняття в експлуатацію прибудови та сараю по вул.Кулагіна,27 в м.Дніпропетровську та зобовязано [PERSON] оформити право власності на зазначені обєкти нерухомого майна після отримання сертифікату відповідності (а.с.18). Також позивачці для видачі Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області сертифікату виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, 14.07.2010 року було видано довідку про погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію (а.с.19). 11.08.2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області було видано сертифікат номер ДП 000862 відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам, яким засвідчена відповідність закінченого будівництвом обєкту житлового будинку садибного типу одноповерхового з прибудовою, загальною площею 60,1 кв.м з господарськими спорудами та будівлями відповідно до технічного паспорту, виданого КП ДМБТІ03.03.2010 року, державним стандартам, нормам та правилам (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 5 ст.319 ЦК України встановлює, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Отже, виконання робіт з будівництва повинно бути здійснено у відповідності з вимогами норм та правил будівництва, оскільки такі норми та правила спрямовані на забезпечення прав та свобод інших громадян, інтересів суспільства. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються ст.376 цього Кодексу. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Стаття 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1035 Про затвердження Тимчасового порядку в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робітта згідно самого порядку приватні будівлі побудовані з 05.08.1992 року по 01.01.2008 року без дозволу на виконання будівельних робіт приймає в експлуатацію інспекція державного архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування відповідно до цього Тимчасового порядку, яка видає забудовникам на платній основі сертифікат відповідності таких будівель державним будівельним нормам, стандартам та правилам. Відповідно до п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, оформлення права власності на обєкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності, провадиться органами місцевого самоврядування фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документу, що відповідно до діючого законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкту проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам та правилам. Пунктом 1.6 вказаного Тимчасового положення передбачено, що реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти. Відповідно п.10 додатку №1 до Тимчасового положення підставою для проведення реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна є рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна самочинного будівництва та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка зверталась до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради для вирішення питання щодо оформлення права власності на самочинно збудовані прибудови та отримала відповідь. Що вирішення цього питання можливе лише після надання документів, що свідчать про визнання права власності на зазначені самочинно побудовані обєкти згідно з вимогами ст.376 ЦК України. З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин, встановлених судом, враховуючи, що з боку відповідача - Дніпропетровської міської ради, відустні заперечення щодо визнання за позивачем права власності на смовільно збудовані споруди, відсутність таких заперечень з боку третіх осіб власників суміжних земельних ділянок, той факт, що самовільно збудовані прибудови збудовані позивачкою на належній їй земельній ділянці, відповідають державним будівельним стандартам, нормам та правилам, введені в експлуатацію, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та слід визнати за позивачкою право власності на самочинно побудовані прибудову літ.а2-1 площею 6,4 кв.м та сарай літ.Д. площею 11,3 кв.м, що розташовані в домоволодінні №27 літ.А-1 по вул.Кулагіна в м.Дніпропетровську. На підставі викладеного,

Outcome: approved