Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 серпня 2010 року звернулася в суд з позовом про встановлення часток, визнання права власності на земельну ділянку, встановлення обмеженого користування земельною ділянкою. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що 30 серпня 2007 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складу якої входить частина земельної ділянки в м. Полтаві по вул. Яківчанська, 18. Також вказувала, що є спадкоємцем майна померлої, фактично прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може, оскільки за життя [PERSON] уклала договір про порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою по вул. Яківчанська, 18, в якому співвласниками були встановлені частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку, який не був зареєстрований в державному реєстрі земель. Просила суд встановити розміри часток співвласників земельної ділянки по вул. Яківчанська, 18 в місті Полтаві відповідно до укладеного між співвласниками договору, встановити за нею право обмеженого користування частиною земельної ділянки. Просила також зобовязати Другу полтавську державну нотаріальну контору видати їй свідоцтво про право власності, а Полтавську регіональну філію державного підприємства «Центр ДЗК» зареєструвати за нею право власності та видати державний акт. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявився. Друга полтавська державна нотаріальна контора подавала заяву до суду з проханням розглядати справу без участі представників, інші особи своїх представників також не направили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року померла [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON], Другою полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, 24 грудня 2008 року видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці загальною площею 1870 кв.м., що розташована в місті Полтава, вулиця Яківчанська, 18. Також встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 670884 земельна ділянка по вулиці Яківчанська, 18 в м. Полтава на підставі рішення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради від 13 лютого 2007 року № 85 на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] та [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2-2373, кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:04:001:0241. За життя [PERSON] 19 березня 2007 року уклала з [PERSON] договір про порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, згідно якого сторони домовилися про поділ земельної ділянки за вищевказаною адресою і вважають, що ідеальні частки у праві спільної сумісної власності на цю земельну ділянку є такими: ділянка [PERSON] 966 кв.м., що складає 966/1870 частин, в т.ч. 517 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд та 449 кв.м. для ведення садівництва, а ділянка [PERSON] складає 904 кв.м., що складає 904/1870 частин, в т.ч. 483 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд і 421 кв.м. для ведення садівництва. Також згідно з п. 4 вказаного договору сторони передбачили, що [PERSON] надає [PERSON] право обмеженого користування частиною належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 62 кв.м., що зазначена в плані з визначенням порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою як «зона дії земельного сервітуту» у вигляді права проходу, проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, прокладення та експлуатації ліній електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, прокладення, експлуатації, забезпечення водопостачання та меліорації суміжної земельної ділянки, яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до п. 5.4. договору, його невідємною частиною є план розподілу земельної ділянки. Договір було нотаріально посвідчено 19 березня 2007 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2247. Також судом встановлено, що 22 березня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] прийняв у власність ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та приватизовану земельну ділянку площею 966 кв.м., що складає 966/1870 частин від земельної ділянки площею 1870 кв.м., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 517 кв.м., для ведення садівництва 449 кв.м. за адресою місто Полтава, вулиця Яківчанська, 18. Як встановлено судом, договір про порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою від 19 березня 2007 року не був зареєстрований в державному реєстрі земель. Статтею 392 ЦК України передбачено право предявлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої 30 серпня 2007 року [PERSON], у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування не може, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на приватизовану земельну ділянку площею 904 кв.м., що складає 904/1870 частин від земельної ділянки загальною площею 1870 кв.м., що розташована в м. Полтаві по вул. Яківчанська, 18, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 483 кв.м. та для ведення садівництва площею 421 кв.м., що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 670883, виданого на підставі рішення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради від 13 лютого 2007 року № 85, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2-2373, кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:04:001:0241, та договору про порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 19 березня 2007 року, зареєстровано за № 2247. Інші вимоги позивача [PERSON] про встановлення розміру часток співвласників земельної ділянки по вул. Яківчанська, 18 в м. Полтаві, встановлення права обмеженого користування частиною земельної ділянки, зобовязання Другої полтавської державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності, а також Полтавську регіональну філію державного підприємства «Центр ДЗК» зареєструвати за нею право власності та видати державний акт є безпідставними, не ґрунтуються на нормах закону, тому не підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з того, що розмір часток земельної ділянки по вул. Яківчанська, 18 в місті Полтаві було визначено сторонами договору про порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 19 березня 2007 року, який є обовязковим для як для сторін договору, так і для [PERSON] та [PERSON], до яких перейшло право власності на будівлі та споруди по вул. Яківчанська, 18 в місті Полтаві.

Outcome: partial