Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якою зазначив, що з відповідачкою перебували в шлюбі від якого мають дитину сина [PERSON], 24.04.2007р.н., який після розірвання шлюбу залишений проживати з відповідачкою. Після розірвання шлюбу вони проживають з відповідачкою окремо і остання чинить йому перешкоди у спілкуванні і вихованні дитини, неодноразово відмовляла в побаченнях з дитиною, а коли позивач приходив за місцем проживання відповідачки побачитись з дитиною, то виникали певні конфлікти. Він звернувся до органів опіки та піклування, які встановили часи спілкування з дитиною, однак відповідачка не виконує рішення органу опіки та піклування і надає можливість спілкуватись та приймати участь у вихованні дитини., а тому він звернувся до суду та просить усунути перешкоди у спілкуванні і вихованні дитини шляхом встановлення систематичного спілкування щотижня починаючи з 8 години кожної п»ятниці до 19 години суботи з правом здійснення такого спілкування по місцю проживання позивача та без присутності відповідачки, а у випадку відрядження позивача, тощо в день за взаємним погодженням сторін; на день народження дитини 24 квітня з 14години до 18години; оздоровчу відпустку для дитини проводити разом з позивачем протягом 14 календарних днів щорічно із визначенням позивачем конкретних дат такої відпустки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що відповідач перешкоджає у спілкуванні та вихованні дитини, не дає спілкуватись з дитиною, а коли він спілкувався з дитиною за місцем проживання відповідачки то виникали конфлікти з відповідачкою та її матір»ю, а тому просить встановити часи спілкування з дитиною за його місцем проживання без відповідачки. Він проживає в м. Житомирі, наймає квартиру, працює комерційним директором в товаристві, графік його роботи вільний. Просить позов задовольнити. Відповідач та її представник позов визнали частково, не заперечують проти побачень та спілкування позивача з дитиною, але в присутності відповідачки за її місцем проживання щосереди з 19 до 20 години та в неділю з Югодини до 12 години. Проти побачень та спілкування без участі відповідача протягом доби заперечують, оскільки позивач емоційно нестійкий, дитина маленька та часто хворіє. Просять позов задовольнити частково. Представник органу опіки та піклування підтримала позовні вимоги частково, суду пояснила, що враховуючи вік дитини, то спілкування і побачення батька можливе в присутності матері і залишення дитини на добу також неможливе без присутності матері. Допитаний свідок [PERSON] суду показав, що неодноразово був свідком гою. що відповідач без будь-яких пояснень причин не давала спілкуватись позивачу з дитиною. Суд заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку що позов підлягає до частковою задоволення. Так, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], 24.04.2007р.н., який проживає з відповідачкою в м. Коростишеві. Позивач проживає в м. Житомирі наймаючи житло. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ТП № 0.33467 зроблено відповідний актовий запис за №1 1 від 17 лютого 2009 року в книзі реєстрації розірвань шлюбу. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Коростишівської райдержадміністрації від 05.08.2010 року надано дозвіл позивачу брати участь у вихованні дитини [PERSON],24.04.2007р.н. кожної п»ятниці з 8години до суботи 19 години. Відповідач не викончє рішення вказаної комісії, шо підтвердила в своїх поясненнях сама відповідачка та вказані обставини підтвердив свідок [PERSON]VI. У відповідності до частин 1.2 та 3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини. зобов»язаний брати у часті у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Гой із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.І ст. 159 СК України Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод, а як встановлено судом, то відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування. Враховуючи викладене, а також вік дитини, стан її здоров»я, поведінку батьків су/і приходить до висновку про можливість встановлення систематичного спілкування та зустрічей щотижня починаючи з 09 години до 19 години кожної п»ятниці з відвідуванням дитиною місця проживання позивача, а в разі відсутності позивача у визначені часи в інший день за погодженням позивача та відповідача, на день народження дитини 24 квітня з 09 години до 19 години з можливістю відвідування дитиною місця проживання позивача за погодженням з відповідачем, спільний відпочинок щорічно за погодженням його тривалості та періоду обома батьками. Позовні вимоги в частині встановлення спілкування батька з дитиною виключно без присутності матері дитини задоволенню не підлягають з врахуванням віку дитини. З відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає до стягнення 4 грн. 25 коп. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 157,159 СК України,

Outcome: partial