Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі, посилаючись на те, що вона з 1989 року проживає у квартирі [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані та проживають її діти [PERSON], [PERSON],[PERSON] Позивач зазначала, що також у спірній квартирі зареєстровані, але фактично не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], та неповнолітні [PERSON], [PERSON]. Позивач зазначала, що вказані особи фактично проживають за адресою [ADDRESS]. Позивач зазначала, що відповідачі не несуть комунальні витрати за утримання квартири де зареєстровані, а тому просить суд позов задовольнити та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], та неповнолітніх [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], та зобов"язати третю особу: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти останніх з реєстраційного обліку у спірній квартирі. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачі у справі позов не визнали пояснили суду, що дійсно не несли витрати по утриманню квартири [ADDRESS], оскільки відповідач [PERSON] хворіла, отримує пенсію по інвалідності, діи були неповнолітні та не працювали, доходів не було і дійсно не проживають з 1998 року у спірній квартирі, але не проживають у квартирі з поважних причин, для того щоб не створити незручності позивачці та її сім"ї, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з 1997 року перебуває на спеціальному обліку у протитуберкульозному диспансері та у 2004 році останній встановлено другу групу інвалідності, неповнолітні [PERSON], [PERSON] навчаються у школі-інтернаті на неповному державному забезпеченні, за місцем проживання чоловіка [PERSON] ( [ADDRESS]) у двохкімнатній квартирі зареєстровано чотири особи, та фактично проживають відповідачі. Відповідачі зазначали, що оскільки не бажали завдати незручності позивачу та її сім"ї та завдати шкоди їх здоров"ю фактично проживали за адресою ( [ADDRESS]), оскільки відсутня можливість проживати в спірній квартирі, яку займає сім"я позивача, зазначали, що вони бажали проживати у спірній квартирі, але позивачка цього не бажає, побоюючись за своє та здоров"я своєї сім"ї і вони її розуміють. Третя особа: Відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві належним чином повідомлена у судове засідання не з"явилася, просили розглядати справу за відсутності їх представника.. Третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації просила винести рішення на користь малолітніх дітей. Суд заслухавши пояснення сторін у справі, свідків, дослідивши письмові докази встановив наступне. Судом встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення (а.с.5) спірна квартира [ADDRESS] надавалась [PERSON] на сім"ю з п"яти осіб. Судом встановлено, що згідно довідки ф.3 (а.с.6) у спірній квартирі, яка не приватизована зареєстровано дев"ять осіб: [PERSON], ,[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON] Згідно акту складеного працівниками РЕО-9 (а.с. 8-11) відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі не проживають. У судовому засіданні за клопотанням позивача були допитані свідки [PERSON], [PERSON] які стверджували, що відповідачі у справі дійсно тривалий час у спірній квартирі не проживають ні сам ні з дітьми. Судом встановлено, що згідно довідки Поліклініки №5 Шевченківського району м. Києва ( а.с.63) відповідачі за місцем фактичного проживання до поліклініки не звертались. Судом встановлено, що [PERSON],[PERSON],з 01.09.1999р по 04.06.2007 року, [PERSON] з 18.02.2002 року по 08.06.2008 року, [PERSON] з 01.09.1999 року по 04.06.2004 року, [PERSON] з 02.09.2002 року по 06.12.2007 року,[PERSON] з 01.09.2006 року, перебували у загальноосвітній санаторній школі-інтернаті №20 ( а.с.64-69). Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] встановлено другу групу інвалідності і що остання перебуває з 1997 року на спеціальному обліку у протитуберкульозному диспансері ( а.с.23). Судом також встановлено, що спірна квартира має житлову площу 39,4 кв. м, та на кожного з зареєстрованих осіб приходиться 4,7 кв.м житлової площі, але враховуючи ті обставини, що відповідачі іншого житла не мають, не проживають у спірній квартирі з поважних причин, суд приходить до висновку, що відповідачі мають утримувати житло та сплачувати комунальні послуги, але у зв"язку із відсутністю у спірному житловому приміщенні з поважних причин не вважаються таким, що втратили право користування квартирою. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, крім випадків передбачених цією статтею. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з"ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно позовних вимог позивач просить суд зобов"язати третю особу по справі Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві зобов"язати вчинити дії щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів. Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесу є позивач і відповідач. Позивач - це особа, на захист порушених, оспорюваних, невизнаних суб"єктивних прав, свобод та охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа у суді. Відповідач - це особа, яка вступає у процес або притягується судом до участі у справі за вказівкою і вимогою позивача. Як вбачається із матеріалів справи, позовної заяви позивач просив суд зобов"язати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві зобов"язати вчинити дії щодо зняття з реєстраційного обліку. На протязі судового розгляду справи позовні вимоги були незмінні, клопотань щодо залучення до участі у справі співвідповідачів до суду не надходило. Окрім того суд вважає, що пред"явлені позовні вимоги про зобов"язати вчинити дії щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів та неповнолітніх дітей мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства. З огляду на матеріали справи, письмові докази суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскльки на пернеконання суду відповідачі не проживають у спірній квартирі з поважних причин, не мають іншого житла, у порядку ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Позивач не довела суду доказами обгрунтування своїх позовних вимог, до відповідачів, із заявою про стягнення витрат нею понесених на утримання спірної квартири не зверталась. На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів,

Outcome: dismissed