Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, вказавши, що з 01.09.1976 року по лютий 2005 року працювала у ВАТ «Житомирській завод огороджувальних конструкцій» на різних поса¬дах. Оскільки на час звільнення з роботи з нею не було проведено повний розрахунок за період з січня 1993 року по липень 2003 року, то позивачка просить в судовому порядку стягнути з ВАТ «ЖЗОК» не виплачену їй заробітну плату з врахуванням індексу інфляції в сумі 19437 грн. 41 коп., зобов'язати відповідача провести всі обов'язкові пенсійні платежі з недоотриманої зарплати та ви- лага довідку про заробіток з врахуванням наведених виплат для обчислення пенсії. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і дала пояснення ана¬логічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила застосувати аозовну давність до періоду з 1993 р. по серпень 2001 року, а в подальшому вважала вимоги без- иідставними, оскільки позивач вимагає виплату за період відпусток без збереження заробітку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фак¬те. Згідно записів трудової книжки від 27.07.1970 р. позивач [PERSON] з 01.09.1976 року пра¬цювала у ВАТ «Житомирській завод огороджувальних конструкцій». 15 лютого 2005 року [PERSON] яільнена з роботи по п. 1 ст. 40 КЗпП України. _ Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що ¦алежать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. На підставі вимог ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник міг звернутися із заявою про ви¬рішення трудового спору до суду в 3-місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був діз- ¦віися про порушення свого права. Законом України № 2620-Ш від 11.07.2001 року було внесено "¦сни до ст. 233 КЗпП України, які набрали чинності з 02 серпня 2001 року, згідно яких визначено, шю працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної ¦дати без обмежень будь-яким строком. А тому, вимоги позивача [PERSON] про стягнення заборго¬ваності, яка утворилась до 02 серпня 2001 року до задоволення не підлягають, у зв'язку з пропус-т ¦ом строку звернення до суду. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення боргу за період з 02.08.2001 року по липень 2003 року, суд дійшов висновку про безпідставність вимог, виходячи з наступного. У витребуваних для огляду в судовому засіданні матеріалах цивільної справи № 2- 218/09 за позовом [PERSON] до ВАТ «Житомирській завод огороджувальних конс¬трукцій» про стягнення коштів, на аркуші 64 міститься довідка № 64/27 від 30.01.2009 р., що на¬лежним чином засвідчена посадовою особою ВАТ «Житомирський завод огороджувальних конс¬трукцій», і яка підтверджує факт перебування позивача у відпустках за свій рахунок. При дослі¬дженні розрахунків позивача встановлено, що нею не було враховано дні перебування у таких від¬пустках, а взято різницю кількості днів по графіку роботи і кількості оплачених днів з даних нара¬хованої заробітної плати, представлених самим позивачем. Так, вираховуючи недоотримання за¬робітної плати за серпень 2001 року позивач вказує на залишений неоплачений один день, хоча в нарахованій заробітній платі зазначається, що позивачем відпрацьовано 22 дні, як і по графіку рам боти за цей місяць. Зазначаючи про неоплачені дні за січень 2002 р. позивач не надав суду даіі^^ про нараховану заробітну плату за цей місяць, але зазначив про залишення без оплати восьми диЛ У розрахунку не оплати трьох днів за 2003 р., з довідки № 64/27 вбачається, що позивач переб: , у відпустці за власний рахунок - з 20.02.2003 р. по 21.02.2003 р., і 08.07.2003 р.. І Враховуючи, не надання позивачем належних і допустимих доказів, які б спростов_ ли дані вказані у довідці № 64/27 або доводили кількість відпрацьованих днів за вказаний згідно розрахунку та проаналізувавши наведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що п: в цій частині є безпідставним і задоволенню не підлягає. Д

Outcome: dismissed