Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

01 грудня 2010 року позивач звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування вимог посилається на те, що 27.11.2009 р. помер їх чоловік [PERSON], після якого залишилося спадкове майно, а саме, житловий будинок № 33, розташований по вул. Миру в м. Нова Одеса Миколаївської області. Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право власності на це майно, оскільки будинок з 1988 р. перебуває в реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що внесений цією ж нотаріальною конторою. Зазначила, що нотаріус безпідставно не знімає вищезгадану заборону зі спадкового обєкту, мотивуючи тим, що спадкодавець сплатив птахорадгоспу «Гурївський» надану йому у вказаному році позику, шляхом відрахування із заробітної плати. У подальшому птахорадгосп було реорганізовано в птахорадгосп «Родніки» Миколаївського району Миколаївської області, який в 1998 р. реорганізовано у відкрите акціонерне товариство з цією ж назвою, а в 2008 році припинило свою діяльність та було ліквідовано. Отже вона не має можливості надати державному нотаріусу довідку від вказаного підприємства щодо погашення чоловіком боргу перед підприємством для зняття відповідної заборони. Просила суд зобовязати відповідача зняти заборону відчуження житлового будинку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання представника не надіслав, але надав суду письмову заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності, а заявлені вимоги вирішити на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до пункту 1.5. Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна (затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. N 31/5) Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу; Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Реєстратори також уносять та вилучають до (з) Реєстру заборон відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна. Пунктом 2.1.1 Положення передбачено, що підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на обєкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом\~ Реєстратором заборони відчуження на обєкти нерухомого майна. За правилами п. 3 Інструкції про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 р. № 85/5) із змінами і доповненнями, вилучення запису з Реєстру здійснюється Реєстратором на підставі «Заяви про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна». Заява про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна подається державними нотаріальними конторами, судами. Із матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2009 року у місті Нова Одеса Миколаївської області помер [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок № 33, розташований по вул. Миру в м. Нова Одеса Миколаївської області. Спадкоємцем майна померлого є його дружина [PERSON], тобто позивач у справі. Судом встановлено, що вказаний житловий будинок перебуває в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що накладений Новоодеською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення птахорадгоспу «Гурївський» від 29 березня 1988 року без номеру, що підтверджується відповідним витягом. У судовому засіданні позивач пояснила, що підставою для накладення арешту на будинок спадкодавця стало те, що він під час роботи у птахорадгоспі «Гурївський» взяв позику в цього підприємства, яку згодом виплатив шляхом відрахування із заробітної плати. Судом зясовано, що 08.02.1985 р. Новоодеський «Міжгосптахопром» реорганізовано в птахорадгосп «Гурївський» Новоодеського району Миколаївської області, який 30.12.1994 р. реорганізовано в птахорадгосп «Родніки» Миколаївського району Миколаївської області, а в подальшому у відкрите акціонерне товариство «Родніки». Зі змісту Єдиного державного реєстру юридичних осіб випливає, що відкрите акціонерне товариство «Родніки» 17 квітня 2008 року припинило своє існування у звязку з визнанням його банкрутом. За такого, ураховуючи той факт, що в силу вищезгаданих причин ініціатор накладення арешту на нерухоме майно не має можливості надати заяву до Реєстратора про зняття обтяження на житловий будинок, суд дійшов висновку про те, що втратили своє існування підстави для накладення арешту на спірний обєкт нерухомого майна, які перешкоджають позивачу успадкувати майно від спадкодавця у Державній нотаріальній конторі, як це передбачено чинним законодавством, а тому її вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved