Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якій зазначила, що в 1997 році познайомилась з [PERSON] і з цього часу вони почали зустрічатись. Часті зустрічі згодом переросли у фактичне проживання однією сімєю. У таких відносинах вони прожили до січня 2003 року. Під час спільного проживання вони мали спільний бюджет за рахунок спільної праці, вели спільне господарство. В липні 2002 року вона дізналася, що вагітна і повідомила про це відповідача. [PERSON], з метою юридично закріпити їх відносини та виховувати майбутню дитину, запропонував переїхати до нього в смт.Любешів, щоб проживати разом. Згодом між ними почали виникати конфлікти та сварки, внаслідок яких [PERSON] залишав сімю та почав неадекватно реагувати на її вагітність, при цьому зауважуючи, що не хоче мати з нею спільних дітей. У січні 2003 року після чергового скандалу вона залишила його будинок і повернулася жити до своїх батьків у с.Вязівно Любешівського району. 20 березня 2003 року народилася дочка [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] В звязку з вищенаведеним, просила визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги частково змінили, просили визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею повноліття, а також витрати повязані з розглядом справи. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, взявши до уваги пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю із слідуючих підстав. Згідно п.3 ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального законодавства України. Як показала в судовому засіданні позивачка [PERSON], з відповідачем [PERSON] перебувала в близьких стосунках з 1997 року, внаслідок чого завагітніла від нього і 20.03.2003 року народила дитину. Наявність близьких стосунків у позивачки та відповідача в зазначений час підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які показали, що ті з 1997 зустрічалися, а з 2002 року проживали разом. Крім того, вказали й на те, що на перших порах вагітності [PERSON] визнавав себе батьком майбутньої дитини. В свідоцтві про народження серії І-ЕГ № 103979 від 19.05.2003 року, актовий запис №6, дитина позивачки записана по батькові по імені відповідача. Згідно висновку експерта Київського міського бюро судмедекспертизи №64 від 18 березня - 01 квітня 2011 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] складає величину не менше 99,99% . Таким чином, на підставі обєктивної оцінки сукупності досліджених по справі доказів, суд приходить до висновку про доведеність походження малолітньої [PERSON], [INFO] саме від відповідача [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, має нерегулярний, мінливий дохід, тому аліменти на утримання дитини слід стягнути в твердій грошовій сумі. Окрім того, в матеріалах справи відсутні дані про незадовільний стан здоровя відповідача або наявність утриманців, згідно медичної документації малолітня [PERSON] часто хворіє і потребує додаткових витрат на лікування, сторони дійшли згоди про суму аліментів, тому аліменти на утримання дитини слід стягнути у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею повноліття. Згідно квитанції №127/209 від 14.12.2010 року [PERSON] оплатила 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді, які слід стягнути на її користь з відповідача [PERSON] Крім того, згідно платіжних документів квитанції та проїзних квитків [PERSON] понесла витрати повязані з проведенням судово-генетичної експертизи в сумі 406 грн. 30 коп. які також підлягають стягненню на її користь з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved