Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснила, що з 24 липня 1999 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. Шлюб розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя 13.11.2008 року. Від шлюбу мають двоє дітей: син [PERSON], 2000 рокународження та син [PERSON], [INFO],кі проживають з позивачем. Відповідач ухиляється від свого обов*язку утримувати своїх дітей і в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітней не надає. Позивач просила у своєму позові стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно на утримання двоїх дітей, але не меньш як 30% від суми прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 1 липня 2008 року і до досягнення дітьми повноліття з урахуванням сплачених сум, а також додаткові кошти на лікування дитини [PERSON] по 200 грн.щомісячно, а також усі судові витрати. У своєму уточненні до позову від 22.10.2010 року позивач збільшила розмір позовних вимог і просить стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам у розмірі 7900 гривень за період з липня 2008 року по червень 2010 року, а також аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з липня 2010 року. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що згоден платити аліменти на утримання дітей у розмірі 250 грн. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із свідоцвапро укладення шлюбу 1-ЖС № 058506 вбачається, що сторони по справі уклали шлюб 24.07.1999 року. Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюбміж сторонами розірвано 13.11.2008 року. Із свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 096329 вбачається, що [PERSON] народився 25.05.2000 року і його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтва про народження 1-ЖС № 150488 вбачається, що [PERSON] народився 24.05.2004 року і його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Із довідк від 24.06.2010 року, виданою квартальним комітетом № 54 вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з дітьми: сином [PERSON] та сином [PERSON] по вул.Фінансовій в м.Запоріжжі без реєстрації. Судом було встановлено із довідки з місця роботи, яку надав у судовому засіданні, що він працює пчником в ТОВ «Газспецбуд». Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двух та більше дітей, суд визначає єдину частку харобітку (доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів с відповідача [PERSON] в твердій фіксованій сумі необгрунтовані, оскільки відповідач надав довідку про свій заробіток з місця роботи. Тому аліменти з [PERSON] треба присуджувати в частці від його заробітку (доходу), але не меньше чим 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку в силу ст. 182 СК кодексу Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред*явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він приймав засоби к отриманню аліментів з відповідача, но не зміг їх отримати у зв*зяку з ухиленням відповідача від їх сплати. В цьому випадку суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше чим за три роки. Згідного сімейного законодавства присудження аліментів за минулий час це право суда, а не його обов*язок. Тому, суд виходячи із конкретних обставин справи, може не тільки присудити аліменти за 3 роки, а і відмовити в їх присудженні. Тому суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині присудження аліментів за 3 роки є необгрунтованими, оскільки нею не надано суду доказів того, що [PERSON] свідомо ухилявся від сплати аліментів в минулому внаслідок своєї протиправної поведінки. Крім цього, суд звернув увагу на той факт, що у своєму уточненні до позову позивач вказала, що з 2008 року відповідач самостійно сплатив їй 2000 гривень в рахунок аліментів, але це аліменти не в повному обсязі, тобто позивач сама підтвердила той факт, що відповідач свідомо не ухилявся від сплати аліментив, а приймав усі заходи для сплати аліментів. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один имісяць. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] частково знайшов свої докази і тому підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved