Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що 11 серпня 2007 року у відповідності із договором позики, відповідач отримав в позику 5000 доларів США. Дану позику відповідач був зобовязаний повернути у відповідності із вимогою позивачки на протязі 7-и днів з дня її отримання. Відповідач позику не сплатив, переховується, перестав виходити на звязок. Станом на 24 червня 2008 року відповідач позику не повернув, в звязку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача 39 558 грн. 00 коп..- основного боргу та 2625 грн. 39 коп. - інфляційних грн., 260 грн. 11 коп. три проценти річних від простроченої суми, а також судовий збір в сумі 425 грн., та ІТЗ в розмірі 120 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] в звязку з частковим добровільним поверненням боргу відмовилась від позову в частині стягнення 3500 доларів США, 2625 грн. 39 коп. - інфляційних грн., 260 грн. 11 коп. три проценти річних від простроченої суми, в решті позову просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Часткова відмова від позову прийнята судом і ухвалою суду провадження в справі в цій частині закрито. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та ствердив, що на день розгляду справи судом частково відшкодував борг. Невідшкодованими залишились 1500 доларів, які він поверне позивачці найближчим часом. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: Той факт , що між сторонами був укладений договір позики стверджується розпискою (а.с.5), згідно якої відповідач отримав від позивача кошти в сумі 5000 доларів США. У відповідності із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. 03 серпня 2010 року позивач предявила відповідачу вимогу про повернення позики (а.с.7), яку відповідач отримав у відповідності із поштовим повідомленням(а.с. 8-9). Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідач зобовязання виконав частково, повернувши частину позики в розмірі 3500 доларів США. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не повернув позику, суд стягує з нього на користь позивача 1500 доларів США, а якщо при виконанні рішення присудженого майна в наявності не буде, стягнути з нього 11 940 грн. 00 коп.- основного боргу. Виходячи з положень ч. 1 ст. 88, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем та документально підтвердженні(а.с.1-2) у вигляді судового збору в сумі 425 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved