Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

, 29.10.2010 року [PERSON], яка є громадянкою [PERSON] Федерації, звернулася в суд до [PERSON], який є громадянином України із позовною заявою про стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання у Державній освітній установі вищої професійної освіти «Воронежський державний технічний університет» посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.05.1973 р. по 10.08.1991 р. Від шлюбу у них 30.08.1992 року народився син [PERSON], якому 30.08.2010 року виповнилося вісімнадцять років. Він поступив на навчання у Державній освітній установі вищої професійної освіти «Воронежський державний технічний університет» з 18.08.2010 року і буде навчатися по 30.06.2015 р. У звязку з цим він не працює і тому потребує додаткового утримання. Матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання , відповідач добровільно не надає, однак син в такій допомозі нуждається. Далі зазначала, що відповідач проживає окремо, має постійну роботу в ТОВ Миколаївський глиноземний завод» та середній заробіток у розмірі 2090 грн. у місяць, здоровий, а син цілком знаходиться на її утриманні, вона не має змоги забезпечити належним чином, навчання сина, яке їй обходиться у 45000 руб. за один рік навчання т.я. вона ніде не працює. Вважаючи, що відповідач має можливість надавати синові аліменти у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, на підставах викладених у позові. Позивач в суд не зявилася, однак письмово позов підтримала у повному обсязі. Відповідач вимоги позовної заяви визнав у повному обсязі, при цьому підтвердив , що працює на МГЗ, має постійний заробіток, який складає 2090 грн. щомісячно, що у нього на утриманні є батьки похилого віку, які отримують мінімальну пенсію. Він має жінку, яка також працює, сумісних дітей у них не має. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 191, 198, 199, 200, 201 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів, при цьому враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів сімї, а також визначає частку доходу батька, який буде стягуватися як аліменти на дитину. Як встановлено судом, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.05.1973 р. по 10.08.1991 р. Від шлюбу у них 30.08.1992 року народився син [PERSON], якому 30.08.2010 року виповнилося вісімнадцять років. [PERSON] поступив на навчання у Державну освітню установу вищої професійної освіти «Воронежський державний технічний університет» 18.08.2010 року і буде навчатися по 30.06.2015 р. У звязку з цим він не працює і тому знаходиться на утриманні позивачки. У відповідності до ст.199 СК України якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі син,дочка, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина, суд враховує стан здоровя сина та відповідача по справі і їх матеріальне становище, що син ніде не працює, а навчається, стан його здоровя, що платник аліментів працює, здоровий, має батьків похилого віку, які отримують мінімальні пенсії і вважає можливим встановити відповідачу сплату аліментів у розмірі 1\\4 частині з усіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання у Державній освітній установі вищої професійної освіти «Воронежський державний технічний університет». На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до норм ст.79, п.З ч.І ст.80, ст. 81, ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved