Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

В жовтні 2010р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 14 грудня 1991р. Іллічівськім відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис 833. Від шлюбу у сторін є повнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, сторони проживають окремо. 25 травня 2000р. шлюб між ними був розірваний у відділі реєстрації актів громадського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської ради. 04 березня 2006р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим їй було надано прізвище [PERSON] Позивачка зазначала, що з 01 вересня 2010 р. їх син [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання, на контрактній основі в Одеському інституті [PERSON] управління персоналом IV рівня акредитації, за спеціальністю психологія. Термін навчання з 01 вересня 2010р. по 31 липня 2011р. Стипендію син не отримує. Позивачка зазначала, що їй важко одночасно сплачувати за освіту сина та утримувати його самостійно без допомоги відповідача, який уникає від надання матеріальної допомоги на утримання сина, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина у розмірі 600.00 грн. на місяць. Позивачка у судове засідання з'явилася, змінила свої позовні вимоги, а саме розмір аліментів з 600,0гривень до 300,00 грн.. які просила стягнути з відповідача у повному обсязі, про що надала суду заяву /а.с.40/. Відповідач у судове засідання з'явився, змінені позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити у повному обсязі, про що надав відповідно заяву /а.с.41 /. Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення представника позивача, відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.З ст.10, ч.І ст.бОЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, відповідач є рідним батьком повнолітнього [PERSON]. 27 травня 1992р. народження, що підтверджується актовим записом про народження №490 від 03.06.1992р., виданий Іллічівським відділом ЗАГС м. Одеси (а.с.5). Сторони перебували до 2000 року в зареєстрованому шлюбі і з цього часу відповідач проживає окремо. Судом встановлено, що з 01 вересня 2010 р. [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання, на контрактній основі в Одеському інституті [PERSON] управління персоналом IV рівня акредитації, за спеціальністю психологія (а.с.17). Термін навчання з 01 вересня 2010р. по 31 липня 2011р., стипендію [PERSON] не отримує. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на час навчання сина, пояснив що має можливість надавати матеріальну допомогу сину у розмірі 300,0гривень, щомісяця, про що подав відповідну заяву /а.с.41/ Крім того, суд враховує, що відповідач повністю визнав змінені позовні вимоги, а тому у відповідності до ч.І ст. 61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За такими обставинами суд доходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на період навчання сина, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на період навчання в розмірі 300,00 гривень, щомісяця . Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 51,00 грн., витрати на ІТЗ складають 120,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved