Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік о - [PERSON]. Після смерті чоловіка залишився будинок з господарчими будівлями по [ADDRESS]. Позивачка звернулася 6-ти місячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. 26.04.2010 року постановою нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, у зв'язку з тим, що чоловік 04.01.2003 року купив у [PERSON], який діяв на підставі доручення [PERSON] будинок з господарчими будівлями по [ADDRESS] по біржовій угоді. Угоду вони уклали на ТБ «Новомосковська». Згідно умов договору купівлі-продажу чоловік сплатив [PERSON] гроші у сумі 23388 гривень. З січня 2003 року по день смерті чоловік та позивачка користувалися будинком, надвірними будівлями. Проте що угоду необхідно було оформити нотаріально чоловік не знав. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про визнання угоди дійсною та визнання права власності на будинок на надвірні споруди у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник ТБ «Новомосковська» в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином. Представник Новомосковськом районної державної нотконтори в судове засідання не явився про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Орлівщанською сільрадою від 28.12.1987 року належало домоволодіння по [ADDRESS]. 14 квітня 2000 року [PERSON] видав доручення , посвідчене нотаріусом м.Кемерово №1373 - [PERSON] на представлення його інтересів. Установлено, що позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] 33.04.1993 року. [INFO] позивачка народила сина [PERSON], батьком якого записано [PERSON] ас.7,9. 4 січня 2003 року [PERSON] уклав на ТБ «Новомосковська» договір купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] з [PERSON], що підтверджується документом на ас.ю. Сторони відповідно до вимог п.2.1. Статуту та п.15 Закону України „Про товарну біржу" були прийняті у члени біржі. Відповідно до умов договору від 4.01.2003 року [PERSON] сплатив [PERSON] гроші у сумі 23388 гривень. Відповідно до вимог ст.47 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, вказаних у законі. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір за дійсний. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Проте, не дивлячись на недотримання встановленої законом нотаріальної форми посвідчення угоди від 04.01.2003 року, її умови фактично були виконані, угода фактично відбулася, внаслідок чого наступили правові наслідки. [PERSON] від свого представника [PERSON] за договором купівлі продажу від 04.01.2003 року продав домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON]. Сторонами були виконані всі умови договору купівлі- продажу нерухомості від 04.01.2003 року. Суперечки по укладеному договору купівлі-продажу між ними не було. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу жилого будинку «А», з господарчими будівлями по [ADDRESS] від 04.01.2003 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Відповідно до вимог ст.22 КпШС України в редакції 1969 року майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожний із подружжя має рівні права володіння, користування цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або по іншим поважним причинам не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч.1 ст.28 КпШС України в редакції 1969 року в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними. Статі 28 ч.1, 29 КпШС України в редакції 1969 року в разі розподілу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнають рівними. Якщо між подружжям не досягнуто домовленості про спосіб розподілу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення про розподіл майна в натурі. Таким чином судом встановлено, що будинок придбано подружжя [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу, за кошти сімейного бюджету та для потреб сім'ї, та є їх спільною сумісною власністю. Суд вважає, можливим визнати за позивачкою право власності на 1\\2 частину будинку та господарчих будівель по [ADDRESS] Дніпропетровської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується документом на ас.8. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка та її неповнолітній син [PERSON], 1993 року народження є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.1269 ЦК України позивачка звернувся до нотконтори з заявою в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина про прийняття спадщини після смерті батька. 26.04.2010 року постановою нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу будинку та господарчих споруд по [ADDRESS] був оформлений на біржі, а не нотаріально. Відповідно до ч.і ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Суд вважає можливим визнати за позивачкою та її неповнолітнім сином [PERSON], 1993 року народження право власності по 1\\4 частині на жилий будинок "А", надвірні побудови по [ADDRESS]. Тому,

Outcome: approved