Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У липні 2010 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свій позов тим, що 15 травня 2008 року він та відповідачі уклали в усній формі договір позики. Відповідно до умов вказаного договору він передав відповідачам грошову суму в розмірі 75 410 доларів США^ що підтверджується власноручною розпискою відповідачів від 15 травня 2008 року, а відповідачі зобов'язались повернути йому суму позики до 25 вересня 2008 року. На початку вересня 2008 року він звернувся до відповідачів з проханням повернути позику, але вони відмовили в її повернені, мотивуючи тим, що в них немає грошей. Просили збільшити строк повернення позики. В свою чергу позивач не мав наміру продовжувати строк позики та наполягав на її повернені. До теперішнього часу відповідачі свої зобов'язання не виконали, грошові кошти не повернули. Позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь грошову суму еквівалентну 75 410 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, сповіщених про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 1 договір позики. У судовому засіданні встановлено, що 15.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір позики. Згідно з розпискою відповідачів від 15 травня 2008 року, позивач передав їм у борг грошову суму в розмірі 75410 доларів США, а вони зобов'язались повернути позику до 25 вересня 2008 року ( а.с.8). Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що з 25 вересня 2008 року позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням повернути позику, але вони відмовляли йому в поверненні грошових коштів, посилаючись на відсутність грошей, просили збільшити строк повернення позики. Позивач в свою чергу продовжувати строк позики не бажав та наполягав на поверненні боргу. До теперішнього часу відповідачі свої зобов'язання не виконали, позику не повернули. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні( позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вищевказаний факт піддержується тим, що борговий документ (розписка) перебуває у позивача, так як, відповідно до ч.З ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обов'язку. Якщо договором не встановлений строк повернення позики позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним з метою захисту прав позивача стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача грошову суму в розмірі 75 410 доларів США, що за курсом НБУ на день постановлення рішення (100 доларів США=796,35грн.) складає 600 527грн. 53коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved