Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 2805 грн. 00 коп.. Зазначив, що [PERSON] працював у позивача в якості інженера-енергетика агроцеху №2 з 14.07.07 року. Відповідач звільнений з робти 05.08.09 року за власним бажанням. Під час роботи [PERSON] видано позика на загальну суму 3400 гривень, частину якої він повернув, борг по позиці становить 2240 гривень 00 копійок. Крім цього, [PERSON] видавалися кошти в якості авансу в рахунок заробітної плати. Шляхом утримання з заробітної плати частково повернуто 597 грн. 98 коп.. Заборгованість по виданій та неповернутій заробітній платі становить 565 гривень. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений - у справі розписка. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу розглянуто за відсутності відповідача за згодою представника позивача заочно відповідно до вимог Глави 8 Розділу III ЦПК України. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 509, 526, 530, 625-632, 638-640, 1046-1050 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.07.09 року укладено договір позики грошових коштів в розмірі 600 гривень, 30.09.08 року укладено договір позики на суму 400 грн. та 07.11.08 року договір позики на суму 2400 грн.. Зазначене підтверджується письмовими заявами та розписками, виданим відповідачем. Зобов'язання виконано частково, повернуто кошти на суму 1160 грн.. Заборгованість складає 2240 грн.. Зобов'язання до теперішнього часу не виконано. Суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту та з відповідача підлягає стягненню сума позики у розмірі 2240 гривень 00 копійок. Судом також встановлено, що позивачем [PERSON] видано аванс в рахунок заробітної плати в розмірі 1163 грн.. Шляхом утримання із заробітної плати підприємством повернуто 597 грн. 98 коп.. Заборгованість становить 565 грн. 02 коп.. Суд приходить до висновку, що вказана сума є заробітною платою, сплаченою наперед [PERSON]. Відповідно до ст. 1215 ЦК України Не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо іх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи викладене, той факт, що виплата авансу в рахунок заробітної плати проведено позивачем добровільно та за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку відповідача, суд вважає, що сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 565 грн. 02 коп. стягненню не підлягає. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: з відповідача підлягає стягненню борг за договором позики в розмірі 2240 гривень 00 копійок. В задоволенні вимог про стягнення сплаченого авансу в рахунок заробітної плати в розмірі 565 гривень 02 копійки належить відмовити. Судові витрати по сплаті держмита та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до ст.ст. 79-81,88 ЦПК України.

Outcome: partial