overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.02.1984 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею, навчається в Сумському технікумі харчової промисловості Національного університету харчових технологій і перебуває у неї на утриманні. На даний час відповідач мешкає окремо та має можливість надавати допомогу на утримання сина в звязку з його навчанням. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його щомісячного доходу, починаючи з дня подачі заяви до суду на період навчання, термін якого закінчується 30.06.2012 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували свій шлюб 18.02.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а. с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини на (а. с. 2). Син проживає з позивачкою та знаходиться у неї на утриманні, так як є студентом Сумського технікуму харчової промисловості Національного університету харчових технологій і самостійного доходу не має (а. с. 5). Термін його навчання закінчується 30.06.2012 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя, яких-небудь заперечень на позов суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість сплачувати на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2012 року, починаючи стягнення з 03.03.2011 року. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

Позивач пред'явила до відповідача позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 30.09.2000 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через скандальний характер відповідача, що призвело до негараздів в сім»ї. Спроби позивача змінити спосіб життя її чоловіка позитивних наслідків не дають. В судове засідання позивачка не з»явилась. Від неї надійшла письмова заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла письмова заява про розгляд справи в його відсутність, позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.09.2000 року у відділі РАГС Лугинського РУЮ Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 12. Сторони є батьками [PERSON] Миколайовича-11.04.2001 року народження та [PERSON] - [INFO]. . За таких обставин суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

КС «Сумська кредитна спілка» звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 4085 гривень 12 копійок заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6413 від 27.08.2009 року, згідно з яким позивач надавав кредит у сумі 1530, 00 гривень строком на 18 місяців з поверненням її рівними часками згідно графіку, а відповідачка [PERSON] поручилася за повне та своєчасне повернення кредиту. Однак [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконала. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час судового розгляду справи була належним чином повідомлена. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, пояснювала, що отримані кошти [PERSON] витратила лише на себе і що між ними була домовленість, про те що виплачувати вказаний кредит буде саме [PERSON] Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно з кредитним договором № 6413 від 27 серпня 2009 року позивач надавав кредит у сумі 1530 гривень строком на 18 місяців з поверненням її рівними часками згідно графіку /4,6/. Згідно договору поруки від 27 серпня 2009 року поручителем даного кредитного договору є [PERSON] / а.с.7/. Станом на 08 квітня 2011 року [PERSON] та поручитель по кредитному договору №6413 допустили заборгованість перед КС «Сумська кредитна спілка» у сумі 4085 гривень 11 копійок. Згідно зі ст.ст. 11, 509, 510, 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлені строки відповідно до умов кредитного договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали допустивши таким чином заборгованість перед КС «Сумська кредитна спілка». Не визнання відповідачкою [PERSON] позову є безпідставним, оскільки згідно укладеного договору поруки боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором, /ар.с.7/. Враховуючи викладене, необхідно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Сумська кредитна спілка» 4085 гривень 11 копійок заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку; по 25 гривень 50 копійок з кожної повернення судового збору та по 60 гривень з кожної повернення витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього по 85 гривень 50 копійок з кожної.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що 16 вересня 1988 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з?явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначала, що позов підтримує у повному обсязі та просила шлюб розірвати (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з?явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 18). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 16 вересня 1988 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 16 вересня 1988 року серії ІV-БК № 264349, актовий запис № 1782, видане відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Мінської районної ради народних депутатів (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 19 липня 1990 року, (а.с. 9) та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 27 червня 2002 року (а.с. 8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сім?ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 07 травня 1999 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку. Ще при житті [PERSON] склала заповіт щодо всього належного їй майна на випадок своєї смерті. Заповідачка призначила своїм спадкоємцем позивача. Спадкоємці першої черги по закону, які мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні. Позивач, в наданий судом додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, звернувся до Бахмацької державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в цьому, оскільки одержати нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, належну померлій, неможливо у звязку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий на імя [PERSON], вже після її смерті. А тому, для визнання права власності на земельну ділянку, позивач звертається до суду. В судове засідання позивач не зявився, але в своїй позовній заяві просить справу розглянути без його участі. Представник Курінської сільської ради в судове засідання не зявився, але надіслали до суду заяву в якій просять справу розглянути у відсутність їх представника. Позов визнають. Ознайомившись з матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1218 ЦК України вказує, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 07 травня 1999 року у віці 91 року в м.Миколаїв, про що зроблено відповідний актовий запис № 2169. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 001422 від 06 серпня 2002 року [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,98 га, яка розташована на території Курінської сільської ради, вартість земельної ділянки складає 36358 гривень 69 коп, що підтверджується витягом з технічної документації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки виданої відділом держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області 24.03.2011 року № 01-14\\1070. [PERSON] призначила своїм спадкоємцем, свого онука [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 22 серпня 1994 року. Отже, [PERSON] як спадкоємець за заповітом має право на земельну ділянку, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, котра належала померлій [PERSON]. Інші спадкоємці відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

[PERSON], звернулась із позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини та просить задовольнити позов. Вислухавши позиції сторін і розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], обгрунтовані, грунтуються на законі і підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону' та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стосовно розміру аліментів, то із урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, вимог ст. 181 СК України, суд вважає, що аліменти з відповідача можуть бути стягнуті в розмірі 1\\4 із всіх видів його заробітку (доходу ), але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, в силу' ст. 88 ч. З ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, в розмірі 51 грн. Також, в силу ст. 81 ч. 1,2,3 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду' справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

В квітні 2011 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що з відповідачем спільне життя не склалося, збереження сімї є неможливе оскільки мають різні характери та погляди на життя. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду пояснив, що мають різні характери,сімейне життя не склалось, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15.10.1994 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Рижанської сільської ради Володарсько- Волинського району Житомирської області 15.10.1994 року, про що був зроблений актовий запис за № 14. Від шлюбу мають дитину- дочку [PERSON], [INFO] Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ТП № 260424, копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ТП № 257654. Сторони зберегти сімю не бажають, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, мають різні погляди на життя, а тому суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, а отже збереження даної сімї є неможливим та недоцільним. Дитину слід залишити проживати з матірю, спір про місце проживання останньої відсутній. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька . Одним із способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.ст.182,183 СК України, суд з врахуванням того, що відповідач працездатний, приходить до висновку про можливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене , позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача стягуються витрати на інформаційно-технічне забезпечення, та на користь держави стягується судовий збір. Враховуючи викладене, на підставі ст.112,113, 180, 181,182,183 СК

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

В Рівненський міський суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю з [PERSON] звернулась [PERSON] , в якій просить встановити факт проживання однією сім"єю , як чоловік і жінка з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог суду пояснила, що з [PERSON] зареєструвала шлюб в 1985 році. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя купили та добудували житловий будинок в [ADDRESS] і проживали в цьому будинку. В 2005 році за сімейних обставин розірвали шлюб в судовому порядку і отримали свідоцтво про розірвання шлюбу . Однак незважаючи на те, що шлюб було розірвано вони продовжували проживати однією сім"єю, як чоловік та дружина. Мали спільний бюджет , виховували сина . Проживали в будинку, що є їх спільною власністю подружжя, де і були зареєстровані. [INFO] року [PERSON], перебуваючи у відрядженні , помер. Так як відсутнє свідоцтво про одруження [PERSON] не може отримати страхову суму в зв"язку зі смертю чоловіка. Тому просить задовольнити її заяву. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали та зареєстровані в будинку за адресою [ADDRESS] 23 грудня 1996 року ,про що свідчить відмітки в будинковій книжці. В цьому ж будинку проживає їх син, [PERSON] . З досліджених в судовому засіданні матеріалів, а саме свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого 20 вересня 2005 року, та свідоцтва про народження сина , [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі і мають сина, [PERSON] . З пояснень свідків [PERSON],[PERSON].[PERSON] вбачається , що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім"єю, як дружина та чоловік з часу вселення їх в будинок по [ADDRESS] і по час смерті [PERSON]. Спільно вели домашнє господарство, мали спільний сімейний бюджет. Про те, що їх шлюб було розірвано в 2005 році, їм нічого не було відомо і стало відомо лише після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Ст.3 п.4 Сімейного Кодексу України передбачає, що Сім"я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таким, що не суперечать моральним засадам суспільства . Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім"єю, як подружжя з [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 19211 грн. 46 коп., державне мито в розмірі 192 грн. 11 коп. та витрати з ІТЗ в розмірі 120 грн. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що 24 квітня 2007 року між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 49/6зар9-04-07 (а.с. 10-11) на суму 6000 грн. строком до 24.04.2009 року зі сплатою 15, 00 % річних. Згідно заяви про видачу готівки № 8 від 24.04.2007 р. боржник отримав готівкою 6000 грн. (а.с. 15). Починаючи з листопада 2007 року [PERSON] свої зобовязання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитним договором не виконує. Згідно п. 6.1 кредитного договору передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредитної заборгованості та несплаті відсотків за кредитом у вигляді пені в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За таких порушень умов Договору /п. 3.3, 4.7, 6.1/, станом на 12 лютого 2010 року прострочена заборгованість по кредиту становить 758, 00 грн.., прострочена заборгованість по відсоткам 38, 82 грн., заборгованість по щомісячній комісії 108, 00 грн., поточна заборгованість по нарахованій комісії 27, 00 грн. поточна заборгованість по відсоткам 10, 91 грн., загальна сума по пені по кредиту, відсоткам та комісії становить 18268, 73 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Провівши аналіз наданим в цій частині вимог доказам, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого за кредитним договором зобовязання /в формі його неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строк, визначений кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved