Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.06.2010 року звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що систематично, починаючи квітня 2010 року банком безпідставно було проведено списання з його пластикової зарплатної карти коштів, так - 26 квітня 2010 року банком було списано 2 276.73 грн., - 11 травня 2010 року - 1 881.19 грн., а всього 4 157.92 грн. Після спілкування з співробітниками банку він дізнався, що кошти з його карти були списані на підставі договору поруки, що був зареєстрований 23.07.2007 року. Відповідно до даного договору він виступає поручителем перед банком за кредитною угодою між його дружиною [PERSON] та банком. В звязку з незаконністю списання коштів, просить суд відшкодувати йому 4 157.92 грн. незаконно списаних коштів, 3000 грн. заподіяної в звязку з цим моральної шкоди, витрати на лікування - 500 грн., та судові витрати. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що банком правомірно були списані кошти з позивача, оскільки він як поручитель несе повну відповідальність за кредитною угодою як і позичальник. Належним чином повідомлений про розгляд справи, представник відповідача, не повідомивши суд про причину своєї неявки, до суду не зявлявся, отже справу, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянуто в заочному судовому засіданні, без участі представника відповідача. Судом в ході розгляду справи встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписки з рахунка по основній карті [PERSON] за № 6762 4667 7251 0382 за період з 26.04.2010 р. по 01.06.2010 р. на погашення кредиту банком стягнуто кошти загальною сумою 4 157.92 грн. (а.с. 15-16). Безспірно судом встановлено, що 23.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 7011, відповідно до якої банком надавався їй кредитні кошти в сумі 25 000 грн., а вона повинна сплачувати банку щомісячно кредит, відсотки за кредитом та винагороду. Забезпечення даної кредитної угоди регламентується Договором застави майна № 7011-1, та Договором поруки № 7011-2 від 23.07.2007 року. (а.с. 8-10). Відповідно до п.п. 1.3 даної кредитної угоди, термін повернення кредиту встановлюється до 23.07.2009 року. (а.с. 8). Відповідно до п 2 Договору поруки № 7011-2 від 23.07.2007 року, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обовязків в тому ж розмірі, що і боржник. У випадку порушення Поручителем зобовязання перед Кредитором, останній вправі здійснювати договірне списання коштів в рахунок погашення боргу. (а.с. 11). Станом на квітень-травень 2010 року строк договору поруки сплинув. Припинення договору поруки, (ст. 559 ЦК України), порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. У разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, якщо після настання строку виконання зобовязання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. У разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення поруки. В ході судового розгляду даної справи жодною із сторін не було подано до суду доказів, які б свідчили про продовження терміну основного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідно до якого строк дії якого завершився 23.07.2009 року, додаткових угод щодо змін строку дії договору, відповідно до його положень п.п. 2.3.3. та 2.4.1., сторонами не надано, кредитором не надано доказів, які б свідчили про предявлення позову до поручителя протягом одного року від дня укладенні договору поруки. . Дані обставини справи дають підстави прийти суду до висновку, що відповідач допустив порушення умов договору, який на день списання коштів завершив свою дію. Як передбачено ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не безпідставні, і вважає вірним задовольнити їх і зобовязати відповідача відшкодувати позивачеві 4 157.92 грн. незаконно списаних коштів. Крім того, суд вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди - в розмірі 1000 грн., оскільки стягнення сум, що належали позивачу від підприємства, як встановлено в судовому засіданні, провадилося з порушенням діючого законодавства, - все це призвело до моральних страждань, втраті нормальних життєвих звязків і вимагало додаткових зусиль по організації свого життя позивачем. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з вимог розумності і справедливості, враховує характер порушення його прав, глибину фізичних та душевних страждань позивача. В силу ч.2, 3 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 51 грн. - за вимоги майнового характеру та 08 грн. 50 коп. - за вимоги немайнового характеру, 120 грн. ІТЗ, 250 грн. - за надання правової допомоги. В іншій частині позовних вимог позивачеві належить відмовити за їх безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial