Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №11083795000 від 28 листопада 2006 року, за умовами якого позивач надав останньому кредит в сумі 78 000 швейцарських франків, що на дату укладення договору еквівалентно 325 802 гривень 88 коп., строком на 11 років, а [PERSON] прийняв на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 8,49% річних та здійснювати повернення кредиту у порядку та на умовах, зазначених у Договорі. Оскільки відповідач неодноразово порушував зобовязання за вказаним договором, то 09 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 від 09 лютого 2009 року до Договору про надання кредиту №11083795000 від 28 листопада 2006 року, згідно якого останній зобовязався повертати кредит шляхом сплати ануїтетних платежів та змінено кінцевий строк повернення кредиту в термін не пізніше 28 листопада 2021 року. Станом на 12 березня 2010 року [PERSON] порушив графік погашення кредиту за Договором про надання кредиту на 394 дні по нарахованих відсотках та за Додатковою угодою на 375 днів по основному боргу та на 375 днів по нарахованих відсотках. Тому позивач просить стягнути з відповідача 555 704,42 грн. боргу та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 29 грудня 2009 року, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №11083795000 від 28 листопада 2006 року, за умовами якого позивач надав останньому кредит в сумі 78 000 швейцарських франків, що на дату укладення договору еквівалентно 325 802 гривень 88 коп., строком на 11 років, а [PERSON] прийняв на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 8,49% річних та здійснювати повернення кредиту, згідно графіку погашення кредиту, що є додатком №1 до кредитного договору. Крім цього встановлено, що 30 січня 2009 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою щодо зміни схеми погашення кредиту за Договором про надання кредиту №11083795000 від 28 листопада 2006 року у звязку із реструктуризацією кредиту зі стандартної на ануїтетну, що стверджується копією заяви відповідача від 30 січня 2009 року (а.с. 106). У звязку з цим, 09 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 від 09 лютого 2009 року до Договору про надання кредиту №11083795000 від 28 листопада 2006 року, згідно якого останній зобовязався повертати кредит шляхом сплати ануїтетних платежів та змінено кінцевий строк повернення кредиту в термін не пізніше 28 листопада 2021 року. Однак, станом на 12 березня 2010 року [PERSON] порушив графік погашення кредиту за Договором про надання кредиту на 394 дні по нарахованих відсотках та за Додатковою угодою на 375 днів по основному боргу та на 375 днів по нарахованих відсотках, а станом на 18 серпня 2010 року сума боргу [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк» по кредиту та відсоткам склала 555 704,42 грн., з яких 482 018,68 грн. прострочений борг, 60 460,09 грн. прострочені відсотки, 3 831, 49 грн. пеня по простроченому боргу, 8 894,16 грн. пеня по прострочених відсотках, 500 грн. неустойка. Правовідносини між сторонами випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами гл. 48 ЦК України, зокрема згідно вимог ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 1.3.4. Договору про надання кредиту №11083795000 від 28 листопада 2006 року відповідач взяв на себе зобовязання здійснювати погашення нарахованих відсотків з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані такі відсотки. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, у разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятий календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 7.3. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового погашення кредиту та відсотків у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення боргу є обґрунтованим. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved