Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-12 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 10 серпня 2009 року вона працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю Промислово-інвестиційна група Столиця (далі ТОВ) на посаді головного бухгалтера. Наказом ТОВ від 19 липня 2010 року № 89-К її звільнено із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. У порушення ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільнення з роботи ТОВ не виплатило їй заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2009 року по червень 2010 року на загальну суму 23256 грн. 04 коп. Незважаючи на неодноразові звернення, кошти їй не виплачені по сьогоднішній день. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їхній розмір підприємство повинно виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із довідкою № 168 від 19 липня 2010 року, виданою відповідачем, розмір її середньоденної заробітної плати складає 268 грн. 28 коп. Із дня звільнення з роботи з 19 липня 2010 року по 02 березня 2011 року по день подачі даного позову минуло 159 робочих днів. Таким чином, відповідач ТОВ повинно виплатити їй ще й середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний вище період у розмірі 42656 грн. 52 коп. (268 грн. 28 коп. х 159 роб. днів). Всього ТОВ повинно виплатити їй 65912 грн. 56 коп., з яких: 23256 грн. 04 коп. сума заборгованості по заробітній платі, 42656 грн. 52 коп. компенсація за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Просила стягнути на її користь з відповідача ТОВ нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за період з 01 грудня 2009 року по 30 червня 2010 року в розмірі 23256 грн. 04 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 липня 2010 року по 25 лютого 2011 року в розмірі 42656 грн. 52 коп., всього 65912 грн. 56 коп. Також просила зобовязати відповідача обчислити та виплатити їй середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 20 липня 2010 року по день фактичного розрахунку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги зменшила та уточнила. Просила стягнути на її користь з відповідача ТОВ нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за період з 01 грудня 2009 року по 30 червня 2010 року в розмірі 23256 грн. 04 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 липня 2010 року по 02 березня 2011 року в розмірі 42656 грн. 52 коп., всього 65912 грн. 56 коп. Відповідач ТОВ у судове засідання не зявилося, направило до суду заяву, у якій зазначає, що позов [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі на суму 65912 грн. 56 коп. визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без участі їхнього представника. Розяснивши позивачу наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у період з 10 серпня 2009 року по 19 липня 2010 року працювала у ТОВ на посаді головного бухгалтера із посадовим окладом 5000 грн. щомісячно. Згідно із наказом № 89-К від 19 липня 2010 року вона звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки № 74 від 19 липня 2010 року заборгованість ТОВ по виплаті позивачу [PERSON] заробітної плати за період з грудня 2009 року по червень 2010 року складає 23256 грн. 04 коп. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що при звільненні з роботи позивачу [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2009 року по червень 2010 року у сумі 23256 грн. 04 коп. виплачена не була. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні також встановлено, що, враховуючи розмір середньоденної заробітної плати в сумі 268 грн. 28 коп., а також час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 липня 2010 року по 02 березня 2011 року, відповідач ТОВ повинно виплатити позивачу ще й середній заробіток за період затримки розрахунку за вказаний період у розмірі 42656 грн. 52 коп. (268 грн. 28 коп. х 159 роб. днів). Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до ТОВ є обґрунтованим, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню, тому з відповідача ТОВ на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню нарахована, але не виплачена їй заробітна плата в розмірі 23256 грн. 04 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 42656 грн. 52 коп., всього 65912 грн. 56 коп. На підставі ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved