Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який був уточнений та збільшений, до відповідача [PERSON] спілки «Перше кредитне товариство»та просить стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.; завдані збитки в розмірі 25000 грн.; відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 181621,80 грн.; суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 103865,32 грн.; 3 % річних від простроченої суми в розмірі 24766,61 грн.; комісію банку за вхідні платежі в розмірі 4392,63 грн. Позивач у судове засідання зявився, позов підтримав та показав, що 24 грудня 2007 року між ним та спілкою було укладено договір № ОД-1/0778/07/432 про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 111760 грн., строком на 12 місяців, тобто до 24 грудня 2008 року. Згідно п.3.3.3 договору, він декілька разів зробив довкладання, а саме: 22.01.2008 р. на 260000 грн.; 01.02.2008 р. на 450996,46 грн.; 25.03.2008 р. на 34000 грн. та 29.04.2008 р. на 242000 грн. Таким чином загальна сума коштів, що була внесена на депозитний договір через касу кредитної спілки становить 1098756,46 грн. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2009 року було стягнуто з КС «Перше кредитне товариство»на його користь заборгованість неповернутого депозитного внеску в розмірі 585496,89 грн. Станом на 07 вересня 2010 року з КС «Перше кредитне товариство»примусово стягнуто виконавчою службою залишок депозиту згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2009 року. Умовами договору (п. 4.1, 4.2), передбачено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов договору згідно чинного законодавства України. Порушення умов цього договору є невиконання, або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим договором. У грудні 2008 року перед закінченням його депозитного договору, розраховуючи на повернення вкладу, вирішив купити двокімнатну квартиру. Після згоди сторін. Він дав господарю квартири завдаток в сумі 25000 грн. Розрахуватися за квартиру він зобовязався до 01 лютого 2009 року, але спілка гроші не повернули, він не розрахувався за квартиру, завдаток не повернули отже втратив 25000 грн. На сьогодні сплата відсотків за користування чужими грошовими коштами не тільки не є незаконною, але є прямим обов'язком боржника. Буквальне тлумачення даного положення статті дозволяє зробити висновок, що юридичні особи не можуть бути звільнені від цього обов'язку. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами може бути визначений договором, так, згідно п. 2.2 договору відсоткова ставка за користування грошима становить 22% річних, то виходить, що станом на 07.09.2010 р. кредитна спілка «Перше кредитне товариство»повинна сплатити відсотки за користування грошима. Боржник зобов'язаний сплатити суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті «Урядовий кур'єр»та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України. Вимагати сплати суми боргу врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Він вважає за необхідне реалізувати таке право. Якщо за прострочення сторони в договорі не передбачили сплату відсотків річних та їх розмір, підлягають сплаті три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення. Відсотки річних, передбачені статтею 623 ЦК України, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Таку позицію займає і судова практика (постанова Судової палати Верховного Суду України від 19 серпня 2002 року). ДВС Другого Приморського районного відділу у м. Одесі, виконуючи рішення суду від 13.08.2009 р., було примусово стягнено з КС «Перше кредитне товариство»та перераховано на його рахунок у банку кошти: 16.11.09 р. - 78054,42 грн., 10.03.10 р. - 23538,42 грн., 07.09.10 р. - 211854,98 грн. При зарахувані цих грошей на рахунок, банком з [PERSON] була стягнута комісія за вхідний платіж загальною сумою у 4392,63 грн. (585,41+2041,77+176,54+1588,91), чим були завдані збитки. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим і підлягаючим частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2007 року між позивачем та спілкою було укладено договір № ОД-1/0778/07/432 про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 111760 грн., строком на 12 місяців, тобто до 24 грудня 2008 року. Згідно п.3.3.3 договору, він декілька разів зробив довкладання, а саме: 22.01.2008 р. на 260000 грн.; 01.02.2008 р. на 450996,46 грн.; 25.03.2008 р. на 34000 грн. та 29.04.2008 р. на 242000 грн. Таким чином загальна сума коштів, що була внесена на депозитний договір через касу кредитної спілки становить 1098756,46 грн. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2009 року було стягнуто з КС «Перше кредитне товариство»на його користь заборгованість неповернутого депозитного внеску в розмірі 585496,89 грн. Станом на 07 вересня 2010 року з КС «Перше кредитне товариство»примусово стягнуто виконавчою службою залишок депозиту згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2009 року. Умовами договору (п. 4.1, 4.2), передбачено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов договору згідно чинного законодавства України. Порушення умов цього договору є невиконання, або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим договором. Статтею 536 ЦК України встановлюється правило виконання зобовязань, повязаних із користуванням чужими грошовими коштами, а саме оплатний характер таких зобовязань, за користування чужими грошовими коштами, боржник зобовязаний вплачувати відсотки. На сьогодні сплата відсотків за користування чужими грошовими коштами не тільки не є незаконною, але є прямим обов'язком боржника. Буквальне тлумачення даного положення статті дозволяє зробити висновок, що юридичні особи не можуть бути звільнені від цього обов'язку. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами може бути визначений договором, так, згідно п. 2.2 договору відсоткова ставка за користування грошима становить 22% річних, то виходить, що станом на 07.09.2010 р. кредитна спілка «Перше кредитне товариство»повинна сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 181621,80 грн. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачена сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики України, який визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти, виходячи з індексу споживчих цін. Індекс споживчих цін для визначення розміру компенсації обчислюється множенням місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. Тобто, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник несе обовязок відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих грошових коштів. Суд вважає, що на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, виходячи із щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату за цей період, приросту індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу у відсотках, сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яка підлягає стягненню з відповідача становить 103865,32 грн. Також суд вважає, що на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню три відсотка річних в розмірі 24766,61 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в суді першої інстанції у розмірі 120 грн. ДВС Другого Приморського районного відділу у м. Одесі, виконуючи рішення суду від 13.08.2009 р., було примусово стягнено з КС «Перше кредитне товариство»та перераховано на його рахунок у банку кошти: 16.11.09 р. - 78054,42 грн., 10.03.10 р. - 23538,42 грн., 07.09.10 р. - 211854,98 грн. При зарахувані цих грошей на рахунок, банком з [PERSON] була стягнута комісія за вхідний платіж загальною сумою у 4392,63 грн. (585,41+2041,77+176,54+1588,91), чим були завдані збитки. У частині стягнення завданих збитків в розмірі 25000 грн, суд вважає, що необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано до суду доказів спричинення збитків. На підставі викладеного та

Outcome: partial