Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання дій банку неправомірними та зобовязання вчи-нити певні дії, мотивуючи тим, що 23 лютого 2007 року між Могилів-Подільським від-діленням Вінницької філії «ПриватБанку»та нею було укладено кредитну угоду № МКМП-123 в рамках програми мікрокредитування, у відповідності до якої відповідач на-дав їй кредит в сумі 60000 грн. під 19 %, який вона зобовязувалася погасити в термін не пізніше 21.02.2012 року. Вона добросовісно виконувала і виконує прийняті на себе зобо-вязання по кредиту, а саме: визначені в додатку № 1 до кредитної угоди № МКМП-123 по графіку погашення кредиту та процентів і винагороди. Однак, 20.02.2010 року кредито-давець без будь-якого попередження та погодження з нею збільшив позивачці процентну ставку по кредиту з 19 % до 29,4 % і в такий спосіб зобовязав її сплачувати щомісячну різницю погашень по кредиту на суму 232 грн. більше від попередньої. Вона в свою чергу відмовилась гасити кредит згідно збільшеної процентної ставки, продовжуючи викону-вати умови договору згідно процентної ставки 19 %. Крім того, банком було нараховано їй штрафні санкції в розмірі 4050 грн. [PERSON] вважає вищевказані дії банку непра-вомірними. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи і просила суд визнати дії Могилів-Подільського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині одностороннього збільшення відсоткової ставки по кредитному договору неправомірними і зобовязати ви-щевказане відділення банку приймати у неї платежі згідно графіку погашення кредиту процентів та винагороди, який визначений додатком № 1 до кредитного договору № МКМП 123 від 22.02.2007 року, анулювати нараховані їй штрафні санкції в сумі 4050 гривень та стягнути на її користь з відповідача судові витрати. Суду пояснила, що вона добросовісно вносила платежі по графіку згідно додатку по кредитному договору. Нового графіку погашення кредиту їй не було надано, як і повідомлення про причини збільшення відсоткової ставки. Позивачка продовжувала виконувати свої кредитні зобовязання згід-но відсоткової ставки 19 % та графіку погашення кредиту, неодноразово зверталася до відділення банку за розясненнями, однак їй відповідь не була надана, що і призвело до звернення з даною заявою до суду. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала по-зовні вимоги [PERSON], суду пояснила, що дії банку щодо одностороннього збіль-шення відсоткової ставки по кредиту суперечать вимогам ст.1056-1 ЦК України, ст.55 За-кону України «Про банки і банківську діяльність», ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, банк не дотри-мався навіть вимог п.2.3.1 договору № МКМП 123 від 22.02.2007 року щодо причин збільшення відсоткової ставки, направлення письмового повідомлення позичальнику з графіком погашення кредиту тощо. Вважає, що позов слід задовольнити з винесенням заочного рішення. Представник відповідача втретє судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що дає право суду розглянути справу у його відсутність з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з ухваленням заочного рі-шення, виходячи з наступного. Частина 4 статті 169 ЦПК України вказує, що у разі повторної неявки в судове засі-дання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наяв-них у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному разі відповідач тричі не зявився в судові засідання, а позивач та її пред-ставник не заперечують проти заочного розгляду справи. 23.02.2007 року між Могилів-Подільським відділенням Вінницької філії "Приват-Банку" та [PERSON] було укладено кредитний договір № МКМП-123, у відповідно-сті до якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 60000 гривень під 19 % річних, який вона зобовязалася погасити в термін не пізніше 21.02.2012 року, дотримуючись графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, який є додатком № 1 до даного договору. Згідно п.2.3.1 кредитного договору № МКМП-123 від 23.02.2007 року Банк має пра-во збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом при зміні конюнкту-ри ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому Банк, за 20 днів до вступу в силу зміне-ної відсоткової ставки, направляє Позичальнику письмове повідомлення про зміну про-центної ставки, що містить Графік погашення кредиту, процентів і винагороди (додаток до договору), розрахований з урахуванням нової відсоткової ставки. Як пояснила позивач вона дотримувалась умов кредитного договору і не отриму-вала письмового повідомлення банку про збільшення розміру відсоткової ставки та нового графіку погашення кредиту. У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.1056-1 ЦК України, в редакції від 21.01.2010 року, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторон-ньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односто-ронньому порядку є нікчемною. Частина 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулю-вання ринків фінансових послуг»вказує, що фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків, встановлених законом. Відповідач не надав до суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували відповідність його дій щодо збільшення відсоткової ставки по кредитно-му договору № МКМП-123 від 23 лютого 2007 року з 19 % до 29,4 % та нарахування [PERSON] штрафних санкцій в сумі 4050 грн. вимогам законодавства України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved