Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила у суд даний позов і просить стягнути з відповідача 2750,00 грн. залишку вартості придбаного товару та 143,63 грн. 3% річних посилаючись на те, що 24 січня 2009 року між ними був укладений договір купівлі-продажу товару (автомобіль) у розстрочку вартістю 74800,00 грн. з розстрочкою платежу на 6 місяців, але відповідач порушив умови договору. У суді представник позивача [PERSON] вимоги підтримав і надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] у суд зявився, вимоги позивача не визнає посилаючись на те, що повністю розрахувався з позивачем в сумі 2750,00 грн. залишку вартості придбаного товару, але надати підтверджуючі докази не може за їх відсутності. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. У суді встановлено, що 24 січня 2009 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] і [PERSON] був укладений договір №2 купівлі-продажу товару у розстрочку, згідно якого відповідач придбав у позивача автомобіль DADI вартістю 74 800,00 грн. з розстрочкою платежу на 6 місяців. Частина суми в розмірі 30000,00 грн. була внесена одразу, а інша частина розстрочена рівними частинами по 7 466,66 грн. щомісячно. Незважаючи на це, відповідач порушив умови укладеного договору, повністю борг не погасив. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ж ст.625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.695 даного Кодексу договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах предявив позов, повністю його обґрунтував і він підлягає до повного задоволення в загальній сумі 2893,63 грн. із яких: 2750,00 грн. заборгованість за придбаний товар і 143,63 грн. - 3% від простроченої суми за період з 25 липня 2009 року по 16 березня 2011 року. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Строки позовної давності не пропущені. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання не має. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Outcome: approved