Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку № 22 на вул. JI.Українки в м. Моршин Львівської області. В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що він є власником зазначеного будинку. Відповідач [PERSON] є його сином, а відповідачка [PERSON] - його внучка. Останні мають зареєстроване місце проживання в цьому будинку і проживали в ньому до 2001р. 14.05.2001р. відповідач [PERSON] розірвав шлюб із [PERSON], після чого остання разом дочкою [PERSON] повернулась на проживати до батьків в м. Болехів Івано- Франківської області, де й проживають до цього часу, онука навчається в [PERSON] Відповідач [PERSON] після розпаду сім'ї також залишив будинок і виїхав у невідомому напрямку, але з реєстрації не знявся. Оскільки відповідачі не проживають в належному йому будинку по вул. Л.Українки,22 в м. Моршин з 2001р., вартість комунальних послуг не сплачують, житлом не цікавляться та не користуються ним, жодних речей, які б свідчили про зв'язок з цим житлом, в будинку не зберігають, просив суд на підставі вимог ст..ст.71,163 ЖК України визнати їх такими, що втратили право на користування цим житлом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в сулове засідання не з'явилися, про причину неявки на повторний виклик суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому суд, заслухавши думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів, розглянув справу за відсутності останніх на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Моршинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, оскільки неповнолітня відповідачка [PERSON] 17.11.1994р. народження навчається у [PERSON] ЗОШ 1-111 ст. №1 з 2001 року і зараз є ученицею 10-Б класу цієї школи. Дитина забезпечена житлом, так як проживає разом із матір'ю [PERSON] в м. Болехів на вул. Грушевського,59 в помешканні, яке винаймають. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, ствердив, що відповідач [PERSON] у будинку позивача в м. Моршин по вул. Лесі Українки,22 після розірвання шлюбу з [PERSON] не проживає з 2001р. [PERSON] відтоді проживає зі своєю матір'ю в іншому місті. Заслухавши позивача, представника третьої особи, свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва по право особистої власності на жилий будинок, виданого 10.12.1992р. адміністрацією Представника Президента України в Стрийському районі, одноосібним власником будинку на вул. Л.Українки,22 в м. Моршин є позивач. Як вбачається з довідки, виданої 03.11.2010р. [PERSON] загальноосвітній школою 1-3 ступенів за № 33, [PERSON] 17.11.1994р. народження є ученицею 10-Б цієї ж школи. Дитина зареєстрована за адресою: [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON] в м. Болехів на вул. Грушевського,59 в помешканні, яке винаймають. Таким чином судом встановлено, що відповідачі, будучи зареєстрованими і зазначеному будинку, більше шести місяців без поважних причин в ньому не проживають, житлом не користуються, не несуть витрат по утриманню цього житла, тому згідно ст.ст.71, 72 ЖК України у суду є всі підстави визнати їх такими, що втратили право користування да житлом.

Outcome: approved