Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

ДП « Сарненське лісове господарство» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 7536 грн. у відшкодування шкоди , завданої лісовому господарству лісопорушенням . Позивач покликається на те , що [PERSON] В, в ніч на 15 липня 2009 року в 58 кварталі виділ 14 Кричильського лісництва , яке є структурним підрозділом ДП « Сарненський лісгосп» , без відповідного дозволу зрізав чотири сиро ростучих дерева сосни загальною кубомасою 3.35 м.куб. , завдавши шкоди в розмірі 7536 грн. Також позивач просить стягнути з [PERSON] 85 грн. штрафу за вчинене лісопорушення. Постановою Сарненського районного суду від 26.04. 2010 року [PERSON] сільська рада залучена до участі у справі як третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Постановою Сарненського районного суду від 17. 05. 2010 року відповідачами у справі також притягнуті [PERSON] та [PERSON] Підтримавши позов в суді представник позивача [PERSON]М, просить стягнути тільки з [PERSON]В на користь [PERSON] сільської ради 7536 грн. збитків , завданих самовільною рубкою чотирьох дерев породи сосна , оскільки саме [PERSON] був ініціатором самовільної рубки , а [PERSON] та [PERSON] тільки допомагали у виконанні . Від сільського голови [PERSON] сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника ради , вирішення позову у відповідності до чинного законодавства. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позову не визнав , просить провадження у справі закрити в зв»язку з скасуванням постановою Сарненського райсуду від 13 травня 2010 року у справі за позовом [PERSON] постанови від 15 липня 2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн. за скоєння правопорушення , передбаченого ст.. 65 КУаАП , а саме за вчинення 15. 07. 2009 року незаконної рубки лісу. Крім того , представник вказує на те , що ДП « Сарненське лісове господарство « не має повноважень на пред»явлення позову в інтересах [PERSON] сільської ради , оскільки до матеріалів справи не залучено будь- яких документів , що спростовують це. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити на тій підставі , що [PERSON] не приймав участі у зрізуванні дерев на кореню , а лише допомагав вантажити розрізані дерева на віз та їх транспортування до пилорами . Відповідач [PERSON] , який був повідомлений про розгляд справи належним чином в судове засідання не з»явився , про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення сторін , свідчення [PERSON] дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного . Як вбачається із ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст. 61 цього Кодексу . Відповідно до акту , складеного працівниками лісового господарства 15 липня 2009 року , в цей день в 58 кварталі 14 виділ Кричильського лісництва о 0 годин 50 хвилин був затриманий [PERSON] , який скоїв самовільну рубку чотирьох сиро ростучих дерев породи сосна загальною кумо масою 3.35 м.куб. ( а.с 6 ). Факт вчинення самовільної рубки разом з [PERSON] та [PERSON] підтвердив сам [PERSON] в поясненнях від 15. 07. 2009 року ( а.с. 9 ) Сума завданих відповідачами збитків визначена відповідно до Постанови КМУ від 23. 07. 2008 року № 665 « Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди , заподіяної лісу» і становить 7536 грн. Як вбачається з відмовного матеріалу №1389-09 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] під час перевірки заяви лісничого Кричильського лісництва [PERSON]П, не заперечували своєї причетності до зрізування чотирьох дерев породи сосна , розпилювання двох дерев на частини довжиною по 4 метри , завантажування на віз та транспортування до пилорами . Постановою оперуповноваженого Сарненського РВ УМВС України [PERSON] від 18. 07. 2009 року в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON], [PERSON] [PERSON] було відмовлено за відсутністю складу злочину за ч. 2 ст. 6 КПК України в зв»язку малозначністю вчиненого діяння. Таким чином , суд приходить до висновку , що факт вчинення всіма відповідачами лісопорушення знайшов свої підтвердження , завдання шкоди самовільною рубкою чотирьох сиро ростучих сосен підтверджується протоколом огляду місця події ( відмовний матеріал № 1389-09 , а.с. 3 ) . З огляду на встановлене , суд не знаходить обґрунтованою вимогу представника [PERSON] щодо закриття провадження у справі через скасування судом адміністративної постанови № 000042 від 15. 07. 2009 року про притягнення [PERSON] до відповідальності , оскільки як вбачається з прийнятого судом від 13. 05. 2010 року рішення вказана постанова була скасована через відсутність опису обставин , установлених при розгляді справи , за відсутності посилання на спеціальну норму права , порушену позивачем. Тобто підставою скасування постанови про лісопорушення є процесуальні порушення і аж ніяк норми матеріального права . Аналізуючи позицію представника відповідача [PERSON] [PERSON] в частині відсутності права на пред»явлення позову ДП « Сарненське лісове господарство» , суд дійшов висновку , що дані твердження є безпідставними , оскільки відповідно до ст.. 7 Лісового кодексу України право власності на ліси від імені народу України здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування . Отже , щодо лісів , які розташовані на землях [PERSON] сільської ради , право власності здійснює саме ця рада . Статтею 17 ЛК України визначено , що ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам . Відповідно до ч. 4 вказаної статті право постійного користування лісами посвідчується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою . Так. Відповідно до Державного акту 11- РВ № 001158 від 15. 08. 2002 року , виданого Сарненською РДА , ДП « Сарненське лісове господарство « є постійним лісокористувачем на землях [PERSON] сільської ради ( а.с. 70-72 ) . Як на постійного лісокористувача на ДП « Сарненське лісове господарство « покладені обов»язки по охороні та захисту лісу від незаконних рубок, лісова охорона лісгоспу відповідно до ст.. 89 ЛК України має статус правоохоронного органу , а ст.. 91 цього кодексу передбачено право посадовим особам лісової охорони складати протоколи та направляти позови до суду . Беручи до уваги наведене , суд приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення , завдана шкода підлягає до стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зважаючи на позицію представника позивача , яка підтримала позов лише в частині стягнення всієї суми тільки з [PERSON] Суд вважає також необхідним задоволити позовні вимоги в частині відшкодування 30 грн. понесених позивачем на сплату ІТЗ , оскільки вимоги в цій частині документально підтверджені і їх відшкодування передбачено ст.. 88 ЦПК України . Що стосується вимог в частині стягнення 85 грн. штрафу , то беручи до уваги позицію представника ДП « Сарненське лісове господарство» як в судовому засіданні не торкалась цієї частини позову , в задоволенні вимог слід відмовити , оскільки постанова , якою вказаний штраф був втягнутий з [PERSON] судом скасована. На підставі наведеного , ст.. 1166 ЦК України ,

Outcome: approved