overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

17 листопада 2010 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, виписаній на імя [PERSON] та внаслідок виправленої на фамілію «Козявіна». 22 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Козявіну». З початку її трудової діяльності, після закінчення навчання з 1972 року вона влаштувалася на роботу на Душанбінський текстильний комбінат. В трудовій книжці їй було записано прізвище «Гаджиєва». В звязку з реєстрацією шлюбу, вона змінила прізвище, про що в трудовій книжці був зроблений запис, засвідчений печаткою. Крім того, в її по-батькові були допущені помилки та виправлення, про що також, мається запис, засвідчений печаткою. В даний час вона займається оформленням пенсії, тому їй необхідно встановити факт належності їй трудової книжки. В судове засідання заявниця надала заву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа надала в судове засідання заяву, згідно якої проти задоволення вимог заявника не заперечує, просить розглянути справу за відсутності її представника. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в трудовій книжці маються виправлення в зазначенні по-батькові заявниці та зазначено дівоче прізвище «Гаджиєва» останньої з зазначенням прізвища чоловіка «Козявіна» (а.с.17). Суд констатує, що встановлення факту того, що вказана в трудовій книжці «Гаджиєва Софія Ізанівна» та заявниця є одна і таж особа має юридичне значення для останньої, оскільки це їй необхідно для оформлення пенсії. New Roman;tag3:12pt;">&nbsp; Факт належності заявниці трудової книжки підтверджується копіями паспорта громадянина України, виданому на імя [PERSON], [INFO], свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, атестатом ГПТУ № 28 м.Душанбе, довідкою ГПУ «Шебелинкагазвидобування», довідкою ТОВ «Курганський бройлер», довідкою ТОВ «Агросет» (а.с.6-25). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що із відповідачем [PERSON] 17 вересня 1988 року зареєстрували шлюб в Томашгородській селищній раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач [PERSON]. На протязі спільного життя із відповідачем між ними часто виникали непорозуміння, на даний час спільно не проживають, відповідач створив нову сім'ю. Вважає, що сімя розпалася та зберегти її неможливо. Позивач [PERSON] просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3) [PERSON] та [PERSON] 17 вересня 1988 року зареєстрували шлюб в Томашгородській селищній раді Рокитнівського району Рівненської області та обрали спільне прізвище [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи встановлено, що до суду із позовною заявою звернулася [PERSON], однак згідно свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON]. Доказів укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] позивачем до суду не надано. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року позивач [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору як громадянка, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б № 541594 (а.с. 13).

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з червня 2010 року, сім'я розпалася оскільки подружнє життя не склало\-ся. Від спільного проживання у них неповнолітніх дітей не має. У су\-довому засіданні позивачка надіслала заяву про розгляд справи без її участі, в зв'язку з постійним проживанням в [INFO], в заяві позивачка вказує, що позовні вимоги підтримує, що сім'я розпа\-лася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характе\-рів та поглядів на життя, спільне проживання і господарство не веде\-ться, наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення надавати не доцільно. Відповідач надіслав до суду заяву про те, що позов визнав в повному обсязі та підтверджує підстави припинення спільного проживання вказані позивачкою, також наполягає на розірванні шлюбу та розгляну\-ти справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задо\-воленню. Сім'я розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне господарство сторонами та проживання на протязі тривалого часу, принципового небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться спільного бюджету сторони не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Дітей від шлюбу не має. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач суду пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 1990 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку, [PERSON] та неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами не розірваний, але вони не проживають разом з травня 2008 року. З тих пір відповідач не надає неповнолітній дитині належної матеріальної підтримки, не приймає участі у її духовному вихованні. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила в ній, що позовні вимоги визнає повністю та просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 500 грн., однак заперечує в частині стягнення з нього судових витрат. Заслухавши пояснення відповідача, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про одруження Серії 1-ГЮ №0471204 від 10 лютого 1990 року, між сторонами було укладено шлюб. З дослідженого судом свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], встановлено, що його батьком являється [PERSON]. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обовязку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати стан здоровя та матеріальний становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків суд, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 180,181,182, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] просила розірвати шлюб з [PERSON], оскільки між ними немає порозуміння, поваги, відповідач вчиняє скандали, не піклується про дітей, не утримує їх, а тому просить також стягнути з нього на трьох дітей 1\\2 частину його заробітку. Відповідач [PERSON] в судовий розгляд не з»явився, належним чином повідомлений про слухання справи, заперечень проти позову не подав. Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не утримує добровільно дітей,що має робити відповідно до норм сімейного законодавства, в сім»ї створились погані стосунки між сторонами, подружні відносини не підтримують, а тому аліменти підлягають стягненню та підлягає задоволенню позов про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110-112, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] просила стягнути з [PERSON] 5446.28 грн. пені у зв»язку з несплатою ним аліментів за період з 1.11.2009 р. по 31.10.2010 р. на її користь на утримання сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому розгляді позов визнав і зобов»язався сплатити пеню. Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не сплачує аліменти і утворилась заборгованість в розмірі 4410 грн. і пеня з цієї суми становить 5446.28 грн.,що підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Кредитна спілка «Альянс Україна» заявила позов про стягнення з [PERSON] 20 056.78 грн. боргу за договором кредиту, договір щодо якого він з нею уклав і умови якого не виконав. Представник позивача [PERSON] в судовому розгляді зменшила позов і просила стягнути з відповідача 14 617.62 грн. боргу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, оскільки дійсно порушені умови договору кредиту. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Позивач надав суду докази порушення відповідачем умов договору кредиту а тому, відповідно до договору стягненню підлягають кошти, що складають суму основного боргу, відсотки за користування кредитом та пеня. На підставі ст.ст. 130,526,546,549 ,611,625,629,1046-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, зо позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2010 року в м.Білгород-Дністровському між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №7 по вул. Одеській, і»:.Білгород- Дністровський, Одеська область, який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.; літ.«Б» - гараж; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - сарай; №№1-7 - споруди. Вказаний житловий будинок належить [PERSON] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду S2-4599 від 26.07.2010 року. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачем передано у власність позивачу нерухоме майно, а саме: житловий будинок №7 по вул.Одеській, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.; літ.«Б» - гараж; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - сарай; №№1-7 -споруди та позивачем сплачена відповідачу певна домовлена сума грошей. Згідно зі ст . 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі посягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Після укладення договору позивач повністю прийняв у своє володіння та користування нерухоме майно, а саме: житловий будинок №7 по вул.Одеській, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.; літ.«Б» - гараж; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - сарай; №№1-7 споруди. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду по: визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області 21 вересня 2006 року, актовий запис № 155. Посилаючись на те, що у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сімї стало те, що спільне життя не склалося, оскільки постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені, відповідачка має іншого чоловіка. З кінця 2008 року проживають окремо. Припинили з відповідачкою будь-які подружні стосунки та ведення спільного господарства. Перебування у шлюбі є формальним, сім»я розпалась остаточно, немає між ними взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе, за згодою позивача, розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наведених у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що спільне життя не склалося, оскільки постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені, відповідачка має іншого чоловіка. З кінця 2008 року проживають окремо. Припинили з відповідачкою будь-які подружні стосунки та ведення спільного господарства. Перебування у шлюбі є формальним, сім»я розпалась остаточно, немає між ними взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 112 СК України, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона мала після державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивачка в своїй заяві посилається на те, що згідно постанови Коломийського районного суду від 04 липня 1997 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у сумі по 110 грн. щомісячно. На даний час матеріальне становище в неї погіршилося і їй важко утримувати доньку, а сума аліментів, що сплачує відповідач мізерна. Виходячи із того, що відповідач є молодою та працездатною особою просить збільшити розмір аліментів і стягувати з нього аліменти в розмірі по 380 грн. щомісячно на утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач проти позову заперечив та вказав, що розмір аліментів, який вимагає стягувати позивачка для нього зависокий, так як заробітна плата, яку він отримує працюючи денним сторожем в ТОВ «Мрія Карпат» становить в середньому 440 грн. на місяць, крім того він проживає із перестарілими батьками, які потребують стороннього догляду, тому можливості отримувати додатковий заробіток в нього не має. Згідний сплачувати аліменти в сумі 250 грн. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими, проте підлягаючими до задоволення частково, оскільки як видно із поданих доказів у сторін є спільна неповнолітня дитина, яка проживає разом з матірю, окремо від батька і він сплачує на неї згідно постанови суду аліменти в сумі 110 грн. Суд погоджується із позивачкою, що такий розмір аліментів не може задовільняти потреб малолітньої дитини, однак слід врахувати, що розмір заробітної плати відповідача є невисокий, крім того він здійснює догляд за перестарілими батьками, а тому позовні вимоги слід задоволити в сумі 250 грн. На підставі наведеного та ст.ст. 182, 184, 192 СК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У жовтні 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лісниківської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю « Хотівський» третя особа Києво- Святошинська райдержадміністрація про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування . Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 28 травня 2009 року помер її чоловік [PERSON] , після нього відкрилася спадщина на земельні ділянки площами 0, 1268 га та 1, 0330 га , надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , а також на багаторічні насадження ( сад) площею 0, 1316 га , що являються частиною земельної ділянки ( паю ) і знаходяться в с. Лісники Києво- Святошинського району Київської області в межах Лісниківської сільської ради. На земельну ділянку багаторічні насадження ( сад) площею 0, 1316 га державний акт не виготовлявся . Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини , проте оформити спадщину не має можливості , оскільки відсутній державний акт на зазначену земельну ділянку . Просила визнати за нею право власності на багаторічні насадження ( сад) площею площею 0, 1316 , що знаходяться в с. Лісники Києво- Святошинського району Київської області в межах Лісниківської сільської ряди. , після померлого [PERSON]. . Позивачка в суді позов підтримала. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з»явилися про день слухання справи повідомлені. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України , кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на всі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено , що позивач є спадкоємцем після померлого 28 травня 2009 року [PERSON]. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До спадкового майна, що залишилось від спадкодавця відноситься земельна частка (пай), кгаторічні насадження ( сад) площею 0, 1316 га , яка розташована на території Лісниківської ільської ради , згідно сертифікату виданого Києво- Святошинською районною державною аміністрацією, державний акт померлій на зазначену земельну ділянку не видавався. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі грава та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не фипинилися внаслідок його смерті. Оскільки право власності спадкодавця було посвідчено сертифікатом на право на емельну частку пай, у відповідності до ст. 1218 Цивільного кодексу України, воно відноситься ,о складу спадкового майна. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням наведених обставин суд вважає доведеними позовні вимоги позивача, щодо визнання права на частину частки земельного паю. в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 392, 1218 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON]. В поданій заяві вказала на те, що з 20.06.2002 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільно подружнього життя у них народилась дочка [PERSON] [INFO] Проте подружнє життя у сторін не склалось. Причиною того стало зловживання відповідачем спиртними напоями. Сварки, дебоші під час яких останній неодноразово наносив позивачці побої. Протягом місяця сторони не підтримують жодних подружніх відносин і на даний час проживають окремо. За таких обставин позивач прийшла до висновку що зберігати їхню сімю не доцільно а шлюб між нею та відповідачем слід розірвати. В судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце судового розгляду справи. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалив рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття любові і поваги, примирюватися не бажають, відносини, що склались між ними не сприяють подальшому збереженню їхньої сімї, на даний час сторони не підтримують жодних подружніх відносин, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved