Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про поновлення його на роботі в Державній організації «Комбінат «Трикутник» Державного комітету України з державного матеріального резерву на посаді директора, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 2000грн. В обгрунтування позову зазначено, що 23 липня 2008 року позивача було призначено тимчасово виконуючим обов'язки директора державної організації «Комбінат «Трикутник» до одержання згоди від Кіровоградської облдержадміністрації щодо призначення на посаду на умовах укладеного контракту на підставі наказу №234-к від 22 липня 2008 року. 12 серпня 2008 року було призначено на посаду директора державної організації «Комбінат «Трикутник» на умовах укладеного контракту, на підставі наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву від 12 серпня 2008 року № 258-к. та укладено контракт з терміном з 12.08.2008 року по 11.08.2013 року. 16 липня 2009 року за наказом №206-к було звільнено з посади директора державної організації «Комбінат «Трикутник» за невиконання умов контракту. 24.11.2009 року рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда позовні вимоги задоволено та поновлено на роботі, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. 11.03.2010 року Апеляційним судом Кіровоградської області, рішення від 24.011.09 року залишено без змін. Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 листопада 2009 року в частині поновлення на роботі було виконано Державним комітетом України з державного матеріального резерву, лише 31 травня 2010року, що підтверджується наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 31 травня 2010 року № 195-к. 01 червня 2010 року, було звільнено з посади директора державної організації «Комбінат «Трикутник», на підставі наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву від 01 червня 2010 року № 203 -к. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та зазначив про незаконність даного наказу , оскільки він виданий на підставі ним написаної заяви та за відсутності його підпису і дати підписання. Представник позивача зазначила, що звільнення з займаної посади позивача без законної підстави, було порушено конституційне право на працю, а тому позивач повинен бути поновлений на посаді та на його користь повинно бути стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду, виходячи з наступного: 27.05.2010 року до позивача зателефонув начальник відділу кадрів Державного комітету України з державного матеріального резерву Деркач А, Ф. та повідомила, що є наказ про поновлення його на посаді директора державної організації «Комбінат «Трикутник» та необхідно з'явитись для зустрічі з головою комітету. 28 травня 2010 року, позивач з»явився до державного комітету України з державного матеріального резерву, де спочатку зустрівся з заступником голови комітету [PERSON], повідомив, що позивача буде поновлено на посаді директора державної організації «Комбінат «Трикутник», лише у тому випадку, якщо він напише заяву про звільнення з займаної посади за згодою сторін. З липня 2009 року позивач після звільнення ніде не працював та змушений був написати заяву про звільнення, але в ній не було поставлено підпис та не вказана дата. 31.05.2010 року видано наказ про поновлення на роботі , а ні 31.05.2010 року, 01.06.2010 року позивача не було допущено до приміщення охороною підприємства. 02.06.10 року повідомила начальник відділу кадрів про звільнення позивача та запропонувала звернутися до голови комітету. Зазначила, що розмір середньоденного заробітку позивача повинен враховуватись при оплаті вимушеного прогулу, встановлено рішенням Кіровського районного від 24 листопада 2010 року та підтверджено ухвалою апеляційного суду від 11.березня 2010 року, та дорівнює 132 грн. 30 коп., що відповідно до положень статті 61 ЦПК України повторного доказування не потребує. В судовому засіданні представник відповідачів позовні вимоги не визнала повністю та в обгрунтування зазначила, що Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровоград від 24.11.2009 у справі № 2-5079/09 за позовом (від 12.08.2009) [PERSON] до Державної організації «Комбінат «Трикутник» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. В ході виконавчого провадження, наказом Держкомрезерву від 31.05.2010 № 196-к директора Державної організації «Комбінат «Трикутник» [PERSON] було звільнено з посади у зв»язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу, а саме позивача дію контракту від 08.02.2010 № 125/10, укладеного з [PERSON], припинено. Наказом Держкомрезерву від 31.05.2010 № 195-к [PERSON] було поновлено на посаді директора Державної організації «Комбінат «Трикутник», а також відновлено дію контракту № 179/8 від 12.08.2008, укладеного з [PERSON], на виконання рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда по справі № 2-5079/09 від 24.11.2009. [PERSON] 31.05.2010 написав заяву про звільнення із займаної посади за угодою сторін з зазначенням дати звільнення. Заява Позивача про звільнення від 31.05.2010 містить дату та підпис, тобто зазначення в позовній заяві інформації про відсутність цих обов'язкових атрибутів є введенням суду в оману. Держкомрезервом було видано наказ від 01.06.2010 № 203-к, відповідно до якого [PERSON] звільнено з посади директора Державної організації «Комбінат «Трикутник» за угодою сторін та припинено дію контракту № 179/8 від 12.08.2008, укладеного з [PERSON] Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини . Сторони позивач перебували в трудових правовідносинах з 23.07.08р. по 31.05.2010р. Згідно наказу (а.с. 6) № 234-к від 22.07.08р. позивача прийнято на посаду тимчасово виконуючим обов»язки директора державної організації «Комбінат Трикутник» на умовах укладеного контракту. Згідно наказу №258-к від 12.08.2008 року позивача призначено на посаду директора державної організації «Комбінат Трикутник» на умовах укладеного контракту (а. с. 7). Згідно наказу № 206-к від 16.07.2009 року позивача було звільнено з посади директора ДО «Комбінат Трикутник» за невиконання умов контракту п. 8 с. 36 КЗпП України (а. с. 8). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровоград від 24.11.2009 у справі № 2-5079/09 за позовом (від 12.08.2009) [PERSON] поновлено на роботі. (а. с.22-26). Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2010 року рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда залишено без змін (а. с.28-31). Наказом Держкомрезерву від 31.05.2010 № 195-к [PERSON] було поновлено на посаді директора Державної організації «Комбінат «Трикутник. (а. с. 20). [PERSON] 31.05.2010 написав заяву про звільнення із займаної посади за угодою сторін з 1 червня 2010року , що підтверджується копією заяви (а. с. 55). Держкомрезервом видано наказ від 01.06.2010 № 203-к, відповідно до якого [PERSON] звільнено з посади директора Державної організації «Комбінат «Трикутник» за угодою сторін та припинено дію контракту № 179/8 від 12.08.2008, укладеного з [PERSON]В.(а. с. 21). Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Таким чином при укладенні контракту законом надано право сторонам установлювати підвищену відповідальність керівника підприємства й додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту. Згідно п. 5.2 контракту №179\\8 дія контракту припиняється за згодою сторін. Як встановлено в судовому засіданні позивач особисто 31.05.2010 року написав заяву про звільнення саме з 01.06.10року з зазначенням підстави звільнення саме за угодою сторін(а. с. 55), що було підтверджено ним особисто в судовому засіданні. Таким чином, зазначення позивача, що оскаржуваний наказ є незаконним з підстав винесення його на підставі заяви без його підпису та дати є необгрунтованим, оскільки жодного доказу на підтвердження свого волевиявлення продовжити трудові правовідносини ним надано не було, при наявності його волевиявлення на припинення трудових правовідносин згідно заяви. Тобто, позов про поновлення на роботі задоволенню не підлягає, відповідно не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідальність власника перед працівником в частині відшкодування моральної шкоди , визначається ст. 237-1 КзпПУ, відповідно до якої моральна шкода відшкодовується власником працівнику в разі якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В даному випадку позивачем не надано доказів завдання йому страждань, тому позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, суд , оцінивши докази в їх сукупності , розглянувши справу відповідно до ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю .

Outcome: dismissed