Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, 3- я особа : відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2006 року їм належить на праві спільної власності квартира 103 у будинку 189 по пр.. Г. [PERSON] у м. Харкові. Влітку 2005 року за згодою позивачів у вищевказаній квартирі був зареєстрований [PERSON]. Відповідач на протязі тривалого часу не користується вказаною квартирою, не цікавиться її станом, комунальні платежі не сплачує. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований у вищезазначеної квартирі позивачі, як власники не мають можливості розпоряджатись, користуватись та володіти своєю власністю, тому позивачі просять визнати його таким, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Позивач - [PERSON] до судового засідання зявився та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка - [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Представник 3-ї особи - відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1994 року квартира яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр.. [PERSON], 189, кВ. 103 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2006 року, [PERSON] належить 1/3 частини квартири № 103 в будинку № 189 по пр.. [PERSON] в м. Харкові після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер 01.02.2004 року (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2006 року, [PERSON] належить 1/3 частини квартири № 103 в будинку № 189 по пр.. [PERSON] в м. Харкові після смерті його батька - [PERSON], який помер 01.02.2004 року (а.с. 9). Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник володіє користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Оскільки, [PERSON] з 2005 року не проживає в квартирі, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло та свідоцтв про право на спадщину за законом, а тому вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Із втратою права користування житлом, було і втрачено його право реєстрації місця проживання в квартирі № 103 в будинку № 189 по пр.. [PERSON] в м. Харкові. Факт реєстрації місця проживання [PERSON] обмежує, та перешкоджає в здійсненні прав власників вказаною квартирою. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved