Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2010 року визнано дійсним договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна від 19.10.2009 року, укладений між ним та спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» та визнано за ним право власності на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення - гараж, загальною площею 23,1 кв. м., що розташований по бульвару Незалежності, 18 в м. Бровари. Відповідно до вимог ст. 334 ЦК України та п. п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», позивач, 06 квітня 2010 року подав заяву до КП БМР «Броварське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна. До заяви були додані вищезазначене рішення суду та пакет документів, необхідних для реєстрації права власності на нерухоме майно. Однак, 05 травня 2010 року відповідач відмовив в реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна з причин того, що не представлені документи відповідно до п. п. 6.1 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 07.02.2002 року № 7/5 та зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445. Зазначає, що в переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна в п. 10 Додатку 1 до пункту 2.1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», як правовстановлюючий документ визначено рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхозного нерухомого майна до комунальної власності. Тому позивач вважає, що відмова відповідача в реєстрації права власності на нерухоме майно: нежитлове приміщення гараж є неправомірною і просить зобовязати відповідача зареєструвати за ним право власності на вищевказане майно. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2010 року визнано дійсним договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна від 19.10.2009 року, укладений між позивачем та спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» та визнано за позивачем право власності на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення - гараж, загальною площею 23,1 кв. м., що розташований по бульвару Незалежності, 18 в м. Бровари. Як вбачається з листа № 18/1 від 05 травня 2010 року, відповідач відмовив позивачу в реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, так як не представлені документи відповідно до п.п. 6.1 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 07.02.2002 року № 7/5 та зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445. Відповідно до п.10 додатку 1 до п. 2.1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», як правовстановлюючий документ визначено рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхозного нерухомого майна до комунальної власності. Згідно ст.. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Беручи до уваги наведене, суд вважає відмову в реєстрації права власності незаконною, а тому задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved