Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

28.04.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню йому збитків в розмірі 5032 грн 35 коп., за період з 20 липня по 20 грудня 2010 року, у звязку з незабезпеченням контролерам газового господарства вільного доступу до жилого приміщення для зняття контрольних показань лічильника газу; скасування вказаного розрахунку суми збитків та відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача позов не визнала. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.12.2010 року працівниками відповідача було складено акт-претензію про недопуск до належного позивачеві будинку № 67 по вулиці Сосницькій в місті Чернігові, для зняття показань лічильника газу. У звязку з цим відповідачем нараховано позивачу збитки в розмірі 5347 грн 86 коп., за період з 20 липня 2010 року по 11 січня 2011 року. Суму збитків обраховано за період з дня попередньої контрольної перевірки показань лічильника газу (20.07.2010 року) по день фактичного допуску працівників відповідача для здійснення контрольної перевірки показань лічильника газу (11.01.2011 року). Не заперечуючи факт недопуску працівників відповідача для зняття показань лічильника газу позивач вважає, що відповідач невірно визначив період, за який обраховано суму збитків, оскільки попереднім днем контрольного зняття показань лічильника газу є 20.12.2010 року. За таких обставин позивач вважає, що відповідач повинен був нарахувати збитки саме за період з 21.12.2010 року по 11.01.2011 року, а тому їхній розмір повинен бути значно меншим. Відповідно до пункту 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (далі по тексту Правила), споживач природного газу зобовязаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства, після предявлення ними відповідних службових посвідчень, для перевірки показань лічильників газу. У випадку відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади та пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильника газу здійснюється нарахування плати за спожитий газ не за показаннями лічильника, а за нормами споживання (пункт 15 Правил). Посилаючись на положення пункту 2.5 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.05.2003 року № 475, відповідач нарахував позивачеві збитки за нормами споживання, з дня останнього зняття показань лічильника газу, який відповідач вважає 20.07.2010 року, до дня фактичного допуску працівників для здійснення контрольної перевірки 11.01.2011 року, в розмірі 5347 грн 86 коп. Представник відповідача вважає, що 20.12.2010 року не може вважатися останнім днем зняття показань лічильника газу, оскільки в цей день перевірка лічильника не здійснювалася, а показання були зафіксовані зі слів споживача природного газу. Приєднаними до справи письмовими доказами (а.с. 59 65) підтверджується, що факт перевірки працівниками відповідача показань лічильника газу фіксується у відомостях, які складаються відповідачем щомісячно. У відомості за грудень 2010 року є відмітка контролера відповідача про перевірку показань лічильника газу за місцем проживання позивача, яка посвідчена підписом споживача газу. Поруч із підписом контролером відповідача дописано: «зі слів». Втім, даний запис не дає підстав для висновку, що 20.12.2010 року не проводилося контрольної перевірки показань лічильника газу за місцем проживання позивача, оскільки відсутність акта-претензії за вказану дату та зазначення у відомості кінцевих показання лічильника газу, посвідчених підписом споживача природного газу, свідчить до фактичний допуск контролера відповідача до лічильника газу за місцем проживання позивача. Той факт, що контролер відповідача особисто не переконався у правильності зафіксованих ним же у відомості показань лічильника газу являється підтвердженням неналежного виконання контролером відповідача своїх трудових обовязків під час здійснення контрольної перевірки показань лічильника газу за місцем проживання позивача, і не дає відповідачу законних підстав не враховувати проведену 20.12.2010 року контрольну перевірку показань лічильника газу, і таким чином, безпідставно збільшувати збільшувати розмір обрахованої суми збитків. Як убачається з наданого відповідачем розрахунку (а.с. 43) за період з 21 грудня 2010 року по 11.01.2011 року позивачу повинно бути нараховано за спожитий природний газ по нормах споживання 905 грн 90 коп. (((1248.87 + 88.41) : 31 х 11)) + ((28.52 + 402.86))). Отже, фактично нарахована відповідачем сума збитків є безпідставно завищеною на 4441 грн 96 коп. (5347.86 905.90). Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів особи судом. Перелік способів захисту прав та інтересів особи судом не являється вичерпним. Зокрема, частина 2 цієї статті містить бланкетну норму, яка дозволяє захищати права або інтереси осіб в інші способи, що визначені спеціальним законодавством. Втім, ані положеннями статті 16 Кодексу, ані іншим спеціальним законодавством України не передбачено можливість захисту прав та інтересів фізичних осіб шляхом визнання неправомірними дій субєктів господарювання, яким є відповідач, та скасування здійснених ними розрахунків. Отже, позивачем обрано спосіб захисту цивільного права, який не передбачений діючим законодавством України, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed