Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

В квітні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Вознесенської міської ради про визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування в якій вказувала, що 14 січня 2008 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], власником якої вона стала на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2009 року. Позивачка є спадкоємцем за правом представлення та належним чином прийняла спадщину. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з метою посвідчення спадкових прав, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що право власності щодо спірного майна за спадкодавцем належним чином не зареєстроване. Позивачка звернулася до КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», однак отримала рішення реєстратора про відмову у реєстрації за [PERSON] права власності щодо частки квартири в звязку зі смертю власника цього майна. Враховуючи вказані обставини позивачка просила про судовий захист свого права на спадщину шляхом визнання за нею права власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні, що проводилося без участі позивачки, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та повне визнання позовних вимог. Суд вважав можливим розглядати справу без участі позивачки та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оглянувши матеріали цивільної справи №2-8/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання відповідачем позову, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що 14 січня 2008 року померла бабуся позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], яку їй було повернуто у власність рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання (до залучення правонаступника в справу позивачем була [PERSON]П.). Позивачка, як спадкоємець за правом представлення, прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори в установлені законом строки, однак нотаріус відмовив їй в посвідченні спадкових прав в звязку з тим, що право власності щодо спірного майна за спадкодавцем належним чином не зареєстроване. На звернення [PERSON] до КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» з метою реєстрації спадкодавця власником спірного майна вона отримала рішення реєстратора про відмову у реєстрації за [PERSON] права власності щодо частки квартири в звязку зі смертю власника цього майна. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв протягом шести місяців з моменту відкриття визначеним законом способом. Матеріали справи вказують на те, що позивачка, як спадкоємець за правом представлення, прийняла спадщину в установленому законом порядку і строки. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved