Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 11 лютого 2010 року. В судовому засіданні 09.12.2010 року позивач суду пояснив, що протягом певного періоду він здавав в оренду свою квартиру, що залишилася йому після смерті сестри сім»ї з трьох чоловік : дружина ,чоловік та дитина. Сам мешкав за адресою [ADDRESS]. Його квартирантка [PERSON] звернулася до нього з пропозицією укласти фіктивний шлюб, з метою виїзду до Німеччини, бо він мав для цього відповідно можливість, бо його мати була єврейкою, а батько німцем, тобто в нього всі можливості до виїзду були. [PERSON] було потрібно виїхати. З цією метою вона розлучилася з чоловіком та вони в 2002 році зареєстрували шлюб. На час дачі пояснень в суді, шлюб розірваний. Жодного дня разом з дружиною та її неповнолітнім сином вони не мешкали, в його квартирі до цього часу є одне спальне ліжко. Марина дійсно мала ключі від його квартири, але ніколи йому не прала білизну, ніколи не вбирала квартиру, сумісного господарства вони не вели. Марина мешкала окремо, що підтверджується позовною заявою, яку вона подала до суду ,вказавши зовсім іншу адресу. Після того ,як він продав ту квартиру ,що в нього була за спадщиною після смерті сестри та поклав у відділення банку гроші, на наступний день ці кошти було переведено на рахунок [PERSON], зараз розслідується кримінальна справ. Марина самочинно відмовилася від опалення в його квартирі, у нього зрізали радіатори, все було направлено на те, щоб він захворів , тому він звернувся за допомогою до своїх старовинних приятелів з яхтового клубу, які йому допомагають поновити право власності, він був змушений надати дозвіл на реєстрацію [PERSON] ,як дружини, бо інакше в них би не прийняли документи щодо виїзду в Німеччину. Марина без його згоди зареєструвала в його квартирі і свого неповнолітнього сина. Він змушений оплачувати комунальні послуги самостійно і йому це важко робити, бо це дорого, а в нього незначна пенсія. Просив позовні і вимоги задовольнити та анулювати реєстрацію його колишньої дружини з її неповнолітнім сином. Представники позивача за дорученням [PERSON], адвокат [PERSON], та спочатку допитаний судом як свідок [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримали в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні та на тих обставинах, що [PERSON] було ошукано при укладанні фіктивного шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 19.11.2010 року позовні вимоги не визнала, проти позову заперечувала, після 19.11.2010 року в судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістила, у зв»язку з відсутністю заяви про розгляд зустрічного позову за відсутності зустрічний позов залишено без розгляду. Треті особи по справі - Орган опіки та піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради, СГІРФО Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в судове засідання не з»явилися, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з волевиявленням третіх осіб, заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.01.19988 року №1-98-103566, яке видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду(арк..5) 15.11.2002 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується актовим записом про реєстрацію шлюбу № 875 від 15.11.2002 року, який виконано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (арк..8), цей шлюб розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.07.2010 року №2-2525/10, яке набуло чинності після розгляду апеляційної скарги Апеляційним Судом Харківської області від 13.10.2010 року, що знайшло своє підтвердження при огляді архівної справи Дзержинського районного суду м. Харкова №2-2525/10 та свідоцтва про розірвання шлюбу в судовому засіданні 19.11.2010 року. 21.11.2003 року позивач дав згоду та зареєстрував в своїй власній квартирі в якості дружини [PERSON], [INFO] та її неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] (арк..справи6) У зв»язку з залишенням зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] без розгляду 23.12.2010 року, аналізуючи позовну заяву [PERSON] встановлено, що місцем її проживання є адреса : [ADDRESS], за цією адресою вона отримувала судові повістки , телеграми з викликом в судове засідання, та саме цю адресу назвала як місце самого постійного проживання саме вищевказану адресу [ADDRESS]. Згідно акту від 08.11.2009 року, який завірено дільницею №3 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] в спірній квартирі не мешкають, їхні речі відсутні(арк..справи 7). Свідки по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON],[INFO] ніколи в квартирі не проживали, їхні речі відсутні, в квартирі є тільки одне спальне місце, квартира занедбана, неприбрана ,на святкуванні дня народження [PERSON] ніякої дружини не було. Стан квартири свідчить про відсутність в ній інших мешканців. Свідки підтвердили, що відвідують [PERSON] часто, щотижня, але восени 2009 року його змушена була забрати до себе [PERSON], бо в квартирі відрізане опалення, [PERSON] почав дуже хворіти, голодував, бо як повідомив [PERSON] відібрала його картку на отримання пенсії, надавала йому копійки та він тільки їв хліб та пив чай без цукру. Свідок [PERSON] підтвердив, що картку в банку ходив анулювати разом із [PERSON] і тепер той, хоч отримує пенсію. Також свідки підтвердили, що вхідні замки в квартиру не змінювалися. Також ті обставини, що відповідачка з її неповнолітнім сином не проживають в квартирі знайшли своє підтвердження в дослідженні в судовому засіданні наступних доказів : фотографій, оглянутих судом , з яких вбачається, що в помешканні зрізано радіатори, які складені в кімнаті, в кімнаті неприбрано , є тільки одне спальне місто. Також в судовому засіданні оглянуто квитанції про сплату комунальних послуг, всі вони виконані від імені [PERSON] ,заповнені однією рукою, сплату за благоустрій будівлі та за комунальні послуги проводив [PERSON] Довідками з дитячої міської поліклініки Дзержинського району м. Харкова №4 від 21.05.2010 року № 338 згідно з якою медична картка неповнолітнього [PERSON] ,[INFO] в поліклініці відсутня, лікар додому ніколи не викликався та Харківської міської поліклініки №26 від 19.05.2010 року №585 , згідно з якою [PERSON] на обліку в лікарні не перебуває, лікаря додому не викликала. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд вважає такими, що доведені позивачем [PERSON] ті обставини, що відповідачка [PERSON] з неповнолітнім сином ніколи не мешкала і не мешкає в квартирі [ADDRESS]. Суд вважає, що наявність реєстрації відповідачки та її неповнолітнього сина за адресою квартира [ADDRESS] , суттєво порушує право власності позивача, бо він вимушений нести витрати по сплаті комунальних платежів, квартирної плати, не має права розпорядитися своїм правом власності належним чином, бо має намір на укладення договору довічного утримання і не має можливості свій намір реалізувати належним чином. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися та розпоряджатися майном. На підставі ст..319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. Виходячи з вимог ст..328 ЦК України позивач набув право власності на законних підставах до яких відноситься приватизація державного житлового фонду та має право розпорядитися своїм правом власності відповідно закону незалежно від волі інших осіб ( ст.316 ЦК України) На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України). Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що судові витрати, які понесені позивачем за сплату судового збору(державного мита) та які понесені сплатою за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду на підставі ст.ст.81,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки, але суд не має можливості вийти за межі позовних вимог, а позивач на такому стягненні не наполягав.

Outcome: approved