overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. внаслідок встановлення 31.12.2003 р. професійного захворювання «антракосилікоз" зі стійкою втратою працездатності в розмірі 15%. Позов мотивував тим, що не має можливості працювати на посадах з великим заробітком, внаслідок чого він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не може навчитися грати на музичних інструментах, користуватися Інтернетом, постійно лікується. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, право дати пояснення дав своєму представнику, доповнив, що хотів навчатися грати на духовому інструменті. За отриманням моральної шкоди до відповідача не звертався. Представник позивача позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що позивачем не доведені вимоги, після встановлення діагнозу з ним до лікарні він не звертався, працював після цього під землею. У судовому засіданні досліджені докази: трудова книжка; інформаційна довідка про умови праці позивача; посвідчення до відзнак; акт розслідування професійного захворювання від 11.11.03; довідки МСЕК, відповідача, шахти ім. Мельникова; витяг з амбулаторної картки позивача. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач працював на різних посадах у відокремленому підрозділі "Шахта ім. Д.Ф. Мельникова" відкритого акціонерного товариства "Лисичанськвугілля". Актом розслідування професійного захворювання від 11 листопада 2003 року у позивача було встановлене викликане умовами виробництва професійне захворювання «антракосилікоз 1 ст." (а.с.23) що згідно висновків МСЕК потягло стійку втрату працездатності в розмірі 15% (а.с.31,32). Відповідно до ст.34 ч.3 Закону України (діяла на час виникнення профзахворювання і втрати працездатності) - моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Позивачем не надані докази звернення до відповідача за відшкодуванням моральної шкоди та надання передбаченого Законом відповідного висновку медичних органів. Клопотань про витребування таких доказів у відповідача не заявлялося. Підтверджує відсутність звернення і довідка відповідача. Окрім того, позивачу була встановлена стійка втрата працездатності, тоді як наведена норма передбачала відшкодування шкоди тільки у разі відсутності стійкої втрати працездатності. Суд не може прийняти до уваги рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, оскільки визнання відповідних положень ст.34 Закону неконституційними не мали зворотної дії, а тому не можуть бути застосованими на час виникнення захворювання та встановлення непрацездатності у позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

11.11.2010р. ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.2007р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 400023708 на суму 22527,77 грн., з виплатою 6 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, [PERSON], не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму кредитної заборгованості у розмірі 28921,32 грн., а саме: 19 724,05 грн. - заборгованість за кредитом, 4,57 грн. - заборгованість за процентами, 9 060,94 грн. - комісія, 131,76 грн. - штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвати суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.10.2007р. між ВАТ ««Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 400023708 на суму 22527,77 грн.. з виплатою 6 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 29.10.2010р. сума заборгованості відповідачки складає - 28921,32 грн., а саме: 19\~724,05 грн. - заборгованість за кредитом, 4,57 грн. - заборгованість за процентами, 9 060,94 грн. - комісія. 131,76 грн. - штрафні санкції. Відповідно до ст. ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням здобутих в суді доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 289,21 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

11.11.2010р. ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2007р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 400034535 на суму 4 399,96 грн., з виплатою 10 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, [PERSON]. не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму кредитної заборгованості у розмірі - 7 222,90 грн.. а саме: 4 017,72 грн. - заборгованість за кредитом, 475,51 грн. - заборгованість за процентами, 2 728 грн. - комісія, 1,67 грн. - штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.12.2007р. між ВАТ ««Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 400034535 на суму 4 399,96 грн., з виплатою 10 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 29.10.2010р. сума заборгованості відповідачки складає - 7 222,90 грн., а саме: 4 017,72 грн. - заборгованість за кредитом, 475,51 грн. - заборгованість за процентами, 2 728 грн. - комісія, 1,67 грн. - штрафні санкції. Відповідно до ст. ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням здобутих в суді доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 72,23 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

25.10.2010р. ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим. що 14.04.2008р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та відповідачем був укладений Кредитний Договір № 400047191 на суму 5 023,92 грн., з виплатою 10 % річних за його користування, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, [PERSON]. не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з нього суму кредитної заборгованості у розмірі 2 880,80 грн. (тіло кредиту). В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14.04.2008р. між ВАТ ««Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 400047191 на суму 5 023,92 грн., з виплатою 10 % річних за його користування, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] був ознайомлений, ним він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 15.10.2010р. сума заборгованості відповідача складає - 2 880,80 грн. (тіло кредиту). Відповідно до ст. ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням здобутих в суді доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач ВАТ «Одесаобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за невраховану електричну енергію в розмірі 2833,46 грн., а також державне мито у розмірі 51,00 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 250,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що відповідач є споживачем Південного району електричних мереж ВАТ «Одесаобленерго», що підтверджується її особовим рахунком, на підставі якого ГІРЕМ поставляє електроенергію в квартиру [ADDRESS], де проживає відповідач. У відповідача виявлений факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: безоблікове споживання електроенергії, електролічильник у щіті. Сума нарахування становить 2833,46 грн., до теперішнього часу відповідачем не відшкодована, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, проти чого представник позивача не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 18 грудня 2008 року представниками ПРЕМ ВАТ «Одесаобленерго» проведено перевірку на місці за адресою: [ADDRESS], у присутності споживача [PERSON], якою встановлено, що споживач порушив Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99р. №1357, шляхом безоблікового споживання електроенергії, електролічильник у щіті, що підтверджується актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення №0071160 від 18.12.2008 року, протоколом комісії по розгляду зазначеного акту № 580 від 08.01.2009 року /а.с.5,8/. Згідно розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості №0071160 вбачається, що сума збитків в результаті порушення [PERSON] вищезазначених Правил в період з 10.01.2008 року по 18.12.2008 року становить 2833,46 грн. /а.с.7/. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору спричинені цим збитки. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Судові витрати відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

08.12.2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій вказала, що з 29.09.2002 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття старшої дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких причин. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження І-ФП №149959, виданого 10.10.2003 року) та [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження І-ФП №032468, виданого 20.11.2006 року). Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою вуличного комітету від 02.12.2010 року №2833. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, у відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог в судовому засіданні прокурор пояснив, що відповідачка, яка народила дитину 28 вересня 2009 року в пологовому будинку № 3 м. Запоріжжя, залишила сина в зазначеному медичному закладі і з того часу до звернення прокурора з цим позовом не бере участі в утриманні дитини, не відвідує її, не цікавиться її долею. Хлопчик знаходиться в будинку дитини «Сонечко». На підставі викладеного просить про позбавлення позивачки батьківських прав щодо дитини. Відповідачка до суду не зявилася. Про місце та час розгляджу справи повідомлена своєчасно. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. За згодою прокурора за викладених обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи вимоги позивача підтримує, вважає, що позов підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в силу ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. Надані суд докази, а саме: висновок відділу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.11), звернення органу опіки та піклування Шевченківської райадміністрації Запорізької міської ради про соціальний захист малолітньої дитини (а. с. 4), інформація служби у справах дітей Запорізької міської ради (а.с. 4), довідка з місця помешкання про непроживання відповідачки (а.с. 10), довідка про невідвідування дитини батьками (а. с. 8), інформація служби у справах дітей (а. с. 9), акт про невідвідування дитини батьками (а. с. 10), висновок про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини (а. с. 8), копія свідоцтва про народження (а. с. 7), акт про дитину, покинуту в пологовому будинку (а. с. 6), інформація Шевченківського відділу РАЦС про реєстрацію народження покинутої дитини (а. с. 7), логічно поєднуються одне з одним, вказують на відсутність фактичного піклування з боку відповідачки щодо її неповнолітнього сина, підтверджують обґрунтованість позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач просить суд стягнути до бюджету держави з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої рибним запасам України у розмірі 663 гривні та віднести судові витрати на рахунок відповідача. В судове засідання представник позивача не зявилася, але надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до частини першої ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами по справі, доказуванню не підлягають. Позовні вимоги підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення № 008414 від 1 червня 2009 року; описом-оцінкою; довідкою про обчислення розміру відшкодування шкоди. Правовідносини сторін регулюються цивільним законодавством. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому позов слід задовольнити. В звязку з тим, що позивач відноситься до спеціального уповноваженого органу державної влади та є неприбутковою установою, що фінансується за рахунок державного бюджету (а.с.9) судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач просить суд стягнути до бюджету держави з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої рибним запасам України у розмірі 637 гривень 50 копійок та віднести судові витрати на рахунок відповідача. В судове засідання представник позивача не зявилася, але надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до частини першої ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами по справі, доказуванню не підлягають. Позовні вимоги підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення № 009441 від 1 червня 2009 року; описом-оцінкою; довідкою про обчислення розміру відшкодування шкоди. Правовідносини сторін регулюються цивільним законодавством. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому позов слід зад о вол ь н ит и. В звязку з тим, що позивач відноситься до спеціального уповноваженого органу державної влади та є неприбутковою установою, що фінансується за рахунок державного бюджету (а.с.9) судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

30.11.2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після розірвання шлюбу із із відповідачем, останній добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 26 травня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.&nbsp;4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Roman;tag3:12pt;">Судовим розглядом встановлено, що [PERSON]. не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] обєктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає разом з матірю, яка не працює (перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON], [INFO]). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд&nbsp;приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved