Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку літ. «Б» загальною площею 39,2 кв.м., господарські будівлі і споруди літ. «К» - літня кухня загальною площею 17,2 кв.м., літ. «Д» убиральня розташованих на земельній ділянці площею 220 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 11/1, та про визнання за ним права власності на житловий будинку літ. «Б» загальною площею 39,2 кв.м., господарські будівлі і споруди літ. «К» - літня кухня загальною площею 17,2 кв.м., літ. «Д» убиральня розташованих на земельній ділянці площею 220 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 11/1 посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 9 грудня 2009 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу житлового будинку літ. «Б», господарські будівлі і споруди літ. «К» - літня кухня, літ. «Д» убиральня розташованих на земельній ділянці площею 220 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 11, також сторони домовились про наступне нотаріальне посвідчення цього договору. За умовами договору позивач сплатив відповідачу обумовлену суму в розмірі 79 845,0 гривень, що отримано під час підписання договору, що підтверджується відповідною умовою договору. Даний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, так як у відповідача не були повністю підготовлені папери для нотаріального посвідчення договору. Як наполягає позивач, нині відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, не вказуючи причини цього. Враховуючи, що позивач виконав свої обовязки за договором, а відповідач частково не виконав свої, він просить визнати у судовому порядку правочин дійсним та визнати за ним право власності на спірне житлове приміщення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 9 грудня 2009 року позивач та відповідач уклали попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 11. Проте даний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, так як у відповідача не були повністю підготовлені папери для нотаріального посвідчення договору. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту домовленості про передачу права власності на спірний житловий будинок є договір купівлі-продажу, укладений 9 грудня 2009 року між сторонами без наступного нотаріального посвідчення угоди. Після укладання зазначеного договору сторони частково виконали його умови, відповідач передав спірний житловий будинок. Факт передачі покупної ціни від продавця, відповідача по справі, до покупця, позивача, підтверджується змістом п. 4.1 названого договору, за яким прийнято на оплату за договором купівлі-продажу від 09.02.2009 року 79 845,0 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно зі ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 217 ЦК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved