Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача-відповідача підтримав позовні вимоги ПАТ Банк Фінанси та Кредит, просить позов задовольнити з підстав, наведених у ньому, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити, - за безпідставністю позовних вимог. Представник співвідповідача-позивача [PERSON] в судовому засіданні первинний позов не визнала, просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю позовних вимог, а зустрічний позов свого довірителя підтримала, просить цей позов задовольнити. Співвідповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дачу, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від них не надійшло, як не надійшло і заяв про розгляд справи за їх відсутності. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що первинний позов слід задовольнити, а у задоволенні зустрічного відмовити з таких підстав. Як вбачається з пунктів 2.1, 3.2 укладеного між ПАТ Банк Фінанси та Кредит і [PERSON] кредитного договору №Ф1-08/6040-34 від 14 березня 2008 року, Банк надає Позичальнику в тимчасове користування (до 13 березня 2023 року) на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 65400 доларів США з оплатою по процентній ставці 14,0 процентів річних. Згідно пунктів 1, 2, 3 Додаткової угоди №1 від 03 вересня 2008 року до кредитного договору №Ф1-08/6040-34 від 14.03.2008 р. Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 65400 доларів США з оплатою по процентній ставці 16,0 процентів річних, а Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 16,0 процентів річних. Ця додаткова угода є невідємною частиною кредитного договору №Ф1-08/6040-34 від 14.03.2008 р. та додатку №1 до вказаного кредитного договору, викладеного в редакції від 05.09.2008 р. Разом з тим, в забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих [PERSON] за кредитним договором №Ф1-08/6040-34 від 14.03.2008 р., 14 березня 2008 року між ПАТ Банк Фінанси та Кредит, як Іпотекодержателем, [PERSON] та [PERSON], як Іпотекодавцями, було укладено іпотечний договір №6040-34, згідно якого Іпотекодавці передали в іпотеку Іпотекодержателю належну їм на праві приватної спільної часткової власності трикімнатну квартиру загальною площею 69,7 кв.м., за адресою: м.Рівне, вул.Дубенська, БОС 330, кв.18 (Предмет іпотеки). Згідно пункту 3 іпотечного договору узгоджена сторонами цього договору ринкова вартість Предмету іпотеки, враховуючи оцінку, викладену у Звіті про експертну оцінку, становить 440436 грн. Сторони дійшли взаємної згоди, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за його ліквідаційною вартістю, яка становить 424094 грн. Як передбачено пунктами 8.4.7, 8.4.8, 11.3.1, 11.3.2 договору, у разі виникнення права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель має право реалізувати його відповідно до вимог цього договору, зокрема, достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання позичальником [PERSON] будь-яких умов основного зобовязання. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку, а продаж Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу здійснюється у порядку, встановленому статтею 38 Закону України Про іпотеку. Судом встановлено і це вбачається з наданої ПАТ Банк Фінанси та Кредит відомості розрахунку заборгованості по кредиту станом на 12.08.2010 р., котра є належним і допустимим доказом у справі, позичальник [PERSON] не виконав перед банком своїх зобовязань, передбачених кредитним договором №Ф1-08/6040-34 від 14.03.2008 р., внаслідок чого загальна сума заборгованості по кредиту склала 65400 доларів США, загальна сума заборгованості по відсоткам - 20505,17 доларів США, загальна сума заборгованості по пені - 589631,87 грн., а всього - 1\~267\~423,67 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.1 ст.1054, ч.1 ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Виходячи з наведеного, у позивача за первинним позовом виникло право достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки, тобто квартиру №18 в будинку №БОС 330 на вул.Дубенська в м.Рівне, де співвідповідачі [PERSON] й [PERSON] зареєстровані і фактично проживають, що вбачається з корінців повідомлень про вручення їм рекомендованого поштового відправлення - повісток про виклик у судові засідання, а також з копії Будинкової книги на вказану квартиру. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.33, ч.ч.1, 2 ст.35 Закону України від 05 червня 2003 року №898-IV Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Листом №2495 від 26 червня 2008 року позивачем співвідповідачам була надіслана письмова вимога про усунення позичальником [PERSON] порушень його зобовязань за кредитним договором №Ф1-08/6040-34 від 14.03.2008 р., однак як боржник, так і іпотекодавці залишити вимогу іпотекодержателя (ПАТ Банк Фінанси та Кредит) без задоволення, що й стало підставою звернення банку в серпні 2010 року за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Факт отримання співвідповідачами вказаної вище вимоги підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення від 30.06.2008 р. Відповідно до ст.23 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Згідно ст.24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у рішенні суду про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в тому числі зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження та початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Виходячи з наведеного, з урахуванням заявлених ПАТ Банк Фінанси та Кредит позовних вимог і на підставі наданих позивачем письмових доказів, суд вважає за необхідне здійснити звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною продажу Предмета іпотеки у 424094 грн. (за ліквідаційною вартістю відповідно до п.3 Іпотечного договору). Позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплачених судового збору в розмірі 1700 грн. й витрат в розмірі 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1, 2), тому вказані витрати, - всього 1820 грн., підлягають до стягнення на його користь солідарно зі співвідповідачів. Що стосується зустрічного позову [PERSON], то у його задоволенні слід відмовити з таких підстав. 17 липня 2007 року ВАТ Банк Фінанси та Кредит (на даний час його правонаступником є ПАТ Банк Фінанси та Кредит) отримав від Національного банку України банківську ліцензію №28 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5 - 11 частини другої статті 47 Закону України Про банки і банківську діяльність. Крім того, Національним банком України відкритому акціонерному товариству Банк Фінанси та Кредит був виданий дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1 - 4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України Про банки і банківську діяльність. Перелік таких операцій визначений у Додатку до дозволу №28-2 від 17 липня 2007 року, де зазначено, що відповідач має право на залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Таким чином, на день укладення з відповідачем-позивачем [PERSON] кредитного, а зі співвідповідачами [PERSON] і [PERSON] іпотечного договору ВАТ Банк Фінанси та Кредит мав право на здійснення усіх можливих видів банківських операцій, визначених ст.47 Закону України Про банки і банківську діяльність, у тому числі - на надання кредиту в іноземній валюті. Отже, посилання відповідача-позивача на відсутність у відповідача за зустрічним позовом індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення разової валютної операції по видачі резидентам України кредитів в іноземній валюті є безпідставним, виходячи з вимог статей 192, 524, 533 ЦК України, ст.5 Декрету КМ України Про систему валютного регулювання і валютного контролю, п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001 року №275, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21 серпня 2001 року за №730/5921, згідно яких, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу НБУ, банки мають право залучати та розміщувати іноземну валюту на ринку України. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі статей 38 - 40 Закону України від 05 червня 2003 року №898-IV Про іпотеку,

Outcome: approved