Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву з вимогами визнати недійсним іпотечний договір про передачу в іпотеку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], укладений між АППБ «Аваль» та [PERSON] 3.І., якій належить ця квартира. Позов обґрунтовується тим, що договір іпотеки був укладений без згоди органу опіки і піклування, яка була необхідна згідно із законом, оскільки неповнолітня дитина позивачки мата право користування квартирою на час укладення договору. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову, які мотивував тим, що договір укладено без порушення прав дитини, оскільки вона не мала майнових прав на предмет іпотеки, стороною у якому батьки дитини не були, тому згода органу опіки і піклування не була потрібна. Закон України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст. 12 якого вимагає згоду органу опіки і піклування для здійснення правочинів стосовно нерухомого майна, права користування якими мають діти, застосуванню не підлягає, оскільки він набрав чинності 1 січня 2006 року, тобто до вчинення оспорюваного правочину. Третя особа державний нотаріус Славутицької міської державної нотаріальної контори надіслала суду письмові пояснення, у яких послалася на ті ж обставини, що і відповідач. У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача просив залишити позов без задоволення з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позовну заяву. Представник третьої особи - органу опіки і піклування пояснила, що згоди органу опіки і піклування для укладення спірного договору було непотрібно, оскільки на день її укладення Закон України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» не був чинним. Третя особа - державний нотаріус Славутицької міської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності та вирішення відповідно до закону. Третя особа - [PERSON] 3.І. у судове засідання не з'явилась без повідомлення причин. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, перевіривши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено з матеріалів справи, що між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», - відповідач у справі та [PERSON], - третьою особою у справі, було укладено кредитний договір № 014/2326/74/34285 від 26 грудня 2005 року, згідно умов якого останній надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 86000 гривень та процентною ставкою 18% річних на строк 180 місяців з 26 грудня 2005 року по 25 грудня 2020 року. В забезпечення виконання кредитного договору між [PERSON] 3.І. (іпотекодавець) та АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» (іпотекодержатель), було укладено договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори 28.12.2005 р., реєстр № 4933, предметом якого є забезпечення вимоги банку (іпотекодержателя), що випливає з кредитного договору № 014/2326/74/34285 від 26 грудня 2005 року, укладеного між іпотекодавцем [PERSON] 3.1. та іпотекодержателем АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль». Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира номер 50, що знаходиться за адресою: м. Славутич, Добринінський квартал, буд. 5, яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою 27.12.2005 р., реєстр № 4901. право власності на яку зареєстроване КП АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами). не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недодержання в момент вчинення правочину стороною цих вимог є підставою його недійсності (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Згідно зі ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Таким чином батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування розпоряджатися майновими правами дітей. Однак, як встановлено судом, неповнолітній син позивачки майнових прав щодо забезпеченої договором іпотеки квартири не мав, відтак, для укладення цього договору дозвіл органу опіки і піклування законом не вимагається. Посилання позивача на ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» яка вимагає попередньої згоди органу опіки і піклування для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, права користування якими мають діти, також не може бути підставою для задоволення позову, оскільки договір укладено 28 грудня 2005 року, а зазначений закон набрав чинності з 1 січня 2006 року і відповідно до загальних правил дії закону в часі не має зворотної дії (ст. 58 Конституції України). Таким чином підстав для задоволення позову судом не встановлено, у зв'язку з чим позов необхідно залишити без задоволення.

Outcome: dismissed