Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачами розповсюджено щодо неї негативну, недостовірну інформацію, яка порочить її честь та гідність, а тому просить зобовязати відповідачів на чергових зборах СТ «Рассвет» спростувати цю інформацію викладену щодо неї в абзацах 3 і 4 в розділі «Виступили» та п.п. 5,6,8 в розділі «Постановили» протоколу № 21 від 19 вересня 2009 року зборів уповноважених, правління та ревізійної комісії СТ «Рассвет». Крім того просить відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду і стягнути з кожного з відповідачів 1 500 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивачка просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Ствердила, що головою правління [PERSON] та правлінням СТ «Рассвет» на своєму засіданні поширено про неї негативну інформацію, яка ганьбить її честь та гідність. Представник відповідача та відповідач [PERSON] проти позову заперечили, ствердили, що викладена в протоколі інформація про позивачку зясована на підставі поданих на неї скарг і виступів членів правління. При цьому відповідач [PERSON] особисто ніякої інформації щодо позивачки не поширював. Також вважали, що дана інформація є оціночними судженнями членів правління СТ «Рассвет» не є образливою і не ганьбить позивачку. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 19 вересня 2009 року зборами уповноважених, правління та ревізійної комісії СТ «Рассвет» розглянуто заяви членів СТ «Рассвет» [PERSON] та [PERSON] Протокольним рішення правління СТ «Рассвет» № 21 від 19 вересня 2009 року зазначено наступне (мовою оригіналу): -в розділі виступили абз. З «Правление установило, что на протяжении всего времени членства в СТ «Рассвет» она ([PERSON]Б.) постоянно нарушала устав СТ, Правила внутреннего распорядка, нормы морали, систематически совершала действия с целью уничтожить добрососедские отношения между членами СТ и осуществляла другие неприемлемые поступки. На требования прекратить такие действия реагирует агрессивно, по-хамски, и продолжает их совершать»; -абз. 4 «Из заявлений и жалоб членов СТ, которые рассматривались Правлением, установлено, что в течение всех лет членства в СТ «Рассвет» [PERSON] совершает противозаконные, антиморальные действия. Она ругается с соседями; подсматривает за ними и подслушивает их разговоры; распространяет сплетни, находясь на пляже, в магазине, на улице, приходя в жилище членов СТ, возводит клевету и распространяет порочащие членов товарищества лживые сведенья. Она постоянно пишет жалобы, в которых излагает заведомо ложную информацию, подает иски в суд, устраивае ругань, угрожает соседям, подливает под их заборы и на дорогу общего пользован помои или другую неизвестную жидкость, вытряхивает грязное пыльное тряпье и ковры, не на своем участке, а на дороге, в окна соседей; сделала невозможным проезд и парковку автомобилей соседей, осуществив самозахват части дороги и насадив насаждения; вывела за пределы своего дачного участка на дорогу общего пользования трубу, из которой сливаются помои и другие нечистоты. [PERSON] на общих собраниях и заседаниях правления бесконечно оскорбляет членов товарищества, на замечания не реагирует и ведет себя неадекватно. Осуществила кражу электроэнергии во время проведения сварочных работ. 09 сентября 2009 года она напала на соседа [PERSON], оскорбила его и бросила в него большой камень, в то время, когда он находился на территории своего дачного участка. Он уклонился, в результате чего камнем был поврежден его автомобиль. Все заявления о ее действия: рассматриваются Правлением СТ, к ней предъявляются требования прекратить безобразное поведение, но она на это не реагирует»; -в розділі постановили п. 5 «В связи с постоянными хулиганскими и антиморальными действиями [PERSON] на протяжении всех лет ее членства в СТ «Рассвет» применить к ней меры общественного воздействия, разместив выписку из решения Правления относительно рассмотрения ее возмутительного поведения и действий на доску объявлений СТ для общего обзора, с целью информирования о ее поведении членов СТ и создания относительного нее атмосферы общественного осуждения. Очередной раз потребовать от нее прекращения всех указанных действий»; -п. 6 «Для того, что бы информирование было более эффективным, обязать членов Правления - уполномоченных лиц официально раздать каждому членному СТ под расписку указанную выписку из решения»; -п. 8 «Материалы о хулиганских действиях, оскорблениях и распространении сплетен членом товарищества [PERSON] направить правоохранительные и судебные органы. Потребовать ее принудительного освидетельствования в психиатрической больнице, так как ее поведение агрессивно, неадекватно, а в последнее время представляет реальную опасность для жизни и здоровья членов СТ». Дану негативну щодо позивачки інформацію поширили члени правління СТ «Рассвет» при виконанні своїх посадових обовязків згідно п. 3.9 Статуту СТ «Рассвет», про що ними складено відповідний протокол і прийнято вказані в ньому рішення. Отже належним відповідачем у цій справі є тільки юридична особа СТ «Рассвет», від імені якої виступали члени правління під час проведення зборів. У такому контексті поширена відповідачем інформація містить у собі фактичні дані про діяння позивачки з твердженням щодо її винуватості у вчиненні хуліганських дій, пошкодження майна та розкраданні електричної енергії, а також містить висновок щодо ознак її психічного стану, який вимагає примусового психіатричного огляду в психіатричній лікарні. Ці вислови позивачка вважає поширеною про неї недостовірною інформацією, в якій безпідставно дано висновок щодо вчинення нею протизаконних дій, яка є негативною, а факт прийняття правлінням СТ «Рассвет» протоколу № 21 від 19 вересня 2009 року - доказом порушення її немайнових прав, зокрема честі й гідності. Вирішуючи цю справу, суд виходить з вимог ст. 34 Конституції України відповідно до яких, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Однак, здійснення цих прав може бути обмежено законом для захисту репутації або прав інших людей тощо. Зазначена норма кореспондується зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади. У той же час, здійснення цих свобод, оскільки воно повязане з обовязками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом у тому числі в інтересах захисту репутації або прав інших осіб тощо. Отже право вільно виражати свої погляди не є абсолютним і необмеженим, яке поряд із свободою наділене також обовязками і відповідальністю, що визначені законом. Діяльність фізичних та юридичних осіб згідно ст. 273 ЦК України не може порушувати особисті немайнові права. Відповідно до ч. З ст. 277 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена про особу є недостовірною, якщо особа, яка її розповсюдила не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Неприпустимість зловживанням правом на інформацію закріплено і в ст. 46 Закону України „Про інформацію, згідно якої інформація не може бути використана для посягання на права і свободи людини. Виходячи з такого та аналізуючи зміст розповсюдженого протокольного рішення правління СТ «Рассвет», суд вважає, що приведені вище вимоги закону при поширені цього рішення не дотримано. Так, будь-які докази стосовно вказаних у протокольному рішенні діянь позивачки суду не представлено. Не подано суду також ніяких скарг або заяв, які згадуються в цьому рішення. Також відсутні в справі й не подані стороною відповідача допустимі й належні докази того в який спосіб і на яких правових підставах правління СТ «Рассвет» встановило порушення позивачкою статуту товариства, норм моралі, систематичне вчинення нею протизаконних, антиморальних дій, розповсюдження завідомо недостовірної інформації, самовільного захоплення земельної ділянки, викрадення електроенергії, вчинення хуліганських дій, пошкодження майна, а також ознаки її поведінки, які є підставою для надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Так, надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про психіатричну допомогу» та Глави 10 ЦПК України. Згідно цих вимог Законів правління СТ «Рассвет» не наділено жодними правами чи обовязками вимагати від будь-кого примусового огляду позивачки в психіатричній лікарні. Згідно медичної довідки від 12 квітня 2011 року [PERSON] на обліку у лікаря психіатра не знаходилася і психічних розладів не має. Безпідставний висновок правління СТ «Рассвет» щодо вимагання примусового огляду позивачки в психіатричній лікарні й розповсюдження інформації в такому контексті є безумовним порушення немайнових прав особи на повагу до її гідності і честі. Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності і честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності і честі. Крім того відповідачем розповсюджено фактичні дані про ознаки правопорушень позивачки, без підтвердження цього відповідними судовими рішеннями. Так, оспорюваним протоколом розповсюджено фактичні дані, в яких стверджується про дії [PERSON], які містять ознаки хуліганства, пошкодження майна, крадіжку електроенергії, самовільне захоплення земельної ділянки, вчинення дій, які становлять реальну небезпеку для життя здоров'я громадян, юридична відповідальність за що передбачена відповідними статтями КК України. КУпАП та ЦК України передбаченому. Дана інформація висловлена без посилання на судові рішення, якими ці факті підтверджено, а особу фактично визнано винуватою, а отже призвело до порушення прав позивачки. Зокрема, при поширені інформації щодо позивачки було порушено її право, що визначені вимогами ст. 62 Конституції України, якою закріплено презумпцію невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. При цьому згідно ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і морально: шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірно інформації. Натомість позивачкою надано суду рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2010 року за її позовом до СТ «Рассвет» про підключення електроенергії до садового будинку та відшкодування моральної шкоди. Із змісту цього судового рішення, яке набрало законної сили, вбачається, що обставини: використання [PERSON] електричної енергії поза приладами її обліку свого підтвердження б судовому засіданні не знайшли, дані про крадіжку електроенергії не підтвердилися, а тому рішення СТ «Рассвет» від 19 вересня 2009 року в частині зобовязання [PERSON] сплатити за електроенергію, використану поза лічильником, визнано судом неправомірним і скасовано. Отже відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України ці обставини при розгляді цієї справи не доказуються і є встановленими. Суд констатує, що використані в протоколі засідання правління СТ «Рассвет» висловлювання щодо протиправної поведінки позивачки і висвітлення її, як негативної особистості, слід вважати образливими, які ганьблять її честь і гідність, створюють негативну соціальну оцінку в очах оточуючих. Втім докази про такі діяння позивачки, які б давали підстави правлінню СТ «Рассвет ствердити про її негативну поведінку з використанням вжитих термінів, суду не представлено, а тому інформацію про це згідно вимог ст. 277 ЦК України слід визнати недостовірною . Таким чином відповідач поширив відомості, які не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність позивачки. При цьому доказом розповсюдження цієї інформації є факт проведення зборів правління СТ «Рассвет», на якому стверджувалося про встановлення самим правлінням цієї інформації, а також її подальше розповсюдження згідно п.п. 6 і 7 протокольного рішення. При цьому згідно ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Отже законом (ч.5 ст. 277 ЦК України) передбачено спеціальний порядок спростування недостовірної інформації, яка набула поширення через документ, який прийняла (видала) юридична особа. Тому прийнятий правлінням СТ «Рассвет» документ, який містить недостовірну інформацію, має бути відкликаний, про що слід зобовязати відповідача СТ «Рассвет». Разом з тим суд не вбачає підстав для відповідальності голови правління [PERSON], як самостійного відповідача, оскільки інформацію розповсюджено посадовими особами правління СТ «Рассвет», до яких також входить і [PERSON] як голова правління. За таких обставин підстав для самостійної відповідальності посадової особи юридичної особи, при виконанні ним своїх обовязків в СТ «Рассвает» суд не вбачає, а тому позов у частині вимог висунутих до [PERSON] задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про визначення розміру заподіяної моральної шкоди, суд зважує на підстави і обставини, що обґрунтовані в позові, зокрема з огляду на перенесені позивачкою страждання у звязку з поширенням щодо неї недостовірної інформації, приниженням честі й гідності, їх характер, ступінь і тривалість негативних наслідків, а також обсяг розповсюдження негативної інформації, на підставі чого визнає доведеним на заявлену суму. Зважаючи на викладене, суд вважає, що предявлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає частковому задоволенню, а порушене право позивачки - захистові. Крім того позивачкою представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: partial