Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в сумі 20000 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 квітня 2003 р. на ділянці автодороги Львів-Новострілища сталась дорожньо-транспортна пригода за участю мікроавтобуса «Мерседес», у якому вона перебувала в якості пасажира. Водій мікроавтобуса не впорався із керуванням та перекинувся, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому праввої ключиці та струсу говного мозку. В зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями знаходилась на стаціонарному лікуванні, після чого лікувалась амбулаторно, продовжує підтримуюче лікування до даного часу. Внаслідок цього їй було спричинено значну моральну шкоду, яка виразилась у душевних переживаннях та фізичному болю, у зв"язку з отриманням тілесних ушкоджень. Необхідність постійного лікування, постійне відчуття болю при рухах ушкодженою рукою порушили її звичний життєвий уклад. Вважає, що розмір грошового відшкодування за спричинену моральну шкоду, яку вона зазнала становить 20 000 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, збільшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 100 000 грн., оскільки внаслідок отриманих ушкоджень виникли післятравматичні ускладнення, в звязку із чим продовжує амбулаторне лвукання, постійно відчуває фізичний біль, що спричиняє їй душевні страждання. Позивачка дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити в повному обсязі. Представник позивача позов підтримав, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому, суд вважає за можливе, відповідно до ст.224 ЦПК України, розглянути справу заочно, у його відсутності, на піставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечив. Треті особи та представник третьої особи в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, тому, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з"ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 квітня 2003 р. близько 22.15 год. на 27 км автодороги Львів-Новострілища, мала місце дорожньо транспортна пригода, а саме мікроавтобус «Мерседес», д.н.015 68 ТН, яким здійснювались пасажирські перевезення, під керуванням третьої особи [PERSON] на заокругленні дороги почало заносити ліворуч, внаслідок чого він став некерованим та перекинувся. В результаті ДТП пассажир мікроавтобуса [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому правої ключиці. Як вбачається із витягу з медичної карти №2625/807, із оглянутої судом амбулаторної карти [PERSON], у зв»язку з отриманими ушкодженнями позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.04.2003р. по 23.04.2003р., в подальшому проходила амбулаторне лікування. З огляду на те, що правовідносиним між сторонами виникли 05.04.2003р. застосуванню до них пілягають норми Цивільного кодексу УРСР (ред.1963р.) Відповідно до ст.450 ЦК УРСР організації і громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 441 ЦК УРСР визначено, що організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків. Як встановлено судом мікроавтобус марки «Мерседес»на момент події належав третій особі [PERSON], з яким відповідач, будучи суб»єктом підприємницької діяльності, уклав договір про його оренду, з метою пасажирських перевезень. 12.03.2002р. відповідачу видано тимчасовий реєстраційний талон на вказаний транспортний засіб, 01.3.2002р. відповідачем укладено договір із третьою особою ПП „Транспорт про транспортні перевезення на міжміському маршруті в Львіській області №287. Відтак, враховуючи те, що шкода завдана водієм транспортного засобу, який керував ним у зв»язку з трудовими відносинами із відповідачем, вказана шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, віповідальність за її настання покладається на віповідача. Будь-які дані, які б свідчили про обставини за яких відповідач звільняється від відповідальності (непереборна сила або умисел потерпілого) суду не надані і про такі не заявлено. Суд вважає, що в зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями, позивачка зазнала фізичного болю та душевних переживань, через необхідність стаціонарного лікування, в подальшому тривалого амбулаторного лікування було порушено звичний життєвий уклад позивачки. Відтак, враховуючи зазначені обставини, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, а також вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану позивачці моральну шкоду становить 10000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача Крім того, з відповідача в користь держави підлягають стягненню сплачені судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 45,50 грн. На підставі ст.ст.441, 450 Цивільного кодексу УРСР та

Outcome: approved