Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-12 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розподіл домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування яких зазначив, що йому на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2006 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 17 травня 2007 року належить 1/3 частина домоволодіння № 87 по вул. Поліській в м. Дніпропетровську. Відповідачу належить 1/3 частина спірного домоволодіння на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2006 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 17 травня 2007 року та 1/3 частина спірного домоволодіння належить йому на підставі договору дарування від 16 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], реєстровий № 694, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 28 березня 2008 року. Домоволодіння № 87 по вул. Поліській в м. Дніпропетровську розташоване на земельній ділянці площею 1101 кв.м. Позивач займає в житловому будинку літ. А-1 квартиру № 2, що складається з кухні 2-1 площею 8,1 кв.м., житлової кімнати 2-2 площею 15,0 кв.м., кладової 2-3 площею 4,6 кв.м., загальною площею 27,7 кв.м. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2007 року за позивачем визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно літню кухню літ. В і сарай літ. Д, які не є спільним майном з відповідачем. В даний час у позивача виникають сварки з відповідачем з приводу користування домоволодінням та земельною ділянкою. Відповідач збирається самовільно, без згоди позивача, здійснити перепланування будинку. Просив суд поділити житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поліська, 87 в натурі між власниками та визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поліська, 87. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін та експерта, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2006 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 17 травня 2007 року належить 1/3 частина домоволодіння № 87 по вул. Поліській в м. Дніпропетровську. Відповідачу належить 1/3 частина спірного домоволодіння на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2006 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 17 травня 2007 року та 1/3 частина спірного домоволодіння належить йому на підставі договору дарування від 16 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], реєстровий № 694, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 28 березня 2008 року. Домоволодіння № 87 по вул. Поліській в м. Дніпропетровську розташоване на земельній ділянці площею 1101 кв.м. та відповідно до технічного паспорту КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 20 липня 2007 року складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 50,5 кв.м., загальною площею 83,8 кв.м., погребу з шийкою Б, літньої кухні В, сараю Д, сараю З, вбиральні Е, сараю Ж, вбиральні Л, споруд № 1-3, І к. Позивач займає в житловому будинку літ. А-1 квартиру № 2, що складається з: кухні 2-1 площею 8,1 кв.м., житлової кімнати 2-2 площею 15,0 кв.м., кладової 2-3 площею 4,6 кв.м., загальною площею 27,7 кв.м. Відповідач займає в житловому будинку літ. А-1 квартиру № 1, що складається з: кладової 1-1 площею 3,4 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 14,9 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 14,6 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 6,0 кв.м., загальною площею 38,9 кв.м. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У судовому засіданні, яке відбулось 13 квітня 2011 року, представник позивача відмовилась від сплати грошової компенсації на користь відповідача. З урахуванням цих положень необхідно перевірити розмір часток сторін у праві власності і на житловий будинок. Розподіл домоволодіння може бути проведений, якщо в виділяємій частині домоволодіння може бути як мінімум одна житлова кімната й кухня, які повинні відповідати технічним та санітарними нормам, також та частина, яка виділяється складає ізольовану частину домоволодіння з окремим входом в квартиру або є можливість перетворити цю частину домоволодіння в ізольовану шляхом відповідного переобладнання. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 Постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» виділ у натурі часток житлового будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Суд не приймає до уваги висновок експерта в частині переобладнання спірного будинку. Оскільки експертом питання щодо проведення добудови сходів до ганку для входу в квартиру № 1, розібрання сходів, переобладнання частини віконного прорізу у дверний та встановлення дверного блоку в прим. 1-1, прибудови ганку зі сходами для входу в квартиру № 2 до прим. 1-1, встановлення глухої перегородки у прим. 1-1, розподілу відповідних витрат між сторонами або покладення витрат на одну із сторін, з урахуванням зміни розміру часток співвласників у звязку з добудовою, узгодження переобладнання з відповідними установами не вирішено. Сторонами не надано суду правовстановлюючих документів на земельну ділянку та акту відводу землі в натурі. У відповідності до ч. 1 ст. 100 Житлового Кодексу України, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадиться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сімю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускається за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У відповідності до ч. 2 ст. 100 Житлового Кодексу України, у разі відмови наймодавця, наймача або членів його сімї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Сторони по справі не надали суду дозвіл виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на переобладнання чи перепланування жилого приміщення - домоволодіння № 87 по вул. Поліській в м. Дніпропетровську. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed