overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

19.04.2010 року померла жителька с. Чапаївка Пологівського району Запорізької обл. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ЖС № 172855. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельний пай в межах Чапаївської сільської ради Пологівського району. Єдиними спадкоємцями на майно [PERSON] є її діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] В установлений законом строк, [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття спадкового майна в нотаріальну контору не зверталися. Про те, що мати має майновий пай, позивачі взнали після спливу шестимісячного строку. 04.05.2011 року [PERSON] та [PERSON] предявили позов до [PERSON] громади Чапаївської сільської ради Пологівського району Запорізької обл., третя особа Державна нотаріальна контора Пологівського району Запорізької обл., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачі, підтримавши позов і давши пояснення по справі, просять визначити їм додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини яка відкрилася після смерті їхньої матері [PERSON] Представник відповідача [PERSON] громади Чапаївської сільської ради позов визнав та просить задовольнити вимоги [PERSON] та [PERSON] Третя особа Державна нотаріальна контора Пологівського району позов визнає та просить справу розглянути без представника нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позивачами пропущений строк на прийняття спадщини з поважних причин , а тому вимоги позивачів задовольняє. На підставі викладеного, ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого 15.04.2010 року, та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,39 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120682200:01:002:0204 на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №059267, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2004 року №239/А-2004 на імя [PERSON], стверджуючи, що його батькові [PERSON] на праві приватної власності належала вище вказана земельна ділянка. 15 квітня 2010 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині того, що його батько втратив державний акт на право власності на земельну ділянку і рекомендовано звернутися з позовом до суду. Вказані обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батькові позивача [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №059267, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2004 року №239/А-2004, належала земельна ділянка площею 2,39 га, на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області. [PERSON] помер 15.04.2010 року, після його смерті його спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв позивач, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що його батько втратив державний акт на право власності на земельну ділянку і рекомендовано звернутися з позовом до суду, що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, що підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та свої змінені вимоги мотивує тим, що з 29.09.2006 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину доньку Вікторію, [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши з цього приводу заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що позивачка з 29.09.2006 р. перебуває у шлюбі з відповідачем (а.с. 2), від якого мають спільну дитину - доньку Вікторію, [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. (а.с. 3, 4). Таким чином між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки Вікторії, [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до її повноліття, починаючи стягнення з 19.04.2011 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. та оплату витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголостити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: - поновити її на посаді заступника начальника з маркетингу, продажу послуг та обслуговування споживачів в центрі електрозвязку № 1 Запорізької філії ВАТ «Укртелеком»; - стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 січня 2007 року до дня поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Третя особа в судове засідання не зявилася. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя, які перешкоджають продовженню роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці , якщо виконання покладених на нього обовязків вимагає доступу до державної таємниці. Судом встановлено, що [PERSON] обіймала посаду заступника начальника з маркетингу, продажу послуг та обслуговування споживачів в центрі електрозвязку № 1 Запорізької філії ВАТ «Укртелеком». Наказом від 15 січня 2007 року № 14-К звільнена з займаної посади за п. 2 ст. 40 КЗпП України у звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок скасування допуску до державної таємниці. Первинною профспілковою організацією ЦЕЗ № 1 ЗФ ВАТ «Укртелеком» надано згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] (протокол № 1 від 15.01.07р.). Згідно листа УСБУ в Запорізькій області від 11 жовтня 2006 року № 17/77 н/т повідомлено Начальника ЦЕЗ № 1 ЗФ ВАТ «Укртелеком» про здійснення висновку про скасування [PERSON] допуску до державної таємниці у звязку з наявністю у неї психічного захворювання, яке може завдати шкоди охороні державної таємниці. Відповідно до постанови Бердянського міськрайонного суду від 07 лютого 2008 року (справа № 2а-61/2008) у задоволенні позову [PERSON] до Управління СБУ в Запорізькій області про визнання дій посадових осіб незаконними та зобовязання виконати певні дії, - відмовлено. Постанова набрала чинності. Вказаною постановою встановлено обставину, що посадові особи діяли в межах ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» і не перевищили своїх повноважень, а перенесене позивачкою захворювання є беззаперечною підставою для дроблення висновку про скасування допуску до державної таємниці. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведено з дотриманням законодавства України, в звязку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

позивач звернувся до суду за даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], обіймаючи посаду голови Новопетрівської сільської ради, допустила халатність, унаслідок якої відповідачу [PERSON] передано земельну ділянку в приватну власність без дотримання встановленого законом порядку. З цих підстав у позові порушується питання про визнання його недійсним і скасування. В судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник [PERSON] заперечила проти задоволення пазову вважаючи його безпідставним, оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку набув права власності на земельну ділянку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, своєю заявою просила розглянути справу без її участі. Представник управління земельних ресурсів вважає, що позовна заява підлягає вдоволенню. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як убачається з матеріалів справи на імя [PERSON] М,М. зареєстровано державний акт серії ЯБ № 786939 від 16 травня 2006 року на земельну ділянку площею 0,1429 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району. Відповідно до статей 40 і 116 ЗК України земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку можуть передаватися безоплатно у власність громадян за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Разом з тим, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку Громадянами згідно ст. 81 ЗК України є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності. При цьому згідно статей 125 і 126 ЗК України право власності на земельну ділянку |посвідчується державними актами, які виготовляються, реєструються та видаються в порядку оновленому Кабінетом Міністрів України. Підставою до видачі згаданого державного акту зазначено рішення 16 сесії 24 скликання Новопетрівської сільської ради № 128 від 5 жовтня 2004 року. У той же час рішення, яким би згадана земельна ділянка передавалася у власність відповідача, сільською радою не приймалося. Документи, які оформлювалися при видачі держаного акту як і сам державний акт, підписано діючою на той час головою сільської ради, внаслідок халатності й несумлінного виконання своїх обовязків, без достатніх правових підстав до цього. Дані обставини встановлено вироком цього ж суду від 20 березня 2008 року про засудження [PERSON] за ч. 1 ст. 367 КК України, який набрав законної сили. Таким чином, зазначених вище вимог закону при виготовленні та видачі згаданого державного акту на право приватної власності на землю не дотримано, а тому його слід визнати недійсним. За таких обставин предявлений позов грунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню, а порушені права Новопетрівської сільської ради щодо розпорядження землями комунальної власності - захистові. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

До суду з заявою звернулась лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні № 1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], яка 17.05.2011 року з наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні. В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні № 1 [PERSON] підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що 17.05.2011 року о 22 годині 45 хвилин хвора була доставлена до Житомирської обласної психіатричної лікарні, де перебуває на даний час. Хвора перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. З цих підстав хворий не може бути доставлена у судове засідання для участі в судовому розгляді справи. Розгляд справи проводився без участі законного представника хворої, так як до суду надійшла письмова заява її чоловіка [PERSON] в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Заслухавши думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря- психіатра, яка просить задовольнити її заяву, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення судом заяви лікаря- психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 19.05.2011 року за № 2047 за яким хвора [PERSON] на даний час перебуває в стані тяжкого психічного розладу. В зв'язку з наявністю гострих галюційнс-маячних розладів, агресію до оточуючих, відмовою від їжі і прийому ліків, неспроможністю задовольнити ОСНОВНІ, життєві потреби, а також ненадання психіатричної допомоги нанесе суттєве шкоду її здоров'ю, потребує примусовому лікування в умовах психіатричного стаціонару. Згідно ст.14,22 Закону України " Про психіатричну допомогу * особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчиниш дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідним проголосити вступну та резолютивну частини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

У квітні 2010 р. ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В подальшому назва позивача змінилася на публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]». Позивач вказує на те, що 10 січня 2008 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5Б-8О. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 5600 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 8 січня 2010 року. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 12 квітня 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 6068 грн. 27 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 541, 543,625, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 6068 грн. 27 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2008 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5Б-8О. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 5600 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 8 січня 2010 року. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів. Згідно п. 4.3 кредитного договору за неналежне виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25 % від суми неналежного виконання грошового зобовязання. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 12 квітня 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 6068 грн. 27 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3795 грн. 40 коп.; заборгованості по сплаті процентів 1383 грн. 95 коп., заборгованості по сплаті штрафних санкцій 888 грн. 92 коп. За таких обставин суд вважає, що позов банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

[PERSON]А.(далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила позбавити останнього батьківських прав відносно його сина, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що після розірвання з відповідачем шлюбу у 2007 році, він ухиляється від виховання дитини та матеріально її не підтримує. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений оголошенням в пресі. Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області свого представника в судове засідання не направив, надіслав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 21 вересня 2007 року було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Києво - Святошинського районного управління юстиції Київської області). Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, видане виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району 16.02.2003 року). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується Актом депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.08.2010 р.; довідкою №1130 від 21.07.2010 р., виданою виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району та Актом обстеження житло-побутових умов позивачки від 07.09.2010 р. Відповідач усунувся від виховання дитини, жодного разу він не поцікавився здоровям сина, його успіхами в навчанні, умовами проживання, матеріально його не підтримує. Жодного разу не відвідав дитячий садок та гімназію, де навчається його син. Все це підтверджується довідкою №57 від 07.09.2010 року, виданою завідуючою Садочком «Спадкоємець»; довідкою- характеристикою [PERSON] №66 від 08.09.2010 р., виданою Києво- Святошинською районною класичною гімназією. З Рішення №3 комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області від 14.10.2010 р. та з Розпорядження №4465 Києво- Святошинської райдержадміністрації Київської області від 29.10.2010 р. вбачається, що вони вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON]. Як зазначено в п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, а насамперед враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

До суду з заявою звернулась лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні № 1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], який 17 травня 2011 року за направленням лікаря-психіатра [PERSON] з наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні. В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні № 1 [PERSON] підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що 17 травня 2011 року о 19 годині 40 хвилин хворий був вдруге доставлений до Житомирської обласної психіатричної лікарні, де перебуває на даний час. Хворий перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. З цих підстав хворий не може бути доставлений у судове засідання для участі в судовому розгляді справи. Вислухавши думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря- психіатра, яка просить задовольнити її заяву, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення судом заяви лікаря-психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 18 травня 2011 року за № 2034 за яким [PERSON] на даний час страждає на: шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, виражений змішаний ( дисоціативно-психопатоподібний ) тип дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром потребує примусової госпіталізації та лікування в умовах психіатричного стаціонару. Згідно ст.14,22 Закону України Про психіатричну допомогуособа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved