Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить визнати незаконним відкриття окремих особових рахунків на ім?я [PERSON] на кімнату розміром 12 кв.м, на ім?я [PERSON] на кімнату розміром 17.94 кв.м., визнати недійсним розпорядження органу приватизації № 13 від 30.03.2010 року про передачу [PERSON] кімнати розміром 12.6 кв.м у комунальній квартирі [ADDRESS] у спільну часткову власність. Скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації № 13 від 30.03.2010 року. Усунути перешкоди в користуванні кімнатою розміром 12.6 кв.м у квартирі [ADDRESS] шляхом вселення в дану кімнату. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.08.1983 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], які є її батьками та батьками її брата [PERSON]. Рішенням Нетішинського міського суду від 26.09.2003 року шлюб між ними було розірвано. Після розірванням шлюбу [PERSON] створив нову сім?ю і став проживати за місцем проживання нової дружини в кв. № 1 будинку № 23, по вул. Набережній в м.Нетішин - закривши на ключ меншу кімнату в квартирі [ADDRESS] в зв?язку із відкриттям двох окремих особових рахунків на оплату за користування квартирою на підставі поданої [PERSON] та [PERSON] заяви до ЖКУ. Відкриваючи окремі рахунки на оплату за користування квартирою відповідачі [PERSON] та [PERSON] домовились, що [PERSON] буде оплачувати кімнату розміром 12 кв.м з розрахунку один користувач, а [PERSON] буде оплачувати кімнату розміром 17.94 кв.м з розрахунку три користувачі. При цьому вони не звертались до суду для вирішення питання про укладення окремих договорів найму та зміни статусу квартири. Крім того, і після відкриття окремих особових рахунків вони всі продовжували користуватись всією квартирою до вересня 2004 року - поки [PERSON] не закрив кімнату після переселенням в квартиру другої дружини. З метою відновлення її та її брата [PERSON] права на житло відповідачка [PERSON] 7.04.2005 року звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні вказаною кімнатою в квартирі. Рішенням Нетішинського міського суду від 18.05.2005 року [PERSON] було зобов?язано усунути перешкоди їй та брату [PERSON] в користуванні кімнатою 12 кв.м в [ADDRESS]. Після винесення судом рішення вона з братом отримали можливість безперешкодного користування кімнатою, оплату за яку здійснював відповідач, останній в квартирі не проживав, тільки інколи навідувався. В січні 2010 року батько знову закрив кімнату і повідомив, що приватизує її. 30.03.2010 року [PERSON] самостійно приватизував спірну кімнату, тим самим, протиправно позбавив її права на користування нею. Оскільки вона була неповнолітньою, тому не могла раніше самостійно звернутись до суду за захистом порушеного права при відкритті окремого особового рахунку. Під час здійснення приватизації кімнати в квартирі з?ясувалось, що розмір житлових кімнат квартири не відповідає розміру, раніше зазначеному - відтак кімната за яку оплату по окремо відкритому рахунку проводив батько [PERSON], замість 12 кв.м - фактично виявилась розміром 12.6 кв. метрів, а кімната за яку оплату по окремо відкритому рахунку проводила мама - [PERSON] замість 17.94 кв.м, фактично виявилась розміром 16.8 кв.м. Відкриттям окремих рахунків свого часу її права були порушені, так як замість 7.35 кв.м, вона в кімнаті матері отримала в користування лише 5.6 кв.м., при цьому фактично у [PERSON] на кімнату розміром саме 12.6 кв.м навіть відкритого окремого особового рахунку фактично не було. Відповідач [PERSON] позов не визнав . Пояснив, що після розірвання шлюбу з [PERSON], між ними виник спір щодо оплати квартирної плати, оскільки вона таку не оплачувала. По взаємній згоді вони відкрили окремі особові рахунки на кімнати, розміром 12 кв.м., в якій проживав він, та розміром 17.94 кв.м, в якій проживала остання з дітьми. Син [PERSON] на даний час працює в м. Рівне і один раз в 2-3 місяці приїжджає до дому на вихідні. Він також в квартирі постійно не проживає, так як створив нову сім?ю. Інколи приходив помитись. До 2005 року двері в його кімнату були закриті. В січні 2010 року, щоб не бути позбавленим житла і для збереження свого майна, яке знаходиться в спірній кімнаті, замкнув у ній двері та приватизував її.При проведенні приватизації виявилось, що займана ним кімната, розміром не 12 кв.м., а 12,6 кв.м. Про приватизацію кімнати ні дочку, ні сина до відома не ставив та їх згоди на це запитував. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позову заперечив, вказавши, що окремі особові рахунки на кімнати розміром 12 кв.м. і 17.94 кв.м. були відкриті по взаємній згоді між [PERSON] та [PERSON] Меншу кімнату [PERSON] закрив. В 2005 році він її відкрив, але дочка [PERSON] проживала з матір?ю, проживати з батьком не бажала. Оскільки в його кімнаті знаходилось цінне йому майно, а відповідальність за його збереження ніхто нести не хотів, то в 2010 році він кімнату закрив. При цьому житлові права позивачки порушені не були. Свідоцтво про право власності на житло видано на законних підставах. Відповідачка [PERSON] позов визнала, вказавши, що після розірвання шлюбу між нею та бувшим чоловіком виникали конфлікти з приводу оплати за квартиру. Для уникнення спору в 2004 році [PERSON] запропонував розділити особові рахунки, на що вона погодилась. Особові рахунки відкривали лише для оплати квартплати, а не для розподілу житлової площі. В 2004 році [PERSON] закрив двері в кімнату, розміром 12 кв.м на яку у нього був відкритий особовий рахунок, чим порушив житлові права дітей. В кімнаті не проживав, оскільки створив нову сім?ю і проживав в квартирі дружини. В 2005 році рішенням місцевого суду [PERSON] зобов?язано було усунути перешкоди в користуванні дітьми кімнатою 12 кв.м. В січні 2010 року він поставив в кімнаті броньовані двері, а згодом вони дізналися, що кімната ним приватизована. Ключі для користування кімнатою дочці надати не пропонував та взагалі не спілкувався з дітьми з цього приводу. Представник виконавчого комітету Нетішинської міської ради подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник Комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об?єднання» пояснила, що в 2004 році по заяві відповідачів їм було відкрито окремі особові рахунки, відповідно до чинного законодавства. [PERSON] позов підтримав та пояснив, що працює в м. Рівне і не рідше 1 разу на місяць приїжджає до дому. Батько в квартирі не проживає. До 2010 року, кімната розміром 12 кв.м. була відкрита і він міг нею користуватися. Тепер кімната закрита, чим порушеного його право та право позивачки на означене житло. Третя особа [PERSON] позов не визнала і пояснила, що до [PERSON] з проханням про надання їм ключів ніхто не звертався. Кімнату він закрив, оскільки там знаходиться його майно. 23.05.2009 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб. До реєстрації шлюбу він проживав у неї, а тепер мають намір проживати в його кімнаті. Заслухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20.11.2003 року. В серпні 2008 року [PERSON] та [PERSON] звернулись у ЖКУ м. Нетішина з заявами про розподіл особистих рахунків. [PERSON] просив відкрити йому особовий рахунок на кімнату 12кв.м., де він проживав не один, [PERSON] просила відкрити на кімнату розміром 17,94 кв.м., де проживали з сином та дочкою. На час відкриття особових рахунків, дочка [PERSON], [INFO], була неповнолітньою, син [PERSON], [INFO] був повнолітнім. При відкритті особових рахунків ЖКУ не дотрималось вимог ст.104 ЖК України, а саме: не було отримано згоди всіх повнолітніх членів сім?ї, проживаючих в житловому приміщенні [PERSON], [INFO], та законного представника неповнолітньої Мер дух [PERSON], [INFO] Не було враховано невідповідність розміру житлової площі, яка припадає на долю наймача і членів його сім?ї, доля яких має бути рівною. Батьки позивачки не мали права погіршувати житлові права неповнолітньої дочки, з огляду на вимоги Закону України «Про охорону дитинства». Однак при відкриті окремих особових рахунків [PERSON] один отримав кімнату, розміром 12 кв.м, а [PERSON] з дітьми - [PERSON] і [PERSON] - кімнату, розміром 17,94 кв.м, тобто отримали в користування по 5,98 кв.м., чим було суттєво порушено їх житлові права, в тому числі неповнолітньої [PERSON] Також розподіл особових рахунків не може бути проведеним, якщо це приведе до погіршення житлових умов, що потягне за собою постановку на квартирний облік, як потребуючих покращення житлових умов членів сім?ї. В даному випадку відкриття окремих особових рахунків також суперечило вимогам ст. 63 ЖК України. При приватизації кімнати [PERSON] було встановлено, що займана ним кімната є розміром не 12 кв.м, а 12,6 кв.м., а доля фактичної житлової площі на трьох інших бувших членів сім?ї становить не по 5.98 кв.м., а по 5, 6 кв.м., що суперечить вимогам ст. 104 ЖК України. Окрім того, рішенням Нетішинського міського суду від 18.05.2005 року зобов?язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні дітьми [PERSON] та [PERSON], кімнатою розміром, 12 кв.м. в квартирі кв. № 82, в будинку № 27, по вул. Набережній, в м.Нетішин. Приватизувавши вказану кімнату всупереч рішення суду, [PERSON] позбавив дітей [PERSON] та [PERSON], можливості користуватися нею та приймати участь у її приватизації. З заявою про передачу вказаної кімнати у власність він звернувся 04.03.2010 року, яка згідно розпорядження органу приватизації від 30.03.2010 року, була передана йому у спільну часткову власність та 31.03.2010 року йому видано свідоцтво про право власності на неї. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно частка [PERSON] в квартирі, складає 21/50, що свідчить про порушення житлових прав [PERSON] За таких обставин порушення права на житло [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку. Означене є підставою для задоволення позову в цій частині позовних вимог. Не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкоди в користуванні кімнатою розміром 12.6 кв.м у квартирі [ADDRESS] шляхом вселення в дану кімнату, оскільки з даного приводу є чинне рішення місцевого суду 18.05.2005 року. Суд вважає, що строк звернення до суду позивачкою не пропущено, оскільки вона досягла повноліття 09.08.2010 року і змогла самостійно звернутись до суду за захистом порушених прав. Окрім того, приватизація спірної кімнати проведена 30.03.2010 року, а за захистом своїх порушених прав позивачка звернулася 28.09.2010 року, тобто в межах строку звернення до суду. На підставі наведеного та

Outcome: partial