overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

6 серпня 2006 року померла [PERSON] , 23 квітня 2009 року помер [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм майно. [PERSON] звернулась суд з позовом до Маньківської сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В заяві стверджує, що являється спадкоємцем майна померлих матері та брата, , спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але через юридичну необізнаність, пропустила встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому вимушена звернутись в суд з даним позовом і просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] Від позивачки надійшла заява в якій вона підтримує свій позов і просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача надійшла заява в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем майна померлих 06.08.2006 року [PERSON] та 23.04.2009 року [PERSON] [PERSON] пропустила передбачений чинним законодавством термін для прийняття спадщини і просить суд визначити їй додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики . В позові зазначено, що1.10.2009 був укладений з відповідачем договір позики на 2500 доларів США строк її договору до 20.12.2009 року, про що [PERSON] написав розписку, яку також підтвердили своїми підписами свідки. Відповідач не виконав належним чином умови договору , та не повернув повністю суму боргу до встановленого часу , тому на даний час відповідач винен еквівалентну 400 доларам США , що згідно довідки банку по курсу долара до гривні сума боргу складає 3200 грн.. Крім цього позивач просить стягнути понесені по справі витрати на надання юридичної допомоги 4 тис. грн., та 2 тис. грн.. отриманої моральної шкоди в результаті неналежного виконання з боку відповідача договору позику, та обставин повязаних з його виконанням . В добровільному порядку відповідач не бажає сплатити борг, хоча до нього неодноразово звертався з проханням повернути гроші , тому був вимушений звернутися до суду . Позов позивач підтримує у повному обсязі, та просить позов задовольнити . Відповідач позов визнав та не заперечував про наявність боргу в сумі 3200 грн.за договором позики , та зазначив , що написав позивачеві розписку . Частково гроші повернув , але на даний час не може виконати свої зобовязання . Відповідач прохав суд відкласти розгляд справи для вирішення питання в поза судовому порядку . Але після до суду не зявився , хоча був повідомлений про час місце розгляду справи . За згоди позивача по справі приймається заочне рішення . Суд, вислухав пояснення , на підставі наявних доказів і матеріалів справи , вважає, що позов підлягає задоволенню частково . Судом встановлено, що сторони уклали угоду позики , про що свідчить розписка датована 1.10.2009 року відповідно до якої був укладений між [PERSON] та [PERSON] договір позики на 2500 доларів США ,строк її договору до 20.12.2009 року. У відповідності до ст. 1046,1047 ЦК України між сторонами був укладений договір позики . По справі встановлено , що договір позики [PERSON] не виконаний хоча це є його обовязком передбаченим ст. 1049 ЦК України . Позов підлягає задоволенню , але тільки про стягнення безпосередньо суми по боргу по договору , тобто суму еквівалентну 400 долам СЩА 3200 грн. з урахуванням довідку про курс валют. Відшкодування понесених витрат по справі позивачем також слід покласти на відповідача , а саме витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. та стягти витрати по оплаті держмита в сумі 52 грн. ,інформаційно технічного забезпечення 120 грн. відповідно до задоволеного позову. В задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовові в цій частині .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

15 лютого 2011 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій вказував, що після смерті 25 квітня 2006 року його бабусі [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), але після звернення до нотаріуса для її оформлення виявилося, що в сертифікаті на земельний пай її імя вказано як «Інна». Посилаючись на те, що зазначена обставина позбавляє його можливості прийняти спадщину, а в адміністративному порядку виправити зазначену помилку неможливо, тому заявник просив суд встановити факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК№ 0207335. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав повністю та просив її задовольнити. Представник відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Бузькі пороги» в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, пояснивши, що дійсно при оформленні сертифікату була допущена помилка в написанні імені власниці. Представники інших заінтересованих осіб до судового засідання не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Заслухавши пояснення заявника та представника ВАТ «Бузькі пороги», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. 25 квітня 2006 року померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме та рухоме майно, яке їй належало на час відкриття спадщини. Серед спадкового майна є право на земельну частку (пай), підтверджене сертифікатом серії МК № 0207335 у ВАТ «Бузькі пороги» на її імя. Заявник як спадкоємиць за заповітом звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак йому було відмовлено в реалізації свого права, оскільки в зазначеному сертифікаті імя спадкодавиці вказано «Інна». В дійсності ж її імя пишеться як «Ніна». Це підтверджується поясненнями учасників розгляду, які узгоджуються з письмовими доказами, що містяться в справі, в тому числі її свідоцтвом про смерть, заповітом, довідками ВАТ «Бузькі пороги» та Мигіївської сільської ради. Дану помилку не виправити, оскільки баба померла, а заявник після її смерті не може оформити спадщину на все спадкове майно. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки в іншому порядку заявник свої права захистити не взмозі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Рішенням Тиврівського районного суду, ухваленому у даній справі 24.12.2010 р., позов ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Однак при винесенні вищезазначеного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» подав суду заяву, в якій просить постановити додаткове рішення, в якому стягнути з [PERSON] на його користь 982,30 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ. Особи , які беруть участь у справі в судове засідання не з"явились, про час розгляду справи повідомлені, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Їх неявка згідно ч. 3 ст.. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Згідно п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. . Рішенням Тиврівського районного суду від 24.12.2010 р. позов ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» задоволено повністю. Судові витрати позивача склали 982,30 грн. державного мита та 120,00 грн. витрат на ІТЗ, що стверджується платіжними дорученнями № 1166 та 1167 від 17.11.2010 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати в повному обсязі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Заявник просить суд визнати недієздатним її рідного брата - [PERSON] . [INFO]. Встановлення цього факту необхідно для оформлення опікунства. Заявник в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , який є з дитинства інвалідом 2 групи безстроково , так як страждає тяжким психічним захворюванням олігофренією. Раніше брат проживав з нею та батьком , але батько помер . До цього часу ніхто офіційно опікуном визнаний не був . На даний час постало питання встановлення опікунства, але для цього потрібне рішення суду . [PERSON] з дитинства перебуває на диспансерному обліку як психічно хвора людина , та не може виконувати ніяких дій щодо реалізації свої прав. Заявник мешкає разом з братом , і для догляду за ним та забезпечення його життя повинна стати його опікуном, через що вона звернулась з заявою до суду. Представник заінтересованої особи відділ опіки та піклування , в судове засідання не прибув, але надав заяву в якій вказав, що заяву заявника визнає в повному обсязі проти задоволення вимог не заперечує. Суд вислухав заявника, перевірив докази по справі, вважає за доцільне визнати заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі так, як встановлено, що заявник є рідною сестрою [PERSON] , [INFO], який визнаний інвалідом дитинства, що підтверджується належною довідкою. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 334 від 15 квітня 2011 року слід ,що [PERSON] ,[INFO] на теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі тяжкої розумової відсталості. [PERSON] на теперішній час у звязку зі своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно ст. 41 ЦК України правові наслідки визнання фізичної особи недієздатної є встановлення над нею опіки. У відповідності до вимог ст. 60 ЦК України суд вважає за необхідне призначити [PERSON] ,[INFO] опікуном [PERSON] , [INFO]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що від спільного шлюбу вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними розірвано, відповідач мешкає окремо і не надає їй допомоги на утримання сина. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а. с. 3). Дитина проживає з позивачкою і знаходиться у неї на утриманні. На даний час шлюб між сторонами розірвано, відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Він працездатний, інших утриманців, крім неповнолітнього сина не має. Яких-небудь заперечень на позов та доказів в їх обґрунтування він суду не надав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утриманні неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29.03.2011 року. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд встановив, що сторони одружені з 30 серпня 2008 року, шлюб зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 656. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], котра мешкає з позивачем. Сімейні відносини сторін припинені з 2009 року, через непорозуміння, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про місце мешкання дитини та майновий спір відсутній. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина [PERSON] відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про надання йому права на шлюб, вказуючи на те, що він народився 29 червня 1993 року в с.Валяво Кіцманського району. Тривалий час зустрічається з leap Ж.Я., [INFO], з якою з відома та згоди батьків він має намір укласти шлюб в органах РАЦСу. Окрім того, leap Ж.Я. перебуває в стані вагітності терміном 16 тижнів, тому просив заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що заяник народився 29 червня 1993 року в с.Валяво Кіцманського району. Тривалий час зустрічається з leap Ж .Я., [INFO], з якою з відома та згоди батьків він має намір укласти шлюб в органах РАЦСу. Окрім того, leap Ж.Я. перебуває в стані вагітності терміном 16 тижнів, що підтверджується заключениям ЛКК № 130/257 від 12 квітня 2011 року. На підставі викладеного, ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 34, 35 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 19 жовтня 1991 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №072402, виданим повторно відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1615 від 19.10.1991 року. Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Судом з'ясовано, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки миритись він не бажає, збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, який зареєстрований з відповідачкою та залишити на її утриманні та вихованні дочку [PERSON] та сина [PERSON]. Як зазначив позивач в своїй позовній заяві 27 листопада 1993 року, Ізяславським районним відділом РАЦС Хмельницької області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою. Від спільного шлюбного життя з відповідачкою 20 грудня 1994 року у них народилася дочка [PERSON], а 15 вересня 2003 року син [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем у неї не склалося. Між ними зникло почуття кохання, взаємної поваги один до одного, виявились різні погляди на життя та відсутність взаємопорозуміння у вирішення спільних життєвих проблем, почали виникати сварки. На даний час, хоча вони і проживають за однією адресою, але з 2008 року між ними фактично припинилися шлюбні відносини і вони не підтримують жодних стосунків. Вважає, що за таких обставин збереження сім'ї стало неможливим. На примирення з відповідачкою не погоджується. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надіслали до суду письмові заяви в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності. Позивач в своїй заяві просив суд задовольнити його позовні вимоги, а відповідачка у своїй заяві не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. З' ясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду дока\-зи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] тривалий час сімейних стосунків не підтримують, а тому збереження сім'ї за таких обставин є неможливим. Суд вважає, що малолітнього сина сторін у справі [PERSON], [INFO] слід залишити на вихованні та утриманні відповідачки. Вирішуючи клопотання позивача про залишення на утриманні та вихованні відповідачки неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], то суд керується вимогами ч.З ст.160 СК України за якими, якщо батьки проживають окремо, місцем проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Встановлені факти відповідають сімейним правовідносинам. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване приміщення пекарні, розташоване по вул.. Леніна, 60 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що приміщення пекарні збудоване на належній йому на праві власності земельній ділянці, будівництво пекарні не порушує права третіх осіб. Зважаючи на викладені вище обставини, позивач просить визнати за ним право власності на самочинно споруджене приміщення пекарні, розташоване по вул.. Леніна, 60 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Новопетрівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, листом просила розглядати справу у відсутність представника. Представник Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області у судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Вислухавши думку позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на земельній ділянці площею 0,1163 га, розташованої по вул.. Леніна, 60 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, позивач збудував приміщення пекарні. Вказана обставина підтверджується державним актом на право власності на землю, виданого 06.02.2007 р. [PERSON] Факт здійснення самочинного будівництва приміщення пекарні без проектно-дозвільної документації підтверджується висновком Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані, або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (землекористувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, та не порушує права інших власників. Зважаючи на те, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудоване приміщення пекарні, будівництво пекарні не порушує права інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки №139 площею 0,0600 га для ведення садівництва, розташованої по вул.. Садова, № 139 в садівницькому товаристві «Придніпровське» на території Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Позивач вказує, що на вказаній земельній ділянці він збудував садовий будинок та сарай без належно затвердженого проекту, проте їхнє будівництво не порушує права інших осіб. Зважаючи на викладене вище, просить визнати за ним право власності на самочинно збудований будинок та сарай. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, направленими листами просили розглядати справу у відсутності свого представника. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0, 0600 га для ведення садівництва, розташованої по вул.. Садова №139 в садівницькому товаристві «Придніпровське» на території Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області. На вказаній земельній ділянці позивач самочинно побудував двоповерховий садовий будинок загальною площею 275,0 м2 та сарай без належно затвердженого проекту. На зазначений садовий будинок та сарай позивач оформив технічний паспорт та у Вишгородському бюро технічної інвентаризації заведена інвентаризаційна справа на нього. Факт здійснення самочинного будівництва садового будинку з надвірними спорудами без проектно- дозвільної документації підтверджується висновком Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 12.04.2011 року, відповідно до якого самочинно збудовані споруди не суперечить санітарним та протипожежним нормам. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані, або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (землекористувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, та не порушує права інших власний. Зважаючи на те, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудовані споруди, їх будівництво не порушує права інших осіб, суд вважає, що позов Свисту хіна Д.М. підлягає задоволенню.

Outcome: approved