Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], і в її вихованні, зобов'язавши [PERSON] надавати можливість спілкування з нею тричі на тиждень: у вівторок та п'ятницю, забираючи дитину з дому о 18 год. 30 хв. та повертати відповідачці о 20 год. і суботу, забираючи дитину з дому об 11 год. 00 хв. та повертати відповідачці о 20 год. 00 хв. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачка перешкоджає спілкуванню з дитиною, не виконує рішення виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради № 338 від 22 грудня 2008 року щодо встановлення графіку спілкування з дитиною, а тому він не має можливості брати участь у вихованні дитини. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, зобов'язано [PERSON] надавати можливість [PERSON] спілкуватись з дочкою [PERSON], [INFO], тричі на тиждень: у вівторок та п'ятницю, забираючи дитину з дому о 18 год. 30 хв. та повертаючи відповідачці о 20 год. і суботу, забираючи дитину з дому об 11 год. 00 хв. та повертаючи відповідачці о 20 год. 00 хв., а також стягнуто судові витрати. В апеляційній скарзі [PERSON] просить змінити рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2010 року, яким надати можливість [PERSON] спілкуватись з дочкою [PERSON], [INFO], тричі на тиждень: у вівторок та п'ятницю, забираючи дитину з дому о 14-00 год. та повертаючи матері о 17-30 год., і суботу, забираючи дитину з дому об 11-00 год. та повертаючи матері о 16-00 год., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження судом обставин, що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при винесенні рішення судом першої інстанції не був врахований вік дитини, стан її здоров'я, поведінку батька дитини та інші обставини і вважає рішення суду таким, що суперечить інтересам дитини. Апелянт зазначає, що дитина навчається в загальноосвітньому навчальному закладі з 08-30 год. ранку до 13-00 год., а її робочий графік з 08-30 год. до 17-30 год. і вказує, що батько дитини не працює і не має робочого графіку, а тому вважає, що у робочі дні з 13-00 год. до 17-30 год. батько дитини має можливість для спілкування, оскільки у вечірній час дитині необхідно приділити увагу з приводу виконання шкільних завдань. Також, на думку апелянта, встановлюючи час спілкування з дитиною у вихідний день суботу з 11-00 год. до 20-00 год., судом першої інстанції не було враховано, що дитина потребує спеціального дієтичного харчування у зв'язку зі станом здоров'я, а батько дитини не приділяє відповідній обставині уваги, тому після зустрічей з батьком дитина погано себе почуває. В суді апеляційної інстанції позивачка підтримала апеляційну скаргу, але просила замість суботи, визначити днем спілкування вихідний день - неділю. Відповідач наполягав на законності і обґрунтованості судового рішення. Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення часу спілкування батька з дитиною, враховуючи наступне. Розглядаючи справу та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що позивач як батько дитини відповідно до законодавства має право спілкуватись та брати участь у її вихованні. Судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору; відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносини сторін та норми матеріального права, що їх регулюють. По справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2002 року по 23 квітня 2009 року (а.с. 5), від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення батьків проживає разом з матір'ю. Після розлучення сторін у 2009 році між ними виникають спори щодо участі батька у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові . ради, від 22 грудня 2008 року встановлено режим спілкування позивача з дитиною, відповідно до якого дозволено зустрічатися тричі на тиждень: у вівторок та п'ятницю, забираючи дитину з дому о 18-30 год. та повертаючи матері о 20-00 год., і суботу, забираючи дитину з дому об 11-00 год. та повертаючи о 20-00 год. (а.с. 45). Відповідно до ст.15 Закону України „Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Проте за наявності рішення органу опіки та піклування сторони звернулися до суду з позовами і фактично їх вимоги полягали у визначенні судом способу участі батька у вихованні дитини. Згідно зі ст.19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду, тому апеляційний суд вважає, що сторони правомірно скористалися наданим СК України правом звернення до органів опіки та піклування та до суду, який і вирішує спір сторін щодо участі батька у вихованні доньки по суті. Частиною 2 ст.159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця-його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Апеляційний суд враховує, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, і розірвання шлюбу, проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Тобто, обсяг прав та відповідальності [PERSON] у вихованні доньки рівнозначний правам та обов'язкам [PERSON] у виховному процесі щодо доньки. Врахувавши всі обставини, що мають значення для справи, пояснення представника органу опіки та піклування, висновки органу опіки та піклування, суд прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо встановлення порядку спілкування з дітьми. При цьому, визначаючи час спілкування батька з дитиною, суд погодився з висновком органу опіки і піклування від 27 вересня 2010 року. Проте, судом не враховано, що висновок органу опіки і піклування від 27 вересня 2010 року щодо визначення часу спілкування є аналогічним рішенню від 22 грудня 2008 року, з приводу виконання якого між сторонами виник спір, а за таких обставин визначення судом часу спілкування, аналогічному визначеному рішенням органу опіки і піклування, не вирішує спір між сторонами з приводу виховання дитини та не відповідає її інтересам. За таких обставин, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду щодо визначення часу побачення батька з дитиною, оскільки позивач не зможе на належному та достатньому рівні забезпечити дотримання дочкою заходів гігієни та правильного харчування, враховуючи їх вік та стать, прихильність дитини до матері, а також апеляційний суд враховує те, що дитина навчається в загальноосвітньому навчальному закладі і в проміжок часу з 17-30 год. до 20-00 год. дитині необхідно приділити час для виконання шкільних завдань, а в період з 14 год. до 17 год. 30 хв. дитина матиме можливість спілкування з батьком і відпочинку після занять в школі. Не спростованими залишаються і доводи позивачки про доцільність спілкування батька з дитиною не в суботу, а в неділю. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що найбільш відповідним інтересам дитини буде час спілкування батька з дитиною у вівторок та п'ятницю, забираючи дитину з дому о 14-00 год. та повертаючи матері о 17-30 год., і неділю, забираючи дитину з дому об 11-00 год. та повертаючи матері о 16-00 год., оскільки з врахуванням віку дитини, стану її здоров'я, поведінки батьків визначений судом час є найбільш оптимальним, виваженим та достатнім для забезпечення права [PERSON] на участь у вихованні дитини. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 04 грн. 25 коп. судового збору та 120 гри. у відшкодування сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 124 грн. 25 коп.

Outcome: approved