overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

10 березня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з відповідною заявою, досилаючись на те, що з 2001 року по 2005 рік вона за проханням дочки проживала в с_Кевсала Іпатівського району Ставропольського краю Росії, де була належним чином '.'стрована. В 2005 році повернулася на постійне проживання в [INFO], де і проживає на даний час. Однак при цьому вона не ш*лася з реєстрації на території Росії, що не може зробити і на тепер як за похилим віком та : дсутністю коштів. Встановлення факту постійного проживання на території України з 2005 року до теперішнього часу та зобов'язання судом провести її відповідну реєстрацію в відділі громадської паспортної міграційної служби Ширяївського РВ ГУМВС України в Одеській області заявниці, необхідно для отримання пенсії та іншої цивільної процесуальної ' т авс здатності. У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав, представник відділу іромадської паспортної міграційної служби Ширяївського РВ ГУМВС України в Одеській пласті, заяву не визнала, вважала, що підстав для задоволення заяви не має, так як тьг-страцію заявниці можливо виконати тільки за наявністю двох примірників талонів про » і ~тя з реєстрації. Суд. заслухавши пояснення представника заявника, представника зацікавленої особи та ивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав, лом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ст.256 ч.2 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені хжож інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи І шипових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для реєстрації, особа подає письмову заяву, паспортний документ,квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати та два т гірники талона зняття з реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, факт постійного проживання заявниці, в с.Скосарівка Ширяївського району Одеської області, яка є громадянкою України (а.с.З. 5), з 2005 року по підтверджується і він не підлягає встановленню, однак суд вважає, що вимога мияиці про зобов'язання відділу громадської паспортної міграційної служби Ширяївського Р9 ГУМВС України в Одеській області, провести реєстрацію [PERSON] не може бути шжжолена. оскільки законом визначено порядок реєстрації громадян. Крім того суд. вважає. що заявниця не в повному обсязі використала всі можливості по зняттю з реєстрації за останнім місцем проживання, посилання представника заявника, що донька заявниці не реагує на його листа, спростовуються, його поясненням в судовому засіданні, про отримання заявницею від своєї доньки грошового переводу. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON], що передбачено ч.2 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла 02.05.2009 та [PERSON], [INFO], яка померла 02.05.2009 року (свідоцтво про смерть серії ЭС-1У № 0766434) - це одна і таж особа. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, та пояснила, що її бабуся проживала в [INFO]. 10.05.2005 року вона уклала заповіт у приватного нотаріуса Любашівського районного нотаріального округу, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося їй - [PERSON] На початку 2009 року бабуся поїхала до ПМР, а 02.05.2009 року померла в Тираспольському районі, про що видано свідоцтво про смерть відділом РАЦС Тираспольського району р. Молдова, актовий запис про смерть № 652. Але у звязку з тим, що відповідно до законодавства р. Молдова в свідоцтві про смерть фізичної особи вказується тільки прізвище та імя, а по батькові не вказується. Встановити даний факт їй необхідно для врегулювання спадкових справ. На підставі викладеного просила задовольнити заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву з клопотанням справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги визнав, не запереч) вав проти задоволення заяви. Заявлені вимоги підтверджуються: копією Державного акту (а.с.5,6), копією заповіту (а.с.9). копіями свідоцтва про смерть з перекладом (а.с.7,8), копією паспорту (а.с.З). Суд. заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповіли: до вимог ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт, що має юридичне значення. Факт, пре встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки на С:: годнішній день постало питання оформлення спадщини. На підстав: викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Сторони одружилися 25 березня 2000 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок різних поглядів на життя, крім того, відповідач не виконував свої батьківські обов'язки, не цікавився донькою та сімейними проблемами, вів вільний образ життя та мав посторонні зв'язки з іншими жінками, що суперечив інтересам сім'ї та їх дитині, матеріально не допомагав, Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені і на теперішній час сторони живуть окремо, загальне сімейне господарство не ведеться. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Дитина за взаємною згодою сторін залишиться проживати з позивачкою. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач до судового засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Пояснив, що почуття кохання до позивача втратив і поновити та зберегти сім'ю неможливо. Судом сторонам був наданий строк на примирення, який позитивних результатів не дав. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 25 березня 2000 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії I-ВЛ № 098462, виданим Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 155860, виданого Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 04.10.2000 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору немає. Дитина залишається з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

у жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ним надаються послуги з утримання будинків і прибудинкових територій. Відповідачі проживають в [INFO]. За надання вказаних послуг Машівською селищною радою Полтавської області затверджені тарифи у відповідних розмірах. Розмір щомісячної плати за комунальні послуги становить 40 гривень 13 коп. Відповідач не сплачує щомісячну плату за комунальні послуги у звязку з чим станом на 01 вересня 2010 року утворилася заборгованість в розмірі 1587,58 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав викладених ньому. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомленими про дату і час слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають в [INFO], що підтверджується довідкою Машівського ЖКП № 240 від 24.09.2010 року. (а.с. 6). Рішеннями сесії Машівської селищної ради Полтавської області від 29 липня 2008 року затверджені тарифи на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій селища Машівка. ( а.с. 13 ). Відповідач систематично не оплачував житлово-комунальні послуги у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2010 року утворилась заборгованість в розмірі 1587,58 грн. ( а.с.12 ). Відповідно до ч.1 ст. 68 Житлового Кодексу наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 1 ст. 64 ЖК передбачено, що повнолітні члени сім'ї наймача, несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найму. Згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Таким чином, суд приходить до висновку, що послуги по утриманню будинку та прибудинкових територій надавалися позивачем відповідачам, відповідачі використовували їх для задоволення власних потреб, не відмовлявся від них, а тому позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в сумі 1270,43 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 18.09.2004 року ВРАЦС Красноградського РУЮ Харківської області, актовий запис № 107. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON]. Шлюб для сторін перший. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причина розпаду сімї полягає в тому, що сторони втратили почуття любові, взаємоповагу і розуміння один до одного, разом не проживають. Спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не зявився, від нього 15.10.2010 року надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, від неї 15.10.2010 року надійшла письмова заява в якій позов визнає в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності. Враховуючи те, що від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В матеріалах справи в підтвердження позову є свідоцтво про одруження між сторонами \\а.с. 6\\. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшов позов ТзОВ «ЖЕО ЖБК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01 квітня 2010 року в розмірі 4658 грн. 95 коп. на тих підставах, що за відповідачем, уповноваженими співвласниками квартири № 22 по вул. А. Мельника.22 в м. Рівне по особовому рахунку № 4300 рахується заборгованість на вищевказану суму, яку вони добровільно на претензії позивача не погасили. В судовому засіданні представник ТзОВ «ЖЕО ЖБК» позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідачів 4658 грн. 95 коп. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про день та час слухання справи повідомлено заздалегідь та належним чином. Причин неявки суду не повідомили . заперечень з приводу позову не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON], визнати їх неявку з неповажних причин та розглядати справу на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням заочного рішення. Представник позивача проти постановлення заочного рішення не заперечує. Судом встановлено, що співвласниками квартири № 22 по вул. А. Мельника.22 у м. Рівному є [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з дослідженого судом розрахунку заборгованості, відповідачами допущена заборгованість за спожиті житлово- комунальні послуги в сумі 4658 грн. 95 коп. станом на 01 квітня 2010 року Згідно ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) фонду житлово - будівельних кооперативів та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються КМ України. Відповідно до п.5 ч. З ст. 20 Закону України „ Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2 Г|6 року № 45, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пільг відповідача по сплаті судового збору не встановлено. За таких обставин підлягає до стягнення з відповідача судовий збір /державне мито/ в розмірі 51 грн. в прибуток місцевого бюджету. Крім того, з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. Враховуючи викладене, на підставі п.п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, ст.162 ЖК України, п.5 ч. З ст. 20 Закону України „ Про житлово-комунальні послуги „

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Що [PERSON] звернулась до суду з заявою , якою просить встановити факт належності її правовстановлюючого документу . Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 14 лютого 1998 року її мати подарувала їй житловий будинок по вул. Нижче Польовій 118 в м. Олександрія. Договір дарування було оформлено в нотаріальній конторі, але в договір дарування прізвище було вказане відповідно до паспорту - [PERSON], хоча на час оформлення дарування вона вже повинна бути на прізвищі [PERSON]. Фактично весь час заявниця про живала за цією адресою з мамою. Після дарування в домоволодінні виникли зміни, але міська архітектура відмовляється їх прийняти , вимагаючи довести , що дійсно будинок належить заявниці, а не іншій особі. Наполягає на встановлені факту, що дійсно будинок було подаровано їй , а тому визнати, що технічний паспорт та договір дарування на їм я [PERSON] дійсно належить [PERSON]. Представник Олександрійської міської Ради, просить суд розглянути справу в їх відсутності, вимоги заявниці визнає, будь - яких заперечень суду не надав. Суд вважає, що заява обґрунтована^ тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Так відповідно до паспорту заявниці,який вона отримала 17 листопада 2000 року її прізвище значиться як [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження [PERSON] 18 жовтня 1996 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та перейшла на його прізвище - [PERSON]. За договором дарування від 14 лютого 1998 року який було посвідчено нотаріально по реєстру № 1- 336, [PERSON] подарувала [PERSON]: [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями , розташований по вул. Нижче Польовій 118. м. Олександрія. Наведені нижче обставини свідчать про те , що на час посвідчення договору дарування жилого будинку в нотаріальній конторі заявниця повинна була змінити :з :-: прізвище з [PERSON] на [PERSON], але цього не зробила. При оформлені договору дарування нотаріус на цю обставину не звернула увагу, але будь - яких даних про те , що заключна і підписана сторонами угода є протиправно не встановлено. Договір дарування виконаний сторонами в повному обсязі. Разом з тим, невідповідність прізвища заявниці на час укладення договору дарування не дає можливості узаконити зміни, які виникли в подарованому їй будинку , оскільки за такий тривалий час нею в будинку проведені добудови та переобладнання . Таким чином, суд вважає , що заява підлягає задоволенню установивши факт, що жилий будинок був дійсно подарований матірю заявниці, а тому він належить їй , а не будь - якій іншій особі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO] мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року. Позивачка вказує, що в теперішній час вони із відповідачем проживають окремо, дитина проживає із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі ? частини від всих видів його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, але при цьому їх уточнила, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з дня її звернення до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, підтвердив, що добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Не заперечував проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів в розмірі 300 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що уточнений позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ФП № 078713, виданого 19 березня 2008 року відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління Миколаївської області, батьками [PERSON], [INFO], записані позивачка та відповідач. Дитина постійно проживає із матір′ю позивачкою по справі, що підтверджується Довідкою № 944 про склад сімї, виданою 28.09.2010 року КП «Затишок». Відповідач працює у приватних осіб без належного оформлення та має заробіток мінливого характеру. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, суд вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України. Врахувавши стан здоров′я та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, зокрема в сумі 300 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 13 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Олександру, [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати із нею. Позивачка зазначає, що між ними зникло почуття любові та поваги одне до одного. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони не зійшлися характерами і вже значний час не можуть знайти спільної мови. В теперішній час вони проживають окремо. З цих підстав позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе, шлюб носить формальний характер. Майнового спору між ними не має. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити, при цьому позивачка вказала, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Горбачова». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав позов, пояснив, що обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, він не заперечує; доказів, які бажав би подати суду не має. Просив постановити рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

6 квітня 2010 року сторони уклали договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 643. Згідно укладеного договору будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Яланець Бершадського району Вінницької області, вул. Чапаева, № 70 та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Яланецькою сільською радою Бершадського району Вінницької області 17 серпня 2000 року, зареєстрованого в Тульчинському буро технічної інвентаризації під № 413 переходить у власність [PERSON], яка в свою чергу повинна довічно повністю утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом та зберегти у її довічному безкоштовному користуванні вищезазначений житловий будинок. Розмір матеріального забезпечення визначена в розмірі 30 грн в місяць. Позивачка виконала свою частину угоди, а відповідачка неналежно відноситься до взятих зобовязано по утриманню [PERSON], фактично від початку договору матеріальної допомоги їй не надавала, не доглядала та не допомагала по господарству. Відповідачка і в даний час не виконує свої обовязки , зазначені в договорі довічного утримання. Просить скасувати договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 643. Відповідачка [PERSON] в суд не зявилась, надала суду заяву в якій просить розглянути справу в її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку що даний позов є обґрунтованим, законним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved