Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на ^ частину будинку, в якому свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі подружжя спорудило будинок в м.Броди, вул.Й.Рота,20а. Після цього 11 серпня 1995 р. шлюб між ними було розірвано, а 03.11.2000 р. [PERSON] помер. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] Відповідно до рішення Бродівського районного суду від 11.04.2003 р. за [PERSON] як за спадкоємцем, що прийняв спадщину було визнано право власності на ^ частку будинку. Інша Ч частка будинку залишилась не переоформленою, хоча по закону належить позивачу. Тому просить визнати за нею право власності на Ч частку будинку, що знаходиться за адресою м.Броди вул.Й.Рота, 20а Львівської області. Сторони на попереднє судове засідання не з'явились. Позивач подала суду заяву просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала. Відповідачі подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, не заперечили щодо його задоволення, просять рішення винести на попередньому судовому засіданні. Суд розглянув справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ст.197 ч.2 ЦПК України. Відповідно до ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. У відповідності до ст.17 4 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], який помер 03.11.2000 р. (а.с.7), належав житловий будинок в м.Броди по вул.Й.Рота,20а на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Бродівської міської ради від 14.11.2002 р. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2003 р. встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебуваючи в зареєстрованому шлюбі в період шлюбу спорудили будинок за №20а по вул.Й.Роти в м.Броди, після чого шлюб розірвали(а.с.13-14). Даним рішенням визнано за [PERSON], як спадкоємницею після смерті батька [PERSON], право власності на Ч частку будинку №20а по вул.Й.Рота в м.Броди. Відповідно до ст.61 ч.З ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так як правовідносини мали місце до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності новим Сімейним кодексом України, то до них слід застосувати положення ст. 22 КпШС України (1969 р.) Відповідно до ст.22 ч.І КпШС України, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, з врахуванням вищенаведених норм сімейного законодавства, визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову та знаходить законні підстави для задоволення позову. На підставі ст.22 ч.І КпШС України (1969 р.),

Outcome: approved