overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

В січні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на власну користь 14\~832 грн. 39 коп. боргу за укладеним з відповідачем договором позики та понесені ним судові витрати загальною сумою 268 грн. 32 коп. Заявлені вимоги обґрунтовані наявністю договірних відносин позики, відповідно до яких відповідач отримав від нього в борг 14\~832 грн., строком до 11 червня 2010 року, проте взяті за договором зобовязання не виконав. В судове засідання позивач не зявився. Направив до суду заяву з проханням провести судовий розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився двічі. Про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Причину неявки суду не повідомив. Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення обставин, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, викладеній ним в письмовій формі, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що 06 травня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 14\~832 грн., що підтверджується відповідною розпискою (а.с 6). Сторонами згаданого договору строк повернення боргу був визначений терміном до 11 червня 2011 року. Дані про виконання відповідачем взятого за договором позики зобовязання на час звернення позивача до суду та розгляду справи судом в матеріалах справи відсутні. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, з огляду на законодавчо закріплений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов висновку, що відповідач, не повернувши суму боргу у встановлений сторонами договору позики строк, тобто всупереч ч.1 ст.1046 ЦК України, відповідно до положень якої одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, фактично порушив взяті за договором позики зобовязання, з огляду на що в даному випадку мають місце правовідносини, що виникають із зобовязального права. Відповідно до положень цивільного законодавства щодо відповідальності за порушення грошових зобовязань та умов договору, як вони були визначені сторонами, з відповідача підлягає стягненню сума боргу в повному обсязі, як вона визначена договором позики. Понесені позивачем судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, зазначивши, що 10.09.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утримані. 26 січня 2011 року рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області шлюб між ними розірвано. З грудня 2010 року вони проживають окремо. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Вона на даний час ніде не працює, займається вихованням дитини, тому матеріальне становище дитини є скрутним. Відповідач працює механізатором у ВАТ «Баштанська рай сільгоспхімія», отже має змогу матеріально забезпечувати свого сина. Як їй відомо аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина не має. Посилаючись на викладене просила про задоволення позову. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виданою Явкинською сільською радою Баштанського району Миколаївської області. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. За таких обставин, з урахуванням стану здоровя дитини і відповідача, відсутності у відповідача інших дітей, а також враховуючі, що відповідач є працездатною особою, яка працює, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягають судові витрати по справі На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

31 березня 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частки від його всіх видів заробітку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем припинено, дитина проживає разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. 11.10.2003 року між [PERSON] та Сопко (після шлюбу [PERSON]) [PERSON] зареєстрований шлюб виконкомом Сергіївської сільської ради, Прилуцького району, Чернігівської області за актовим № 02 (а.с.3). Як вбачається з представленої копії свідоцтва про народження, позивачка та відповідач від сумісного життя мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка згідно довідки Сергіївської сільської ради мешкає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні (а.с.5). Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки за змістом статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, згідно до вимог статті 88 ЦПК України судові витрати в справі у вигляді судового збору в сумі 51 грн. та витрат на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного та у встановленому порядку підписаного кредитного договору № 400049257 від 08 травня 2008 року відповідачка отримала в Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON] банк» в особі відділення № З ПАТ «Ві Ей [PERSON]» м. Чернівці, кредитні кошти в сумі 9459 гривень 91 копійок терміном до 09 травня 2011 року. Однак, станом на 29 листопада 2010 року заборгованість у відповідачки перед банком становить 14184 гривні 11 копійок, яка в добровільному порядку не погашає, а тому просив задовольнити позов. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання тричі не зявився, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного Договору кредиту № 400049257 від 08 травня 2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 9459 гривень 91 коп. Але протягом дії кредитного договору відповідачка припинила виконувати взяті на себе зобовязання по Договору кредиту, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 14184 гривні 11 копійок. Наведене підтверджується Договором кредиту № 400049257 від 08 травня 2008 року та розрахунком загальної суми заборгованості. У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має вико: належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства і встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника : обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З положень ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 526, 530, 549, 625, 629, 1050, 1054 Ш України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

23.02.2011 року Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулось з позовом про стягнення з відповідача 217.60 грн. шкоди, заподіяної ним внаслідок того, що він 01.11.2009 року о 13.30 годин в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області на річці Синюха займався незаконним ловом риби сіткою з місіни, не маючи дозволу на промисел, використовуючи промислове знаряддя лову. При затриманні у [PERSON] було виявлено молодь судака - 2 шт., плитка 5 шт., карась -1 шт., раки -35 шт., чим заподіяно шкоду рибним запасам України в сумі 217,60 грн. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, а позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю і проти його задоволення не заперечував, підтвердивши факт незаконного вилову риби. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи знаходить, що так як відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України у судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач 01.11.2009 року о 13.30 годин в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області на річці Синюха займався незаконним ловом риби сіткою з місіни, не маючи дозволу на промисел, використовуючи промислове знаряддя лову та спричинив шкоду рибним запасам України в сумі 217,60 грн., як оглянутими матеріалами адміністративної справи № 3-3171\\2009р. про адміністративне правопорушення передбачене ст. 85ч.4 КУпАП скоєне відповідачем, так і його особистими поясненнями в даному судовому засіданні, то в силу ст. 1166 ЦК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 18 липня 1994 року. Від цього шлюбу мають одного неповнолітнього сина. Під час спільного життя відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її та сина, що привело до припинення подружніх відносин та ведення спільного господарства. Вони проживають в одній квартирі, однак окремими сімями. За час строку, наданого судом для примирення, змін на краще не відбулося. При таких обставинах вважає неможливим подальше спільне проживання та збереження сімї. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що спільне життя з дружиною не склалося, він не бажає з нею проживати. Примирення між ними не відбулося, тому просить задоволити позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сімя фактично розпалася, шлюб існує формально, строк, наданий сторонам для примирення, позитивних результатів не дав, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам неповнолітнього сина. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини відповідно до вимог ст.ст. 209, 218 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 14 квітня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

30.03.2011 року позивач звернулась з позовом про визнання за нею права власності на будинок №24 по вул. Некрасова в м. Первомайськ Миколаївської області за набувальною давністю. Підставою явилось те, що з 1995 року до теперішнього часу вона проживає в одній 1\\2 частині вказаного будинку, що належала тітці її батька [PERSON], яка померла 19.04.1996 року. В судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги і просив визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину будинку №24 по вул. Некрасова в м. Первомайськ Миколаївської області за набувальною давністю, яка належала [PERSON], яка померла 19.04.1996 року. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області проти задоволення уточненого позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України ксерокопіями довідки Первомайського МБТІ від 23.03.2011 року, свідоцтва про смерть та витягом із Спадкового реєстру від 22.03.2011 року ( а.с. 6, 5, 9) підтверджено що будинок №24 по вул. Некрасова в м. Первомайськ Миколаївської області належав на праві власності по 1\\2 частині [PERSON] та [PERSON]. Остання померла 19.04.1996 року і спадкова справа після її смерті не заводилась. Із оглянутої в судовому засіданні будинкової книги видно, що в будинку №24 по вул. Некрасова в м. Первомайськ Миколаївської області позивачка прописана з 05.05.1998 року до теперішнього часу. На підставі викладеного та враховуючи пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд знаходить доведеним те, що [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном з 19.04.1996 року та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. 344 ЦК України та п.8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області із заявою звернулась [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги підтримала та пояснила згідно паспорту СР 870443 вона є [PERSON]( російською мовою [PERSON]). За свідоцтвом про народження ЯЮ № 518311 вона записана російською мовою [PERSON]. Є матір'ю п'ятьох дітей, яких вона та її чоловік [PERSON] виростили в належному вихованні до віку восьми і більше років:1.Коток [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], помер 07.08 2002 року, [PERSON] ( в д.ч. Хусейн) [PERSON], [INFO], видане повторне свідоцтво про народження І-ГЮ № 019838 українською мовою, де вона записана матір'ю , як [PERSON]. В даний час дочка -ХУСЕЙН (дошлюбне прізвище - КОТОК) [PERSON], проживає [INFO], перебуває з сім'єю в Об'єднаних Арабських Еміратах. Батько дітей [PERSON] помер 14.03.2004 року. За Радянського Союзу була нагороджена медаллю Медаль материнства II ступеняУказом Президії Верховної Ради Української РСР від 07 березня 1973 року. В посвідченні про нагородження вказаною медаллю записана, як [PERSON]. При перевірці документів Рівненською облдержадміністрацією була встановлена помилка в свідоцтві про народження 5-тої дитини [PERSON] Враховуючи, що встановлення даного факту їй необхідно для оформлення почесного звання України Мати-Героїня.Просить суд заяву задовольнити. Суд заслухавши пояснення заявниці, всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до видане повторне свідоцтво про народження І-ГЮ № 019838 [PERSON] ( в д.ч. Хусейн) [PERSON], [INFO], українською мовою записана матір'ю , як [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження ЯЮ №518311, виданого 27.06.1951 року батько [PERSON] , є [PERSON]. Відповідно до паспорта громадянина України за № СР 870440, виданого 28.09.2001 року [PERSON], [INFO]. Зазначені та перевірені судом обставини вказують на ступінь родинних відносин між заявницею [PERSON] та ХУСЕЙН (дошлюбне прізвище - КОТОК) [PERSON] . На підставі ст. 234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною заявою та просить визнати за ним право власності на сарай «Г-1»розміром 3,65х3,72 м, сарай «Ж-1», розміром 3,0х3,0 м, що розташовані за адресою: м. Мелітополь, вул.. Радищева, б. 109, на тій підставі, що в КП ММБТІ йому відмовили в реєстрації права власності. Вищевказані споруди були збудовані позивачем на земельній ділянці, якою він користується. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав суду письмову заяву /а.с. 22/ про розгляд справи у його відсутність та що підтримує заявлені вимоги. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява / а.с. 19/ про розгляд справи за його відсутності та що повністю визнає позовні вимоги позивача. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, проте надали суду письмові заяві про розгляд справи у їх відсутність та що не заперечують вимогам позивача /а.с. 21, 23, 25/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с. 12/ та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 13/ позивачу належить житловий будинок № 109 по вул.. Радищева в м. Мелітополі, який обслуговується земельною ділянкою, що знаходиться у його користуванні на підставі рішення Мелітопольської міської ради № 11 від 08.06.1962 року. На вказаній земельній ділянці позивач своїми силами та за свої кошти самочинно збудував: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~сарай «Г-1»розміром 3,65х3,72 м, -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~сарай «Ж-1», розміром 3,0х3,0 м. Загальна ціна самочинно збудованих споруд складає 4131 грн. У теперішній час позивач вирішив узаконити самочинно збудовані будівлі, для чого звернувся до Мелітопольського МБТІ та виконавчого комітету Мелітопольської міської ради. Згідно висновку КП «ПВАПБ»/а.с. 14/ можливо оформити право власності на самочинно збудовані споруди по вул.. Радищева, 109: сарай «Г-1»розміром 3,65х3,72 м, при наявності згоди власників суміжного домоволодіння по вул.. Радищева, 107; сарай «Ж-1», розміром 3,0х3,0 м, при наявності згоди власників суміжного домоволодіння по вул.. Радищева, 107, та вул.. Куйбишева, 108. Власники зазначених суміжних домоволодінь надали згоду на оформлення за позивачем права власності на самочинно збудовані споруди, що підтверджується згодами /а.с. 15, 16/, та заявами /а.с. 21, 23, 25/. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд на вимогу користувача земельної ділянки може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке збудовано самочинно, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі та визнати за ним права власності на самочинно збудовані споруди, бо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним рішенням суду можна ознайомитись 18.04.2011 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним рішенням суду можна ознайомитись 18.04.2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

[PERSON] просить встановити факт прийняття нею спадщини та визнати за рею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовільнити. Відповідачка до суду не зявилася, просить слухати справу у її відсутності, заявлені позивачкою вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2002 року помер батько позивачки - [PERSON], який постійно проживав [INFO]. Відповідачка до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини не зверталася та приймати спадщину наміру не має. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, користуючись земельною ділянкою (паєм), та іншим майном. Окрім того, позивачка не може реалізувати своє спадкове право на земельну ділянку, через те, що державний акт не має кадастрового номеру, який може бути присвоєний лише за заявою власника. Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для прийняття спадщини після смерті батька. Аналізуючи добуті в судовому засіданні докази у сукупності, суд вважає, що [PERSON] дійсно більше ніж півроку проживав разом з дочкою [PERSON] в с. Мостове, та позивачка прийняла спадщину після його смерті. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved