Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом. Свої вимоги мотивує тим, що в 2008 році відповідач [PERSON] повідомила йому про те, що вона є спадкоємцем 12/25 частини будинку, що нібито був подарований позивачем батькам відповідача 21.10.1972 року. Позивач даний факт заперечує, так як дійсно мав намір подарувати своїй сестрі та її чоловіку одну кімнату в своєму будинку, але нотаріально документи позивачем не були оформлені, так як у день, призначений нотаріусом для підписання необхідних документів, він до нотаріуса не з`явився, бо був відкомандирований до м. Харків і в подальшому мови про дарування між ними не було. Влітку 2008 році відповідач [PERSON] повідомила позивачу, що договір дарування нібито був оформлений належним чином, що позивача здивувало, так як він впевнений, що не здійснював підписання договору дарування, а також відповідач повідомила, що має свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.03.2007 року, де вказано, що вона є спадкоємицею майна свого батька [PERSON], померлого 04.05.2006 року, причому 12/50 частини будинку належали померлому на підставі договору дарування, посвідченого Золотоніською держнотконторою, реєстр №3095, зареєстрованого в Золотоніському БТІ 24.10.1972 року в реєстрову книгу №3, реєстр №4391, а інші 12/50 частин цього ж будинку належали [PERSON], померлій 02.12.2004 року. Так як відповідач вважає, що договір він не підписував, офіційно не оформляв і не дарував та вважає, що дії [PERSON] є протизаконними, і змушений був звернутись до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд повністю їх задовольнити, визнати договір дарування від 21.10.1972 року 12/25 частини будинку, що знаходиться за адресою вул. Матросова, 2, у м.Золотоноші Черкаської області недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.03.1999 року, крім того просили суд стягти з відповідачки на користь [PERSON] судові витрати, які позивач поніс при подачі позовної заяви до суду. Відповідачка [PERSON] та прокурор, що представляв її інтереси, у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що дана частина будинку було подарована позивачем, померлим її батькам та належить їй як спадкоємиці після смерті її батьків. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦК УРСР, який діяв на час укладення спірного договору дарування, письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Як вбачається з висновку експерта № 184-П від 27.07.2010 року, який у судовому засіданні ствердив повністю експерт [PERSON], два підписи від імені [PERSON], копії яких маються в копіях двох примірників договору дарування від 21 жовтня 1972 року, реєстровий № 3095, 12/25 частин будинку, розташованого за адресою: вул. Матросова, 2, м. Золотоноші Черкаської області виконані не [PERSON], а іншою особою. Дані підписи виконано з наслідуванням зразків підписів [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Так як у суду не виникає ніяких сумнівів у компетентності судового експерта [PERSON], що має досвід роботи 25 років, то суд вважає, що договір дарування від 21.10.1972 року 12/25 частини будинку, що знаходиться за адресою вул. Матросова, 2, у м. Золотоноші Черкаської області не відповідає вимогам закону, оскільки підписаний від імені дарителя [PERSON] не самим дарителем - позивачем по справі, а іншою особою з наслідуванням зразків підписів [PERSON], а тому суд визнає його недійсним. Враховуючи, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.03.2007 року реєстровий № 937, на майно, що складається з 12/25 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у м. Золотоноші Черкаської області по вул. Матросова, 2, видане [PERSON] як спадкоємиці і належало померлим її батькам на підставі договору дарування від 21.10.1972 року 12/25 частини будинку по вул. Матросова, 2 м. Золотоноші, який є недійсним, то і вказане свідоцтво підлягає скасуванню. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом підлягає до задоволення у повному об`ємі. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved