Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

08 вересня 2010 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з відповідачем на протязі 8 місяців. З початку їх сумісного проживання між ними не було ніяких сварок чи непорозумінь, однак останнім часом між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен із них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та вирішили припинити шлюб, згодом розійшлися. [PERSON] є матір'ю [PERSON] У будинку відповідача, де проживали [PERSON] та [PERSON] не було гідних умов для життя. Відповідач попросив у [PERSON] гроші на ремонт у ванній кімнаті його будинку та вона дала йому свою кредитку картку для придбання необхідних матеріалів до ванної кімнати. 07 вересня 2008 року позивачі та відповідач поїхали у магазин «Тако», де придбали унітаз для ванної кімнати на суму 970 грн. 21 коп. Потім придбали у магазині «Нова лінія» кахель на підлогу та стіни, умивальник на суму 1901 грн. 79 коп. + 249 грн. 10 коп. та душ на суму 2663 грн. 59 коп. Отже, всього було витрачено 5784 грн. 69 коп. (970,21 + 1901,79 + 249,10 + 2663,59 = 5784,69 грн.), що підтверджує виписка про залишок на рахунку та проведення операцій по картковому рахунку № 4149 6053 5228 8120 за період із 07.09.2008 року по 08.09.2008 року, виданою відділенням «ПриватБанк». Відповідач пообіцяв поступово виплачувати [PERSON] борг по мірі можливості. У кінці грудня 2009 року [PERSON] дала відповідачу ще 1000 грн. на встановлення вікон, а [PERSON] також дала суму грошей на встановлення вікон зі своєї кредитної картки. У грудні 2009 року відповідач був звільнений із місця роботи і саме тоді виникла проблема виплати [PERSON] суми коштів, які вона дала у користування відповідачу. Але відповідач навіть частково ніякої суми боргу не віддав на протязі всього періоду. Коли [PERSON] поїхала за своїми речами до відповідача, він надав їй розписку, що поверне грошову суму не пізніше одного року, тобто до 06.08.2010 року. На даний момент [PERSON] є непрацюючим пенсіонером. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства та у зв'язку з хворобою постійно потребує систематичного лікування, медичного обстеження, спостереження та знаходиться на диспансерному обліку у Міській поліклініці № 4. З 20.03.09 року по 01.04.09 року вона знаходилась на лікуванні у неврологічному відділенні міської клінічної лікарні № 16. З 19.10.09 року по 03.11.09 року та з 06 квітня 2010 року по 23 квітня 2010 року знаходилась у відділенні неврології Українського Державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності. [PERSON] працювала, але 27.01.2010 року звільнилася за власним бажанням у зв'язку із хворобою, так як не мала можливості працювати. Вона постійно потребує витрат на лікування та підтримання свого здоров'я, що характеризується додатковими щомісячними витратами на лікування та придбання ліків. Окрім матеріальної шкоди позивачам було завдано також і моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки позивачі зазнали фізичного болю, їм було завдано моральних ушкоджень, порушено нормальний спосіб життя, оскільки вони були змушені докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладах охорони здоров'я. Просили суд стягнути з відповідача на їх користь майнову шкоду в сумі 9000 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього 11000 грн. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, мали сумісний бюджет. Даний факт сторонами по справі не заперечувався. Останнім часом між ними постійно виникали сварки, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини. [PERSON] є матір'ю [PERSON] 07 вересня 2008 року позивачі та відповідач поїхали у магазин «Тако», де придбали унітаз для ванної кімнати на суму 970 грн. 21 коп. Потім придбали у магазині «Нова лінія» кахель на підлогу та стіни, умивальник на суму 1901 грн. 79 коп. + 249 грн. 10 коп. та душ на суму 2663 грн. 59 коп. Отже, всього було витрачено 5784 грн. 69 коп. (970,21 + 1901,79 + 249,10 + 2663,59 = 5784,69 грн.), що підтверджує виписка про залишок на рахунку та проведення операцій по картковому рахунку № 4149 6053 5228 8120 за період із 07.09.2008 року по 08.09.2008 року, виданою відділенням «ПриватБанк». 06 серпня 2009 року відповідач надав розписку, в якій зазначив, що зобовязується повернути [PERSON] борг у сумі 3000 грн. та [PERSON] борг у сумі 6000 грн. протягом одного року. На даний час [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 23 липня 2008 року. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою Серії МСЕ-ДНА-01 № 688374 та у зв'язку з хворобою вона має потребу у систематичному лікуванні, медичному обстеженні та спостереженні, що підтверджується випискою з історії хвороби № 1870/300 Міської клінічної лікарні № 16, виписним епікризом з історії хвороби № 5567 та № 1882 Українського державного наукового-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого поліклініки № 4 від 05 березня 2010 року. [PERSON] 27 січня 2010 року була звільнена з роботи за власним бажанням, що підтверджується трудовою книжкою АХ № 931500. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У своїй позовній заяві позивачі посилаються, зокрема на ч. 1 ст. 1166 ЦК України, як на підставу своїх вимог в частині стягнення майнової шкоди, хоча, в матеріалах справи міститься розписка від 06 серпня 2009 року, та дані правовідносини регулюються Параграфом 1. Позика. Глави 71 ЦК України. А зазначена позивачами норма статті 1166 ЦК України встановлює підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань, тобто із зобов'язань, які виникають внаслідок протиправної, неправомірної поведінки особи, яка завдала шкоду. Також майнова шкода полягає у порушенні майнового права особи, отже виражається у зменшенні майнового права потерпілої особи саме внаслідок протиправної поведінки. Також в позовній заяві позивачі посилаються, зокрема на ч. 1 ст. 1167 ЦК України, як на підставу своїх вимог в частині стягнення моральної шкоди. Згідно з положенням зазначеної норми наявність протиправної поведінки відповідача, а також причинно-наслідковий зв'язок такої поведінки з наявною у позивачів моральною шкодою жоден із наданих до суду доказів не підтверджує. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позивачами не було надано суду доказів, які підтверджували б заподіяння відповідачем майнової шкоди; не довели в чому саме полягає протиправна поведінка відповідача і чим вона підтверджується; не надали доказів порушення цивільного майнового права позивачів; не надали доказів, які підтверджують причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою відповідача і завданою позивачам майновою та моральною шкодою; не довели вину відповідача у заподіянні шкоди. Отже, жоден із наданих до суду доказів не підтверджує заподіяння відповідачем матеріальної та моральної шкоди позивачам, яка випливає із позадоговірних зобов'язань. Розписка від 06 серпня 2009 року може бути лише підтвердженням укладення договору позики, що є договірним зобов'язанням. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: approved