Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із згаданою позовною заявою, в якій просив стягнути з Акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс» на його користь страхове відшкодування у розмірі 36157,98 грн. та 10000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Згодом [PERSON] уточнив свої вимоги і остаточно просив стягнути з страхової компанії страхове відшкодування у розмірі 16660,33 грн. та з [PERSON] відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 19497,65 грн. і 10000 грн. моральної шкоди (а.с.83). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2009 року на вулиці Московській в м.Кременчуці водій [PERSON], керуючи автомобілем «Опель-Вектра» порушив вимоги правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» під керуванням позивача. В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 36157,98 грн. На момент ДТП відповідач [PERSON] мав чинний договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності з АСТ «АИС-Поліс», але страхова компанія безпідставно відмовляється виплачувати страхове відшкодування, чим завдає позивачу моральних страждань. Відповідач [PERSON] теж не бажає відшкодовувати завдану майнову шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволені позову з підстав, викладених у заяві та пояснив, що з вини відповідача [PERSON] йому завдано майнової шкоди в розмірі 36157,98 грн. і тому він прохає стягнути її з відповідачів у повному обсязі. Представник страхової компанії до залу суду не зявився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність. В письмових запереченнях проти позову вимоги позивача визнав тільки в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 16660,33 грн., проти відшкодування вартості відновлювального ремонту заперечував (а.с.19). Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що вимоги позивача про відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі 36157,98 грн. є необґрунтованими. На його думку та думку представника відповідача [PERSON] відшкодуванню підлягає лише вартість майнової шкоди в розмірі 17170, 33 грн., яка повністю покривається страховим відшкодуванням, і тому [PERSON] погодився виплати позивачу франшизу в розмірі 510 грн. Проти задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди заперечував. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що 03 листопада 2009 року на вулиці Московській в м.Кременчуці водій [PERSON], керуючи автомобілем «Опель-Вектра», державний номер [NUMBER], порушив вимоги п.10.1 та п.10.2 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номер ВІ 1122 АВ, складає 36157,98 грн. (а.с.32). Постановою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2009 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та визнано винним у скоєнні правопорушення. Згадана дорожньо-транспортна пригода сталася в межах строку дії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 04 березня 2009 року між АСТ «АИС-Поліс» та відповідачем [PERSON], відповідно до якого (п.2) за шкоду, заподіяну майну встановлено ліміт відповідальності на рівні 25500 грн., а франшиза у розмірі 510 грн. (а.с.90). Згідно витягу з протоколу №38 чергових зборів акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс» та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» є повним правонаступником Акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс» (а.с.19-28). Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає до задоволення частково з наступних підстав. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням \~речі, зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Заперечення проти позову представника страхової компанії, відповідача [PERSON] та його представника, в яких вони наполягають на тому, що відшкодуванню підлягає лише вартість майнової шкоди в розмірі 17170,33 грн., а не вартість відновлювального ремонту, є безпідставними і не заслуговують на увагу, так як ґрунтуються на хибному тлумаченні ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згаданою статею визначено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З огляду на викладене, суд вважає, що з ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 24990 грн. (25500 510 грн. франшизи). Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 11167 грн. 98 коп. (36157,98 - 24990 страхового відшкодування). Постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З огляду на викладене, суд вважає, що пошкоджені деталі автомобіля «Volkswagen Transporter», які згідно висновку автотоварозначвого дослідження №278 від 04.11.2009 року не можуть бути відновлені, підлягають передачі страховику (а.с.41). Відповідач [PERSON] проти передачі цих деталей страховику не заперечував. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та її розміру, суд вважає, що вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Вимоги про відшкодування моральної шкоди, якої він зазнав в результаті неналежного виконання страховиком обовязку по виплаті страхового відшкодування, не ґрунтуються на положеннях Закону та умовах договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 березня 2009 року і тому визнані судом безпідставними. За таких обставин, в стягненні відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~ пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] підлягає стягненню понесені ним витрати з ІТЗ у розмірі 82 грн. 94 коп., а з відповідача [PERSON] - 37 грн. 06 коп. При зверненні до суду із згаданим позовом позивачем [PERSON] судовий збір не сплачено, тому він підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial