Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

позивач, 05.08.2009р., [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, просить постановити рішення, котрим розподілити будинковолодіння, розташоване по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області, виділивши, їй на праві власності на ? частину будинку і надвірних споруд, на загальну суму 25000,00грн., а саме: кімнату №1-4 площею 6.9кв.м., кімнату №1-6 площею 10,8кв.м., кімнату №1-3 площею 3.3кв.м., веранду 1-1 площею 3.5кв.м., прибудову 1-2 площею 5кв.м. та ? частину надвірних споруд: сараю, криниці, підвалу; стягнути за належну ? частину автомобіля [NUMBER] грошову компенсацію в розмірі 25000,00грн. та понесені судові витрати. В ході судового розгляду позивач позовні вимоги змінила, просить постановити рішення, котрим розділити, ідеально, будинковолодіння, розташоване по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області, визнавши за нею право власності на ? частину будинку та надвірних споруд вартістю 37800,00грн.; стягнути за належну частину автомобіля [NUMBER] грошову компенсацію в розмірі 6690,50грн. та понесені судові витрати. Обґрунтовуючи свою позовну заяву тим, що 11 березня 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] в Городищенському РАЦС Черкаської області, актовий запис №28, від даного шлюбу є дитина [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №266 від 28.12.1990р. по відділу РАЦС Городищенського району Черкаської області. В період зареєстрованого шлюбу 06.09.1991 року купили будинковолодіння, розташоване по вул. Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області, реєстр №2045 по Городищенський державній нотаріальній конторі Черкаської області та зареєстроване в Городищенському відділку БТІ 25.08.1993 року. 22.03.2005р. за договором №7/22/03 від 22.03.2005 року в приватному підприємстві «Ньютон-транс» придбали автомобіль ВАЗ-21114, вартістю 45900,00грн., котрий зареєстрували на відповідача по справі [PERSON] та внесли завдаток в розмірі 6885,00грн.. Після повного погашення вартості автомобіля в сумі 39015грн. банком-кредитором, даний автомобіль став власністю подружжя, був зареєстрований в Корсунь-Шевченківському МРЕВ ДАІ Черкаської області та видані державні номерні знаки: СА 2894 АВ. Шлюб було розірвано рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 13.12.2005р. (справа №2-119/2005р.), вступило в законну силу 23.12.2005 року. Не дивлячись на те, що шлюб був розірваний, відносини між колишнім подружжям були нормальні, продовжували проживати однією сімєю та вести спільно господарство. В січня місяці 2009 року стали виникати сварки, відповідач став заявляти, що будинок та надвірні споруди являються його власністю, добровільно вирішити питання про розподіл нажитого майне не в змозі, вимушена була звернутися в суд з позовом. Під час судового розгляду справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза, за висновками якої вартість спірного будинковолодіння, розташованого по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області становить 75600,00грн., і з технічної точки зору поділ будинковолодіння у співвідношенні ? частини до ? частини неможливий, так як площі новоутворених квартир будуть складати 20.15кв.м., що є менше допустимої площі однокімнатної квартири (30кв.м.), тому і прохає ідеально розподілити будинок, з визнанням права власності на ? частину будинковолодіння, що в грошовому виразі буде становити 37800,00грн.. У відношенні розподілу автомобіля [NUMBER] стягнути грошову компенсацію в розмірі 6690,50грн. на її користь, а автомобіль залишити у власності відповідача по справі. 27.11.2009р. до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна подружжя, бажаючи розподілити будинок по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області, що був придбаний 06.09.1991р. у співвідношенні ? частини до ? частини, у співвідношенні з урахуванням того, що він являється інвалідом третьої групи, виділивши йому: кімнату-кухню 1-5 площею 10,8кв.м, кімнату 1-3 площею 3.30кв.м., кімнату 1-1 площею 3.20кв.м., веранду 1-2 площею 5кв.м та ? частину сараю Б; позивачу виділити: жилу кімнату 1-7 площею 7.6кв.м., жилу кімнату 1-6 площею 1.8кв.м., передню 1-4 площею 6.90кв.м. та ? частину сараю [PERSON] та підвал залишити у спільному користуванні. Визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль ВАЗ-21114 та стягнути з нього ? частину фактично сплаченого кредиту за договором кредитну №116 від 24.03.2005р. за час проживання у шлюбі на користь позивача в рахунок компенсації оплаченої вартості автомобіля, що становить 6690,00грн.. Судові витрати розподілити порівну. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01.12.2005 року розлучився з [PERSON], так як задовго до цього перестали разом вести спільне господарство, підтвердженням є протокол судового засідання від 13.12.2005 року, коли розглядалася позовна заява про розлучення, по справі №2-1119/2009р.. Будинковолодіння по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, було придбано 06 вересня 1991р., є спільно нажитим майном і підлягає до поділу ? частини до ? частини запропонованого варіанту поділу. Автомобіль ВАЗ-21114, який придбаний 22.03.2005р. у кредит за 45900,00грн., згідно договору купівлі-продажу 7-22/03 транспортного засобу від 22.03.2005 року, кредитний договір №116 від 24.03.2005р. під час перебування у шлюбі з [PERSON] і за який, під час перебування у шлюбі, сплачено лише 13381,00грн. від загальної суми кредиту в розмірі 45900,00грн., згідно рахунку-фактури №0000176 від 19.03.2005р. та графіку погашення кредиту, які є доказом того, що саме позивач сплатив основну суму кредиту в розмірі 32519,00грн. під час окремого проживання за час фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям, в період з 22.12.2005р. по 22.03.2009р.. Згідно виписки по кредитному договору, за період з 24.03.2005 року по 20.03.2009 року були внесені слідуючі суми розрахунку в період перебування в шлюбі, згідно графіка погашення кредиту по 812,00грн. щомісячно, а за період з квітня місяця по листопад місяць 2005 року, що становить вісім місяців по 812,00грн. та складає суму: 812,00грн. х 8 місяців = 6496,00грн., і становить загальну суму: 6885,00грн. + 6894,00грн. = 12381,00грн., тому дана сума може бути тією сумою, яка оплачена по кредиту і підлягає відповідачу в розмірі ? частини, що буде становити 13381,00 : 2 = 6690,50грн.. У звязку з тим, що подружжя задовго, до часу подання [PERSON] заяви до суду про розлучення 01.12.2005р., до розірвання шлюбу, припинило шлюбні відносини, є підтвердженням того, що право власності на автомобіль ВАЗ-21114 необхідно визнати за позивачем, так як дане майно придбане ним, за час окремого проживання з [PERSON], бо були витрачені особисті кошти. За ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 10.12.2009 року, вищенаведені позови були обєднанні в одне провадження. В ході судового розгляду позивач-відповідач [PERSON], адвокат [PERSON], змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити та стягнути на її користь судові витрати: державне мито в розмірі 447,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 120,00грн., витрати за оформлення документів для проведення експертизи 1000,00грн., витрати за проведення експертизи 3000,00грн. та витрати на надання юридичної допомоги (ведення цивільної справи) 2000,00грн.; що стосується позовної вимоги [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна подружжя, то позов визнала частково, в частині грошової компенсації вартості автомобіля. Відповідач-позивач [PERSON], позов визнав, вказавши, що він як позивач також оплачував самостійно судові витрати і не ставить питання про їх відшкодування відповідачем за його позовом, тому і не слід задовольняти вимоги [PERSON] відносно стягнення з нього судових витрат, які понесла остання, включаючи і витрати на проведення експертизи, так як заперечував проти її проведення; і витрати на правову допомогу адвоката, бо свої інтереси в суді захищав самостійно. Свої позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, питання щодо судових витрат не вирішувати. Суд, розглянувши змінені позовні вимоги, по першому позову, та позовні вимоги, по другому позову, в межах заявлених позовних вимог, вислухавши сторін по справі, вивчивши наявні у матеріалах цивільної справи докази, вважає, що позови підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 214 ЦПК України. Майно, згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За статтею 68 ч.1 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу - ч.1 ст. 69 СК України. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», початок позовної давності для вимоги про поділ майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 Сімейного кодексу України) чи з дати набрання рішення суду законної сили (статті 109, 110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК України). Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні врахувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядженням майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє п. 19 вищенаведеної постанови. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду ст.71 СК України. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. За частиною 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Як встановлено судом та підтверджено матеріали справи, [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач у справі, 13.12.2005р. розірвали шлюбу, (а. с. 7), що був зареєстрований 11 березня 1989 року у райвідділі реєстрації актів громадянського стану Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, актовий запис №28. 10.12.1990 року у подружжя народилася дитина дочка [PERSON] (а. с. 6). В 1991 році, шостого вересня, подружжя придбало житловий будинок по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області з надвірними будівлями, за договором купівлі-продажу, і будинковолодільцем визначили [PERSON], відповідача по справі (а.с. 10-14). 27.08.1995 року подружжя прописалося, і продовжує в ньому проживати до цього часу (а.с. 15-18), включаючи і, на час звернення до суду. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №90/569-БТ від 15.06.2010р., дійсна (ринкова) вартість житлового будинку і надвірних споруд, що розташовані по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області складає 75600,00грн. і з технічної точки зору поділу в натурі відповідно до часток ? до ? не підлягає, так як площа новоутворених квартир складає 20,15кв.м., що менше мінімально допустимої площі однокімнатної квартири (30кв.м.), а можливий лише в грошовому виразі по 37800,00грн. кожному співвласнику. У звязку з цим, будинковолодіння з надвірними спорудами що розташовані по вулиці Маяковського, 33 в м. Городище, Черкаської області, на думку суду, не підлягає ні до реального, ні до ідеального розподілу, а лише, до визначення ідеальної частки подружжя в цьому майні без поділу із залишенням майна у спільній часткові власності колишнього подружжя. Також, за час шлюбу подружжя придбало автомобіль ВАЗ-211140, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу за №7-22/03 від 22.03.2005р., рік випуску 2004, колір «срібло», тип ТЗ універсал, за 45000,00грн., зі сплатою завдатку 6885,00грн. (а.с. 8, 9, 53), за кредитні кошти, що були видані [PERSON], відповідачу по справі, в сумі 39015,00грн. кредитний договір №116 від 24.03.2005р. (а.с. 47-49). За період часу з 24.03.2005р. по 20.03.2009р., згідно графіку погашення кредиту, відповідачем внесені кошти на його погашення, щомісячно по 812,00грн., всього сплачено 6496,00грн., а з 22.12.2005р. по 30.11.2007р. час коли подружжя не проживало разом та не вели спільне господарства, відповідачем були сплачені всі інші кошти та закрито кредитний договір (а.с. 50, 51), що стверджується відповідачем, і не заперечується позивачем. Як і те, що автомобіль ВАЗ-21114, був зареєстрований в Корсунь-Шевченківському МРЕВ ДАІ Черкаської області та видані державні номерні знаки: СА 2894 АВ і є у користуванні, володінні відповідача. Відповідно до розрахунків, поділу між колишнім подружжя підлягає сума: 12381,00грн. (6885,00грн. + 6894,00грн.) : 2 частини, що дорівнює 6690,50грн.. Депозитний рахунок в суді не відкритий. Не заперечується відповідачем і те, що непорозуміння відносно спільно нажитого майна у колишнього подружжя виникло в січня місяці 2009 року. Враховуючи ту обставину, що відповідач не ставить питання щодо розподілу судових витрат, які він поніс за своїм позовом, суд не вирішує це питання. Разом з тим,

Outcome: partial