Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 13 лютого 2007 року [PERSON] було прийнято на роботу в ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» на посаду водія автотранспортних засобів другого розряду. 21 жовтня 2010 року його було звільнено у зв'язку зі скороченням чисельності робітників підприємства. Відповідач, звільнивши позивача з роботи, не сплатив заробітної плати. На день звільнення борг підприємства по несплаченій заробітній платі складав 3 548 грн. 44 коп. Середня заробітна плата позивача за останні два місяці роботи складала 2 198 грн. 42 коп. Затримка виплат з 21 жовтня 2010 року по 21 березня 2011 року складає п'ять місяців. Таким чином, відповідач заборгував, як вважає позивач, 10 992 грн. 10 коп., дану суму і просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 21 жовтня 2010 року по 14 квітня 2011 року, тобто по день виплати заборгованості по зарплаті. Представник відповідача в судовому позов не визнав та пояснив, що 02 листопада 2010 р. ухвалою Господарського суду Сумської області по справі № 19/124-10 було порушено провадження у справі про банкрутство Відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Згідно ч. 6. ст. 12 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Заробітна плата належна позивачу стягнута в примусовому порядку Ковпаківським ВДВС. Стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та не є заробітною платою Позивача і не підпадає під дію ч. 6. ст. 12 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а є передбаченою законом, а саме ст. 117 КЗпП, санкцією за неналежне виконання грошових зобов'язань, та попадає під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів визначеного Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Таким чином, оскільки вимоги Позивача підпадають під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, визначеного Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ухвалою господарського суду Сумської області від 02 листопада 2010 р. по справі № 19/124-10, вони не можуть бути задоволенні. Згідно п. 20. Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Тобто, однією з підстав для настання відповідальності Відповідача щодо порушення строків виплати заробітної плати є наявність вини власника або уповноваженого ним органу. Так, 07.10.2010 р. постановою ВП № 21787587 старший державний виконавець Шлімаков С.О. відкрив виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Сумської області № 9/5-10 від 07.10.2010р. про стягнення з відповідача 1 428 638,00 грн. на користь ТОВ «Вотекс-спецмонтаж-плюс». Даною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія». Накладений арешт фактично підтверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме Записом № 4, який підтверджує арешт, накладений на все нерухоме майно ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія». Крім того, постановою від 21.10.2010 р. був накладений арешт на кошти Відповідача, що містяться на рахунках в установах банків. При звільненні Позивача 21.10.2010 р. вже був накладений арешт від 07.10.2010 р. та Відповідач не мав та не має можливості сплатити заборгованість з незалежних від нього причин. Сплата заборгованості Позивачу у випадку накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти Відповідача, була можлива лишу у разі примусового стягнення Ковпаківським ВДВС грошових коштів, що належать Позивачу, оскільки лише державний виконавець має можливість стягнути грошові кошти з арештованих рахунків ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія». 18.02.2011 р. ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» надало до Ковпаківського ВДВС заяву № 71, якою Відповідач повідомив виконавчу службу про те, що виконання постанови можливе лише у разі зняття грошових коштів виконавчою службою з рахунку ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» в АТ «УкрСиббанк». Разом з заявою Відповідачем було надано виписку за особовим рахунком від 16.02.2011 р., якою було засвідчено факт знаходження на рахунку ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» грошових коштів, кількість яких є достатньою для задоволення вимог стягувачів, в тому числі [PERSON] 20.01.2011 р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 23849702 по стягненню з ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» заборгованості з виплати заробітної плати. На підставі постанови старший державний Виконавець Шлімаков С.О. неодноразово звертався до АТ «УкрСиббанк» з платіжними вимогами: 3-250 від 22 лютого 2011 р., 3-250 від 23 лютого 2011 р., 3-250 від 25 лютого 2011 р., 3-250 від 01 квітня 2011 р. Всі вище перераховані платіжні вимоги Ковпаківського ВДВС АТ «УкрСиббанк» повертав без виконання посилаючись на будь-які доводи та факти з метою запобігання перерахуванню грошових коштів, чим грубо порушили права та інтереси ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» та його колишніх працівників. Незаконні відмови АТ «УкрСиббанк» призвели до затягування процесу виплати заборгованості з заробітної плати працівникам ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» майже на 2 місяці. ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» звернулось до прокуратури Ковпаківського району м. Суми зі Скаргою № 90 від 21.03.2011 р. на дії працівників АТ «УкрСиббанк» з підстав відмови банку у виконанні платіжних вимог по сплаті заробітної плати стягувачам. 05.04.2011 р. грошові кошти в розмірі 201 847,18 грн. були перераховані АТ «УкрСиббанк» на рахунок Ковпаківського ВДВС, що підтверджується випискою за особовим рахунком за 05.04.2011 р. Крім того, постановою № ВП 24514947 від 14.04.2011 р. державний виконавець закінчив виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-1686/2010 від 29.12.2010 р. про стягнення на користь позивача боргу по заробітній платі у розмірі 3 548 грн. 44 коп. у зв'язку з перерахуванням суми боргу у повному обсязі. Відповідно до вищевикладеного, у ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» відсутня вина у несплаті належних при звільненні грошових коштів Позивачу, враховуючи накладений арешт на все майно та розрахункові рахунки ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія», накладення якого призвело до того, що Товариство не має можливості самостійно скористатися своїми коштами та майном для виплати заборгованості. Крім того, як зазначив представник відповідача, позивач пропустив строк для звернення до суду з позовною заявою про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Тобто, при звільненні Позивача з ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» 21.10.2010 р., Позивачу Відповідач не виплатив належних йому сум, а тому Позивач, вже починаючи з 21.10.2010 р., знав про порушене його право на виплату всіх сум, які належать йому при звільненні. З позовом про стягнення середньої заробітної плати за час затримки позивач звернувся лише 21.03.2011 року, тобто з пропуском строку встановленого для звернення з позовом, що відповідно до ст. 72 ЦПК України є підставою для відмови в задоволенні позову. Тому позовну заяву [PERSON] про стягнення з ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні просить залишити без задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що 13 лютого 2007 року [PERSON] було прийнято на роботу в ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» на посаду водія автотранспортних засобів другого розряду. 21 жовтня 2010 року його було звільнено у зв'язку зі скороченням чисельності робітників підприємства. Відповідач, звільнивши позивача з роботи, не сплатив заробітної плати. На день звільнення борг підприємства по несплаченій заробітній платі складав 3 548 грн. 44 коп. Заробітна плата належна позивачу, стягнута в примусовому порядку Ковпаківським ВДВС. 02 листопада 2010 р. ухвалою Господарського суду Сумської області по справі № 19/124-10 було порушено провадження у справі про банкрутство Відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та не є заробітною платою Позивача і не підпадає під дію ч. 6. ст. 12 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а є передбаченою законом, а саме ст. 117 КЗпП, санкцією за неналежне виконання грошових зобов'язань, та попадає під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів визначеного Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Таким чином, оскільки вимоги Позивача підпадають під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, визначеного Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та ухвалою господарського суду Сумської області від 02 листопада 2010 р. по справі № 19/124-10, вони не можуть бути задоволенні. Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20. Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Тобто, однією з підстав для настання відповідальності Відповідача щодо порушення строків виплати заробітної плати є наявність вини власника або уповноваженого ним органу. 07.10.2010 р. постановою ВП № 21787587 старший державний виконавець Шлімаков С.О. відкрив виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Сумської області № 9/5-10 від 07.10.2010 р. про стягнення з відповідача 1 428 638,00 грн. на користь ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія». Даною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія». Накладений арешт підтверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме Записом № 4, який підтверджує арешт, накладений на все нерухоме майно ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія». Постановою від 21.10.2010 р. був накладений арешт на кошти Відповідача, що містяться на рахунках в установах банків. При звільненні Позивача 21.10.2010 р. вже був накладений арешт від 07.10.2010 р. та Відповідач не мав можливості сплатити заборгованість з незалежних від нього причин. Сплата заборгованості Позивачу у випадку накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти Відповідача, була можлива лишу у разі примусового стягнення Ковпаківським ВДВС грошових коштів, що належать Позивачу, оскільки лише державний виконавець має можливість стягнути грошові кошти з арештованих рахунків ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія». 18.02.2011 р. ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» надало до Ковпаківського ВДВС заяву № 71, якою Відповідач повідомив виконавчу службу про те, що виконання постанови можливе лише у разі зняття грошових коштів виконавчою службою з рахунку ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія»в АТ «УкрСиббанк». Разом з заявою Відповідачем було надано виписку за особовим рахунком від 16.02.2011 р., якою було засвідчено факт знаходження на рахунку ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія»грошових коштів, кількість яких є достатньою для задоволення вимог стягувачів, в тому числі [PERSON] 20.01.2011 р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 23849702 по стягненню з ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія»заборгованості з виплати заробітної плати. На підставі постанови старший державний Виконавець Шлімаков С.О. неодноразово звертався до АТ «УкрСиббанк»з платіжними вимогами: 3-250 від 22 лютого 2011 р., 3-250 від 23 лютого 2011 р., 3-250 від 25 лютого 2011 р., 3-250 від 01 квітня 2011 р. Всі вище перераховані платіжні вимоги Ковпаківського ВДВС АТ «УкрСиббанк»повертав без виконання посилаючись на будь-які доводи та факти з метою запобігання перерахуванню грошових коштів, чим грубо порушили права та інтереси ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія»та його колишніх працівників. Незаконні відмови АТ «УкрСиббанк»призвели до затягування процесу виплати заборгованості з заробітної плати працівникам ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія»майже на 2 місяці. ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» звернулось до прокуратури Ковпаківського району м. Суми зі Скаргою № 90 від 21.03.2011 р. на дії працівників АТ «УкрСиббанк»з підстав відмови банку у виконанні платіжних вимог по сплаті заробітної плати стягувачам. 05.04.2011 р. грошові кошти в розмірі 201 847,18 грн. були перераховані АТ «УкрСиббанк» на рахунок Ковпаківського ВДВС, що підтверджується випискою за особовим рахунком за 05.04.2011 р. Крім того, постановою № ВП 24514947 від 14.04.2011 р. державний виконавець закінчив виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-1686/2010 від 29.12.2010 р. про стягнення на користь позивача боргу по заробітній платі у розмірі 3 548 грн. 44 коп. у зв'язку з перерахуванням суми боргу у повному обсязі. Вищезазначені обставини підтверджуються фотокопіями наступних доказів: трудової книжки (а. с. 6), судового наказу Ковпаківського районного суду м. Сум від 29.12.2010 р. № 2-н-1686/2010, постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ від 07.10.2010 р., постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ від 20.01.2011 р. ВП № 23849702, ухвали Господарського суду Сумської області від 02.11.2010 р., витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ від 10.02.2011 р. ВП № 24514947, платіжних вимогами: 3-250 від 22 лютого 2011 р., 3-250 від 23 лютого 2011 р., 3-250 від 25 лютого 2011 р., 3-250 від 01 квітня 2011 р. та постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ від 14.04.2011 р. ВП № 24514947. Таким чином, між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються трудовим законодавством. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Згідно ч. 6. ст. 12 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Таким чином, у ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» відсутня вина у несплаті належних при звільненні грошових коштів Позивачу, враховуючи накладений арешт на все майно та розрахункові рахунки ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія», накладення якого призвело до того, що Товариство не мало можливості самостійно скористатися своїми коштами та майном для виплати заборгованості. Крім того, відповідно до статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Тобто, при звільненні Позивача з ТОВ «Фрунзе-Будіндустрія» 21.10.2010 р., Позивачу Відповідач не виплатив належних йому сум, а тому Позивач, вже починаючи з 21.10.2010 р., знав про порушене його право на виплату всіх сум, які належать йому при звільненні. З позовом про стягнення середньої заробітної плати за час затримки позивач звернувся лише 21.03.2011 року, тобто лише через пять місяців після звільнення, поважних причин пропуску строку суду не навів та не заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального терміну. На підставі вищенаведеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за безпідставністю заявлених вимог.

Outcome: dismissed