Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

В липні 2010р. [PERSON] звернувся з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», приватного нотаріуса [PERSON], спеціалізованого підприємства «Юстиція», [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, виключення майна із акту опису та арешту, визнання торгів недійсними. Вимоги мотивував тим, що між ним та ВАТ «Ерсте Банк» 07.03.2008р. було укладено кредитний договір для придбання автомобіля та передано автомобіль в заставу. Пізніше, в жовтні 2009р. без належних повідомлень банк звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] про вчинення виконавчого напису. 18.11.2009р. вказаним нотаріусом було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб, що знаходився в заставі. 11.03.2009р. державним виконавцем проведено опис і арешт заставленого майна. 02.07.2009р. спеціалізованим підприємством «Юстиція» проведено торги автомобіля та продано його [PERSON]. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням чинного законодавства України. В звязку з чим просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON]В, від 18.11.2009р. про зверення стягнення на транспортний засіб Міцубіші, модель L - 200, 2007р. випуску д\\н BE 6897 АК недійсним. Виключити зазначений автомобіль із акту опису та арешту від 11.03.2009р. Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. Визнати торги з реалізації заставленого майна від 02.07.2009р. недійсними. Зобов'язати [PERSON] повернути позивачу автомобіль. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача - ВАТ «Ерсте Банк» в судовому засіданні позов не визнав. Інші відповідачі до суду не з'явилися , причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи до суду не з'явився. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази суд встановив наступне. Між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк» 07.03.2008р. було укладено кредитний договір для придбання автомобіля Міцубіші, модель L - 200, 2007р. випуску д\\н BE 6897 АК та передано автомобіль в заставу. Відповідно до п. 2.12 договору застави сторони погодили, що у випадку невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлено майно, реалізує його будь - яким прийнятним способом або через третіх осіб за власним розсудом. [PERSON] порушив зобовязання щодо кредитного договору, що не оспорювалось у судовому засіданні. ВАТ «Ерсте Банк» повідомив боржника про порушення ним зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування ним та намір звернути стягнення на заставлено майно. Вказані обставини підтверджуються листами - попередженнями від 25.12.2008р. та від 19.01.2009р., які [PERSON] отримав власноруч, про що свідчить його підпис на зазначених попередженнях банку. Оскільки банком було надано для вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчений договір та документи, що встановлюють прострочення виконання зобовязання, то нотаріусом [PERSON] 18.11.2009р. відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999р. було вчинено виконавчий напис на договорі застави від 07.03.2008р. укладеного між [PERSON] та ВАТ І «Ерсте Банк». Державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у порядку визначеному ст.. 27 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу [PERSON] були направлені копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2010р., копію постанови про опис та арешт майна від 16.03.2010р. , копію постанови про призначення експерта від 22.03.2010р., копію висновку експерта про вартість майна від 13.04.2010р., а також акт переоцінки майна від 16.06.2010р. Спеціалізованим підприємством «Юстиція» здійснювала реалізацію майна шляхом проведення аукціону, інформацію про реалізацію було розміщено на веб - сайті, що відповідає приписам п. 3.6 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999р. З урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає підстав в задоволенні позову в звязку їх безпідставністю. На підставі ст.ст. 203, 215, ЦК України, ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»», ст. 20 Закону України «Про заставу» ст.ст. 10, 14,30, 60, 62, 88, 212-214, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed