Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

27 травня 2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», в якій просить зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури видати документи на закріплення за нею кімнати 310 в будинку 193 А по вул. Клочківській в м.Харкові, який має статус гуртожитку. 12 липня 2010 року позивач через канцелярію суду надала заяву про уточнення позовних вимог та просила зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури укласти із нею договір найму кімнати 310 в будинку 193 А по вул. Клочківській в м.Харкові, який має статус гуртожитку та видати ордер на вказану кімнату. 16 листопада 2010 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог та просила визнати за нею право користування кімнатою 310 в будинку 193 А по вул.. Клочківській в м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.07.1980 року була прийнята на ДП «Харківський завод електроапаратури», де працювала до 28.08.2002 року контролером. Після прийняття на підприємство їй надали право зайняти ліжко-місце в гуртожитку за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, буд.193 А, кімната 310. Після народження дитини адміністрацією підприємства їй було надано право користуватися всією кімнатою, на її ім.»я було відкрито особовий рахунок по оплаті комунальних послуг за всю кімнату. З 2001 року кімната 310 знаходиться в її відособленому користуванні. В 2010 році керівництво підприємства повідомило , що з будинку знімається статус гуртожитку, а для зняття статусу гуртожитку з кімнати 310 з наступним закріпленням її за користувачем по договору найму, вона повинна надати ордер. Однак, ордер при вселенні підприємство не надавало. В судовому засіданні позивач підтримала свої уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити з урахуванням обставин, викладених в обґрунтування позову. Представник відповідача - Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» [PERSON], який діє за довіреністю, позовні вимоги позивача визнав, про що суду надав суду заяву про визнання позовних вимог. Суд дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дійшов наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що позивач 28.07.1980 року на підставі наказу № 872-к від 25.07.1980 року була прийнята на роботу контролером верстатних та слюсарних робіт ДП «Харківський завод електроапаратури», де працювала до 28.08.2002 року , що підтверджено даними довідки № 33/668 від 07.07.2010 року , що видана відділом кадрів. Після прийняття на підприємство позивачці надали право зайняти ліжко-місце в гуртожитку за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, буд.193 А, кімната 310. Після народження дитини адміністрацією підприємства їй було надано право користуватися всією кімнатою, на її ім.»я було відкрито особовий рахунок по оплаті комунальних послуг за всю кімнату. На підтвердження чого підприємством до матеріалів справи надано довідку № 368. З 2001 року кімната 310 знаходиться в відособленому користуванні позивача . В процесі розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що в 2010 році керівництво підприємства повідомило мешканців гуртожитку , що з будинку знімається статус гуртожитку, а для зняття статусу гуртожитку з кімнати 310 з наступним закріпленням її за користувачем по договору найму, позивач повинна надати ордер. Згідно зі ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Твердження позивача стосовно того, що при виділенні їй кімнати ордер при вселенні підприємство не надавало, також знайшло своє підтвердження в процесі розгляду справи. Відповідно до ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Статтею 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Крім того, у відповідності до ст.125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років. У відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З наявних в матеріалах справи доказів та пояснень представників сторін вбачається, що позивач відпрацювала на ДП «Харківський завод електроапаратури» понад десять років, відповідачем було надано в одноосібне користування кімнату 310 у м.Харкові по вул.Клочківській, буд.193 А. Крім того, згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, позовні вимоги позивача законні, обгрунтовані та знайшли своє підтвердження , а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved