Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 23 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-03000-231107, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 3261,38 гривень. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, станом на 23 листопада 2010 року виникла заборгованість в розмірі 4303,18 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача [PERSON], яка у поданій суду заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-03000-231107, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 3261,38 гривень на поточні потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних строком до виконання сторонами взятих на себе зобовязань в повному обсязі. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється за графіком повернення кредиту і сплати відсотків, що встановлено частинами 1 та 2 кредитного договору № 003-03000-231107 від 23 листопада 2007 року. Згідно п.3.7. частини 3 кредитного договору № 003-03000-231107 від 23 листопада 2007 року за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі, встановленому правилами та тарифами банку. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 23 листопада 2010 року виникла заборгованість в розмірі 4303,18 грн., яка складається з наступного: 2563,20 грн. залишок заборгованості за кредитом, 1289,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також пеня в розмірі 450,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повергнення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 4303,18 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved