Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами у сумі 20142,73 гривень та неустойку за прострочення їх сплати у сумі 6125,02 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період часу з 06.11.1991 року по 19.03.1996 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Постановою Балакліївського районного суду Харківської області від 16.02.1996 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти у розмірі 1Л частини з усих видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. До жовтня 2007 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина, але з 31 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2010 року відповідач ^ аліменти на утримання дитини не сплачував. Згідно довідки ВДВС Балакліївського районного і управління юстиції Харківської області заборгованість відповідача по аліментам складає 20142,73 гривень. Згідно розрахунків позивача неустойка за прострочення сплати аліментів ? складає 6125,02 гривень. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність, у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні 5 дані, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у і його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного І засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підставі. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано відділом РАГС м. Балаклія Харківської області, про що 19 березня 1996 року було зроблено актовий запис № 80 (свідоцтво І про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 247112). Під час державної реєстрації повтороного шлюбу позивачка змінила прізвище зі «Столбова» на «Василенко» (свідоцтво про одруження серії І-БП І №048730) Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 11 листопада 4 [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серії У-ВЛ №1 392837). Постановою Балаклейського районного народного суду Харківської області від 16.02.1996 рокуз відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх ВИДІВ заробітку ЩОМІСЯЧНО, починаючи З 05 ЛЮТОГО 1996 року до повноліття дитини, але не менше ніж 25 % мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що зазначена постанова суду була звернена до виконання до відділу ДВС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Як вбачається з повідомлення відділу ДВС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області від 21.10.2010 року № 31267, розмір заборгованості [PERSON] по аліментам нараховувався державним виконавцем відповідно до ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з середньомісячної заробітної плати для Балаклійського і району з урахуванням вимог п. 2 ст. 182 СК України за період з 21.10.2007 року по 21.10.2010 року. Загальна сума заборгованості станом на 21.10.2010 року складає 20142,73 гривень Згідно ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідачем не надано суду доказів щодо оскарження ним зазначеної суми заборгованості, визначеної державним виконавцем, що розцінюється судом як відсутність спору щодо розміру заборгованості за аліментами. Також, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, передбачених ст. 197 СК України, які є підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати заборгованості за аліментами. При таких обставинах, суд вважає, що заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, яка визначає відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи строк прострочення сплати аліментів, який складає 1092 днів та суму неустойки за кожен день прострочення (20142,73 100 % = 201,42) сума неустойки за весь час прострочення складає 219950,64гривень (201,42 х 1092 = 219950,64). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за аліментами у сумі 20142, 73 гривень. Суд, враховуючи ту обставину, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів заявлені на суму 6125,02 гривень, вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь позивача зазначену суму, не виходячи за межі позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, від сплати яких позивачка, відповідно до закону, звільнена, підлягає стягненню з відповідача. ' На підставі викладено,

Outcome: approved