overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що 18.07.2008 року померла їхня мати - [PERSON], котра постійно проживала в с.Міньківці. Андрушівського району. Після її смерті відкрилася спадщина майно: житловий будинок № 13 по вул. Левицького в с. Міньківці. Заповітом від 29.11.2007 року спадкодавець заповіла позивачам усе своє майно. Позивачі спадкоємці не лише за заповітом, а й за законом. Відповідач також має право на спадщину за законом, але на неї не претендує, тому що знає про наявність заповіту. Позивачі прийняли спадщину за заповітом, подавши після смерті матері заяву до нотконтори за місцем відкриття спадщини. Однак позивачі не можуть реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Вказаний документ не може бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивачі просять визнати за ними право власності в рівних частках на жилий будинок № 13 по вул.Левицького в с.Міньківці. В судовому засіданні позивачі свій позов підтримали, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що 18.07.2008 року померла - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Позивачі, діти померлої та спадкоємці за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про народження, про одруження та заповітом від 29.11.2007 року (а.с. 6-9). Довідкою Міньковецької сільської ради № 358 від 26.07.2010 року підтверджується, що за [PERSON] значиться житловий будинок за адресою: с. Міньківці, вул. Левицького, 13, Андрушівського району, Житомирської області, згідно записів погосподарської книги № 1, за 2005-2010 роки, особовий рахунок № 58, 1960 року забудови, (а.с. 10). Згідно довідки державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадщину прийняли її дочка [PERSON] та її син [PERSON], на ім'я спадкоємців видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,9445 га, передану для ведення товарного товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Міньковецької сільської радою (а.с.22-23). Тому позивачі, як спадкоємці за законом мають право на майно спадкодавця, підтверджене відповідними документами. Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV, згідно з якими , право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

12.07.2010 року до Коростишівського районного суду звернулась [PERSON], О.В. з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила шлюб, укладений 20.07.2002 року, розірвати та покласти на неї судові витрати по справі. Рішенням суду від 02.08.2010 року позов [PERSON] задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, судові витрати по справі покладені.на позивача. 02.11.2010 року до Коростишівського районного суду звернулась [PERSON] CvB. з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про зміну її прізвища на дошлюбне, оскільки в первісному рішенні суду від 02.08.2010§року вказане питання вирішено не було. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи ^належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч.З ct.220 ЦПК України присутність сторін не є обов'язковою при вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі,™ з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Ст.ПЗ CK України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 27.07.2010 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», згідно якого ст.235 ЦПК України доповнено ч.8 , з якої вбачається, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається . ; Враховуючи, що при винесенні рішення, судом не було вирішено питання про вибір призвища позивачем, яка змінювала його під час укладення шлюбу, суд вважає за необхідне задовільнити заяву позивача та винести з цього приводу додаткове рішення. На підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 405 грн. 07 коп. станом на 01 липня 2010 року за спожитий природний газ за адресою: місто Бердичів, вул. Річна, будинок №17, квартира .МІ. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач своєчасно не сплатила, за природний газ. Представник позивача у попереднє судове засідання не з»явився. Представник позивача, повноваження якого підтвердженні довіреністю, спрямував до суду заяву про відмову від позовної заяви (заява приєднана до матеріалів справи). У заяві зазначається, що відповідач 18 вересня 2010 року сплатила борг. Представник позивача просить за рахунок відповідача повернути їм витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки відповідач сплатила заборгованість після надходження матеріалів до суду, прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі. Відповідач у попереднє судове засідання не з»явилася. Про час та місце проведення судового засідання повідомлена своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.13). Про причину неявки не сповістила, клопотань про викладення проведення попереднього судового засідання до суду не спрямовувала. Суд вважає можливим у попередньому судовому засіданні прийняти відмову позивача від позову, оскільки така відмова не суперечить вимогам діючого законодавства і не порушує прав та інтересів інших осіб. Так, 18 вересня 2010 року відповідач сплатила заборгованість. Суд роз'яснив наслідки відмови від позову (ст.ст. 174,206 ЦПК України). Представник позивача не обмежений у повноваженнях(довіреність приєднана до матеріалів справи). Отож:, за таких обставин згідно ст.174 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю. Рішенням Бердичівської міської ради від 25.02.10 року №867 відстрочено сплату судового збору (а.с.9). Згідно ст.89 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх після пред 'явлення позову (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

У липні 2010 року комунальне підприємство „Бердичівтеплоенерго" (надалі позивач)звернулося в суд із позовом до відповідачів про стягнення в рівних частках заборгованості за теплопостачання у сумі 2 388 грн. 62 коп. станом на 01.06.10 року. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідачі не сплачують належним чином за теплопостачання квартири [ADDRESS]. У попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що заборгованість не сплачена. Відповідачі вимоги визнали у повному обсязі, про що надали заяви, які приєднані до матеріалів справи. Пояснили, що житло приватизовано, вони є співвласниками квартири у рівних частках, допустили заборгованість через скрутний матеріальний стан. Судом роз'яснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем. Відповідачі намірів не змінили, наполягають на постановленні рішення у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4' ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що нерухоме майно приватизоване (а.с.З). Всупереч вимог пунктів 14,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КЖУ від 08.10.92 року №572, підпункту 1 п.ЗО Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, відповідачі належним чином не вносили за затвердженими тарифами плату за комунальне теплопостачання, чим грубо порушили права позивача, який такі послуги надавав, тобто опалював (обігрівав) житлове приміщення. Станом на 01.06.10 року утворилася заборгованість у сумі 2 388 грн. 62 коп., яка підлягає стягненню у судовому порядку з відповідачів пропорційно до їх часток у майні, оскільки власність зобов'язує(а.с.4). Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідачів (а.с.1,5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

01 вересня 2010 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеною позовною заявою, з тих підстав, що з нагоди дня народження батька вони підшукували для нього подарунок і 04.09.2009 року в магазині № 17 « Альпарі», який знаходиться в м. Бердичеві по вул. К. Лібкнехта, 4-а, вони придбали соковарку вартістю 336 гривень. Приблизно через місяць вирішили випробувати придбаний товар. Діючи у відповідності до інструкції налили чисту воду в нижню каструлю і почали нагрівати її на помірному полум»ї. Під час награвання води між каструлями почав виходити пар, що згідно з п.2 інструкції є недоліком товару і усувається шляхом пересування каструль. Однак всі намагання усунути даний недолік виявилися марними. В той же день вони звернулися до завідуючого магазином [PERSON] з вимогою обміняти придбаний товар на інший, на що тримали категоричну відмову про обмін товару. Враховуючи вище наведене просять суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів на їхню користь вартість неякісного товару в сумі 336 гривень, моральну шкоду 5000 гривень та судові витрати в сумі 120 гривень. Під час проведення попереднього судового засідання від позивачів на адресу суду надійшла заява, згідно якої вони просять залишити позовну заяву без розгляду, оскільки спір вирішено в позасудовому порядку. Представник відповідача ТОВ „ Веал - Поділля" проти заявленого клопотання не заперечив. Представник відповідача - магазину №17 „ Альпарі" в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п.5 ч.І ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав про це заяву. Заява позивачів про залишення позовної заяви про повернення вартості неякісного товару та відшкодування моральної шкоди без розгляду не суперечить закону та не порушує законних прав та інтересів осіб, а тому може бути прийнята судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

11 жовтня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, вказавши, що 31 січня 2006 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося певне спадкове майно на яке вона, як спадкоємець першої черги за законом має право. У нотаріальній конторі в оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. По причині несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, направила до суду заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Просила справу слухати у її відсутності. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача представник Ямпільської селищної ради - в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, в яких вимоги позивачки визнали, просили справу слухати без їх участі, позов задовольнити. Ознайомившись із заявами позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка вчасно не звернулася до нотаріальної контори у звязку із тим, що протягом тривалого часу вона та члени її сімї постійно хворіють а тому через матеріальні труднощі вона була позбавлена можливості здійснити всі необхідні дії для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії БВ №094601 виданого 19.12.2008 року. Згідно довідки Білогірської державної нотаріальної контори №558/01-14 від 08.11.2010 року після смерті [PERSON] заява про прийняття спадщини не подавалася. Вказану причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори суд вважає поважною. Частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що 22 липня 1997 року між позивачкою та відповідачкою у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивачка виконала свої зобовязання, але відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачці у реалізації її права власності на придбане майно. У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 1997 року у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі між позивачкою та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 867/Б, згідно якого позивачка [PERSON] купила у відповідачки [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка складається з: коридору 1, ванної 2, кухні 3, житлової кімнати 4, загальною площею 33.90 кв.м., житловою площею 18.4 кв.м. і позивачкою за даним договором цілком виплачена вартість квартири, що підтверджується копією договору купівлі-продажу у справі. У порушення ст. 209 ЦК України цей договір не був засвідчений нотаріально, однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 867/Б, укладений у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі 22 липня 1997 року, згідно якого позивачка [PERSON] купила у відповідачки [PERSON] квартиру [ADDRESS], який складається з: коридору 1, ванної 2, кухні 3, житлової кімнати 4, загальною площею 33.90 кв.м., житловою площею 18.4 кв.м. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], який складається з: коридору 1, ванної 2, кухні 3, житлової кімнати 4, загальною площею 33.90 кв.м., житловою площею 18.4 кв.м. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила письмова заява, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити та стягнути з відповідачки на їх користь 540,30 грн.; 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи була належно повідомлена, про що свідчить розписка судової повістки, однак в судове засідання не зявилась, на підставі чого суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення Коломийський МРЕМ надавав електричну енергію відповідачці [PERSON] за особовим рахунком № 2-1212 Однак, 21 грудня 2009 року в будинку відповідачки, що в м. Коломия по вул. Кузьми, 14 представниками РЕМ було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме : самовільне підключення поза приладом обліку шляхом накиду на проводи на опорі № 11. При включенні навантаження електроенергія не обліковується, лічильник обліку електроенергії імпульсів не подає, про що було складено акт № 085243 Н. Згідно розрахунку, протиправними діями відповідачки позивачу було недораховано електричної енергії на суму 540,30 грн. Обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕн, відповідачкою, визначався за методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. На підставі ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», ст. 714 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Представник [PERSON] звернувсь до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. В обгрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що в 1989 році позивач одружилась з [PERSON] та стала мешкати в належній йому 1/2 частині житлового будинку за адресою : Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, по вул. Польова, 27. 17 грудня 2007 року її чоловік помер. За час їхнього спільного життя, тобто з 1989 року по 2007 рік вони побудували прибудову до жилого будинку - веранду літер «а» (приміщення 1-2 площею 14-70 кв.м згідно плану будинку, ґанок літер «а-2», літній душ літер «Л», зливну яму літер «М», сарай літер «В», сарай літер «Ж», погріб літер «Г», вбиральню літер «К». Представник позивача в судовому засіданні зменшив заявлені позовні вимоги та вважає, що побудовані нею з покійним чоловіком зазначені надвірні будівлі належали їм в рівних долях, тобто по 1/2 частині, а після смерті чоловіка вона успадковує 1/2 частину належного чоловіку житлового будинку, тобто 1/4 частину, та 3/4 частини всіх зазначених нею надвірних споруд, але мається акт підтвердження факту забудови будівельних споруд на території домоволодінні від 14.07.2008 року № 171 (арк. 17) Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував і вважає, що все що належало його покійному батькові по мировій угоді, а також побудоване сумісно з позивачкою належить йому в 1/2 частині. Допитаний в судовому засіданні представник Нововодолазького МКПТІ пояснив, що в технічному паспорті спірного домоволодіння рік побудови надвірних споруд немає чіткого визначення, тобто не конкретний рік побудови позначений в характеристиці будівлі та споруд, а відповідний запис вказаний зі слів власника, якщо немає відповідних документів про забудівлю або введення в експлуатацію таких. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що зазначені [PERSON] надвірні будівлі були побудовані нею з покійним чоловіком. Заслухавши пояснення сторін, представника Нововодолазького МКПТІ, свідків, вивчивши матеріали справи суд вирішує позов в межах заявлених вимог, на підставі наявних в матеріалах справи доказів і вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Сторони по справі є спадкоємцями після смерті [PERSON] Суд вважає, що позивачка успадковує 3/4 частини зазначених нею надвірних будівель та 1/4 частину дошлюбного майна яке належало її покійному чоловіку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час навчаються на денній формі навчання в Чернівецькому Національному університеті, а тому позивачка просить суд винести рішення про стягнення аліментів на їх утримання до закінчення ними навчання у розмірі 50% від всіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні відповідач на його представник позов визнали частково в розмірі 1/3 частки щомісячного заробітку, подавши заперечення на позов та пославшись на хворобу батьків відповідача, додавши відповідні докази. Позивачка погодилась на запропоновані відповідачем умови і просить стягнути аліменти на утримання двох дітей до закінчення Ними навчання у розмірі 30% щомісячного заробітку відповідача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], навчаються в ЧНУ на денній формі навчання відповідно на 2 курсі фізичного та на 1 курсі хімічного факультетів. Відповідно до вимог ст. 199 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх дітей до закінчення навчання. Довідками ЧНУ № 65 від 8.09.2010р. та № 29 від 17.09.2010 р. підтверджено, що КРАВЧЕНКО [PERSON] та КРАВЧЕНКО [PERSON] - студенти денної форми навчання університету, а тому потребують матеріальної допомоги з боку батьків. За домовленістю сторін, аліменти підлягають стягненню в розмірі 30% щомісячного заробітку відповідача - батька дітей. Суд,вважає, що в такому розмірі слід стягувати на користь позивачки на утримання дітей-студентів. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial