Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

\~\~\~\~\~Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем укладений 26.08.2007р. в Добряницькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис № 6, покликаючись на його нетактовну поведінку в сімї, вчинення сварок, нанесенні образ, що негативно впливає на виховання дитини, неналежну участь у веденні спільного господарства, відмінність поглядів на різні життєві ситуації, що привело до повного розладу в сімї. Відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, не цікавиться матеріальним становищем дитини, не надає необхідних коштів на її утримання, що поставило сімю в тяжке матеріальне становище, в звязку з чим також просить стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини у розмірі 330 грн. щомісячно до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю, підтвердив, що дійсно з позивачкою не проживають, не ведуть спільне господарство та не підтримують жодних стосунків, тому на розлучення та стягнення аліментів згідний. Судом розяснено відповідачу, що у разі визнання ним позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проти такого вирішення спору відповідач не заперечив, і з таким порядком вирішення спору згодилася позивачка. Вислухавши ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що заявлене відповідачем визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову та вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони уклали шлюб 26.08.2007р. в Добряницькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис № 6, від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON] 05.03.2008р. народження. Як встановлено в судовому засіданні протягом подружнього життя між сторонами часто виникали непорозуміння з приводу порядку ведення спільного господарства, несуміснісності поглядів на життєві ситуації, виховання дитини, матеріального забезпечення сімї. З наведених підстав відносини між сторонами загострились і це привело до того, що сторони не підтримують жодних сімейних стосунків, проживають окремо. Відновлювати спільне проживання сторони не бажають, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги та любові. Суд вважає, що зазначені обставини, встановлені в судовому засіданні, унеможливлюють перебування позивача та відповідачки у шлюбі, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам. Позивачка додатково ствердила, що відповідач матеріально не підтримує дитину, добровільно не надає кошти на її утримання, дитина знаходяться на її повному утриманні, що відповідач не заперечував. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів, вважає що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Спору про поділ спільнонажитого майна на даний час немає, дитина залишається проживати з позивачкою. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved