Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 15 вересня 2001 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів. З 6 жовтня 2010 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Наміру зберігати сім»ю не є а тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Додатково пояснила, що протягом останніх двох років подружнього життя між нею та відповідачем існує недовіра, в сім»ї постійно виникають сварки, які відбуваються в присутності дітей, що негативно впливає на їх стан здоров»я. Наміру зберігати сім»ю вона не має, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зберігати шлюб не бажає, а тому не заперечує проти його розірвання. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. ' Відповідно до ч. 3 cт. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 cт. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 185616, виданим 15 вересня 2001 року Владиславською сільською радою Миронівського району Київської області. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та Сергія, [INFO]. Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-БК № 091281, виданим 15 жовтня 2002 року Владиславською сільською радою Миронівського району Київської області, та серії 1- ОК, виданим 21 червня 2007 року Владиславською сільською радою Миронівського району Київської області. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 6 жовтня 2010 року, приймати міри для збереження сім»ї жоден з подружжя не бажає, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Обоє з подружжя підтвердили, що сім»я фактично розпалась, їх шлюб носить формальний характер, не відповідає їх інтересам. Сторони проживають окремо, виявили стійкий намір на розірвання шлюбу, категорично заперечивши можливість примирення. Встановлено, що конфлікт між сторонами носить глибинний характер та свідчить про дійсний розлад сімейних відносин. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей і є підставою для його розірвання. Після реєстрації розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає мати прізвище «Котлова». У відповідності до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду заяви позивачем були сплачені витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, що підтверджується квитанцією від 2.12.2010 року. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі пункту 18 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved