Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

08 лютого року, позивачем було подано до суду позов про визнання права власності на самочинну забудову, посилаючись на те, що вона, [PERSON] [INFO], уродженка м. Лозова Харківської області, є донькою [PERSON]. Проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. 22 серпня 2003 року вона, [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) вступила в шлюб з [PERSON], зареєструвавши його в Лозівському відділі реєстрації актів громадського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №238. Після реєстрації шлюбу отримала прізвище - [PERSON]. 28 серпня 2007 року шлюб між нею та чоловіком було розірвано. Прізвище - [PERSON] було змінено на - Дмитрів, так як 09 вересня 2009 року позивач вступила в шлюб з громадянином [PERSON], зареєструвавши його в Лозівському відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області. Домоволодіння, де вона проживає та зареєстрована з серпня 2004, належало її батьку, [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, який укладено в місті Лозова, Харківської області в присутності [PERSON] - приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області 22 серпня 2003 року з громадянкою [PERSON] і зареєстровано в Лозівському БТІ Харківської області. 23 травня 2010 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька вона, [PERSON] весь час проживає у домоволодінні, доглядає за ним, проводить поточні ремонти, сплачує всі необхідні платежі. Домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Лозова, вул.Некрасова,45 належало її покійному батьку і після смерті батька, вона, [PERSON], її мати [PERSON], її рідна сестра [PERSON] являються єдиними спадкоємицями його майна, а тобто житлового будинку та надвірних споруд, розташованих за вищевказаною адресою. Її мати та сестра не мають бажання вступати в спадкування батькового майна, так як з часу придбання житлового будинку, вона з своєю сім'єю весь час проживає там, що вони підтверджують та підтвердять у залі суду. Позивач зверталася у встановлений законом строк до Лозівської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй було запропоновано надати витяг з реєстру права власності на нерухоме майно або технічний паспорт на домоволодіння. Після написання відповідної заяви, технік з БТІ відвідав домоволодіння, де виявив самочинну забудову, яку їй потрібно зареєструвати в Лозівському БТІ. Згідно довідки-характеристики БТІ та технічного паспорта, які до позовної заяви додаються, самочинною забудовою є сарай літ. Жплощею 24.7 кв.м. вартістю 34074 грн. 00 коп. На підставі викладеного позивач у позовній заяві прохає суд визнати за нею, [PERSON] [INFO], уродженкою [INFO] право власності самочинну забудову - сарай літ. Жплощею 24.7кв.м. вартістю 34074 грн. 00 коп., яка знаходиться на території домоволодіння за адресою: м.Лозова, вул.Некрасова, 45. 08 червня 2011 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява від позивача, в якій вона прохала суд визнати за нею, [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) право власності на житловий будинок літ. «А-1»загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, в тому числі на самочинно збудований сарай літ. «Ж», яке розташоване за адресою: м. Лозова, вул. Некрасова, буд. 45 Харківської області згідно технічного паспорту, виготовленого Лозівським БТІ станом на 21 грудня 2010 року у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23 травня 2010 року. Позивач в судове засідання 10 червня 2011 року не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона прохала суд слухати справу за її відсутністю, на уточнених позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання 10 червня 2011 року не зявилася, але в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона проти уточненого позву не заперечує та прохає суд слухати справу за її відсутністю. Представник третьої особи, Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, в судовому засіданні 03 червня 2011 року проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа Лозівська міська територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання 10 червня 2011 року, однак в судовому засіданні 03 червня 2011 року представник третьої особи [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із наданого до матеріалів справи позивачем ксерокопії свідоцтва про смерть на [PERSON], вбачається, що останній, помер 23 травня 2010 року , про що в Книзі реєстрації смертей, зроблено актовий запис №337 (а.с.№17). Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.№16) 02 серпня 2003 року [PERSON] продала житловий будинок, що знаходиться по вул. Некрасова, буд. 45, м. Лозова, Харківської області, на земельній ділянці розміром 450 кв. м., який належав їй на праві приватної власності [PERSON]. З уточненої позовної заяви (а.с.№92-93), та з пояснень у судовому засіданні 03 червня 2011 року, судом встановлено, що позивач являється дочкою спадкодавця по справі і вона будучи спадкоємцем першої черги за законом, та враховуючи те, що її мати та сестра, а також відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], відмовились від своєї частки в спадщині на користь позивача, остання має намір прийняти спадщину, яка є відкритою, після смерті її батька. Дійсно, із ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.№12), вбачається, що позивач [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON] та [PERSON]. В підтвердження зміни дівочого прізвища позивач додала до позову свідоцтво про укладання та розірвання шлюбу з [PERSON] (а.с.№13,14), а також свідоцтво про укладання шлюбу з [PERSON] (а.с.№15). Судом встановлено, що звязку зі смертю спадкодавця, позивач дійсно має право на прийняття спадщини, оскільки згідно до положення частини 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки судом встановлено, що позивач дійсно являється рідною дочкою спадкодавця, то відповідно до статті 1261 ЦК України, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач у своєму позові вказала, що після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно таке як житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Некрасова, буд. 45. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до Довідки від 20 січня 2011 року (а.с.№26), виданої Лозівським бюро технічної інвентаризації Харківської області, житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Некрасова, буд. 45, належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі догоаорк купівлі-продажу житлового будинку (а.с.№16). Відповідно до ксерокопії довідки Лозівського бюро технічної інвентаризації в будинку по вулиці Некрасова будинок № 45 самочинно збудований сарай літ. «Ж»(а.с.№27). Як зазначила позивач в уточненому позові, вона зареєстрована та фактично проживає в спадковому домоволодінні за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Некрасова, буд. 45, з 2004 року, а тому спадок прийняла у встановлений законом строк. Але оформити в нотаріальній конторі спадок вона не має змоги, оскільки виявилось, що за даними Лозівського БТІ в домоволодінні є самочинно збудований батьком позивача, померлим [PERSON], сарай літ. «Ж»площею 24,7 кв.м., на місці старого сараю, а тому позивач змушена звертатися до суду з даним позовом. Виходячи з вищевикладеного, на підставі наявних у справі матеріалів, суд знаходить уточнений позов , таким, що підлягає задоволенню. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та судовий збір, що підтверджується квитанціями в матеріалах справи. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем не заявлено в своїй позовній заяві про стягнення судових витрат, то суд під час ухвалення рішення по даній цивільній справі, ухвалює його, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved