Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-31 00:00:00

29 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що 02 лютого 1971 року, згідно з договором купівлі-продажу № 171, він придбав житловий будинок житловою площею 19,45 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 1472 кв. м по вулиці Шкільній, 160 у м. Оріхові, Запорізької області, нинішня адреса житлового будинку вулиця Овчаренко, 174, м. Оріхів Запорізької області (рішення виконавчого комітету Оріхівської міської ради № 704). У вересні місяці 2010 р. він вирішив продати житловий будинок і в звязку з цим звернувся до КП «Імпульс»Пологівської районної ради для отримання Витягу з реєстру прав власності для подальшого оформлення документів в нотаріальній конторі. 13 жовтня 2010 року спеціалістами КП «Імпульс»Пологівської районної ради була проведена інвентаризація будинку за адресою вулиця Овчаренко, 174, м. Оріхів Запорізької області, в процесі інвентаризації було виявлено самочинне будівництво та зроблена відмітка про відповідність даних по інвентаризаційній справі № 3946. Його було повідомлено, що у відповідності до вимог Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. (із змінами та доповненнями), видати з Державного реєстру прав власності вищезазначений витяг не мають змоги так як відсутній правовстановлюючий документ на новостворені будівлі. В цей же період КП «Імпульс»Пологівської районної ради було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: вулиця Овчаренко, 174, м. Оріхів Запорізької області. За період часу з 1971 по 1992 рік він, [PERSON], дійсно своїми власними силами за рахунок власних коштів самочинно побудував сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», добудував до будинку сіни літ. «а»та зменшив житлову площу будинку літ. «А»на 5,9 кв. м. Зменшення житлової площі та будівництво сіней і сараїв було виконано без дозволу та за відсутності розробленої та погодженої відповідно до чинного законодавства проектної документації. З моменту придбання ним житлового будинку за адресою вулиця Овчаренко, 174, м. Оріхів Запорізької області, площа земельної ділянки (кадастровий номер 2323910100:01:043:0080) призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку за його згодою була зменшена до розміру 0,0951 га. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. № 1035 Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт КП «Імпульс»Пологівської районної ради 13.10.2010 року за № 76 був складений та виданий йому на руки висновок про технічний стан господарських будівель прибудов, надбудов і споруд. В жовтні місяці 2010 року він звернувся до відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Оріхівської районної адміністрації для отримання висновку по самочинному будівництву. 26.10.2010 року він отримав висновок в якому зазначалось, що при самочинному будівництві не порушено вимог ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень»по протипожежним та санітарним нормам. Архітектурною службою йому було розяснено про необхідність звернення до суду відповідно до вимог ст. 376 ЦК України. Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), набуття права власності на новостворене майно (річ), яке виготовлено (створено) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Крім того, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту свого особистого немайнового або майнового права є визнання права, зокрема права власності. Позивач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством спосіб, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та прохає його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством спосіб, до суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи без участі їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що у відповідності до ксерокопії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок складеного 13 жовтня 2010 року, а також нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02 лютого 1971 року зареєстрованого в реєстрі за № 171, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вул. Овчаренко, будинок 174, належить на праві особистої власності [PERSON]. Згідно інформації КП «Імпульс»Пологівської райради від 13.10.2010 р. за № 50, що в домоволодінні по вул. Овчаренко № 147 гр. [PERSON] самовільно збудував сіни літ. «а»розмірами 2,70х4,20, сарай літ. «Г»розмірами 4,40х3,0, сарай літ. «Д»розмірами 4,3х3,10, переобладнані жилі приміщення в нежилі, виявлені відхилення від затвердженого проекту будування житлового будинку, чим зменшена жила площа на 5,9 кв. м. Як вбачається з висновку Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури райдержадміністрації від 26.10.2010 р. за № 280, при самочинному будівництві не порушено вимог ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень»по протипожежним та санітарним нормам, вимогам інсоляції дотримані. Тому, як вбачається з досліджених документів, самочинно збудоване нерухоме майно відповідає державним будівельним нормам. Правилами статті 376 ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Про те, що земельна ділянка на якій знаходиться самочинно збудоване нерухоме майно була надана у встановленому порядку позивачу під уже збудоване нерухоме майно вбачається не тільки із зазначених вище документів, але й і з Довідки про правовий статус земельної ділянки за № 2484 від 26.10.2010 р., і якій присвоєний кадастровий номер: 2323910100:01:043:0080. У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. При таких обставинах, суд вважає, що позивач є фактичним власником майна.

Outcome: approved