Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначив про те, що з 1997 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з тим, сімейне життя у нього з [PERSON] не склалося. У них виявилися різні погляди на життя. Вони перестали розуміти один одного. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 11 жовтня 1997 року, про що виконкомом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області зроблено актовий запис № 12. Після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище - [PERSON], дружині - [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов й зазначив, що продовжувати подальше спільне життя з [PERSON] не бажає, від примирення відмовляється, збереження шлюбу суперечить його інтересам. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлю припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірванн шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державне реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ниі законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану з місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільноп стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, щ< засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набралс законної сили. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких зокрема відноситься й витрати на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому засіданні [PERSON] просив не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved