Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

26 травня 2010 року позивач - Запорізький юридичний інститут Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача витрати понесені на його утримання у вищому навчальному закладі в сумі - 8969, 23 грн. В обґрунтування позовних вимог начальник Запорізького юридичного інституту зазначає, що 10 травня 2004 року з [PERSON] був укладений договір про його підготовку в органах МВС України за державним замовленням та подальше працевлаштування, відповідно до якого відповідач, знаходячись на державному забезпеченні, зобов'язався після закінчення'навчання, у разі звільнення з органів внутрішніх справи до встановленого трьох річного терміну, з підстав, визначених п. 4.1 Угоди, відшкодувати МВС України витрати понесені навчальним закладом на його утримання та підготовку. У позові також зазначається, що в порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань, [PERSON] 10 липня 2009 року не відпрацювавши вказаний термін, звільнений з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни і на письмову вимогу відшкодувати витрати відмовився. У запереченнях проти позову, [PERSON] просить залишити його без задоволення, мотивуючи тим, що на момент укладення з ним угоди діяв інший наказ МВС України від ЗО серпня 1999 року « Про затвердження порядку підготовки фахівців у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням ... « № 660, згідно з яким, дану угоду слід було укласти після досягнення ним повноліття. Крім того відповідач зазначає, що угода про його навчання підписана ним без згоди його батьків, під час навчання в інституті він не мав права вибору, у звЧ ;ку з чим вважає її недійсною. За клопотанням [PERSON], відповідно до ухвали Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2010 року справу передано на розгляд до Кіровського районного суду за його місцем проживання. 1 Представник позивача в судове засідання не з'явився, у заяві просив суд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від [PERSON] до суду не надходило. Відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення). " Згідно ст. 224 ч.І ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Управління МВС України в Кіровоградській області -[PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги Запорізького юридичного інституту підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечував, у подальшому в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи від представника не надходило. З'ясувавши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника Управління МВС України в Кіровоградській області та дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідно до угоду про підготовку фахівця в органах МВС України за державним замовленням, укладеної 10 травня 2004 року між Запорізьким юридичним інститутом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ і [PERSON], останній був зарахований курсантом першого курсу факультету з підготовки слідчих і знаходився на державному забезпеченні. Зведений розрахунок фактичних витрат понесених навчальним закладом по відповідним кодам економічної класифікації видатків (КЕКВ) представлено у додатках до позовної заяви і становить - 8969, 23 грн., відп^відач був ознайомлений із зведеним розрахунком, а також повідомлений про необхідність відшкодування зазначеної суми ( а. с. 7-21). Відповідно до умов даної Угоди, а також Наказів МВС України від 04 січня 2007 року № 2, начальника інституту № 37 від 16 червня 2007 року та протоколу персонального розподілу випускників, [PERSON] отримав вищу юридичну освіту, освітньо - кваліфікаційного рівня « Спеціаліст « за спеціальністю «Правознавство», крім того йому присвоєно звання лейтенанта міліції і направлено для подальшою проходження служби до УМВС України в Кіровоградській області. Згідно наказу начальника управління в області [PERSON] від 14 липня 2007 року № 237 о\\с [PERSON] призначено старшим інспектором дорожньо - патрульної служби Долинського міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області. Як вбачається з наказу в.о. начальника Управління МВС України в Кіровоградській області [PERSON] від 10 липня 2009 року № 354 о\\с, [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни ( а.с. 10 ) Відповідно до розділу 3 п. 3.4 Угоди про підготовку фахівця ( а.с. 7-8 ) [PERSON] зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати за місцем розподілу не менш як три роки і, у випадку звільнення з органів внутрішніх справ до вказаного терміну, у тому числі за порушення дисципліни, відшкодувати МВС України фактичні витрати за навчання ( п.4.1 розділу 4 Угоди.) Наведені обставини та розмір витрат понесених позивачем підтверджуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами і фактично ніким не оспорюються, вимоги про визнання даної угоди недійсною [PERSON] до Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ не пред'являлись. В даній конкретній ситуації, суд вважає, що доводи [PERSON] про те, що він укладав Угоду про фахову підготовку в органах МВС та подальше працевлаштування поза межами його дієздатності, констатуються ним формально, оскільки відповідач за рахунок держави не просто навчався у вищому навчальному закладі, а був прийнятий в органи внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання. Таким чином, [PERSON] уклавши Угоду, продовжуючи навчання та отримавши спеціальність і посаду в органах внутрішніх справ, фактично перебував з позивачем у договірних відносинах, правові наслідки яких не оспорював і не виконавши свої зобов'язання повинен нести відповідальність відповідно до загальних та спеціальних норм зобов'язального права, а також інших актів цивільного законодавства, у тому числі Закону України «Про вищу освіту», Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.07 року № 313 « Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ». Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при пред'явленні позову також підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved