Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крайня, житловий будинок № 27 в порядку спадкування після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 26.09.2004 р. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтував наступним. Відповідно до свідоцтва про одруження від 18 червня 1958 р. серії II - ЯР № 069923 Позивач - є дружиною [PERSON], який помер 26 вересня 2004 року. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок № 27, що розташований по вул. Крайня у м. Запоріжжя. Спадкоємцями першої черги за законом є Позивач та доньки померлого: [PERSON], [PERSON]. Протягом встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини Позивач та Відповідачі 2, 3 до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Вимогами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено: «3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Позивач з 30.06.1973 р., у тому числі на момент смерті спадкодавця мешкав разом зі [PERSON]. Протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного терміну Позивач не заявив про відмову від отримання спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] позбавлений можливості належним чином оформити право власності на спадкове майно у звязку з тим, що спадкодавець не оформив в ОП «ЗМБТІ» право власності на житловий будинок на своє імя. Право власності [PERSON] на житловий будинок № 27, що розташований по вул. Крайня у м. Запоріжжя підтверджується наданими Позивачем при зверненні з позовом документами. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У звязку зі вказаним Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 27, що розташований по вул. Крайня у м. Запоріжжя. У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] районна адміністрація м. Запоріжжя проти задоволення позову не заперечує, просить суд слухати справу за його відсутністю. Від Відповідачів [PERSON], [PERSON] до суду надійшли нотаріально посвідчені заяви, відповідно до змісту яких вони не заперечують проти задоволення заявленого позову, просять слухання справи провести без їх участи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення Позивача, листи Відповідачів, третій особи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження від 18 червня 1958 р. серії II - ЯР № 069923 [PERSON] є дружиною [PERSON], який помер 26 вересня 2004 року, про що свідчить свідоцтво про смерть від 28.09.04 р. серія 1-ЖС № 300462. Майно, що підлягає спадкуванню після смерті [PERSON] складається з житлового будинку № 27, що розташований по вул. Крайня у м. Запоріжжя. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - [PERSON] та доньки померлого: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до листа Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців не звертався до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до свідчень Позивача, які підтверджуються наявними у справі документами - домовою книгою, копією паспорту з 30.06.1973 р., у тому числі на момент смерті [PERSON], Позивач мешкав разом зі спадкодавцем. Вимогами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено: «3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Матеріали справи та пояснення Позивача свідчать, що протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного терміну [PERSON] не заявила про відмову від отримання спадщини, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. На момент смерті [PERSON] право власності на раніше позначений будинок не оформив, тому Позивач не має можливості зареєструвати право власності на спадкове майно на своє імя. Належність спадкодавцю житлового будинку встановлена судом на підставі наступних документів: технічного паспорту, що виготовлений ОП «ЗМБТІ» (у якому зазначено, що користувачем будинку є [PERSON]), договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від одної до пяти включно від 06 травня 1959 року, випискою з рішення виконкому Запорізької міської Ради, протокол № 7 від 27.03.59 р. (про виділення [PERSON] для будівництва житлового дому земельної ділянки), актом прийому індивідуального будинку від 16 лютого 1972 року (забудовником житлового будинку вказаний [PERSON]М.), актом визначення меж земельної ділянки від 29 березня 1959 року, домовою книгою на будинок. На підставі ухвали суду від 06.08.2010 року Регіональним судово - експертним бюро було проведено судово - технічна експертиза для перевірки відповідності житлового будинку № 27 по вул. Крайній у м. Запоріжжя будівельним нормам і правилам. Висновком судової будівельно - технічної експертизи № 1392 від 04 листопада 2010 року встановлено, що порушень діючих державних будівельних норм України на момент проведення експертизи не виявлено. Будівлі та спорудження не вчинюють негативний вплив на рядом розташовані будівлі. Також, відповідно до даних проведеної ОП ЗМБТІ технічної інвентаризації станом на 25.10.10 р. встановлено, що за адресою м. Запоріжжя, вул. Крайня, № 27, знаходяться наступні обєкти нерухомості: житловий будинок літ. А, прибудова літ. а, літня кухня літ. Д, сарай літ. д, сарай літ. д1, гараж літ. Е, вбиральню літ. Ж, сарай літ. З, душ літ. И. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом». Згідно вимог ст. 328 Цивільного кодексу України: «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом». Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.03 р. № 7/5, ОП ЗМБТІ здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно. Ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їхніх обмежень" передбачений виключний перелік документів, що є підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Вказаним документом передбачено право органу реєстрації здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. З огляду на вищенаведене суд дійшов до висновку про те, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved