Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути на її користь з Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства: - заборгованість по заробітній платі в розмірі 12432 гривні 52 копійки; - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7275 гривень 13 копійок. Пізніше позивач збільшила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 19761 гривня 43 копійки. В судове засідання позивач не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог. Погодилась на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, хоча відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки свого представника відповідач не повідомив. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 17.04.2007 року по 09.04.2010 року працювала на посаді головного бухгалтера Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства (а.с. 9-10). Станом на 09.04.2010 року підприємство мало перед позивачем заборгованість по заробітній платі в розмірі 12432 гривні 52 копійки, яка на день звільнення виплачена не була (а.с. 3, 5). Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 12432 гривні 52 копійки. Також, відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Підприємство не оспорювало розмір заборгованості по заробітній платі в сумі 12432 гривні 52 копійки, але й не виплатило цю заборгованість. Отже, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який визначається наступним чином: За два місяці до звільнення, в лютому та березні 2010 року, позивач відпрацювала 42 робочих дні (а.с. 19). За ці дні їй нарахована заробітна плату у розмірі 6148 гривень 74 копійки. Розмір середньоденної заробітної плати становить: 6148,74 грн. : 42 = 146 гривень 40 копійок. У лютому-березні 2010 року згідно з графіком роботи Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства (а.с. 20, 21, 23) було 42 робочих дні. Середньомісячне число робочих днів становить: 42 дні : 2 = 21 день. Середня місячна заробітна плата становить: 146,40 грн. х 21 день = 3074 гривні 40 копійок. Ця сума, відповідно до статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає до негайного виконання. За час затримки розрахунку минуло 159 робочих днів. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 159 днів х 146,40 грн. = 23277 гривень 60 копійок. Однак суд діє в межах заявлених позовних вимог і стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі заявленої суми - 19761 гривня 43 копійки. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується декретом КМУ «Про державне мито», ст. ст. 81, 88 ЦПК України. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 декрету КМУ «Про державне мито» позивач звільнена від сплати судового збору, а згідно з пунктами 1 та 2 частини 3 статті 81 ЦПК України витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, компенсацій працівникам, вихідної допомоги, відшкодування за затримку їх виплати оплаті при зверненні до суду не підлягають і покладаються на сторони після розгляду справи судом. У звязку з цим суд стягує з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Outcome: approved