Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-22 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує позивач наступним. 02 березня 2008 року відповідач узяв у борг 63 000 грн. 00 коп. з умовою повернути позивачеві їх 01 квітня 2009 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно повернення боргу, але відповідач борг повернув частково, тому позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 15 000 грн. 00 коп. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних на загальну суму 17\~931 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що гроші повернув у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 березня 2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в борг у розмірі 63\~000 грн. 00 коп. та написав розписку у якій вказав, що гроші поверне 01 квітня 2009 року. [PERSON] частково повернув гроші позивачу. На теперішній час суму боргу становить 17\~931 грн. 00 коп. з урахуванням частини боргу, індексу інфляції та 3 % річних. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні «позичальникові» грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальнику протягом 30 днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або з урахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. В даному випадку форма договору сторонами дотримана, доказів повернення боргу немає. Позов в цій частині слід задовольнити. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved