Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом в суд до відповідача про зменшення розміру аліментів, які стягувалися з нього у відповідності до заключної мирової угоди між ним та [PERSON], яка визнана ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16.01.2006 року, просить суд винести рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи 01.09.2009року. В процесі розгляду справи позовні вимоги уточнив, просить суд постановити рішення про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. до 220 грн. щомісячно, починаючи 01.09.2009року. Відповідач [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до позивача, третьої особи про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2008року до досягнення сином повноліття. Позивач позов мотивує тим, що Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 16.01.2006р. визнано мирову угоду по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. Згідно вказаної ухвали суду він погодився на час перебування у США сплачувати аліменти [PERSON] на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. в розмірі 500 доларів США щомісячно, переводячи кошти раз на квартал на відкритий [PERSON] банківський рахунок, починаючи з 01.01.2006р. Окрім того погодився виплатити заборгованість по аліментах у вказаному розмірі за період з 01.09.2005р. по 01.01.2006р. після укладення мирової угоди одним платежем. Тобто, відповідно до умов мирової угоди, яку визнано судом, позивач, на час перебування у США, повинен був сплатити відповідачу [PERSON] аліменти по 500 доларів США щомісячно, починаючи з 31.12.2007р., що становить 24 місяці і складає 12000 доларів США. Згідно поданих суду платіжних документів та квитанцій заборгованість по аліментах позивача перед відповідачем за період з 01.01.2006р. по 31.12.2007р. в сумі 12000 доларів США сплачена повністю. Позивач перебував в США по 31.12.2007р., що стверджується копією його закордонного паспорту серії РО №293317, виданого 05.01.2006р., після цього він був змушений виїхати з США, оскільки відповідно до письмового повідомлення медичного центру громадського університету Вірджинії від 27.09.2007р., де він колись працював, його працевлаштування як постдокторального дослідника припинено з 31.10.2007р. Таким чином матеріальне становище позивача змінилось, а саме доходи, які він отримував від працевлаштування в США, припились. На даний час єдиним джерелом доходів позивача є отримання відсотків з депозитного рахунку в банку. Позивач вказав, що на його утриманні перебуває мати [PERSON], 15.01.1931р.н., яка тяжко хворіє, потребує постійного лікування та стороннього догляду. А тому він уклав з [PERSON] договір про утримання своєї непрацездатної матері та сплачує щомісячно кошти на її утримання в розмірі 800 грн. Тому просив суд постановити рішення, про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. в розмірі 1200грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2009року. В листопаді 2009 року позивач змінив позовні вимоги та просить зменшити розмір аліментів на утримання сина в розмірі 220 грн. щомісячно, оскільки він відповідно до виписки з амбулаторної картки №2554/1993р. та довідки першого фтизіатричного відділення медичного обєднання « Фтізіопульманологія » від 21.07.2009р. з 09.07.1984р. хворів правостороннім ексудативним плевритом туберкульозної етіології, а в подальшому ( у 1993р.) мав вогнищевий туберкульоз легень, після чого перебуває на диспансерному обліку, потребує постійного відновлювального лікування. В 1994р. захворювання позивача надалі прогресувало до відкритої форми туберкульозу. Щомісячне витрати на відновлювальне лікування та відповідне харчування становить близько 800грн. з необхідністю щорічного стаціонарно-курортного лікування протягом 1-2 місяців. Відповідач зустрічний позов мотивує тим, що [PERSON] є її колишнім чоловіком та батьком [PERSON], 01.08.1993р.н. Вказала, що відповідно до Ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 16.01.2006р. про визнання мирової угоди по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н., [PERSON] погодився на час перебування у США сплачувати аліменти [PERSON] на утримання сина в розмірі 500 доларів США щомісячно, переводячи кошти раз на квартал на відкритий [PERSON] банківський рахунок, починаючи з 01.01.2006р. В період з 01.01.2006 р. по 31.12.2007р. ним не виконувалася мирова угода існувала заборгованість по сплаті аліментів і лише коли ухвалою суду від 30.09.2008р. було тимчасово обмежено [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання ним рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16.01.2006р., він сплатив заборгованість по аліментах. Однак ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.10.2009р. скасовано ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, при цьому суд прийшов до висновку про те, що вказаний розмір аліментів діяв лише на час перебування [PERSON] у США. Скориставшись таким рішенням позивач з 01.01.2008р. ухиляється від надання допомоги на сина, як стало відомо в процесі розгляду даної справи перераховував на утримання сина кошти в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму на адресу, де вона вже не проживає, при цьому з таким розміром аліментів вона категорично не погоджується. Вважає, що позивач скриває своє місце праці, перебуває у США ( або іншій країні за межами України ), працює як науковець, скриває свої справжні доходи. Вважає, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти на сина у твердій грошовій сумі, оскільки, як він сам вказує у своєму позові, що після повернення із США він стабільного заробітку не має, ніде не працює, проживає за відсотки, які отримує від грошових депозитів. Враховуючи те, що позивач має рахунки у банку, спроможний щомісячно сплачувати по 100 доларів США особі, яка здійснює догляд за його мамою [PERSON], тому вважає, що він має достатній дохід, щоб сплачувати аліменти на єдиного сина в розмірі по 4000грн. щомісячно. В послідуючому відповідач зустрічний позов доповнила, просить стягнути вказаний розмір аліментів з 01.01.2008р., оскільки з цього часу позивач перестав сплачувати визначений сторонами розмір аліментів на утримання сина. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], сам позивач підтримав первісний позов, заперечили проти задоволення зустрічного позову, дали аналогічні пояснення вищенаведеним. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився не зважаючи на те, що суд визнавав його явку обовязковою, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Оскільки позивач забезпечив явку представника і подав вказану заяву, суд закінчує розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення первісного позову, підтримала зустрічний позов, дала аналогічні пояснення вищенаведеним. Третя особи [PERSON] заперечив проти задоволення первісного позову, підтримав зустрічний позов. Просить врахувати, що він хворіє, щомісячно проходить процедури, потребує коштів на лікування, а також навчання, батько скриває місце праці за кордоном, умисно ухиляється від сплати аліментів на його утримання, а тому позов матері підтримує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд частково задовільняє первісний та зустрічний позов з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.09.2006р. Серії 1-СГ №019355 (а.с.64) вбачається, що шлюб між батьками [PERSON], 01.08.1993р.н. [PERSON] та [PERSON] розірвано 22.09.2006р. Як вбачається із довідки ЛКП « Віра » від 23.10.2009р. № 1852 ( а.с. 65 ) [PERSON] прописаний та проживає із своєю матірю [PERSON] по вул. Чернігівська, 17/13 у м.Львові. Згідно Ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 16.01.2006р. ( а.с. 6-7 ). визнано мирову угоду по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. [PERSON] погодився на час перебування у США сплачувати аліменти [PERSON] на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. в розмірі 500 доларів США щомісячно, переводячи кошти раз на квартал на відкритий [PERSON] банківський рахунок, починаючи з 01.01.2006р. Окрім того погодився виплатити заборгованість по аліментах у вказаному розмірі за період з 01.09.2005р. по 01.01.2006р. після укладення мирової угоди одним платежем. Згідно ухвали апеляційного суду Львівської області від 19.10.2009р. ( а.с. 59-60 ) задоволено апеляційну скаргу [PERSON], скасовано вжитий ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 30.09.2008р. захід у вигляді тимчасового обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України. При цьому в своїй ухвалі апеляційний суд зазначив, що свої обовязки по мировій угоді, яка укладена між сторонами, [PERSON] виконав, оскільки погасив заборгованість по аліментах по час перебування у США і розмір аліментів по вказаній мировій угоді після повернення його із США в подальшому не може застосовуватися. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував в США по 31.12.2007р., що стверджується копією його закордонного паспорту серії РО №293317, виданого 05.01.2006р. ( а.с. 9-12) та поясненнями позивача в судовому засіданні, а тому враховуючи зміну його матеріального стану, з 01.01.2008р. слід визначити інший розмір аліментів на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. Дійсно, в судовому засіданні сторони погодилися, що оскільки позивач в Україні не працює, не має постійного заробітку, він повинен сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягнути із позивача на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р. суд виходить з наступних обставин. Відповідно до вимог ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст.27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. З поданого позивачем позову про зменшення розміру аліментів від 27.07.2009року (а.с.2) вбачається, що він визначав свій матеріальний стан як достатній для сплати аліментів у розмірі 1200 грн. щомісячно. При цьому він зазначав, що не працює в Україні та за кордоном, єдиним джерелом його доходів є відсотки з депозитного рахунку в банку. В той же час по клопотанню відповідачки, суд зобовязав позивача представити свій закордонний паспорт та виписку із руху коштів на рахунку в банку. Однак відповідач повідомив суд, що свій закордонний паспорт №РО293317 він здав в СГІРФО , а отримав новий паспорт. Виписку із руху коштів у банку з наявними грошовими коштами, які давали йому можливість отримати відсотки, на які він міг сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання сина, оплачувати сторонній особі щомісячно по 800 грн. за догляд своєї матері, а також утримувати себе не представив, представив виписку за особовим рахунком 26303415201206 ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» (а.с.98) про те, що станом на 01.12.2009року на його рахунку є 343грн. 35 коп. В той же час відповідно до листа завідувача СГІРФО Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області від 28.05.2010 року (а.с.137) вбачається, що [PERSON] 02.03.2010 року отримав новий закордонний [NUMBER] від 28.01.2010 року, а по його ж заяві старий закордонний [NUMBER] він залишив для подальшого використання. Як вбачається із відповіді Державної прикордонної служби України (а.с.123) за період з 14.01.2008року по 06.09.2010 року позивач [PERSON] 9 разів вибував авіатранспортом з України в м. Варшава та м. Дортмунд, при цьому при перетинанні державного кордону представляв закордонний [NUMBER]. З даної інформації вбачається, що він перебував за межами України з 14.01.2008року по 03.08.2008року, з 15.08.2008року по 28.12.2008року,з 10.01.2009 року по 19.06.2009року та по 04.12.2009р. Протягом 2010 року він перебував за межами України декілька разів по 2-3 місяці. З отриманої відповіді Авіілінії ВІЗЗ ЕЙР Україна вбачається, що позивач оплачував вартість квитків на рейс Дортмунд-Львів та Львів-Дортмунд 64.98 євро,29.98 євро,167грн.,27.49 євро, 403грн., 576грн., на рейс Київ-Дортмунд- 742грн. Як вбачається із викладеної позивачем [PERSON] інформації на сайті Molecular and Celluar Endocrinologi станом на 31.10.2010 р. сам позивач зазначав, що він є науковим співробітником, що займається дослідницькою роботою у сфері молекулярної клітинної біології в Лейденському Університетському Медичному Центрі в місті Лейдені , Нідерланди з 2008 року. З відповіді Інституту біології клітин [PERSON] Наук України від 29.06.2010 року (а.с.153) вбачається, що [PERSON] 25.05.2010 року брав участь у науковій конференції із міжнародною участю, яка відбулася у м. Львові і представляв Медичний центр Лейденського університету (Голландія), однак чи він там працює не відомо. Таким чином, суд вважає, що в супереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не довів істотну зміну свого фінансового стану настільки, що він на даний час здатний сплачувати аліменти на утриманні сина лише в розмірі 220 грн. щомісячно. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що він потребує значних коштів для відновлення стану здоровя внаслідок перенесеного вогнищевого туберкульозу легень, оскільки відповідно до представленої медичної картки таке захворювання він мав у 1994році і з цього часу жодного лікування йому не призначалося. При цьому суд враховує, що позивач [PERSON] зловживаючи своїми процесуальними правами, неодноразово надавав суду неправдиві відомості про свої доходи, не представив на вимогу суду свій закордонний паспорт та виписку із руху коштів на рахунку у банку, не повідомив своє місце праці за кордоном та не представив довідку про свої доходи. Оскільки відповідачем в судовому засіданні доведено, що з 2008 року позивач більше 9 разів вибував з України та значний час перебував за кордоном, має достатній дохід для перельотів у європейські країни авіатранспортом на проживання по декілька місяців у вказаних країнах, займається дослідницькою роботою у сфері молекулярної клітинної біології в Лейденському Університетському Медичному Центрі в місті Лейдені (Голландія), суд вважає, що позивач має достатній дохід для сплати аліментів на утримання сина щомісячно у розмірі 2500 грн. При цьому суд враховує, що [PERSON] є студентом вищого учбового закладу, має істотні проблеми із здоровям (а.с.43,44), в силу наявного захворювання відповідачка постійно несе витрати на його оздоровлення. Також суд враховує і ту обставину, що позивач перераховував кошти за аліменти по мировій угоді на рахунок у ВАТ КБ «Надра» але через фінансові проблеми банку та введення мораторію, вказані кошти відповідач не може отримати. А тому, суд вважає, що первісний та зустрічний позов слід задоволити частково та з врахуванням матеріального стану відповідача, потреб дитини, зменшити розмір аліментів, які стягувалися із [PERSON] на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 16.01.2006 року та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], 01.08.1993р.н. в розмірі 2500 грн. щомісячно. Оскільки з 01.01.2008 року позивач перестав сплачувати аліменти у розмірі, який був визначений мировою угодою між сторонами, та не надавав достатніх коштів на утримання сина, при цьому сам пропонував зменшити розмір аліментів до 1200 грн., а перераховував відповідачці щомісячно по 132 грн., які вона не отримувала, у відповідності до вимог ст.191 ч.2 СК України слід встановити зазначений судом розмір аліментів та присудити їх з 01.01.2008 р. до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved