Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-04 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, в якому вказало, що відповідно до укладеного договору №257М-07 від 20.04.2007р. [PERSON] отримав 23 квітня 2007року кредит у розмірі 35 500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.04.2012р. Згідно норм Цивільного кодексу України зобовязання виконуються належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 15.05.2009року має заборгованість 27 287,42 доларів США, яка складається з наступного: 26 410,44доларів заборгованість за кредитом; 868,13доларів заборгованість по процентам за користування кредитом; 8,85доларів пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Приватбанком і відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки від 20.04.2007року, згідно якому останній надав в заставу належне йому нерухоме майно, а саме ? частини вбудованого приміщення магазину промислової групи товарів, загальною площею 50,7кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого від 17.04.2007року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром 1967, та зареєстрованого Дружківським міським БТІ 18.04.2007р. за реєстровим № 294 в реєстровій книзі № 3. Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 257М-07 від 20.04.2007року в розмірі 27 287,42долара США звернути стягнення на нерухоме майно загальною площею 50,7 кв.м., яке розташоване за адресою вул. Космонавтів,25/36 м. Дружківка, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з відповідача судові витрати, судовий збір в розмірі 1700грн та витрати на інформайційно технічне забезпечення розгляду справи 250грн. До початку розгляду справи по суті позивач неодноразово уточнював обставини позову і позовні вимоги (а.с. 21). Останній раз представник позивача надала уточнені позовні вимоги 08 листопада 2010року (а.с.39-42), де зазначила, що поручителем по виконанню відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором виступила [PERSON] Договір поруки був укладений 20.04.2007року між позивачем і [PERSON]. Згідно п.4 зазначеного договору поруки [PERSON] відповідає перед позивачем за зобовязання [PERSON] як солідарний боржник. Також зазначив наявність заборгованості станом на 15 жовтня 2010року у сумі 25 472,20 доларів США, що за курсом 7,9 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/393 від 12 жовтня 2010року складає 201 490,46грн, яка складається із заборгованості за кредитом 23 695,85дол США, що складає 187 431,80грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 1 667,39дол США, що складає 13 188,89грн, пеня 109,96 дол США, що складає 869,77грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Приватбанк і [PERSON] 20.04.2007року уклали договір іпотеки, згідно якому відповідач надав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме ? частини вбудованого приміщення магазину промислової групи товарів, загальною площею 50,7кв.м., яке розташоване по вул. Космонавтів,25/36 м. Дружківка. 20.04.2010року уклали договір застави майна б/н, згідно якому відповідач [PERSON] надав в заставу рухоме майно, а саме: акустичну систему F8D SPS 866A, 2006року випуску, водонагрівач Ariston S680, серійний номер 011016,2005року випуску; програвач компакт дисків YAMAHA CDX 490, серійний номер В510947TV, 2006року випуску; підсилювач YAMAHA АХ 492, серійний номер Y188388YO, 2005року випуску; АС Monitor Audio Bronze3, серійний номер МА012745, МА 029976, 2005року випуску; піч СВЧ Daewoo KOR-610P, серійний номер 605 АД00359,2006року випуску; телевізор НІТАСНІ С21-F100, серійний номер N0H001124, 2005року випуску; пральну машину INDEZIT W83T , серійний номер 30912620; музичний центр TECHNICS SC TN 580, серійний номер HX3CA002638; телевізор Самсунг CS-21 D90S, серійний номер 39 TW901342; домашній кінотеатр LG DA-36-30, 2006року випуску; холодильник Samsung SR-L36, 2005року випуску; відеокамеру Sony CCD FX 280E, 2006року випуску; набір мякої меблі (диван, два крісла), 2006року випуску; гостинний гарнітур, 2006року випуску; кухонний гарнітур, 2006року випуску. Договором застави передбачено, що у випадку порушення позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вказаних вимог відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, предмети застави в заклад банку не передав. Просять: стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] заборгованість за кредитним договором №257М-07 від 20.04.2007року у розмірі 25 473,20доларів США, що за курсом НБУ від 12 жовтня 2010року складає 201 490,46грн; зобовязати [PERSON] передати в заклад позивачу належне йому на праві власності заставлене майно, а саме акустичну систему F8D SPS 866A, 2006року випуску, водонагрівач Ariston S680, серійний номер 011016,2005року випуску; програвач ком пакт дисків YAMAHA CDX 490, серійний номер В510947TV, 2006року випуску; підсилювач YAMAHA АХ 492, серійний номер Y188388YO, 2005року випуску; АС Monitor Audio Bronze3, серійний номер МА012745, МА 029976, 2005року випуску; піч СВЧ Daewoo KOR-610P, серійний номер 605 АД00359,2006року випуску; телевізор НІТАСНІ С21-F100, серійний номер N0H001124, 2005року випуску; пральна машина INDEZIT W83T , серійний номер 30912620; музичний центр TECHNICS SC TN 580, серійний номер HX3CA002638; телевізор Самсунг CS-21 D90S, серійний номер 39 TW901342; домашній кінотеатр LG DA-36-30, 2006року випуску; холодильник Samsung SR-L36, 2005року випуску; відеокамеру Sony CCD FX 280E, 2006року випуску; набір мякої меблі (диван, два крісла), 2006року випуску; гостинний гарнітур, 2006року випуску; кухонний гарнітур, 2006року випуску; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 257М 07 від 20.04.2007року в сумі 25 473,20доларів США: звернути стягнення на майно, яке зазначено в договорі іпотеки від 20.04.2007року, а саме: ? частини вбудованого приміщення магазину промислової групи товарів, загальною площею 50,7кв.м., яке розташоване за адресою: м. Дружківка, вул. Космонавтів, 25/36; акустичну систему F8D SPS 866A, 2006року випуску, водонагрівач Ariston S680, серійний номер 011016,2005року випуску; програвач ком пакт дисків YAMAHA CDX 490, серійний номер В510947TV, 2006року випуску; підсилювач YAMAHA АХ 492, серійний номер Y188388YO, 2005року випуску; АС Monitor Audio Bronze3, серійний номер МА012745, МА 029976, 2005року випуску; піч СВЧ Daewoo KOR-610P, серійний номер 605 АД00359,2006року випуску; телевізор НІТАСНІ С21-F100, серійний номер N0H001124, 2005року випуску; пральна машина INDEZIT W83T , серійний номер 30912620; музичний центр TECHNICS SC TN 580, серійний номер HX3CA002638; телевізор Самсунг CS-21 D90S, серійний номер 39 TW901342; домашній кінотеатр LG DA-36-30, 2006року випуску; холодильник Samsung SR-L36, 2005року випуску; відеокамеру Sony CCD FX 280E, 2006року випуску; набір мякої меблі (диван, два крісла), 2006року випуску; гостинний гарнітур, 2006року випуску; кухонний гарнітур, 2006року випуску, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі продажу предмету застави від імені заставодавця. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] надав зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просить розірвати кредитний договір № 257М- 07 від 20 квітня 2007року, розстрочити суму заборгованості, яка буде стягнута на користь ПАТ КБ «Приватбанк» внаслідок дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором на строк 60 місяців; визнати припиненим договір іпотеки від 20 квітня 2007року, який був укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк»; визнати припиненим договір поруки від 20 квітня 2007року, який був укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк»; стягнути з ПАТ КБ на його користь судові витрати (а.с.63-69). Свої вимоги обґрунтував тим, що внаслідок зміни істотних обставин, якими сторони керувалися під час укладання кредитного договору, вони не знали і не могли передбачити, що така зміна настане внаслідок всесвітньої економічної кризи. З жовтня 2008року на валютному ринку України спостерігається постійне підвищення курсу долара США відносно національної валюти, а як наслідок було збільшено фактичний розмір щомісячного платежу по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за його користування. Крім того у позичальника погіршилося матеріальне становище через втрату роботи. Наявність кризових явищ в економіці України є загальновідомими обставинами і відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України не потребує доказування. Вважає, що є підстави для розірвання кредитного договору, передбачені ст. 652 ЦК України. Також вважає, що у звязку зі складним його матеріальним становищем, можливо розстрочити виконання рішення в частині стягнення суми заборгованості на користь банку на строк 60 місяців рівними платежами. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються, тому вважає, що договір поруки від 20 квітня 2007року має бути визнаний судом припиненим. Також внаслідок припинення зобовязання забезпеченого заставою, а саме кредитного договору, договір іпотеки від 20 квітня 2007року має бути визнаний судом припиненим. Відповідач [PERSON] надала суду зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просила визнати договір поруки від 20 квітня 2007року, який був укладений між нею та банком, припиненим, у звязку зі збільшенням відсоткової ставки за кредитним договором, внаслідок чого було збільшено обсяг відповідальності [PERSON] без її згоди. Також просить стягнути з банку на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала останні уточненні позовні вимоги з підстав викладених в позові. Просила позов задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] суму заборгованості за кредитом станом на 15.10.2010року в розмірі 25 473,20 доларів США, що за курсом НБУ складає 201 490,46грн; зобовязати [PERSON] передати позивачу в заклад заставлене майно, яке вказано в договорі застави; і в рахунок погашення заборгованості в сумі 25 473,20доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, це ? частину вбудованого приміщення магазину, яке розташоване по вул. Космонавтів,25/36, та на предмети застави, які перелічені в позові, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Банком договору купівлі продажу предметів застави та іпотеки від імені [PERSON], також стягнути з відповідачів судові витрати 1700грн та 250грн. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнала. Вважає, що вимога [PERSON] щодо розірвання кредитного договору не має законних підстав. Права [PERSON] не були порушені, тому що одностороннього збільшення відсоткової ставки не було та зміни зобовязання за кредитним договором та договором поруки не відбулося. Просить в задоволені зустрічних позовів [PERSON]та [PERSON] до Приватбанку відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав факт отримання кредитних коштів в сумі 35 500доларів США, факт порушення ним графіку погашення кредиту. Суму заборгованості не оспорює. Але вважає, що даний кредитний договір підлягає розірванню, оскільки є всі підстави передбачені ст. 652 ЦК України. Відбулася зміна істотних обставин, якими сторони керувалися під час укладання кредитного договору. Сторони не знали і не могли знати, що наступить світова фінансова криза, яка суттєво змінила його матеріальне становище. Фінансова криза в Україні має наслідком загальне погіршення економічної ситуації, зниження оплати праці, зменшення попиту на товари і крім того, підвищення цін, що має наслідком зменшення купівельної здатності населення. Так як за кредитним договором позичальник сплачує відсотки за користування кредитом, він фактично сплачує за послугу надану банком. Оскільки його купівельна здатність значно знизилася через світову кризу, то в момент укладання кредитного договору він вважав, що таке зниження купівельної здатності, а отже і здатності сплачувати за користування кредитом не настане. Він не може виправити ситуацію, оскільки це не залежить від нього. Він розраховував належно виконувати умови кредитного договору, але внаслідок зниження купівельної здатності не має такої можливості. Він звертався до банку з проханням надати відстрочку за кредитним договором та зменшити відсоткову ставку за ним. Банк запропонував йому умови реструктуризації неприйнятні для нього. Обидві сторони кредитного договору не могли передбачити, що світова фінансова криза настане. Також сторони не могли передбачити, що його доходи припиняться. Вважає, що наявна уся сукупність для розірвання кредитного договору. Оскільки кредитний договір розривається, то і припиняються на його думку договори поруки та іпотеки. Просить його позов задовольнити. В задоволені позову банку відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути її зустрічний позов в її відсутність, на позові наполягає, усі докази викладені в позові (а.с.112). Суд прийняв рішення розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних йому процентів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. судом встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ "Приватбанк" (а.с.107-108). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №257М-07 від 20.04.2007р.,(а.с.4-5) згідно умовам якого банк надав останньому кредит у сумі 35 500доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16% річних, строком повернення не пізніше 19.04.2012р. Згідно п.п. 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязаний погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, процентів, щомісячно 20 числа кожного місяця у сумі 865,00дол США (а.с.109). Згідно п. 4.3. кредитного договору при порушені позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3.,2.2.3,2.3.3,2.4.1,4.11 цього договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Згідно п. 6.1 кредитного договору при порушені позичальником зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з п. 6.4 кредитного договору строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки установлюється сторонами у 5 років. Суд встановив, що банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, а відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору щодо погашення кредиту і відсотків за ним, у звязку з чим станом на 15 жовтня 2010р. виникла заборгованість у загальній сумі 25 473,20доларів США, що за курсом 7,9 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/393 від 12.10.2010року складає 201 490,46грн (а.с.29), включаючи заборгованість за кредитом 23 695,85дол. США, що за курсом складає 187 431,80грн., проценти за користування кредитом 1 667,39доларів США, що за курсом складає 13 188,89грн, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 109,96доларів США, що за курсом складає 869,77грн. Судом встановлено, що забезпеченням виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором №257М-07 від 20 квітня 2007р., виступає договір поруки від 20 квітня 2007р. між Банком та відповідачем [PERSON] згідно п.4 якого, у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.30). Згідно п. 11 Договору поруки сторони прийшли згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється у 5 років. Суд встановив, що сторона за договором кредиту відповідач [PERSON] та сторона за договором поруки [PERSON] істотно порушують кредитний договір і договір поруки відповідно, несвоєчасним поверненням суми кредиту, відсотків, тому вимоги позивача щодо солідарного стягнення з обох відповідачів заборгованості за кредитним договором №257М-07 у сумі 25 473,20доларів США, що еквівалентно 201 490,46грн, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір застави від 20.04.2007р. (далі ДЗ) (а.с. 94-95), згідно якому забезпечується виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором № 257М 07 від 20 квітня 2007р., укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] Згідно п. 6 ДЗ в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] надав в заставу акустичну систему F8D SPS 866A, 2006року випуску, заставною вартістю 500грн; водонагрівач Ariston S680, серійний номер 011016, 2005року випуску, заставною вартістю 230грн; програвач компакт дисків YAMAHA CDX 490, серійний номер В510947TV, 2006року випуску, заставною вартістю 670,00грн; підсилювач YAMAHA АХ 492, серійний номер Y188388YO, 2005року випуску, заставною вартістю 670грн; АС Monitor Audio Bronze3, серійний номер МА012745, МА 029976, 2005року випуску, заставною вартістю 670грн; піч СВЧ Daewoo KOR-610P, серійний номер 605 АД00359, 2006року випуску, заставною вартістю 230грн; телевізор НІТАСНІ С21-F100, серійний номер N0H001124, 2005року випуску, заставною вартістю 670грн; пральна машина INDEZIT W83T , серійний номер 30912620, заставною вартістю 1180грн; музичний центр TECHNICS SC TN 580, серійний номер HX3CA002638, заставною вартістю 1000грн; телевізор Самсунг CS-21 D90S, серійний номер 39 TW901342, заставною вартістю 845грн; домашній кінотеатр LG DA-36-30, 2006року випуску, заставною вартістю 1350грн; холодильник Samsung SR-L36, 2005року випуску, заставною вартістю 1350грн; відеокамеру Sony CCD FX 280E, 2006року випуску, заставною вартістю 1350грн; набір мякої меблі (диван, два крісла), 2006року випуску, заставною вартістю 4810грн; гостинний гарнітур, 2006року випуску, заставною вартістю 4355грн; кухонний гарнітур, 2006року випуску, заставною вартістю 3890грн. Предмет застави належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується гарантійним листом від 16 листопада 2006року. Відповідно до п. 9. ДЗ сторони визначили, що загальна вартість предмета застави складає 23100грн. Згідно п. 15.8.1 ДЗ та відповідно до ст. 20 Закону України „Про заставу Банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання заставодавцем якого - небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконанні. Згідно п. 15.10 ДЗ у разі звернення стягнення на предмет застави згідно п.15.8.1, 15.8.2,15.9, цього договору Банк має право задовольнити за рахунок предмету застави вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, проценти, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки. Згідно п.21 ДЗ звернення стягнення на предмет застави здійснюється у випадках, передбачених п.п. 15.8.1, 15.8.2, 15.8.3 цього договору, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього договору. Відповідно до п. 17.10 ДЗ у випадку порушення Позичальником зобовязань за кредитним договором та заставодавцем зобовязань за ДЗ, заставодавець зобовязується передати предмет застави заставодержателю в заклад за актом прийому передачі, що підписується сторонами. Згідно ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення , провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. П. 22 ДЗ передбачено звернення стягнення на предмет застави за вибором Заставодержателя будь яким із способів, в тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання Заставодержателем договору купівлі продаж у Предмету застави від імені Заставодавця. Вартість предметів застави [PERSON] не оспорює. Оскільки відповідачем [PERSON] порушені умови КД щодо своєчасного погашення суми кредиту, відсотків за його користування, пені у загальній сумі 25 473,20грн, та умови ДЗ щодо передачі заставленого майна в заклад, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо передачі в заклад та звернення стягнення на заставлене майно підлягають задоволенню. Також в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки від 20 квітня 2007року (а.с.6-8), відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку Приватбанку нерухоме майно, а саме ? частину вбудованого приміщення магазину промислової групи товарів, загальною площею 50,7кв.м., яке належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором дарування ? частини вбудованого приміщення магазину промислової групи товарів б/н, посвідченого від 17.04.2007року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно п. 18.8.1 договору іпотеки Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно з п. 18.10 договору іпотеки у разі звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з п. 18.8.1 цього договору, банк має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої передбачені п.п. 2,4 цього Договору вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно п. 12.1 договору іпотеки, виходячи з реальної (ринкової) вартості предмету іпотеки за звичайних цін на нерухоме майно, що склалися на момент виникнення права іпотеки, а також з урахуванням практичної складності при реалізації предмету іпотеки у разі невиконання позичальником своїх зобовязань згідно з Кредитним договором або іпотекодавцем за цим договором, сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 175 000,00грн. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору у встановлений строк суд вважає за необхідне для задоволення вимог Банку звернути стягнення на вказаний вище предмет іпотеки. Задовольняючи позовні вимоги Приватбанку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суд відповідно до вимог ст.ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку», вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу Банком будь-якій особі-покупцеві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив клопотання про зменшення розміру неустойки, яка на його думку складає 1777,35доларів США (1667,39дол + 109,96дол), оскільки невиконання ним умов договору не носять навмисний характер. Це сталося у звязку зі зменшенням прибутків від підприємницької діяльності у доларовому еквіваленті у звязку з дією обставин непереборної сили світової фінансової кризи. Однак суд вважає, що підстави для зменшення розміру неустойки відсутні. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищу розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що розмір неустойки - пені, нарахованій за кредитним договором складає 109,96 доларів США, що не можна вважати значним перевищенням розміру збитків. Що стосується суми процентів 1667,39доларів США , то суд вважає, що відповідач [PERSON] помилково вважає дану суму неустойкою, оскільки згідно розрахунку позову це є сума процентів, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК України та умов кредитного договору (п. п. 4.1,4.3), і не підлягають зменшенню через неспівмірність з розміром основного боргу в порядку ст. 551 ч.3 ЦК України, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Суд не може погодитися з думкою [PERSON] що є всі підстави для розірвання кредитного договору, передбачені ст. 652 ЦК України. Суд вважає, що саме по собі зменшення прибутків [PERSON] не є обставиною, яку можна віднести до форс мажорних, а світова фінансова криза є явищем, яке не належить до обставин непереборної сили, що позбавляють позивача за зустрічним позовом [PERSON] необхідності виконувати умови укладеного договору. Вимагаючи розірвання кредитного договору на підставі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, позивач з урахуванням положень процесуального законодавства щодо обовязку доказування повинен довести, зокрема, впевненість сторін у момент укладання договору в тому, що така зміна обставин не настане. Що не було доведено [PERSON] у судовому засіданні. Тому вимоги щодо розірвання кредитного договору задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання припиненим договору іпотеки від 20 квітня 2007року, укладеного між [PERSON].Г. та Приватбанком, оскільки в судовому засіданні не встановлено підстав для припинення іпотеки, передбачених Законом України «Про іпотеку», та Цивільним кодексом України. Не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання припиненим договору поруки від 20 квітня 2007року, укладеного між [PERSON] та Приватбанком, оскільки законних підстав для припинення поруки в судовому засіданні не встановлено. Крім того, суд вважає, що [PERSON] не може звертатися до суду з вказаною вимогою, оскільки договір від 20 квітня 2007року укладений між Банком та [PERSON], а [PERSON] не є стороною в договорі. Даним договором права та інтереси [PERSON] не порушуються і відповідно не підлягають захисту. Що стосується вимоги позивача, щодо розстрочення суми заборгованості, яка буде стягнута на користь банку, то суд вважає, що вона задоволенню також не підлягає, оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про утруднення вчасного виконання рішення суду відповідачами [PERSON] та [PERSON] Не підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] до Приватбанку про визнання договору поруки припиненим з підстав вказаних [PERSON] Згідно п. 1 Договору поруки (а.с.30), укладеному між [PERSON] та Приватбанком, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] ним своїх обовязків за кредитним договором від 20.04.2007року № 257М-07, згідно якому кредитор надав боржнику кредит в сумі 35 500,00 доларів США, а боржник зобовязаний повернути кредит у строк 19.04.2012року, сплачувати за його користування 16% в дату сплати процентів, якою є 20-те, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 32% річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Даний договір був підписаний [PERSON], що останньою не оспорюється. Таким чином, суд вважає, що на час укладання договору [PERSON] були відомі всі умови як кредитного договору № 257М-07 від 20.04.2007року так і договору поруки від 20.01.2007р, в тому числі і щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами у випадку порушення строків повернення кредитних коштів. [PERSON] погодилася з такими умовами, тому не можна вважати, що відсоткова ставка була збільшена і відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя [PERSON] без її згоди. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн. по 850грн з кожного, та по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 250,00грн. по 125грн з кожного (а.с.11).

Outcome: approved