Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить зобовязати останнього вчинити певні дії, а саме: зняти заборону відчуження з нежитлової будівлі-фруктосховища літ. А, цегляне, загальною площею 1176, 7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Харків, пр. Московський, 259. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 березня 1998 року між ним та АКАБ «Україна» було укладено кредитний договір № 7. З метою забезпечення виконання зобовязання між сторонами в цей же день 25 березня 1998 року було укладено договір про заставу(іпотеку) нерухомого майна. Предметом іпотеки була, належна на праві власності позивачеві, нежитлова будівля-фруктосховище, літ. А, цегляне, загальною площею 1176, 7 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Харків, пр. Московський, 259. З огляду на те, що боржник належним чином виконав зобовязання перед банком щодо погашення кредиту, а предмет іпотеки й досі під обтяженням позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, посилався на обставини, викладені в матеріалах позовної заяви. Відповідач попри належне та своєчасне повідомлення до суду не зявився, надіслав листа, яким просив справу слухати у його відсутність. Вислухавши позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши і зваживши всі доводи, що наведені в матеріалах справи суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачеві на праві власності належить нежитлова будівля-фруктосховище літ. А, цегляне, загальною площею 1176, 7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Харків, пр. Московський, 259, яке є предметом іпотеки згідно договору від 25 березня 1998 року. Зазначене майно було передано в заставу в забезпечення виконання кредитного договору № 7 від 25 березня 1998 року. Відповідно до відповіді Національного банку України від 29 вересня 2010 року за № 55-013/3293-16724, 13 квітня 2009 року прийнято рішення за № 167 про виключення Банку з Державного реєстру банків. Згідно зі ст. 98 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Державного реєстру банків. Суд звертає особливу увагу на те, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У відповідності до п. 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за заявою: повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позички, повідомлення про припинення договору застави. Одержавши такі повідомлення, нотаріус знімає заборону на відчуження відповідного обєкта нерухомості. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Банк ліквідовано, а з боку позивача виконані усі вимоги кредитного договору, який було забезпечено майном останнього, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог останнього. З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми,

Outcome: approved