overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Прокурор Кіцманського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Неполоковецької селищної ради смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, мотивуючи свої вимоги тим, що держінспектором по контролю за використанням та охороною земель 27.05.2010 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 00627 за ст. 53 КУпАП та ст. 211 Земельного кодексу України, відповідно до якого відповідач використовує земельну ділянку, розміром 0,15 га, яка знаходиться на території Неполоковецької селищної ради Кіцманського району, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, не за цільовим призначенням, а використовує вищевказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Як наслідок 27.05.2010 року інспектором винесено постанову № 24 про накладення на відповідача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102 гривень. Вказує на те, що останній своїми діями завдав шкоду землі, як основному національному багатству, що перебуває під особливою охороною держави і відповідно до методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, затверджених Державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель № 110 від 12.09.2007 року, шкода складає 536,56 гривень, а тому просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, звернувшись до суду з відповідною заявою. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. * Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 45 ЦК України, ст. 121 Конституції України, ст.ст. 36-1, 20 п. 6 Закону України Про прокуратуру , ст. 91 Земельного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.1983року, шлюб зареєстрували у відділі РАЦС Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 21. Спільне життя не склалось через непорозуміння з різних причин, між подружжям почали виникати постійні сварки. Як подружжя разом не проживають більше як 6 років. Позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій просить справу розглянути в її відсутності. Позов підтримала. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про що, свідчать повідомлення. Тому відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Копія актового запису про укладення шлюбу (а.с.6) свідчить, що [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 21. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи , зясувавши дійсні причини позову, суд вважає, що при таких відносинах між сторонами, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати Дитина [PERSON] залишається проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 58370 гр. 01 коп. за договором кредиту, посилаючись на те, що 11 квітня 2008 року між ПАТ комерційний банк "Надра" та [PERSON] був укладений договір кредиту № 11/04/2008/980-ПКП/78/18, відповідно до якого банк зобовязався надати [PERSON] грошові кошти в сумі 29 300 гривень на споживчі цілі, а [PERSON] зобовязалася отримати ці кошти і у вказаний строк до 11 квітня 2011 року повернути кредит та сплачувати за користування кредитом 2,7 % на місяць від суми кредиту, 11 квітня 2008 року банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 29 300 гривень, проте [PERSON]А не виконала своїх зобовязань, і на теперішній час станом 21 лютого 2011 року сума боргу складає 58 370 грн. 01 коп., з яких - 28 486 грн. 83 коп. заборгованість по кредиту, - 23 946 грн.70 коп заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, - 360 грн. заборгованість по сплатіі штрафу, та - 5576 грн. 57 коп. пені за порушення строку сплати мінімального обов'язкового платежу. Банком було направлено на адресу відповідача претензію щодо погашення заборгованості за кредитом, однак відповідач законні вимоги позивача проігнорувала і борг до цього часу не погашено, а тому позивач з даним позовом вимушений звернутись до суду. Позивач предстаник ПАТ КБ "Надра" в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі та справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглянути у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про повне задоволення вимог позивача, оскільки позивач підтримав заявлений позов, відповідач визнала заявлені вимоги повністю, задоволення позову не суперечить інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. При звернення до суду позивач поніс судові витрати в розмірі 703 гривень 70 коп., що підтверджено відповідними квитанціями, а тому їх слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 09.08.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий споживчий кредит на загальну суму 2804,0 гривень, строком до 15.08.2008 року. Позивач вказує, що відповідач належним чином не виконує покладені на нього договором обовязки, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2 542, 28 гривень, з яких: 982, 56 грн. - залишок кредиту; 1 068, 44 грн. - залишок процентів; 491, 28 грн. - нараховані штрафні санкції. Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, та понесені ним витрати на оплату державного мита та інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи. Представник позивача до суду не з»явився, направленим листом просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 09.08.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 512-НК, згідно з яким відповідачу був наданий споживчий кредит на загальну суму 2804, 0 гривень, строком до 15.08.2008 року. Позивач умови договору виконав, проте відповідач належним чином не виконує покладені на нього договором обовязки, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2 542, 28 гривень, з яких: 982, 56 грн. - залишок кредиту; 1 068, 44 грн. - залишок процентів; 491, 28 грн. - нараховані штрафні санкції. У відповідності до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідач не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 51, 0 грн. сплаченого ним при подачі позовної заяви державного мита та понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 120, 0 грн. На підставі ст.ст.526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 11.01.1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на «Д»обліку у невропатолога та окуліста та потребує лікування. Відповідач матеріальну допомогу на утримання та лікування сина не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводиться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судовому засіданні змінила свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.01.1997 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Син перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З врахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

В листопаді 2010 р. ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 13 вересня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14986-130907. Згідно пункту 1.2 договору банк відкриває відповідачці картковий рахунок в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідачка станом на 11.10.2010 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 7810 грн. 47 коп., яка складається з 5486 грн. 53 коп. тіло кредиту, 1011 грн. 54 коп. - заборгованість за відсотками, 1312 грн. 40 коп. заборгованість за комісіями. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст., 526, 546, 549, 553, 554, 610, 611, 629 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 7810 грн. 47 коп., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову. У судове засідання відповідачка не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14986-130907. Згідно пункту 1.2 договору банк відкриває відповідачці картковий рахунок в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідачка станом на 11.10.2010 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 7810 грн. 47 коп., яка складається з 5486 грн. 53 коп. тіло кредиту, 1011 грн. 54 коп. заборгованість за відсотками, 1312 грн. 40 коп. заборгованість за комісіями. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 553, 610, 611, ч. 2 ст. 651 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. на утримання малолітнього сина [PERSON], оскільки останній не надає матеріальної допомоги на його утримання. В судове засідання позивачка не зявилась, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без участі відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Сторони перебувають в шлюбі з 22.09.2007 року, мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO] Дитина потребує матеріальної допомоги, однак відповідач, як батько в теперішній час даної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. Викладені обставини підтверджуються свідоцтвами про шлюб та про народження дитини. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Отже, наявність фактів неможливості спільного життя подружжя та збереження сімї, а також порушення відповідачем своїх обовязків, як батька, утримувати свою малолітню дитину є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності. Позивачка вказувала на те, що 2 жовтня 2004 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Проте із відповідачем вони проживали однією сімєю ще з листопада 2001 року. У квітні 2004 року вони разом з відповідачем вирішили придбати квартиру, для чого відповідачем укладено із акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 8000 дол. США строком на 10 років на придбання квартири. 8 квітня 2004 року було укладено договір купівлі-продажу чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], яку було оформлено на імя відповідача. Посилаючись на те, що квартира була придбана ними спільно, коли вони проживали однією сім єю, за кошти, що належали їм з відповідачем, просила суд визнати спірну квартиру обєктом права спільної сумісної власності. В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги позову, просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду подав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив про те, що позов [PERSON] про визнання квартири спільною сумісною власністю він визнає. Заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 2 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб. 8 квітня 2004 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, на імя відповідача [PERSON] було придбано чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю 55965 грн. 18 жовтня 2004 року на імя позивачки оформлено кредитний договір у банку на суму 4236 дол. США з цільовим використанням на проведення ремонту нерухомого майна. 12 серпня 2005 року на імя позивачки оформлено другий кредит в банку на суму 5815 дол. США з цільовим призначенням на проведення ремонту нерухомого майна. Згідно наявної у справі довідки ЖКП «Південь» від 20.01.2011 року до укладення шлюбу, позивачка була зареєстрована у спірній квартирі. Відповідно до ч.1 ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають звадоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

В березні 2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач вказує на те, що він є власником житлового будинку № 87 по вул.7-ій Слобідській у м.Миколаєві. У належному йому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який є його сином. З жовтня 1994 р. відповідач не проживає в будинку, не здійснює оплату за комунальні послуги та взагалі не зявляється за місцем реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідача на підставі ст..ст.71, 72 ЖК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове периміщення, яке вони мають право займати, визначається його власниклом. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що в будинку № 87 по вул.7-ій Слобідській у м.Миколаєві, який належить на праві власності позивачу зареєстрований відповідач [PERSON], який є сином позивача. Як свідчать матеріали справи відповідач фактично не проживає у будинку з 1994 року. Ніяких заходів по вселенню не вживає. Кореспонденцію за адресою спірної квартири не отримує, комунальні платежі не сплачує. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в будинку понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. З 2001 року проживають окремо. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на доводи, викладені у заяві. Проти примирення категорично заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки перебуває у місцях позбавлення волі, однак йому вручено копію позовної заяви та відібрано пояснення. Згідно наданих пояснень [PERSON] не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 2001року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №024933, виданим відділом реєстрації актів Збаразького районного управління юстиції, Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №68 від 08.09.2001року. Подружжя з жовтня 2001 року проживає окремо, сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Проти примирення позивач категорично заперечує, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, письмові пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 вересня 2001року відділом реєстрації актів громадянського стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №68 від 08.09.2001року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

В березні 2011р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну ідеальних часток співвласників домоволодіння. Позивачка зазначала, що їй належить на праві власності 60/100 частин домоволодіння №21 по пров. Квітневому у м. Миколаєві. 40/100 частин належить відповідачу. В зв'язку з тим, що позивачка добувала до належної їй частини споруди, на яки за нею було визнано право власності, ММБТІ на її замовлення провело перерахунок ідеальних часток. Просила суд змінити частки співвласників відповідно до прерахунку, проведеного ММБТІ. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. В судовому засіданні відповідач, його представник позов не визнав. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] належить на праві власності 60/100 частин домоволодіння №21 по пров. Квітневому у м. Миколаєві. 40/100 частин належить відповідачу - [PERSON]. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва за [PERSON] було визнано право власності на самовільно побудовані будівлі. За її замовленням ММЬТІ було перераховано ідеальні частки. Згідно зі ст.. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Таким чином, вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки перерахунок часток не передбачений чинним законодавством України. На підставі ст. 357 ЦК України,

Outcome: dismissed