Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

08.06.2011 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, який розташований в с. Сошників Бориспільського району Київської області, вул. Комарова, 1. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 17.08.2010р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Сошників, вул. Комарова, 1 Бориспільського району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно позивачці. Спадщину позивачка прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, у визначений законодавством строк. Належність житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] підтверджується виданим КП БРР БР Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом та довідкою [PERSON] сільської ради №90 від 23.02.2011р. Враховуючи викладені обставини, позивачка вимушена звернутися до суду із заявою про визнання права власності на житловий будинок з метою захисту свого права на спадщину. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Бориспільського району Київської області надала лист згідно якого, проти позову не заперечують, просять розглядати справу без їх участі. Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 17.08.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 18.08.2010 року виконкомом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 18 /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Комарова, 1 в с. Сошників Бориспільського р-ну Київської області, який згідно з записом по- господарської книги зробленого виконавчим комітетом [PERSON] сільською радою за № 211 належав померлій [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області та виданим на імя померлої КП Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом на даний житловий будинок /а.с. 9,11-14/. Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок на імя [PERSON] не видавалося. Згідно з заповітом, складеним та посвідченим секретарем Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, 07.10.2003 року та зареєстрованим в реєстрі за № 60, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла позивачці [PERSON] На день смерті заповіт не змінено і не скасовано /а.с. 6/. Крім позивача [PERSON] спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Спадщину позивач прийняла у встановлений законодавством шестимісячний строк, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.09.2010 року /а.с. 8/. Домоволодіння існує, має вартість, факт належності будинку [PERSON] ніким не оспорюється. Від спадщини позивач не відмовляється, спору відносно обєкту спадкування немає. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадкового майна, а позивач як єдиний спадкоємець, після [PERSON] має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мала право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набув право власності на спадковий будинок з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved