Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

У вересні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Вимагав захистити його права як споживача шляхом перерахування суми нарахованої заборгованості за споживану електроенергію та її списання, зобов'язання відповідача підключити електроенергію та встановити електролічильник, стягнення його вартості у сумі 300 гривень та моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він є власником будинку №55 по вул.Войкова в м.Маріуполі, в якому проживає з 1988 року. В будинку був встановлений однофазний електролічильник по якому враховувалось електропостачання. В 2008 році відповідач нарахував йому велику суму заборгованості, з якою він не згодний, оскільки в будинку в період з 2005 по 2008 роки не проживав, електроенергією не користувався. Після того, як відповідач відмовився реєструвати електролічильник позивача, який він встановив в будинку в 1988 році до нього до дому приїхали працівники . ПЕМ 18 березня 2009 року, перевірили електролічильник, вимагали /сунути недоліки по його встановленню. 28 квітня 2009 року працівники ПЕМ взагалі відключили його будинок від енергопостачання, про що склали акт, який він не підписував, оскільки з ним не згодний. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, додавши, що востаннє платив за електроенергію в 2005 році приблизно 25 гривень, більше не платив, оскільки з 2005 по 2008 рік виїзжав за межі міста Маріуполя на заробітки, а потім не платив, оскільки у відповідача в його особовому рахунку було зазначене інше прізвище власника та він не був згодний із сумою заборгованості, яку нарахував відповідач. Просив при стягненні з нього суми заборгованості застосувати позовну давність. Після відключення його будинку від енергопостачання він самостійно зняв електролічильник. Вважав, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10000 гривень, оскільки він не може готувати їжу, гріти чай, в зв'язку із чим у нього погіршився стан здоров»я. Проти стягнені нього нарахувань за актом заперечував, оскільки, Правила користування електроенергією не порушував та самовільно до електромереж не підключався вважав складений акт наклепом. Просив в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач позов не визнав і звернувся до суду із зустрічним позовом і стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, яка станом на 18.03.21І|! склала 4638,43 грн. та нарахувань за безоблікове використання електроенергії з 18.03.2009 року склала 1186 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за його відсутності відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Правовідносини між сторонами регулюються Правилами користуванні електричною енергією для населення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999р., згідно з п. 20 яких розрахунком періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії являється календарний місяць. Плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність за порушенні Правил користування електричною енергією для населення, в тому числі з розкрадання електричної енергії в разі самочинного підключення до електропередачі та споживання електричної енергії без приладу обліку. Судом встановлено, що за рішенням виконавчого комітету Жданівської (нині Маріупольської) міської ради № 236/1 від 20.07.1988р. позивачу для будівництв жилого будинку виділена земельна ділянка по вул.Войкова,55, на якій самочинні споруджено домоволодіння, що належить йому на праві приватної власності визнаної за ним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 22.01.2009 р. (а.с.105) За даними ВАТ «Донецькобленерго» за вказаною адресою зареєстрований особовий рахунок № 267-38 та встановлений із 01 січня 1991 року прийнятий на облиш трифазний електролічильник типу СА4У-И672М, показники якого під час контрольного зняття 16 жовтня 2007 року становили 2565 кВТ. 18 березня 2009 року відповідачем за заявою позивача проведено огляд електролічильника, показники якого становили 0026 кВТ, а також виписано та вручено під розпис вимоги щодо приведення приладу обліку у відповідність з нормативними вимогами (а.с.27). Відповідно до наданих відповідачем розрахунків, що ґрунтуються на проведених оглядах і зафіксованих показниках приладу обліку, заборгованість за користування електричною енергією у зв'язку з відсутністю оплати становить 4638,43 грн. (а.с.118). 28 квітня того ж року відповідачем проведено контрольний огляд, в результаті якого встановлено, що зазначені вимоги позивачем не виконані, облік електроенергії не поновлено, у зв'язку з чим згідно з п. 53 Правил було складено акт № 0089688 про самочинне підключення струмоприймачів шляхом накиду дротів навантаження на лінії електропередач та припинена подача електроенергії відповідно до вимог п. 35 Правил (а.с.98), що узгоджується з правилами ст.ст. 611, 615 ЦК України щодо наслідків порушення зобов'язань. На підставі названого акту відповідачем був встановлений обсяг спожитої позивачем поза засобами обліку електроенергії, вартість якої склала 1186,57 грн. Розрахунки за актом перевірені судом і визнані такими, що відповідають вимогам Методики нарахування розміру вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. N9 562. Отже судом встановлено, що позивач, маючи заборгованість за поставлену електричну енергію, самочинно підключився до лінії електропередач і продовжував споживати електроенергію, у зв'язку з чим дії відповідача щодо припинення енергопостачання є правомірними, а вимоги позивача необґрунтованими. Твердження позивача про те, що в 2005 року показники зняті з однофазного лічильника не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки за даними особового рахунку за домоволодінням позивача з 1991 року зареєстрований трифазний електричний лічильник типу СА4У-И672М. Будь-які відомості щодо встановлення та оеєстраціїу встановленому діючим законодавством порядку іншого приладу обліку у постачальника відсутні й споживачем не надані. Відключення позивача від енергопостачання проведене відповідно до встановлених Правил, згідно з пунктом 36 яких поновлення енергопостачання споживача здійснюється після усунення недоліків, сплати заборгованості, затрат на повторне підключення та збитків, заподіяних енергопостачальнику. Таким чином, вимоги зустрічного позову щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за користування електричною енергією є обґрунтованими. Водночас суд за заявою споживача та виходячи з правил ст.ст. 256, 257, 267 ЦК /країни, задовольняє їх в межах строку позовної давності і стягує зі споживача на користь постачальника електроенергії заборгованість, розмір якої з 1 лютого 2008 року складає 1746,25 грн.? Отже, зі споживача на користь постачальника підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1746,25 грн. та нарахування за порушення Правил користування електричною енергією в сумі 1186,57 грн., а також понесені відповідачем судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду в сумі 30 грн. Крім того, з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51т дохід держави.

Outcome: partial