Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також який діє в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], а також яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], Виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, треті особи: Комісія з захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, [PERSON] про вселення та усунення перешкод в користуванні власністю. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору дарування від 17 березня 1993 року належать на праві власності 2/3 частини житлового будинку № 289 по вулиці Київській в селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області, зокрема: приміщення 2-1 коридор площею 5,9 кв.м.; приміщення 2-2 кухня площею 8,9 кв.м.; приміщення 2-3 житлова кімната площею 13,2 кв.м; приміщення 2-4 коридор площею 7,2 кв. м.. Вказана частина житлового будинку знаходиться на земельній ділянці площею 0,15 га за вказаною адресою. Інша 1/3 частина вказаного житлового будинку належить [PERSON]. В 1993 вона, позивачка, за проханням своїх родичів дозволила користуватись на платній основі своєю частиною жилого будинку сім'ї [PERSON], в тому числі і [PERSON]. Пізніше вони домовились, що за користування частиною будинку сплачуються лише комунальні послуги та за використану електроенергію. Проти реєстрації в належному їй будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вона не заперечувала. Без реєстрації у її будинку проживають [PERSON] та [PERSON] з сином. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] побудували жилий будинок по вулиці Молодіжній в селі Горенка. [PERSON] вже десять років як проживає в Болгарії. [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми в частині будинку, який належить [PERSON]. [PERSON] побудувала будинок по вулиці Молодіжній, 25 в селі Горенка. Вона, позивачка, неодноразово, починаючи з 2007 року, пропонувала відповідачам звільнити займані приміщення і знятись з реєстрації, однак вони цих вимог не виконують, хоча раніше обіцяли при першій її вимозі звільнити приміщення та знятись з реєстрації. Вона сама має необхідність користуватись належними їй приміщеннями в жилому будинку. У квітні 2010 року [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Виконавчий комітет Горенської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування та довіреності недійсними. Вимоги зустрічного позову мотивує тим, що договір дарування від 17 березня 1993 року 2/3 частини житлового будинку № 289 по вулиці Київській в селі Горенка Києво - Святошинського району Київської області був укладений від імені [PERSON] громадянином [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 28 листопада 1992 року та на підставі довідки виконкому Горенської сільської ради. Але [PERSON] не могла видати вказану довіреність, тому що в час видачі була прикута до ліжка і підпис на довіреності належить не їй, а [PERSON]. Договір дарування також підписаний не [PERSON], а [PERSON]. Це буде підтверджене проведенням по справі судової почеркознавчої експертизи. В судовому засіданні представники позивачки вимоги підтримали . Проти зустрічного позову заперечували. Просили відмовити. Представник [PERSON] , [PERSON], а також відповідачі [PERSON], [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] проти позову заперечували , зустрічний просили задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала. Не заперечує проти того , що вона не проживає в зазначеному будинку з 2003 року. Зустрічний просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] позов не визнала , проте посилається на те, що в частині будинку позивачки не проживає з 2007 року , а проживає в частині , яка належить [PERSON] Представник [PERSON]Є позов підтримав. В зустрічному просив відмовити. [PERSON] в судове засідання не з»явилася про день слухання справи повідомлена, шляхом публікування повідомлення в газеті « Урядовий кур»єр». Відповідачі [PERSON] , який також діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [PERSON] [PERSON], Виконавчий комітет Горенської сільської ради , Відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, треті особи: Комісія з захисту прав дитини при Києво - Святошинській райдержадміністрації, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, в судове засідання не з»явилися про день час, та місце слухання справи повідомле-ння. Відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися. Суд заслухавши представників позивача, відповідачів та їх представників, треті особи, дослідивши матеріали справи, знаходить, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] на підставі договору дарування від 17 березня 1993 року належать на праві власності 2/3 частини житлового будинку № 289 по вулиці Київській в селі Горенка Києво - Святошинського району Київської області, зокрема: приміщення 2-1 коридор площею 5,9 кв. м.; приміщення 2-2 кухня площею 8,9 кв.м.; приміщення 2-3 житлова кімната площею 13,2 кв.м; приміщення 2-4 коридор площею 7,2 кв. м.. В її частині будинку проживають та користуються - [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. В належній їй частині будинку здійснена реєстрація [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому вимоги позивачки , щодо виселення вищезазначених осіб підлягають до задоволення, оскільки в частині де проживають зазначені особи одна житлова кімната , іншого житла у позивачки не існує , а зазначені особи перешкоджають у користуванні [PERSON] її частиною будинку , тому суд задовольняє вимоги [PERSON] в частині виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 2/3 частин, та зобов'язує Відділ ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та усунення перешкод в користуванні 2/3 частинами будинку, щодо виселення [PERSON] Григорівна , [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , суд в цій частині відмовляє оскільки більше року останні не проживають в зазначеному приміщенні. Підлягають до задоволення вимоги позивачки [PERSON] про визнання такими , що втратили право на проживання в 2/3 частин будинку , а саме : [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вимоги, щодо виселення зазначених осіб не підлягають до задоволення, оскільки дані особи в частині будинку позивачки не проживають та не перешкоджають в її користуванні, вимоги , щодо зняття з реєстрації [PERSON] , [PERSON]. [PERSON] підлягають до задоволення , та суд всиляє [PERSON] в її частину будинку. В зустрічному позові суд відмовляє , оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України позивачкою не надано жодних доказів в підтвердження позову, від проведення експертизи представник позивача відмовилася. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому ст. 317 Цивільного кодексу України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Ст. 391 Цивільного кодексу України передбачає, що Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника втрачає право на користування жилим приміщенням у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 11, 16, 316, 317, 321, 373, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 98, 150, 168, 169 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: partial