Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

У серпні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO] р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за [NUMBER] виданого 27 червня 1967 р. Вознесенським міським відділом комунального господарства. В обґрунтування вимог, в даній заяві зазначено, що [INFO] р. помер чоловік заявниці [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої також увійшов житловий будинок [ADDRESS] який останній успадкував після смерті своєї мами [PERSON], померлої [INFO] р., але, за життя, не оформив належним чином право власності на обумовлений житловий будинок. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину в установленому порядку, відповідно до вимог ч.З ст.1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, при зверненні спадкоємиці до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] р. [PERSON], державним нотаріусом останній було відмовлено в оформлені спадкових прав, у зв'язку з наявністю недопустимого скорочення по батькові „[PERSON]" власника будинку у правовстановлюючому документі. Посилаючись на те, що на теперішній час вирішити питання адміністративним шляхом неможливо, а встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення, оскільки потрібно для оформлення спадкових прав, заявниця [PERSON] просила заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримала вимоги, викладені в заяві та просила її задовольнити. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно поданої до суду письмової заяви від 14 жовтня 2010 р. вимоги, викладені в заяві підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до поданої до суду письмової заяви від 23 вересня 2010 р. просила розглянути справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні заяви та розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність заявниці [PERSON], заінтересованої особи [PERSON] та представника заінтересованої особи - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON], що підтверджується виданим 01 листопада 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану м. Вознесенська Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] та зареєстрований на праві власності за [PERSON], яка померла [INFO] р. в місті Вознесенськ Миколаївської області. Заявниця [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], але державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у правовстановлюючому документі на житловий будинок по батькові власника записано як „[PERSON], тобто містилось недопустиме скорочення „[PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з вказаним питанням (довідка Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №156/02-14 від 02 березня 2010 р.) (а.с.21). З довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №854/01-14 від 08 вересня 2010 р. та довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №1008/02-14 від 13 вересня 2010 р., вбачається, що у передбачений законом строк з заявами до державної нотаріальної контори про прийняття або відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] р. та після смерті [PERSON], померлого [INFO] р., ніхто з спадкоємців не звертався і спадкові справи не заводились. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2010 р. встановлено факт родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO] р. в місті Вознесенськ Миколаївської області та [PERSON], яка померла [INFO] р. в місті Вознесенськ Миколаївської області (а.с.22). Згідно довідки СГІРФО Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області від 25 листопада 2010 р., [PERSON], згідно будинкової книги був зареєстрований з 05 лютого 1971 р. по 25 грудня 2006 р. за адресою: [ADDRESS] При цьому, нумерація обумовленого будинку змінювалась на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради №642 від 28 грудня 1976 р., а також рішення виконкому Вознесенської міської Ради №61 від 25 березня 1988 р. (а.с.20). Відповідно до ст.З, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суд. України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охоронюваних прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч,1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батьков, місце та час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвище місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. При цьому, факт належності померлій [INFO] р. [PERSON] правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власностіна домоволодіння за [NUMBER] виданого 27 червня 1967 р. Вознесенським міським відділом комунального господарства, підтвердився в судовому засіданні наступними доказами: довідкою СГІРФО Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області (Форми -1), відповідно до якої [PERSON] 13 лютого 1950 р. був виданий паспорт, з якої вбачається, що остання народилася 1888 р.; довідкою СГІРФО Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області (Форми -1), відповідно до якої [PERSON] був виданий 03 липня 1998 р. Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області паспорт, з якої вбачається, що [PERSON] народився [INFO] р. та мамою якого записана [PERSON]; будинковою книгою та технічним паспортом, виготовленими за адресою: [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської Ради депутатів трудящихся №86 від 10 квітня 1967 р. „Про встановлення права особистої власності на домоволодіння за громадянами міста Вознесенська", відповідно до якого було визнано право власності за колхозним двором на домоволодіння [ADDRESS] голова якого [PERSON]. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу - Свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння за [NUMBER], виданого 27 червня 1967 р. Вознесенським міським відділом комунального господарства [PERSON], що померла [INFO] р. знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, враховуючи, що іншим шляхом не можливо встановити факт належності померлому правовстановлюючого документа, суд вважає, що встановлення такого факту не суперечить п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, а також п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 р. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для вирішення питання оформлення спадкових прав.

Outcome: approved