Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

позивачі звернулися з даним позовом до відповідача. Позивачка [PERSON] вказала, що в 1964 році зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від спільного подружнього життя в них народилися два сина: [PERSON], який помер [INFO], [PERSON] - позивач у справі. Після реєстрації шлюбу вона з чоловіком стали мешкати в будинку свекрухи [PERSON], розташованому по [ADDRESS]. На той час свекруха була живою, свекор був покійним. [INFO] чоловік позивачки помер. У 1983 році вона взяла шлюб з [PERSON], який згодом переїхав жити до неї за зазначеною адресою. [INFO] свекруха позивачки померла, заповіт на своє майно не залишила. Після смерті [PERSON] позивачка з неповнолітніми синами та другим чоловіком продовжували мешкати в тому ж будинку, вона обробляла город, сплачувала комунальні послуги, тобто фактично вступила в управління спадковим майном. На цей час позивачі звернулися до Саратської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їм відмовили у його видачі, у зв*язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно покійної. Позивачі вважають, що після смерті [PERSON] вони фактично прийняли спадщину, тому просили суд визнати за ними право власності на будинок з господарськими спорудами, який належав покійній, по 1/2 частині за кожним з них. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] відмовилася від підтримання своїх позовних вимог. Позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності у порядку спадкування на будинок з господарськими спорудами, який належав на праві власності його бабі, оскільки він фактично вступив в управління спадковим майном. Ні його мати, ні він після смерті баби до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, оскільки не обізнані в законах та не знали про встановлений порядок прийняття спадщини. Третя особа [PERSON] позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення пояснивши, що покійна була її матір*ю. Після смерті матері вона не зверталася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки вважала, що будинок повинен залишитися позивачці та племінникам. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи до суду не з*явився, не повідомив суд про причини неявки. Представник Саратської міжрайонної податкової інспекції Одеської області подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Представник Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області Небога Ю.В. збільшений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що відповідно до книг по господарського обліку сільської ради за 1984 рік, вищезазначений будинок дійсно належав [PERSON] Позивач [PERSON] є її онуком. Вважає, що вказаний будинок належить по праву онуку покійної, а [PERSON] не входить до кола спадкоємців [PERSON] Заслухавши позивача, третю особу, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Між сторонами виникли правовідносини, які пов*язані з визнанням права власності на спадкове майно. У зв*язку з тим, що правовідносини між сторонами виникли до 2004 року, слід керуватися ст.ст. 529, 549 ЦК України, в редакції 1963 року Відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК України, у разі спадкування за законом, спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, в тому числі усиновлені, чоловік та батьки покійного. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини помер той з батьків, який був би спадкоємцем. Вони спадкують рівними частками, яка належала б при спадкуванні за законом їх померлому батьку. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном... Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 18). [PERSON] була матір*ю [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) ( а.с. 17,71). 25 грудня 1964 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], після одруження дружина змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.71). Як видно з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [INFO] , [PERSON] помер (а.с. 17). [PERSON] взяла шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.6). Як видно з копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, власник будинку [ADDRESS] не встановлений. Відповідно до виписки з книги по господарського обліку Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області за 1982-1984 роки, будинок належав [PERSON], яка померла [INFO] (а.с 75-78). Відповідно до довідки Плахтіївської сільської ради, на день смерті [PERSON] у будинку [ADDRESS] мешкали: [PERSON], її чоловік [PERSON], неповнолітні сини: [PERSON], [PERSON], після її смерті перелічені особи продовжували мешкати в тому ж будинку (а.с.31). Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 17 грудня 2010 року, провадження по справі за позовом [PERSON] до Плахтіївської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами [PERSON] було закрито на підставі п.З ст. 205 ЦПК України (а.с.80). Судом встановлено, що позивач є онуком покійної і спадкоємцем другої черги, оскільки на час смерті спадкодавця його батько [PERSON], який був сином [PERSON] був вже покійним. Єдиною спадкоємицею першої черги є дочка померлої [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь племінника - позивача по справі. Суд вважає, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняли її онуки [PERSON] та [PERSON]. У зв*язку з тим, що [PERSON] [INFO] помер, суд вважає, що право власності на будинок покійної слід визнати за [PERSON], який від спадщини не відмовлявся, не прийняв спадщину в нотаріальній конторі з поважних причин, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved