overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в [INFO]. Квартира належить на праві приватної власності. КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надає житлово-комунальні послуги та проводить розрахунки з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Внаслідок систематичної несплати відповідачами коштів за фактично отримані житлово-комунальні послуги за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2010 року складає 13\~716,96 грн. На неодноразові бесіди з працівниками ЖРЕО № 404 на предмет повної сплати заборгованості відповідачі не реагували, але частково сплачували борг. Договору реструктуризації заборгованості не укладали. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення позовних вимог, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі документів не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідачі зареєстровані в [INFO], що підтверджено довідкою Ф-3, виданою 11.01.2010 року, № 7. Станом на 01.01.2010 року у відповідачів виникла заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах у розмірі 13\~716,96 грн. З наданого розрахунку встановлено, що відповідачами за вказаний період оплата здійснювалася не систематично та не в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач повинен своєчасно щомісячно, в установлені строки, вносити квартплату та плату за комунальні послуги, в установлених сумах. Повнолітні члени сімї наймача несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору найму. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони всі понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем було сплачено витрати за інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. і дана сума має бути відшкодована на їх користь відповідачами. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідачів в дохід держави має бути стягнуто судового збору 137,17 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в [INFO]. Квартира не приватизована. КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надає житлово-комунальні послуги та проводить розрахунки з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Внаслідок систематичної несплати відповідачами коштів за фактично отримані житлово-комунальні послуги за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2010 року складає 13\~539,09 грн. На неодноразові бесіди з працівниками ЖРЕО № 405 на предмет повної сплати заборгованості відповідачі не реагували, але частково сплачували борг. Договору реструктуризації заборгованості не укладали. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення позовних вимог, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі документів не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідачі зареєстровані в [INFO], що підтверджено довідкою Ф-3, виданою 11.01.2010 року, № 26. Станом на 01.01.2010 року у відповідачів виникла заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах у розмірі 13\~539,09 грн. З наданого розрахунку встановлено, що відповідачами за вказаний період оплата здійснювалася не систематично та не в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач повинен своєчасно щомісячно, в установлені строки, вносити квартплату та плату за комунальні послуги, в установлених сумах. Повнолітні члени сімї наймача несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору найму. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони всі понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем було сплачено витрати за інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. і дана сума має бути відшкодована на їх користь відповідачами. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідачів в дохід держави має бути стягнуто судового збору 135,39 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO]. Квартира не приватизована, двокімнатна, ізольована, житлова площа 29,90 кв.м. КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надає житлово-комунальні послуги та проводить розрахунки з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Внаслідок систематичної несплати відповідачами коштів за фактично отримані житлово-комунальні послуги за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2010 року складає 17\~452,56 грн. На неодноразові бесіди з працівниками ЖРЕО № 408 на предмет повної сплати заборгованості відповідачі не реагували, а частково сплачували борг. Договору реструктуризації заборгованості не укладали. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення позовних вимог, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі документів не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO], що підтверджено довідкою Ф-3, виданою 17.06.2010 року, № 733. Станом на 01.07.2010 року у відповідачів виникла заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах у розмірі 17\~452, 56 грн. З наданого розрахунку встановлено, що відповідачами за вказаний період оплата здійснювалася не систематично та не в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач повинен своєчасно щомісячно, в установлені строки, вносити квартплату та плату за комунальні послуги, в установлених сумах. Повнолітні члени сімї наймача несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору найму. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони всі понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем було сплачено витрати за інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. і дана сума має бути відшкодована на їх користь відповідачами. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідачів в дохід держави має бути стягнуто судового збору 174,53 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

У листопаді 2010 року надійшла позовна заява Комунального підприємства Броварської міської ради «Бровариводоканал» (далі КП БМР «Бровариводоканал») до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 804,80 грн., оскільки в добровільному порядку відповідач заборгованість за надані йому послуги не сплачує. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що, хоча, згідно довідки бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в рівних долях за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уповноваженим власником особового рахунку є [PERSON], тому просила стягнути суму заборгованості саме з неї. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно довідки № 1686 від 18.06.2010 року, виданої КП «Служба замовника» відповідач є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. КП БМР «Бровариводоканал» надає послуги відповідачу з водопостачання та водовідведення, на дану квартиру відкритий особовий рахунок № 532787 та видана абонентська книжка за таким же номером. Оскільки відповідач не уклав договір на одержання послуг з водопостачання та водовідведення з КП БМР«Бровариводоканал», проте від послуг не відмовився та постійно ними користувався, то позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування за одержані послуги відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. КП БМР«Бровариводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за тарифами, затвердженими відповідними рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, та введеними в дію з 01.08.2002 р., які діяли до 01.01.2004 р., тарифами, які введені в дію з 01.01.2004 р. і діяли до 01.08.2006 р., тарифами введеними в дію з 01.08.2006 р. і діяли до 01.04.2008 р. та тарифами, які введені в дію з 01.04.2008 р. Відповідно до п.18 вищевказаних Правил та ст. 68 ЖК України споживач повинен щомісячно до 20 числа наступного місяця оплачувати одержані ним послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідачем своєчасно не проводиться повна оплата спожитих послуг, тому за ним рахується заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.11.2009 року по 01.11.2010 року в розмірі 804 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за надані послуги ( а.с 7-11 ). Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

04 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 28 квітня 2010 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 64 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2010 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 64 було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, згідно свідоцтва про народження (л.с. 7), актовий запис № 432 від 27 липня 2010 року зроблено Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, останній відмовлявся в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, як вбачається з письмової заяви відповідача (л.с. 9) він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною віку повноліття, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Представник позивача, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказав, що гуртожиток № 1 по вул. Караваева № 13 в м. Дніпропетровську належить на праві приватної власності позивачу. 12.03.1992 року відповідач була зареєстрована до гуртожитку на підставі ордеру. З 2001 року відповідач не проживає у гуртожитку, що підтверджується актом від 22.02.2008 року. Представник позивача просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку № 1 по вул. Караваєва № 13 в м. Дніпропетровську; зобовязати відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації відповідача у гуртожитку № 1 по вул. Караваєва № 13 в м. Дніпропетровську. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, у заяві підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, місце і час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень по справі не надала. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, заперечень по справі не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що гуртожиток № 1 по вул. Караваєва № 13 в м. Дніпропетровську належить на праві приватної власності позивачу на підставі дублікату наказу Фонду державного майна України та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» № 71/3-120 від 22.03.1999 року. 12.03.1992 року відповідач була зареєстрована до гуртожитку на підставі ордеру. З 2001 року відповідач не проживає у гуртожитку, що підтверджується актом від 22.02.2008 року. Згідно ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Представник позивача, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказав, що гуртожиток № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську належить на праві приватної власності позивачу. 10.04.2006 року відповідач був зареєстрований до гуртожитку на підставі ордеру. З грудня 2006 року відповідач не проживає у гуртожитку, що підтверджується актом від 11.02.2008 року. Представник позивача просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську; зобовязати відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації відповідача у гуртожитку № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, у заяві підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце і час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по справі не надав. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, заперечень по справі не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що гуртожиток № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську належить на праві приватної власності позивачу на підставі дублікату наказу Фонду державного майна України та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» № 71/3-120 від 22.03.1999 року. 10.04.2006 року відповідач був зареєстрований до гуртожитку № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську на підставі ордеру. З грудня 2006 року відповідач не проживає у гуртожитку, що підтверджується актом від 11.02.2008 року. Згідно ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Представник позивача, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказав, що гуртожиток № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську належить на праві приватної власності позивачу. 27.06.2000 року відповідач був зареєстрований до гуртожитку на підставі ордеру. З 2003 року відповідач не проживає у гуртожитку, що підтверджується актом від 11.02.2008 року. Представник позивача просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську; зобовязати відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації відповідача у гуртожитку № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, у заяві підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце і час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по справі не надав. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, заперечень по справі не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що гуртожиток № 3 по пр. Петровського № 33 в м. Дніпропетровську належить на праві приватної власності позивачу на підставі дублікату наказу Фонду державного майна України та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» № 71/3-120 від 22.03.1999 року. 27.06.2000 року відповідач був зареєстрований до гуртожитку на підставі ордеру. З 2003 року відповідач не проживає у гуртожитку, що підтверджується актом від 11.02.2008 року. Згідно ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved