Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

30 червня 2011 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 14 листопада 2001 року вона разом з [PERSON], з яким на той час перебувала у фактичних шлюбних відносинах, придбали у відповідачки житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які знаходяться в с. Книшівка, Гадяцького району, Полтавської області по вул. Жовтнева, 10 та належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, ящо видане після смерті її чоловіка. Цього ж дня договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований на Українській універсальній біржі за № НГ-239 та в подальшому був зареєстрований в Гадяцькому МБТІ. Проте, як виявилось, з невідомих причин, у договорі не було зазначено про продаж земельної ділянки, хоча за домовленістю вона входила до обєкту купівлі-продажу. 14 липня 2010 року помер чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла позивачка. На даний час вона вирішила оформити спадщину після смерті чоловіка, але позбавлена цієї можливості, через відсутність відповідного правовстановлюючого документу на житловий будинок, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки оформлений без нотаріального посвідчення, тому зважаючи на вищевикладене вона звернулася до суду. У судове засідання сторони не зявилися, надали суду заяви, в яких просили справу слухати без їх участі, відповідачка позовні вимоги визнала. Вважаю можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про право власності за законом відповідачка [PERSON] успадкувала після померлого чоловіка [PERSON] 1/2 частину будинку, розташованого на приватизованій земельній ділянці в с. Книшівка, Гадяцького району, Полтавської області по вул. Жовтнева, 10 та земельну ділянку площею 0,29 га., розташовану на території с. Книшівка, с. Дучечці Книшівської сільської ради, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до договору купівлі-продажу 14 листопада 2001 року [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] придбали \~житловий будинок за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Книшівка, вул. Жовтнева, 10. Вказаний договір було зареєстровано \~Українською універсальною біржею за № НГ-239. Розпискою відповідачки [PERSON] даною позивачці, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] сплатили за придбаний житловий будинок та земельну ділянку \~кошти в сумі 2000 доларів США. Як свідчить довідка, видана відділом Держкомзему у Гадяцькому районі Полтавської області, Державний акт на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства по Книшівській сільській раді на відповідачку [PERSON] після померлого [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину не видавався. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по вул. Жовтнева, 10 в с. Книшівка, Гадяцького району, Полтавської області співвласниками будинку являються позивачка [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] придбали зазначене житло перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, тому можна вважати, що вказаний будинок належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, тобто в рівних частках.\~ Свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 004040 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] 02 серпня 2005 року зареєстрували шлюб. 14 липня 2010 року чоловік [PERSON] помер, про що свідчить його свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 162054. У повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори зазначено, що після померлого 14 липня 2010 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON] 04 лютого 2011 року на її імя видавалося свідоцтво про право на спадщину на автомобіль, 06 липня 2011 року на земельну ділянку. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності, згідно даного правочину підлягають до задоволення, так як даний правочин відповідав справжній волі сторін, які його вчинили та не був нотаріально посвідчений за обставин, які не залежали від їх волі. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Частина 2 статті 1225 ЦК України передбачає, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Outcome: approved