overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В обґрунтування пред*явлених позовних вимог позивач вказав, що з відповідачем 08 липня 2008 року було укладено кредитний договір №481/грн та йому був наданий кредит на поточні потреби у розмірі 12.500 гривень зі сплатою по 08 липня 2011 року включно та зі сплатою 24% річних. Однак взяті на себе зобов*язання відповідач не виконує. Станом на 08 листопада 2010 року загальна заборгованість по кредиту складає 21.763 гривні 99 копійок. Вказана заборгованість не погашена. Відповідач в односторонньому порядку припинив повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, чим порушив умови договору. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Однак, про причини неявки суду не повідомив. Тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем 08 липня 2008 року було укладено кредитний договір № 481/грн. Згідно укладеного договору позивачу був наданий кредит у сумі 12.500 гривень зі строком погашення по 08 липня 2011 року. Разом з тим, відповідач в односторонньому порядку та в порушення укладеного договору припинив повертати кредит та сплачувати відсотки. Тому утворилась заборгованість у загальній сумі 21.763 гривень 99 копійок, яку позивач і просить суд стягнути з відповідача на його користь. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України «За кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до ст. 629 ЦК України «Договір є обов'язковим для виконання сторонами». Згідно зі ст. 625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Задовольняючи позов, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Пред* явлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В обґрунтування пред*явлених позовних вимог позивач вказав, що з відповідачкою 22 липня 2008 року було укладено кредитний договір № 532/грн та їй був наданий кредит у розмірі 4.700 гривень зі сплатою по 22 липня 2011 року включно та зі сплатою 24 % річних. Однак взяті на себе зобов*язання відповідачка не виконує. Станом на 08 листопада 2010 року загальна заборгованість по кредиту складає 8.892 гривні 04 копійки. Вказана заборгованість не погашена. Відповідачка в односторонньому порядку припинила повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, чим порушила умови договору. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Однак, про причини неявки суду не повідомила. Тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у відсутність відповідачки. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачкою 22 липня 2008 року було укладено кредитний договір № 532/грн. Згідно укладеного договору позивачці був наданий кредит у сумі 4.700 гривень зі строком погашення по 22 липня 2011 року. , Разом з тим, відповідачка в односторонньому порядку та в порушення укладеного договору припинила повертати кредит та сплачувати відсотки. Тому утворилась заборгованість у загальній сумі 8.892 гривень 04 копійок, яку позивач і просить суд стягнути з відповідачки на його користь. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України Якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України «За кредитним договором банк або інша позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до ст. 629 ЦК України «Договір є обов*язковим для виконання сторонами». Згідно зі ст. 625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Задовольняючи позов, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. , В обґрунтування пред*явлених позовних вимог позивач вказав, що з відповідачем 20 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 116 та йому був наданий кредит на споживчі потреби у розмірі 16.667 гривень зі сплатою по 20 серпня 2010 року включно та зі сплатою 24 % річних. Однак взяті на себе зобов*язання відповідач не виконує. Станом на 27 вересня 2010 року загальна заборгованість по кредиту складає 10.152 гривні 81 копійку. Вказана заборгованість не погашена. Відповідач в односторонньому порядку припинив повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, чим порушив умови договору. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Однак, про причини неявки суду не повідомив. Тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем 20 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 116. Згідно укладеного договору позивачу був наданий кредит у сумі 16.667 гривень зі строком погашення по 20 серпня 2010 року. Разом з тим, відповідач в односторонньому порядку та в порушення укладеного договору припинив повертати кредит та сплачувати відсотки. Тому утворилась заборгованість у загальній сумі 10.152 гривень 81 копійки, яку позивач і просить суд стягнути з відповідача на його користь. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України Якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України «За кредитним договором банк або інша позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до ст. 629 ЦК України «Договір є обов*язковим для виконання сторонами». Згідно зі ст. 625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Задовольняючи позов, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Пред* явлен і позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В обґрунтування пред*явлених позовних вимог позивач вказав, що з відповідачкою 06 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 144/грн та їй був наданий кредит у розмірі 16.800 гривень зі сплатою по 06 березня 2010 року включно та зі сплатою 24 % річних. Однак взяті на себе зобов*язання відповідачка не виконує. Станом на 04 жовтня 2010 року загальна заборгованість по кредиту складає гривень 56 копійок. Вказана заборгованість не погашена. Відповідачка в односторонньому порядку припинила повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, чим порушила умови договору. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Однак, про причини неявки суду не повідомила. Тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у відсутність відповідачки. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачкою 06 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 144/грн. Згідно укладеного договору позивачці був наданий кредит у сумі 16.800 гривень зі строком погашення по 06 березня 2010 року. Разом з тим, відповідачка в односторонньому порядку та в порушення укладеного договору припинила повертати кредит та сплачувати відсотки. Тому утворилась заборгованість у загальній сумі 20.128 гривень 56 копійок, яку позивач і просить суд стягнути з відповідачки на його користь. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України Якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України «За кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов*язується надати грошові кошти /кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник * зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до ст. 629 ЦК України «Договір є обов*язковим для виконання сторонами». Згідно зі ст. 625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Задовольняючи позов, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

15.01.2010р. ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Миколаївського регіонального управління звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 212222,58 грн., та сплачену суму держмита у розмірі 1700 грн. і витрати з інформаційно-техничного забезпечення у сумі 120 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. У судове засідання відповідачі не зявились, про день слухання справи були повідомлені належним чином , причини неявки суду не повідомили. З відома представника позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ГПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 11.12.2007року року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Миколаївського регіонального управління та [PERSON] був укладений кредитний договір №8\\МК\\19\\2007-840 строком до 09.12.2011 р. зі сплатою відсотків з розрахунку 14,4%річних. Згідно вказаного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 28000,00 доларів США на споживчі цілі. Відповідно до положень договору відповідач зобовязався сплачувати частинами отриманий кредит, нараховані відсотки. В забезпечення виконання зобовязань між [PERSON] та позивачем було укладено договір застави від 11.12.2007р., згідно якого було передано в заставу автобус БАЗ р\\н ВЕ4374АА. Крім того в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки , відповідно умов договорів, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник . Відповідно до ст..554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязань, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань по кредитному договору не виконав, та станом на 08.12.2009рік заборгованість перед ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Миколаївського регіонального управління становить 26580,98 дол.США, що еквівалентно 212222,58 гривні, з яких 23280,99 дол.США - сума основного боргу, 2340,08 дол.США - по відсотках за користування кредитом, 959,91дол.США - сума пені. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.. Також, відповідно до ст.ст. 81,88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1700 грн. держмита та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

[PERSON] і [PERSON], звертаючись у суд з дійсним позовом, просять ухвалити рішення, яким визнати за ними, за кожним, право власності на 1/8 частину будинку і надвірних споруд, розташовані по вул. 25 Серпня, 35 в с. Червоноармійське Болградського району Одеської області, як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 24.07.2008 року. Позивачи указують, що після смерті спадкодавця вони фактично прийняли спадщину, проте нотаріально оформити факт прийняття спадщини не можуть, тому що при житті [PERSON] не було отримано свідоцтво про право власності на будинок і надвірні споруди, розташовані по зазначеній адресі. [PERSON] позов визнає, просить суд справу розглянути в ії відсутності. Червоноармійська сільська Рада позов визнає, просить суд справу розглянути у відсутності свого представника. Позов підлягає задоволенню. Встановлено, що домоволодіння № 35 по вул. 25 Серпня в с. Червоноармійське Болградського району Одеської області за станом на 14 квітня 1991 року за типом відносилося до колгоспного двору. В його склад входили [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Кожному з них належало по ? частині будинку і надвірних споруд, розташованих за вказаною адресою. 24.07.2008 року померла [PERSON].. Після ії смерті відкрилася спадщина, яку фактично прийняли ії батьки: [PERSON] і [PERSON]. Кожен з них успадкував по 1/8 частині будинку і надвірних споруд, розташованих по вул. 25 Серпня, 35 в с. Червоноармійське Болградського району Одеської області, проте нотаріально оформити факт прийняття спадщини не можуть, тому що при житті спадкодавця не було отримано свідоцтво про право власності на будинок і надвірні споруди, розташовані за вказаною адресою. Викладене підтверджується заявами сторін, копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про одруєення позивачів, копіями свідоцтва про народження [PERSON] і [PERSON], довідкою, виданою Червоноармійською сільською Радою, копією технічного паспорту на будинок і надвірні споруди, розташовані по зазначеній адресі, копією рішення виконкому Червоноармійської сільської Ради про реєстрацію права власності на домобудівництво № 35 по вул. 25 Серпня в с. Червоноармійське Болградського району, довідкою, виданою Болградською районною державною нотаріальною конторою, іншими матеріалами справи. При таких обставинах суд доходить висновку про те, що вимоги позивачив є обґрунтованими і у відповідності зі ст. ст. 1233, 1268 ЦК України в редакції 2004 року, ст. ст. 12, 48 Закону України «Про власність» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

В листопаді 2010 р. [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду в м. Миколаєві із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту проживання в одній квартирі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 жовтня 1996 року. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. В листопаді 2005 року вони придбали по кредитному договору № 014/08-112/18841 від 1 листопада 2005 року квартиру № 27 по вул. Електронній у м. Миколаєві, у якій проживала вона, чоловік та їх син без реєстрації. 6 липня 2008 року [PERSON] помер. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт проживання її [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] без реєстрації місця проживання в даній квартирі з 1 листопада 2005 року по 6 липня 2008 року. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Заінтересована особа до суду не зявилася, про причини неявки не повідомила. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили той факт, що померлий [PERSON] та заявниця [PERSON] проживали однією сімєю у квартирі [ADDRESS], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1 листопада 2005 року між АППБ «Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/08-112/18841, згідно якого банк надав [PERSON] кредит на придбання квартири [ADDRESS]. 6 липня 2008 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Заявниця [PERSON] та мати [PERSON] [PERSON] є спадкоємцями померлого. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі [PERSON] звернулася до Бережанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи (акту про проживання від 23 вересня 2010 року) та пояснень свідків, [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO] з листопада 2005 року по 6 липня 2008 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що померлий [PERSON] та його дружина [PERSON] проживали однією сімєю з листопада 2005 року по день смерті [PERSON], у квартирі [ADDRESS], яку [PERSON] придбав у кредит, вели спільне господарство. Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON], який помер 6 липня 2008 року, проживали без реєстрації у квартирі [ADDRESS] з 1 листопада 2005 року по 6 липня 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

В жовтні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову, просила про його задоволення. Відповідач позов визнав, а також вказував на те, що в лютому 2011 р. він добровільно сплатив на утримання сина 1050 грн. за період подачі позову до суду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. З пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що в лютому 2011 р. ним добровільно були сплачені кошти на утримання дитини у розмірі 1050 грн. Зазначені обставини в судовому засіданні підвердила позивачка. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому, враховуючи пояснення сторін щодо часткової сплати відповідачем коштів на утримання дитини за період розгляду справи, суд вважає, що стягнення аліментів слід проводити з 19 грудня 2010 р. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved