overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що вона та відповідач по справі є батьками сина [PERSON], [INFO], який проживає біля неї, навчається на стаціонарній формі навчання в технологічно-промисловому коледжі Вінницького державного аграрного університету, немає ніякого джерела доходу та знаходиться на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на користь сина [PERSON] аліменти до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] у своїй письмовій заяві позов підтримала, просить слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просить слухати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають повнолітню дитину, на утримання якої відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 199 Сімейного кодексу України, згідно якої, якщо повнолітній син чи дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що вона та відповідач по справі є батьками дочки [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] у своїй письмовій заяві позов підтримала, просить слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просить слухати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - будинком з подальшим зняттям відповідачів з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є єдиним власником будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Ольги Кобилянської, 32 на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2009 року. Під час реєстрації свого місця проживання у вказаному будинку позивач дізнався, що в ньому зареєстровані його попередні власники - відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки збереження реєстрації відповідачів, змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним майном, він просить усунути порушення прав, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням (будинком за адресою: м. Кіровоград, вул. Ольги Кобилянської, 32) з подальшим зняттям їх з реєстраційного обліку в зазначеному будинку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі шляхом оголошення про час та місце розгляду справи в друкованому засобі масової інформації, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Спірний будинок розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Ольги Кобилянської, 32, площею 73,3 кв.м., в ньому зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідками адресного бюро м. Кіровограда (а.с. 11-13). Позивач є власником даного жилого приміщення на підставі договору купівлі-продажу будинку від 30.11.2009 року (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, після продажу відповідачами даного будинку [PERSON] 30.01.2008 року вони з реєстрації в ньому не знялися. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки наявна реєстрація відповідачів фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника спірного жилого приміщення, які підлягають відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням з подальшим зняттям відповідачів з реєстраційного обліку. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 14.05.2005 року уклала шлюб з відповідачем, від якого подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з вересня 2009 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюбне життя з відповідачем не склалося по причині взаємної втрати почуття любові і поваги. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Вказує, що спору стосовно розподілу спільного майна немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, надіслала судові заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, час на примирення просить не надавати, справу розглянути без його участі. Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав: В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи заяви сторін про те, що час на примирення їм непотрібний, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя. Спору щодо розподілу спільно нажитого майна та місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Судові витрати суд розподіляє у відповідності вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

В листопаді 2010 р. позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 02.03.1999 р. за договором купівлі-продажу він купив у відповідачки [PERSON] жилий будинок № 40 по вул. Маркелова в м. Маріуполі. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.12.2008 р. за позивачем визнано право власності на самочинні будівлі, розташовані за зазначеною адресою. При укладанні вказаної угоди позивачеві не було відомо про те, що відповідачка в 1997 році отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Маркелова, 40. Тому просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку, оскільки при переході права власності на житловий будинок у власність його набувача переходить і земельна ділянка. Також позивач просив встановити факт переходу у його право власності на зазначену земельну ділянку. Позивач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з`явилися. Просили розглянути справу за їх відсутністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, будучі повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. Причин неявки суду не представила, тому справу розглянуто у її відсутність на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступних норм закону та встановлених обставин справи. У відповідності із ч. 1 ст. 30 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 р., що діяла на момент укладення угоди купівлі-продажу) при переході права власності на будівлю і споруду, разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути визнання права. Як встановлено судом, 02.03.1999 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку № 40 по вул. Маркелова в м. Маріуполі. Договір нотаріально посвідчений, право власності зареєстровано (а.с. 7, 8). Державним актом на право приватної власності на землю від 12.12.1997 р. підтверджується, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку по вул. Маркелова, 40 в м. Маріуполі, площею 0,0890 га, для обслуговування житлового будинку (а.с. 11-12). Оскільки до позивача перейшло право власності на житловий будинок, то разом з ним у його власність має перейти і земельна ділянка, так як її цільове призначення не змінено, її розміри відповідають ст. 67 ЗК України, та іншого у договорі купівлі-продажу будинку не передбачено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.05.1997 року.Мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач. З серпня 2001 р. проживають окремо, діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ відповідача , щомісячно, до їх повноліття , допустити негайне виконання рішення . В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснила, що відповідач не проживає разом з сім»єю з серпня 2001 р. Діти проживають разом з нею. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надавав. Вона не працює, оскільки на даний час перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною- сином [PERSON], [INFO], отримує державну допомогу на дитину. Має чоловіка, який працює, однак коштів на утримання дітей не вистачає. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки не повідомив, заперечення на позов не надав. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам: Так. факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.2). Факт родинних стосунків позивачки та відповідача з дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 3-4). Факт знаходження дітей на утримання позивачки підтверджується довідкою № 677 від [INFO], виданої виконкомом Вишнівської селищної ради П»ятихатського району Дніпропетровської області ( а.с. 5). Відповідно до ст.,180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 вказаного Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.1997 р. , мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, з серпня 2001 р. сторони проживають окремо, діти проживають разом з матір»ю і знаходяться на її утриманні, а відповідач кошти на утримання дітей не надає , чим ухиляється від виконання свого обов»язку по їх утриманню , тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати також підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.180,182,183 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та пояснив, що він є сином [PERSON], який проживав в [INFO]. 14 липня 2001 року він пішов з дому і з того часу він не має ніяких звісток про батька. Оскільки йому необхідно оформити державний акт на землю, матеріали спадщини, заявник просить оголосити [PERSON] [INFO] померлим. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає в [INFO]. В цьому ж селі проживав [PERSON], вже близько десяти років вона його не бачила, оскільки він пішов з села і місце його перебування не відоме. В селі залишився син [PERSON] - [PERSON]. Свідок [PERSON] дав аналогічні покази. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є сином [PERSON], який проживав в [INFO] по липень 2001 року. На даний час місце його перебування не відоме, що підтверджується довідкою Рівненської сільської ради. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для оголошення [PERSON] померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

[PERSON] 12 листопада 2010 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, у якій зазначає, що вона, починаючи з 5 серпня 1989 р. перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] остання донька є неповнолітньою. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. У звязку з наведеним позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила. Через те що відповідач має нерегулярний дохід, прохала стягувати на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 280 гривень щомісяця. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, де прохав розглянути справу без його участі. Матеріалами справи встановлено, що 5 серпня 1989 р. сторони уклали шлюб зареєстрований виконкомом Бугруватської сільській ради, Охтирського р-ну, Сумської обл., актовий запис №6. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] [INFO], яка на даний час є повнолітньою, та [PERSON] [INFO] У силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд ураховує й вимоги ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на дитину. При визначенні їх розміру суд враховує матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач на утриманні інших осіб не має, є фізично здоровою людиною, тому може сплачувати аліменти на їх утримання. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 552,20 доларів США, що за курсом НБУ становить 4333,67 грн., та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоч про місце і час розгляду справи була своєчасно і належним чином повідомлена. Враховуючи згоду представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18 травня 2007 року позивачем на підставі кредитного договору № 66180_cred відповідачу було надано кредит в сумі 2800 доларів США зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами із терміном повернення кредиту не пізніше 15 травня 2009 року. Додатком 1 до кредитного договору встановлено графік погашення кредиту та відсотків із визначення строків погашення заборгованості. Кредит був наданий шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885220920893, відкритий згідно договору № 66180-card від 18 травня 2007 року. У відповідності до ст.525, 526, аб.1 ч.І ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачем порушено графік погашення заборгованості по кредиту. Відтак, вимоги позивача про повернення кредиту та відсотків є обґрунтованими та такими, що не суперечать договору. Згідно розрахунку залишок кредиту станом на 16 липня 2009 року становить 515,75 доларів США, заборгованість за відсотками складає 36,45 доларів США. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість по кредиту та відсотках в сумі 552,20 доларів США, що за курсом НБУ становить 4333,67 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 51 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які підтверджені документально. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1363,02 доларів США, що за курсом НБУ становить 10917,79 грн., та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоч про місце і час розгляду справи була своєчасно і належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи згоду представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 8 вересня 2008 року позивачем на підставі кредитного договору № 249030-cred відповідачу було надано кредит в сумі 6000 доларів США зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами із терміном повернення кредиту не пізніше 7 вересня 2009 року. Додатком 1 до кредитного договору встановлено графік .погашення кредиту та відсотків із визначення строків погашення заборгованості. Кредит був наданий шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221326306, відкритий згідно договору № 249030-card від 8 вересня 2008 року. У відповідності до ст.525, 526, аб.1 ч.І ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачем порушено графік погашення заборгованості по кредиту. Згідно направленого суду позивачем розрахунку станом на 7 грудня 2010 року загальна сума заборгованості відповідно до п.5.10 кредитного договору складає 757,99 грн. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість у вказаній сумі. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 109,18 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які підтверджені документально. На підставі наведеного та

Outcome: partial