Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказав, що з відповідачем перебував у шлюбі, зареєстрованому 04.03.2000 року. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, неповнолітня дитина після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем, відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2009 року. Відповідачка не бере участі у виховані дитини, допомоги на її утримання не надає, втручається в особисте життя позивача, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн., починаючи з 2008 року і до повноліття дитини, також шкоду завдану втручанням в особисте життя позивача у розмірі 2000 грн. та судові витрати. Кріт того позивач зазначає, що в жовтні 2007 року, відповідно до письмової розписки, відповідачка отримала від позивача грошову суму у розмірі 8050 грн. на утримання дитини, так як на той час дитина мешкала з відповідачем, а оскільки в даний час починаючи з 2008 року донька мешкає з батьком, позивач просить суд стягнути на його користь невитрачені [PERSON] кошти на утримання дитини у розмірі 2500 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надала, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповіда на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в звязку з наступним. Судом встановлено, що 04.10.2007 року шлюб між сторонами розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-ЖС №035500, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про народження дитини Серії І-ЖС №057577, виданого Відділом РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2009 року визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини. Згідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн. щомісячно починаючи з дня предявлення позов, а саме з 16.09.2010 року. Вирішуючи питання про стягнення невитрачених [PERSON] коштів на утримання дитини у розмірі 2500 грн., суд виходить з наступного. Вказаним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2009 року встановлено, що дитина [PERSON], мешкає з батьком з 20.06.2008 року. Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини визнанні судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до письмової розписки від 29.10.2007 року, відповідач отримала від позивача грошову суму у розмірі 8050 грн. на утримання дитини із розрахунку 500 грн. на місяць за період з 01.11.2007 року по лютий 2009 року. Таким чином фактично дитина мешкала з матірю в період з листопада 2007 року по червень 2008 року 8 місяців. Як вбачається зі змісту позовної заяви відповідачем була повернута частина сплачених позивачем коштів на утримання дитини у розмірі 1\~500 грн. За викладених обставин дана позовна вимога позивача обґрунтована та доведена фактичними обставинами, у звязку з чим з відповідачки підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2\~500 грн. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації за втручання відповідача в особисте життя позивача, у розмірі 2000 грн., суд вважає, що в ході розгляду справи дані обставини не знайшли свого підтвердження, тому відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial