overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні вимоги свого довірителя підтримала, просить задовольнити позов у повному обсязі, з підстав, наведених ним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На підставі поданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що 07 жовтня 2008 року між сторонами було укладено попередній договір оренди нежитлового приміщення (магазину) на території підземного торговельного комплексу за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 192. На підтвердження усної домовленості про укладення у майбутньому договору оренди відповідач надав позивачеві власноручно написану розписку про те, що отримав від позивача 5000 П5Б в якості авансу в рахунок належних з [PERSON] платежів за договором оренди приміщення магазину. На неодноразові виклики у судові засідання відповідач не з'явився, а відтак, зазначену розписку як доказ не спростував. Разом з тим, взятого на себе зобов'язання надати [PERSON] в оренду приміщення магазину за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 192, [PERSON] не виконав, однак отримані ним в якості авансу кошти позивачеві не повернув, що й стало підставою звернення позивача у жовтні 2010 року до суду. Як вбачається з наданої позивачем письмової інформації про офіційний курс гривні до іноземних валют станом на час пред'явлення ним позову (20.09.2010 р.), до стягнення з відповідача підлягає 39596 грн., що за офіційним курсом Національного банку України станом на 2 0 вересня 2010 року становило 5000 Ц5В. Також підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 396 грн. й витрат в розмірі 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (всього - 516 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

В листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що згідно договору купівлі продажу №3159 від 16.11.2001 року, вона купувала квартиру [ADDRESS] загальною площею 69,9 квадратних метрів, яка належала на праві власності [PERSON] та від імені якого на момент укладення договору діяла [PERSON]. Розпорядитися даною квартирою позивачка не має можливості, оскільки, договір було зареєстровано на Універсальній біржі «Південь», нотаріально не посвідчено. Посилаючись на вищезазначене, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, про причину неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 16.11.2001 року між [PERSON] з одної сторони, від імені якого діяла [PERSON], та [PERSON] - з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 69,9 квадратних метрів. Вказаний договір був укладений на Універсальній біржі «Південь» в м.Миколаєві під №3159 та зареєстровано в БТІ за реєстровим №20694 від 26.11.2001 року. Претензій сторони друг до друга не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На даний момент позивач не має можливості розпорядитися вище вказаним нерухомим майном, оскільки, договір було зареєстровано на Універсальній біржі «Південь» в м.Миколаєві, нотаріально не посвідчено. На підставі вищевикладеного, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Прокурор м. Славутича звернувся до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Державного закладу СМСЧ-5 Міністерства охорони здоров,я України до [PERSON] про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого. В позовній заяві посилається на те, що [PERSON], вироком суду визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України. У добровільному порядку ним не відшкодовано витрати лікувальному закладу, де перебування потерпілим по кримінальній справі на лікуванні. Тому просили стягнути з відповідача 343,91 гривні. Відповідач позовні вимоги визнав в повному об,ємі, згоден з тим, що повинен відшкодувати державній установі кошти за лікування потерпілого. В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2010 року, приблизно о 02 годині [PERSON], перебуваючи за місцем свого проживання в [INFO] наніс [PERSON] не менше трьох ударів кулаком в обличчя та трьох ударів по тулубу. Після цього [PERSON] взяв ніж, яким наніс [PERSON] один удар в голову та один удар в ліву частину живота. Внаслідок дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лоба та колото-різаного поранення черевної порожнини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1421 від 07.09.2010 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на лікуванні в загально хірургічному відділенні ДЗ СМСЧ - 5 міста Славутича 9 ліжко-днів. Вартість лікування склала 343 гривні 91 копійка, що підтверджується довідкою ДЗ СМСЧ - 5. 22 жовтня 2010 року Славутицьким міським судом винесено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном на три роки. У добровільному порядку витрати лікувального закладу винним [PERSON] на даний час не відшкодовані. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, кошти, затрачені на лікування потерпілого від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що дана сума збитку повинна бути стягнена у судовому порядку. На підставі наведеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 3.33 га , з них кормових угідь 0,1303 га. ріллі - 3,1996 га, кадастрові номери 7420684800070010047, 7420684800070010205, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області грошовою оцінкою 27953 грн,, посилаючись на слідуючі обставини: 16.06.2009 року померла її мати [PERSON]. За час свого життя мати не встигла оформити на своє ім.»я державний акт на вказану земельну ділянку. Після смерті матері вона прийняла спадщину по заповіту, але отримати свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку не має можливості ,так як отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку ,[PERSON] не встигла його зареєструвати ,так як відповідно до ст. 1299 ЦК України воно підлягало державній реєстрації. Позивач в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради до суду не з»явилась , надала суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення . Відповідач [PERSON] РДА до суду не з»явилась , надала суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. В заяві позивач підтримав свої позовні вимоги, а відповідачі їх визнали , а тому відповідно до ст. 61 ч.І ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини , визнані сторонами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних за рішенням Кіцманського районного суду віл 18.08.2006 року аліментів на утримання дочки [PERSON]. [INFO], з 150 гривень на 450 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 150 гривень занадто мала сума для утримання дитини, у 2008 році вона потрапила в аварію і стала інвалідом II групи, пенсії по інвалідності не вистачає на придбання ліків та утримання дитини. працювати через травми не може, зростають ціни, збільшуються мінімальна заробітна плата та прожитковий мінімум, тому просила позов задовольнити. Позивачка підтримала заявлені вимоги в повному обсязі з наведених підстав. Відповідач позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти в розмірі по 250-300 гривень з тих підстав, що не працює та сплачує аліменти на утримання іншої дитини, що вбачається із змісту протоколу його окремого допиту від 15.02.2011 року. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідач не працює, постійного заробітку не має, сплачує аліменти на утриманні іншої дитини, а позивачка являється інвалідом II групи. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога у розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід змінити і визначити у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 300 гривень з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

20.12.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 25936 грн 41 коп., а також 379 грн 36 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони у судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявою повідомила про підтримання позову і про згоду на заочний розгляд справи, в разі відсутності відповідача. Неявка відповідача визнана судом неповажною. У зв'язку з вищевикладеним суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до положень частини 1 статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.01.2007 року сторони уклали кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти сумі 15000 грн із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних від суми залишку (далі по тексту - Договір). Невід'ємною частиною Договору являються Умови і правила надання банківських послуг. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. м. Чернігів Відповідач умови Договору не виконує внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2010 року складає 25936 грн 41 коп. і складається із: -заборгованості за кредитом - 18757 грн 03 коп.; -заборгованості по сплаті відсотків - 5468 грн 12 коп.; -штрафу за порушення строків платежів - 1711 грн 26 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5), правильність якого відповідачем не спростована, що є підставою для її стягнення. Як убачається з приєднаних до справи платіжних доручень (а.с. 1) при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 149 грн 72 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 90 грн, а всього 239 грн 72 коп. В силу статей 79, 81, 88 ЦПК України зазначені витрати являються судовими і підлягають відшкодуванню за рахунок позивача. Враховуючи характер спірних правовідносин і ціну задоволеного судом позову, з відповідача слід додатково стягнути на користь держави 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 109 грн 64 коп. ((25936.41 х 1%) - 149.72)) у відшкодування судового збору. Таким чином даний позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 07.08.1993 року вона зареєструвала шлюб між відповідачем. Від даного шлюбу народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Тривалий час вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, заяву позивача суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім"я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини її слід залишити на виховання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить шлюб з відповідачкою розірвати. Обґрунтовуючи позов зазначає, що з відповідачкою по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1990 року, який оформлений у Міському віддііі РАЦС м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 99. Від цього шлюбу мають двох синів - один з яких неповнолітній. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного бюджету не мають, не ведуть спільного господарства, хоча і мешкають разом. Шлюб просить розірвати з тих підстав, що у сторін зникли почуття любові та взаємопорозуміння, в сім ї виникали сварки, подальше існування шлюбу заперечує інтересам сторін. Просить позов задовольнити та шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та про причини своїх неявок суд не повідомила, хоча про день та час сьогоднішнього судового засідання була належним чином повідомлена судовою повісткою, яка приєднана до матеріалів справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як з'ясовані фактичні взаємовідносини сторін та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а саме: припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами за втрати почуттів любові та поваги один до одного, виникнення сварок та конфліктів в сім'ї, відсутність спроб для примирення,- і вони достатні для того, щоб суд дійшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст. 105, 110-112 СК України, та ст.. 10,11,57,60,209,212-218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить шлюб з відповідачем розірвати. Обґрунтовуючи позов зазначає, що з відповідачем по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2000 року, який оформлений у виконкомі Жовтневої сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №03. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дочку - [PERSON], 13 грудня 2004 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного бюджету не мають, не ведуть спільного господарства, хоча і мешкають разом. Шлюб просить розірвати з тих підстав, що у сторін зникли почуття любові та взаємопорозуміння, в сім'ї виникали сварки, подальше існування шлюбу заперечує інтересам сторін. Просить позов задовольнити та шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини своїх неявок суд не повідомив, хоча про день та час сьогоднішнього судового засідання був належним чином повідомлений судовою повісткою, повідомлення про вручення якої приєднано до матеріалів справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як з'ясовані фактичні взаємовідносини сторін та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а саме: припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами за втрати почуттів любові та поваги один до одного, виникнення сварок та конфліктів в сім'ї, відсутність спроб для примирення,- і вони достатні для того, щоб суд дійшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст. 105, 110-112 СК України, та ст.. 10,11,57,60,209,212-218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що згоден на розірвання шлюбу. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1993 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей. Причиною розпаду сімї стало різні погляди на життя та різність характерів, що призводило до постійних сварок, а також те, що в неї інша сімя. Вони разом не проживають, спільне господарство та єдиний сімейний бюджет не ведеться з грудня 2010 року. Між ними втрачено почуття взаємної поваги та любові. Вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просить суд розірвати шлюб. Вислухав сторони, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 16 січня 1993 року /а.с.6/. Сторони мешкають окремо, спільне господарство та єдиний сімейний бюджет не ведеться з грудня 2010 року. Причиною розпаду сімї стало відсутність взаємоповаги між сторонами та різні погляди на життя. Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із права одного з подружжя на предявлення позову до суду. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу протиречать інтересам позивача та дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. У судовому засіданні встановлено, що на праві спільної, сумісної власності, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № Ж - 881 від 03 березня 2003 року, виданого УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 215 П 515 515. На момент приватизації органом приватизації відповідна частка кожному власнику виділена не була. Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 09 серпня 2010 року накладений арешт на спірну квартиру, посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість по аліментам. Відповідно до ст. 368 ЦПК України, майно, яке знаходиться в спільній сумісній власності двох та більше осіб без виділення часток кожного з них на праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ч. 2 ЦК України, при виділенні частки з майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між власниками, законом, або рішенням суду. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи: свідоцтво про право власності, постанова про арешт майна, інформаційна довідка БТІ, суд вважає, що при зазначених обставинах позов [PERSON] [PERSON] і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved