overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей, мотивуючи тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працює, має змогу надавати матеріальну допомогу. Зазначила, що домовленості з відповідачем щодо утримання дітей не досягнуто Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив суду, що на даний час працює, однак невідомо чи буде працювати через місяць, тому не хоче, щоб росла заборгованість по аліментах. Вважав за краще сплачувати аліменти добровільно. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22.08.2008 року виконкомом Олишівської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, актовий запис № 04 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], (а.с.6-7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне станодщ? дітей і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повнісю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю. Пояснила, що 10 вересня 2009 року між нею та відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №1343. Спільне проживання між нею та відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь між ними. В квітні 2010 року вони припинили спільне проживання. Примирення між ними неможливе. Дітей у шлюбі не народилося, спільно придбаного майна немає. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище Раченко. Відповідач в судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №073630, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 10 вересня 2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №1343. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом було призначено сторонам строк для примирення, який не дав бажаного результату. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин. У позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 20 листопада 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв"язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя і сім»ю, що приводить до сварок та непорозумінь. Вважає, що збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу. При цьому пояснила, що подальше проживання з відповідачем не можливе, оскільки він влаштовує сварки, систематично застосовує до неї фізичну силу, з приводу чого вона неодноразово зверталася в міліцію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не направив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 20 листопада 1993 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають в одному жилому приміщенні, але як пояснила позивачка, 5 років як сім»я їх розпалася. Намірів зберегти сім'ю позивачка немає, категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, що свідчить про його небажання зберегти сім»ю і з»являтися до суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, посилаючись на той факт, що 25 травня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №786/ЕК/2007-980, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 25000 гривень під 32% річних, строком користування до 19 листопада 2008 року на споживчі цілі. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 09 березня 2010 року має заборгованість в розмірі 17809 гривень 93 копійки. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. 25 травня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №786/ЕК/2007-980, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 25000 гривень під 32% річних, строком користування до 19 листопада 2008 року на споживчі цілі (а.с.12). 25 травня 2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки (а.с.13) Станом на 09 березня 2010 року загальна сума заборгованості за договором становить 17809 гривень 93 копійки, з яких заборгованість по кредиту становить 8397,96 грн., заборгованість по процентах становить 4876,87 грн., штрафні санкції становлять 3318, 70 грн., пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу складає 1216,40 грн. (а.с.11). За вимогами ч.І ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Наявність факту не виконання відповідачем зобов'язання сплатити кошти за кредитним договором є підставою для повного задоволення позову. Крім цього, при подачі позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 178 гривень 10 копійок та 220 гривень витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду судового процесу, які суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 12 вересня 1998 року помер її батько- Домбровський М.М., який мав сертифікат на право володіння акціями ЗАТ «Будагромехзапчастина». Спадщину після його смерті прийняла її мати [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, але своїх спадкових прав не оформила та померла 28 квітня 2005 року. На час смерті мати проживала разом з нею \\позивачкою\\ в м.Буча і вона вважається такою, що прийняла спадщину після неї, однак, дану спадщину не може належним чином оформити, так як мати не була зареєстрована за місцем її проживання. Тому просила встановити факт прийняття її матір»ю спадщини після смерті батька, встановити, що вона \\позивачка\\ постійно проживала разом з матір»ю на час відкриття спадщини та визнати за нею \\позивачкою\\ право власності на акції ЗАТ «Будагромехзапчастина» в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з»явився, просив справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, покази свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 12 вересня 1998 року помер батько позивачки [PERSON], який мав на праві власності 1\\2 частину жилого будинку № 128 по вул..Шевченка в с.Діброво-Ленінське Бородянського району Київської області та 50 простих іменних акцій ЗАТ «Будагромехзапчастина».\\а.с.8,10,12-13\\. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина та мати позивачки [PERSON], подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, та отримала свідоцтво про право на спадщину від 8 лютого 2003 року на спадкову частину \\а.с.28-35\\ 28 квітня 2005 року [PERSON] померла \\а.с.9\\. Як вбачається з копії акту від 23 квітня 2010 року \\а.с.15\\, що також підтвердила і свідок [PERSON], з 2001 року і по день своєї смерті [PERSON] проживала разом з позивачкою у її квартирі в [ADDRESS]. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити той факт, що позивачка постійно проживала зі своєю матір»ю з 2001 року і по день її смерті. Так як мати позивачки належним чином прийняла спадщину після смерті батька шляхом подання заяви до нотаріальної контори, то необхідності у встановленні даного факту немає, а тому в позові в цій частині необхідно відмовити. Також суд вважає за необхідне відмовити в позові і в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, оскільки відповідно до ст.1296-1297 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві вказала, що 1 березня 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння та приватизованої земельної ділянки, що розташовані по вул.. Корніяченка, 20 в с. Засулля Лубенського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала її чоловікові на підставі державного акта, однак в цьому документі прізвище її чоловіка вказано «Єременко». У зв»язку з цим, нотаріус відмовляє їй в оформленні спадщини. Прохає суд встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серія 111-ПЛ №011184 від 21 жовтня 1998 року виданий на підставі рішення Засульської сільської ради від 9.12.1997 року та від 2.06.1998 року на прізвище [PERSON] належить [PERSON], який помер 1 березня 2010 року в с. Засулля Лубенського району Полтавської області. В судовому засіданні [PERSON] вимоги своєї заяви підтримала, прохає їх задовольнити. Представник територіальної громади в особі виконкому Засульської сільської ради в судове засідання не з"явився про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Від сільського голови до суду надійшла письмова заява, згідно якої він прохає справу розглянути без участі їх представника. Проти вимог [PERSON] не заперечує. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ЦПК України факти, які мають юридичне значення встановлюються судом. Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2010 року, що набрало законної сили 04.10.2010 року було встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] знаходилась в зареєстрованому шлюбі і являлася дружиною [PERSON], який помер 1 березня 2010 року в с. Засулля Лубенського району Полтавської області (а.с.6,7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння та приватизованої земельної ділянки, розташованої на території с. Засулля, Засульської сільської ради площею 0,35 га., що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю. Згідно вказаного документа, землю передано для будівництва та обслуговування ж/б, госпбудівель і споруд 0.06 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,29 га., загальна площа земельної ділянки становить 0,35 га. Разом з тим, державний акт видано на ім»я [PERSON] (а.с.9). У зв»язку з вказаними розбіжностями у прізвищі чоловіка заявниці, останній було відмовлено в оформленні спадщини, що залишилася після його смерті (а.с.8). Разом з тим, судом встановлено, що державний акт серія 111-ПЛ №011184 від 21 жовтня 1998 року виданий на підставі рішення Засульської сільської ради від 9.12.1997 року та від 2.06.1998 року на прізвище [PERSON] в дійсності належав [PERSON], який помер 01.03.2010 року як одній і тій самій особі, що підтверджується довідками Засульської сільської ради (а.с.10-13) та зібраними матеріалами справи. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 30 вересня 2002 року у відділі РАГС Чорнухинського райуправління юстиції Полтавської області зареєстрував з відповідачкою шлюб, актовий запис № 20. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON]. [INFO]. Одруження з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги та постійних суперечок. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 30 вересня 2002 року у відділі РАГС Чорнухинського райуправління юстиції Полтавської області, актовий запис № 20 - розірвати. В судове засідання позивач не з»явився, на адресу суду надіслав лист з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надіслала суду лист, згідно якого проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, просить справу розглянути у її відсутність. Таким чином, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 30 вересня 2002 року у відділі РАГС Чорнухинського райуправління юстиції Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Федоряка) [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 20. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися, внаслідок чого станом на час розгляду справи сторони спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сімя розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

14.09.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 травня 2000 року Кам?янець Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що складено актовий запис №149. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені в січні 2010 року, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньку Ксенію, [INFO] Позивач звернувся до суду із заявою в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги. Відповідач звернулась до суду із заявою в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] заявив позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Спір про спільне господарство відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог в судовому засідання позивачка пояснила, що 20.12.1986 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Гвардійською сільською радою, Симферопольського району, Кримської області, актовий запис №195. Від даного шлюбу в них народилось троє дітей, одна з яких на даний час неповнолітня. Вже довгий час вони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, спільне життя не склалося по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя. У звязку з цим спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам та дітей. Їхній шлюб існує лише формально, тому вона просить їх шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він офіційно працює, не веде аморального способу життя, матеріально забезпечує потреби сімї. Свідок [PERSON]П в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі являються її батьками, на її думку збереження шлюбу не вплине на подальший розвиток сімї, тому шлюб батьків буде краще розірвати. Хоче проживати з матірю. Суд заслухавши сторони по справі, покази свідка, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено під час судового розгляду, дійсно між сторонами по справі 20 грудня 1986 року укладено шлюб, який зареєстрований Гвардійською сільською радою, Симферопольського району, Кримської області, актовий запис №195, про що свідчить свідоцтво про одруження, (а.с.4).У сторін це перший шлюб. В шлюбі народилось троє дітей, донька [PERSON] [INFO] неповнолітня. З наданих в ході судового розгляду пояснень позивача вбачається, що спільне життя у них не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, навіть після надання судом двомісячного терміну для примирення. Вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, що не спростовано відповідачем. З урахуванням зазначеного, суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Крім того позивач в позовній заяві не ставила вимог щодо стягнення на її користь кошти витрачені нею на оплату державного мита в розмірі 8.50 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн. з відповідача, а покладає їх на себе. За даних обставин суд не може вийти за межі позовних вимог і тому не ставить питання щодо стягнення вказаних сум з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 30.12.2005 року у виконкомі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 46. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Наразі шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивачки. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 30.12.2005 року у виконкомі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 46 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved