overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], тому що батько дитини життям, станом його здоровя не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не піклуються про дитину. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] з позовом згоден, не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник органу опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні підтримала висновок опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Прокурор також вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2000 р., який 15.11.2007 р. розірвано; від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню своє дитини, не спілкується з дочкою, не проявляє відносно дитини будь-якого інтересу; [PERSON] не має постійної роботи, був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення з 2009 р. [PERSON] дитиною не цікавиться, не відвідує навчальний заклад, де навчається його донька, не дбає про моральний, фізичний та розумовий розвиток дитини. Крім того [PERSON] надав органу опіки та піклування письмову заяву про згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Вищевказане підтверджується поясненнями позивача, відповідача, матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON],висновком Хортицької районної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав; довідкою ЗНВК Основащодо відвідування [PERSON] навчального закладу. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обовязків стосовно виховання дітей. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню своєї доньки [PERSON], [INFO] , матеріально її не утримує, надав заяву про відмову від батьківських прав , суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач пояснив, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності . В спірній квартирі зареєстрована позивачка , чоловік позивачки [PERSON], та їх син - відповідач за справою. Відповідач в спірній кавартирі не проживає, позивачка разом зі своїм чоловіком мешкає в квартирі , сплачують комунальні послуги .У звязку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі , однак в квартирі не проживає, однак на нього нараховуються комунальні послуги , позивачка звернулась до суду з позовом та просить визнати відповідача таким , що втратив право користування жилим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Відповідач в судове засідання не з′явились , про час та місце розгляду були сповіщені в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідачів, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вислухавши пояснення позивача , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , згідно копії договору купівлі-продажу посвідчного приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 12.11.2004 року , р.№9739. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], згідно копії довідки дільниці №447 КП «Жилкомсервіс» від 23.03.2010 року . Відповідач [PERSON], [INFO] не проживає в спірній квартирі. Факт непроживання відповідача в належній позивачці квартирі підтверджується копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.12.2009 року,згідно якої [PERSON] близько чотирьох років тому після чергового конфлікту з батьками пішов з дому та звязку з рідними не підтримує . Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини, за ними залишається житлове приміщення на протязі шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого терміну проводиться у судовому порядку. Аналізуючи викладені докази по справі в сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач зареєстрований , але не проживає у спірній квартирі понад чотирьох років, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В березні 2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, посилаючись на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, хоча та потребує матеріальної допомоги також і у зв`язку із станом її здоров`я. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір своїх позовних вимог, просивши стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що розмір аліментів, на якому наполягає позивачка є завеликим, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей від другого шлюбу, та утримує непрацездатну дружину. Не заперечував проти сплати аліментів в розмірі 1/6 частки від його заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. У відповідності із ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Відповідач працює, щомісяця отримує заробітну плату у розмірі 1000 грн. (а.с. 13), одружений повторним шлюбом, від якого має двох малолітніх дітей, 2007 р. та [INFO] відповідно (а.с. 14-18). Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач відповідно до закону має обов`язок матеріально утримувати свою дитину, і таке утримання встановлюється судом шляхом стягнення з нього аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що належать стягненню з відповідача, суд керується положеннями ст. 182 СК України, спирається на встановлені обставини справи, та вважає за справедливе визначити їх в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача. Тому позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивачка при зверненні до суду із позовом була звільнена від сплати судового збору та витрат на ІТЗ, то зазначені витрати мають бути стягнуті на користь держави з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

07.04.2011 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі із 1999 року по 2004 рік та мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач регулярно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а якщо і дає кошти, то їх недостатньо. Тому позивач вимушена звернутися із позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала частково та просила його задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти у сумі 350 гривен щомісячно. Відповідач позов визнав частково, не заперечує надавати допомогу на утримання дитини за рішенням суду, але в меншому, ніж заявлено у позові розмірі, оскільки у нього на утриманні є ще одна дитина [INFO], а постійну роботу він знайшов лише в 2010 році. Згоден сплачувати аліменти у сумі 350 гривен щомісячно. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Як встановлено в суді, відповідач [PERSON],[INFO], є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина знаходиться на утриманні позивача (а.с.5). Відповідач надає допомогу на утримання дитини, але не регулярно. Він працює, отримує певні доходи, має нерегулярний, мінливий заробіток, тобто має змогу утримувати дитину матеріально. Клопотання позивача про стягнення аліментів з відповідача з 07.04.2011 року, тобто з дня подачі заяви до суду, не суперечить закону. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у твердій грошовій сумі не суперечить закону, але перевищує можливості відповідача, тому суд задовольняє позов частково, а також враховує,що сторони прийшли до згоди про розмір стягуваних аліментів у судовому засіданні. Суд приймає до уваги, що на утриманні відповідача є ще одна дитина, донька [PERSON],[INFO], матірю якої є інша жінка. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 51 гривну державного мита та 120 гривен ІТЗ судового розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

28.04.2011 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 27.10.2001 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управляння юстиції Донецької області, актовий запис № 443. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили у листопаді 2010 року, сімейне життя не склалося із-за відсутності порозуміння між ними. На даний час вони разом не проживають. Спільне господарство ними не ведеться, спору про поділ майна немає, тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Прізвище просила залишити «Трилисенко». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.10.2001 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управляння юстиції Донецької області, актовий запис № 443 (а.с.6), від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини сторони припинили у листопаді 2010 року, сімейне життя не склалося із-за відсутності порозуміння між ними. Сторони проживають окремо, примирення між ними неможливе, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Новопетрівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 09 вересня 2010 року в с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,64 гектарів, розташованої на території Новопетрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №038427, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 492. При житті, заповіту щодо свого майна, [PERSON] не складала, тому має місце спадкування за законом. Із спадкоємців за законом першої черги є тільки позивачка. Батько позивачки [PERSON] помер 18 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 003797 виданого 19 серпня 2005 року Новопетрівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області. Коли позивачка звернулася до Великомихайлівської державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, їй було відмовлено у звязку з тим, що нею пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка вчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини до Великомихайлівської державної нотаріальної контори з поважної причини у звязку з юридичною необізнаністю змін у законодавстві. Тому просить визначити додатковий строк терміном шість місяців для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON]М, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Новопетрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вислухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини терміном шість місяців, так як позивачка пропустила строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідно з рішенням Приморського районного суду від 15.01.2010 року він сплачує аліменти у звязку з її навчанням доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років тобто до 25.09.2014 року. В теперішній час його донька перевелась на заочну форму навчання та вартість її навчання зменшилась вдвічі, вона працює та самостійно себе забезпечує. 10.01.2004 року він уклав шлюб з [PERSON], з якою в нього є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на його утриманні. Крім того зараз він сплачує повернення кредиту за договором кредиту, який він отримував на придбання житла. Оскільки змінились вказані істотні обставини відповідно до яких встановлювався розмір аліментів при винесенні рішення від 15.01.2010 року, просить суд зменшити розмір аліментів до 200 грн. щомісячно. Позивач у письмовій заяві підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідачка у письмовій заяві не заперечувала проти задоволення позову, просить розглянути справу без її участі. Третя особа [PERSON] у письмовій заяві не заперечувала проти задоволення позову, просить справу розглянути без її участі. Суд вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України Якщо повнолітні дочка, син продовжувати навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно з ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя №2-246/10 від 15.01.2010 року з [PERSON] стягнути аліменти в сумі 400 грн. на утримання доньки [PERSON] до закінчення нею навчання. На підставі вище викладеного дослідивши письмові матеріали, які підтверджують зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів: свідоцтво про одруження, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності, вказуючи на те, що 21.09.1993 року між ним та відповідачем була укладена домашня угода, відповідно з якою він придбав у відповідача гараж №327, розташований на автостоянці «Автолюбитель-21» в Приморському районі м. Маріуполя та вступив в товариство «Автолюбитель-21». Після укладення угоди він розпоряджується вказаним гаражем на свій розсуд. У звязку зі зміною нумерації гаражів в кооперативі його гаражу №327 був наданий № 337, що підтверджується відповідною довідкою. В даний час йому стало відомо, що угода купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню, а придбаний ним гараж все ще зареєстрований на імя відповідача. Оскільки договір виконаний повністю, просить визнати договір купівлі-продажу гаражу дійсним, та визнати за ним право власності на вказаний гараж. Позивач у письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у письмовій заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив що договір укладався та був виконаний повністю, просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи голова АСК «Автолюбитель-21» [PERSON] у письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову, просить розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як вбачається з письмової угоди від 21.09.1993 року [PERSON] придбав у [PERSON] гараж №327 в АСК «Автолюбитель-21». Відповідно з довідкою Маріупольського БТІ від 12.03.2011 року [PERSON] є власником гаражу №327 в АСК «Автолюбитель-21» на підставі реєстраційного посвідчення від 21.03.1993 року. Згідно з довідкою голови правління АСК «Автолюбитель-21» від 19.02.2011 року гаражу №327 у вказаному кооперативі у звязку зі зміною нумерації був наданий №337. На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєструвала шлюб 28.04.2001 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до 2004 року. Підставою припинення шлюбних відносин позивачка вказує відсутність взаєморозуміння, на підставі чого виникали свари, сім*я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення позивачка не згодна, просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2001 року, шлюб зареєстрований відділом РАЦС Волноваського РУЮ Донецької області, актовий запис № 52. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, позивач на примирення не згодний, зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім, мотивуючи тим, що від шлюбу з [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В 2001 році [PERSON] виїхав за межі України, на теперішній час місце перебування його невідоме. Визнання безвісно відсутнім колишнього чоловіка позивачки необхідно для отримання допомоги на неповнолітню дитину. У судове засідання заявниця та представник зацікавленої особи подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Заявниця на вимогах заяви наполягає, представник зацікавленої особи з заявою згоден. Згідно ст. 43 ЦК України, громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім, якщо протягом одного року в місці його проживання нема відомостей про місце його перебування. Згідно до ст. 261 ЦПК України справи про визнання громадянина безвісно відсутнім розглядаються судом за місцем проживання заявника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що прохання заявника підлягає задоволенню повністю. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.03.1995 року. Прізвище подружжя після укладення шлюбу [PERSON] (а.с 6). [PERSON] народився 10.06.1998 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис №104 від 28.10.2009 року (а.с 7). Згідно довідки Каховського РВ УМВС України від 24.03.2010 року [PERSON] розшукувався як безвісно відсутня особа. Заява [PERSON] про розшук [PERSON] про розшук зареєстрована в ЖРЗПЗ №711 від 15.03.2010 року.

Outcome: approved