Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-06 00:00:00

У листопаді 2010 року ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі [PERSON] міського відділення № 7860 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 8 червня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 251, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 20000 гривень, а відповідач зобовязався повернути кредит у встановлений договором строк. Також 08 червня 2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з умовами якого відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання або неналежне виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань, у нього виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 18309,27 гривень, в зв'язку з чим позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму боргу та судові витрати по справі. В ході розгляду справи представником позивача [PERSON] міського відділення № 7860 Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 22 357,91 гривень та судові витрати. 20 грудня 2010 року відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі [PERSON] міського відділення № 7860 Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та [PERSON] посилаючись на те, що при укладенні договорів поруки позивач не поцікавився платоспроможністю поручителів, а поручителі з самого початку не мали намірів виконувати ці договори та відповідати по зобов'язаннях [PERSON]. Оскільки ці договори не були направлені на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] не взмозі виплачувати позивачу будь-які кошти, вони просили суд визнати договори поруки недійсними. Представник позивача за первісним позовом у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про визнання первісного та зустрічного позовів, справу просив розглянути у його відсутність. [PERSON], яка діяла як відповідач від свойого імені та як представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 08 червня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі [PERSON] міського відділення №7860 та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 251, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 20000 гривень, а відповідач зобовязався повернути кредит у встановлений договором строк., що підтверджується копією кредитного договору. 08 червня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі [PERSON] міського відділення № 7860 та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, згідно з якими [PERSON] та [PERSON] на добровільній основі взяли на себе зобовязання відповідати перед позивачем по зобовязаннях [PERSON] по кредитному договору у разі невиконання або неналежного виконання ним своїх зобовязань. Через\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~неналежне виконання відповідачем [PERSON]Л взятих на себе зобовязань по кредитному договору у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 22357,91 гривень, яка складається з заборгованості за відсотками в розмірі 138,86 гривень, простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 11519,45 гривень, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 6123,95 гривень, заборгованості за пенею по кредиту в розмірі 3252,68 гривень, заборгованості за пенею по відсотках в розмірі 1322,97 гривень. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, в силу ст.554 ЦК України та умов відповідного договору поруки від 08 червня 2007 року, його поручителі [PERSON] та [PERSON] мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники. При цьому суд вважає, що зустрічний позов задоволенню не підлягає, оскільки в силу ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а твердження відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що договори поруки не були направлені на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені, не засновані на законі та є помилковими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК україни правочин є дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Завідомо на момент вчинення правочину об'єктивна неможливість настання правового результату дійсно не породжує у сторін тих чи інших прав та обов'язків. Але договори, за якими реальність настання правових наслідків поставлено в залежність від поведінки учасників, не можна вважати такими, що не були направлені на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені. З врахуванням вищенаведених обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що первісний позов є обгрунтований та підлягає задоволенню, а у задволенні зустрічного позову необхідно відмовити у зв"язку з безпідставністю позовних вимог. У звязку з розглядом справи позивач сплатив судові витрати в розмірі 320 гривень. В силу ст.88 ЦПК України ці кошти мають бути відшкодовані позивачеві за рахунок відповідачів солідарно.

Outcome: approved