Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 28 жовтня 2008 року, [PERSON], керуючи автомобілем «Субару Форестер», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Олімпійській в м. Бровари Київської області, здійснив на неї наїзд, коли вона переходила проїжджу частину дороги на нерегульованому пішохідному переході. В результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багато уламкового перелому правої малостегнової кістки, пошкодження хрестовидних зв'язок правого колінного суглобу, множинних саднин нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 25/212-08 від 18.02.2009 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. По даному факту СВ Броварського МВ ГУ ВМС України в Київській області було порушено кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 286 КК України. 31 березня 2009 року постановою Броварського міськрайонного суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в звязку з амністією. Позивачка зазначає, що внаслідок ДТП їй заподіяна матеріальна шкода, яка полягає в наступному. В звязку з ушкодженням здоров'я вона витратила на лікування 3093 грн. 59 коп., втратила частину заробітку за листопад-грудень 2008 року в сумі 1617 грн. 54 коп., понесла витрати в сумі 1105 грн., повязані з оплатою поїздок на таксі до лікувальних закладів, а також їй рекомендовано санаторно-курортне лікування, вартість якого становить 4427 грн. Крім того, при ДТП були пошкоджені штани джинсові вартістю 420 грн., шкіряна куртка вартістю 2300 грн., чоботи жіночі вартістю 720 грн. Позивачка зазначає, що їй також заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала в звязку з ушкодженням здоров'я при ДТП, у порушенні звичайного активного способу життя і яку вона оцінює в 100 000 грн. Посилаючись на те, що ТОВ «Ілта», яке є власником автомобіля «Субару Форестер», перадало його по довіреності у тимчасове володіння та користування ТОВ «Хенкель Україна», з яким [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах і з вини якого сталося ДТП, то позивачка просила стягнути заподіяну їй шкоду з [PERSON] та ТОВ «Хенкель Україна». В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів витрати на лікування в сумі 3093 грн. 59 коп., витрати на таксі в сумі 1105 грн., на санаторно-курортне лікування 6195 грн., втрачений заробіток за період з листопада 2008 року по квітень 2009 року в сумі 3463 грн. 45 коп., моральну шкоду в сумі 99576 грн. та судові витрати: за надання правової допомоги 300 грн., за оформлення довіреності на представництво її інтересів 150 грн., за проведення судової психологічної експертизи 3876 грн. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що поскільки [PERSON]м. перебував з ТОВ «Хенкель Україна» у трудових відносинах, то воно і повинно відшкодувати заподіяну ним шкоду. Представник ТОВ «Хенкель Україна» позов не визнав, посилаючись на те, що поскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Субару Форестер» застрахована у ВАТ «СК «НОВА», то страхова компанія і повинно відшкодувати заподіяну шкоду. Представник ВАТ «СК«НОВА» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника. У наданих суду письмових запереченнях ВАТ «СК«НОВА» позов не визнає, посилаючись на те, що позивачка не зверталась до них із заявою про виплату страхового відшкодування, а тому шкоду повинна відшкодовувати особа, з вини якої її заподіяно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2008 року, близько 22 год., [PERSON], керуючи автомобілем «Субару Форестер», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Олімпійській в м. Бровари Київської області, в порушення вимог п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на позивачку, яка переходила проїжджу частину дороги на нерегульованому пішохідному переході. В результаті ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багато уламкового перелому правої малостегнової кістки, пошкодження хрестовидних зв'язок правого колінного суглобу, множинних саднин нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 25/212-08 від 18.02.2009 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. По даному факту СВ Броварського МВ ГУ ВМС України в Київській області було порушено кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 286 КК України. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2009 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 26.12.2008 року, а провадження в справі закрито. Таким чином, судом встановлено, що ДТП сталося з вини водія [PERSON] Судом також встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Субару Форестер», реєстраційний номер [NUMBER] є ТОВ «Ілта», яке на підставі довіреності № 244/06L від 06 квітня 2006 року уповноважило та доручило ТОВ «Хенкель Україна» у тимчасове володіння та користування зазначений автомобіль, строком до 06 квітня 2009 року. Згідно довіреності № 0904/2008-01 від 09 квітня 2008 року, ТОВ «Хенкель Україна» доручило [PERSON] цілодобово (без обмежень) керувати автомобілем марки «Субару Форестер», реєстраційний номер [NUMBER], строком до 31 грудня 2010 року з правом передоручення. Згідно трудового договору, [PERSON] з 08 січня 2003 року прийнятий на посаду спеціаліста по методах розширення ринку збуту відділу продажу ТОВ «Хенкель Україна». Відповідно до положень ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно роз'яснень в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела. Беручи до уваги неведене, суд вважає, що відповідальність за заподіяну шкоду повинно нести ТОВ «Хенкель Україна», яке на момент ДТП було володільцем автомобіля «Субару Форестер» на підставі довіреності № 0904/2008-01 від 09 квітня 2008 року. Судом також встановлено, що згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/0112559, строк дії якого з 06.04.2008 року до 05.04.2009 року, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Субару Форестер», реєстраційний номер [NUMBER], застрахована у ВАТ «СК «НОВА», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 51\~000 грн., а за шкоду заподіяну майну 25500 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що шкоду повинно відшкодувати в межах ліміту відповідальності ВАТ «СК «НОВА», а в разі недостатності страхової виплати ТОВ «Хенкель Україна» повинно відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Позивачка зазначає, що на лікування нею витрачено 3093 грн. 59 коп. Як вбачається з наданих позивачкою квитанцій і чеків, на придбання ліків витрачено 2738 грн. 59 коп. Позивачкою включено до витрат на лікування і оплату за проведення судово-медичної експертизи в сумі 355 грн. Цю суму суд включає до судових витрат. Таким чином, суд задовольняє вимоги про відшкодування витрат на лікування в сумі 2738 гривень 59 копійок (3093,59 355 =2738,59). Підлягають задоволенню і вимоги про стягнення коштів на санаторно-курортне лікування в сумі 6195 грн., оскільки згідно довідки Броварської поліклініки від 17.11.2010 року, позивачці рекомендовано санаторно-курортне лікування (санаторії Саки, Одесса, Куяльник). Як вбачається з рахунку № 417, наданого ТОВ «Укркурортсервіс», вартість путівки на одну особу до санаторію «Полтава» (Саки) складає 6195 грн. Вимоги про стягнення витрат на оплату поїздок на таксі в сумі 1105 грн. суд задовольняє частково - на суму 610 грн., а саме: за перевезення позивачки 28.10.2008 р. з місця ДТП до місця проживання - квитанція № 452731 від 28.10.2008 р. на суму 20 грн.; за перевезення позивачки 31.10.2008 р. до інституту травматології та ортопедії для проходження стаціонарного лікування квитанція № 452729 від 31.10.2008 р. на суму 210 грн. та довідка інституту (а.с. 20,21); перевезення позивачки 05.11.2008 р. з інституту травматології та ортопедії до діагностичного центру «МЕДІВІП» для проведення магнітно-резонансної томографії та назад до інституту дві квитанції від 05.11.2008 р. на суму 90 грн. кожна та довідка діагностичного центру (а.с.28); перевезення позивачки 13.11.2008 р. з інституту травматології та ортопедії після закінчення стаціонарного лікування до місця проживання квитанція № 642683 від 13.11.2008 р. на суму 200 грн. (а.с.20,21). Задовольняючи ці вимоги суд виходить з того, що позивачка в звязку з отриманими тілесними ушкодженнями не мала змоги пересуватись самостійно або користуватись громадським транспортом. В іншій частині вимог про оплату поїздок на таксі суд відмовляє, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Як вбачається з копії трудової книжки позивачки, 07 липня 2008 року вона прийнята на посаду спеціаліста відділу загального документообігу ВАТ АБ «Надра». Згідно листків непрацездатності, позивачка була звільнена від роботи з 29 жовтня 2008 року по 03 квітня 2009 року. Відповідно до ч.1 ст.1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоровя, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоровя або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від пятикратного розміру мінімальної заробітно плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Середньомісячний заробіток позивачки суд обчислює за три останні календарні місяці, що передували ушкодженню здоровя, оскільки вона була прийнята на роботу 07.07.2008 року, а тілесні ушкодження отримала 28.10.2008 року, тобто працювала всього три місяці до ушкодження здоровя. Згідно довідки про доходи № 4458 від 16.02.2009 року, виданої ВАТ АБ «Надра», заробіток позивачки становив: серпень 2008 року 1829,10 грн., вересень 2008 року 1829,10 грн., жовтень 2008 року 1906,36 грн., а її середньомісячний заробіток за три останні календарні місяці, що передували ушкодженню здоровя становить 1854 гривні 85 копійок (1829,10 + 1829,10 + 1906,36 : 3 = 1854,85). Згідно ст.. 59 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік», установлено розмір мінімальної заробітної плати з 01 жовтня 2008 року 545 гривень, звідси, пятикратний розмір мінімальної заробітної плати на день ушкодження здоровя позивачкою становив 2725 гривень (545 х 5 = 2725). Поскільки, середньомісячний заробіток позивачки (1854,85 грн.) є меншим від пятикратного розміру мінімальної заробітної плати (2725 грн.), то суд обчислює розмір втраченого нею заробітку виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Згідно довідки про доходи № 4403 від 11.11.2010 року, виданої ВАТ АБ «Надра», заробіток позивачки (за листками непрацездатності) становив: листопад 2008 року - 1045,20 грн., грудень 2008 року 1201,98 грн., січень 2009 року 1045,20 грн., лютий 2009 року 1045,20 грн., березень 2009 року 1097,46 грн. Отже, втрачений позивачкою заробіток за період з листопада 2008 року по квітень 2009 року становить 8189 гривень 96 копійок: листопад 2008 року: 2725 1045,20 = 1679,80 грн.; грудень 2008 року: 2725 1201,98 = 1523,02 грн.; січень 2009 року: 2725 1045,20 = 1679,80 грн.; лютий 2009 року: 2725 1045,20 = 1679,80 грн.; березень 2009 року: 2725 1097,46 = 1627,54 грн. Таким чином, матеріальна шкода заподіяна позивачці внаслідок ДТП складає 17733 гривні 55 копійок (2738,59 + 610 + 6195 + 8189,96 = 17733,55), що не перевищує ліміту відповідальності згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/0112559, тому суд стягує цю суму на користь позивачки з ВАТ «СК «НОВА». Позивачка просить стягнути моральну шкоду в сумі 99576 гривень, посилаючись на висновок судово-психологічної експертизи № 6113/10-11 від 22.09.2010 року. Згідно цього висновку, наслідки ситуації дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28.10.2008р., постали для [PERSON] як психотравмуючими, обумовили тривалі негативні зміни фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, перешкоджали можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили [PERSON] психологічні (моральні) страждання. Кількісний еквівалент завданої [PERSON] моральної шкоди може становити 108 мімальних заробітних плат. Суд погоджується з висновком зазначеної експертизи в частині спричинення позивачці моральних страждань внаслідок отриманих при ДТП тілесних ушкоджень. Суд вважає, що позивачці заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоровя при ДТП, в звязку з чим порушені нормальні життєві звязки та звичайний спосіб життя через неможливість продовження активного громадського життя, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Однак, на думку суду, розмір грошового відшкодування моральної шкоди зазначений у висновку експертизи, повинен становити меншу суму. Враховуючи характер правопорушення, обсяг, глибину та тривалість душевних страждань позивачки, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в 25000 гривень, і вважає, що зазначений розмір відповідатиме ступеню страждань позивачки, яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоров'я. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.1,2 ст. 23 ЦК України, у розмірі не більше ніж 5% ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілого. Беручи до уваги наведене, суд стягує з ВАТ «СК «НОВА» на користь позивачки моральну шкоду в сумі 2550 гривень (5% від ліміту відповідальності 51000 грн.), а решта суми 22450 (25000 2550 = 22450) гривень підлягає стягненню з ТОВ «Хенкель Україна». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ТОВ «Хенкель Україна» на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати: за надання правової допомоги 300 грн., за нотаріальне оформлення довіреності на представництво її інтересів 150 грн., за проведення судово-психологічної експертизи 3876 грн., за проведення судово-медичної експертизи 355 грн., всього 4681 грн., а також в доход держави судовий збір в сумі 224 грн. 14 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial