Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

10.02.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, якій в ході судового розгляду уточнив, де вказує, що 22.11.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 7507С62/126, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 100 000 доларів США, зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, в звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 90043,59 доларів США, яку він добровільно не виплачує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, пояснив, що заперечення відповідача проти позову з тієї підстави, що він, як фізична особа підприємець, оголошений банкрутом, в звязку з чим його зобовязання перед банком припинені, не заслуговують на увагу, оскільки кредитний договір укладений з фізичною особою [PERSON], а не фізичною особою підприємцем. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, не оспорюючи розміру самих вимог, пояснили, що дійсно, 22.11.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7507С62/126, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 100 000 доларів США. В звязку з фінансовою неспроможністю він був позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати виплати за отриманим кредитом. Постановою господарського суду Запорізької області від 29.09.2009 року у справі № 16/87/09-21/134/09 його, як фізичну особу підприємця визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого [PERSON] у межах провадження у даній справі ПАТ «Укрексімбанк»в особі запорізької філії АТ «Укрексімбанк»до нього, як ФОП, відповідно до заяви від 5.11.2009 року заявлені кредиторські вимоги на суму 838753,18 грн. повідомленням від 11.11.2009 року вказані вимоги визнані ліквідатором [PERSON] в повному обсязі. Додатково кредиторські вимоги ПАТ «Укрексімбанк»в особі Запорізької філії АТ «Укрексімбанк»до нього, як ФОП, визнані ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.11.2009 року у справі № 16/87/09-21/134/09 як забезпечені заставою та включені до першої черги реєстру кредиторських вимог. В межах провадження справи про банкрутство реалізовано заставне майно [PERSON], заставодержателем якого був позивач, а саме: дві земельні ділянки у м. Запоріжжі за адресами: вул. Зелена, 25 та вул. Зелена, 36. за рахунок реалізації заставленого майна ліквідатором вимоги позивача були погашені у розмірі 185662,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 18.08.2010 року. Про хід проведення ліквідаційної процедури позивач неодноразово повідомлявся ліквідатором [PERSON], про що свідчать листування сторін: листи [PERSON] до Пат «Укрексімбанк»вих. № 05/14 від 24.12.2009 р., № 05/13 від 23.12.2010 р., 01/16 від 12.07.2010 р., 23/02/2 від 23.02.2010 р., лист ПАТ «Укрексімбанк»до [PERSON] від 27.01.2010 р. більш того, ПАТ «Укрексімбанк»зняв заборону відчуження предмета іпотеки, про що свідчать копії витягу з Державного реєстру іпотек від 15.02.2010 р. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.10.2010 р. у справі № 16/87/09-21/134/09 підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] припинено, одночасно припинено провадження у справі про банкрутство. Таким чином, [PERSON] вважає, що одночасно з винесенням ухвали господарського суду Запорізької області від 07.10.2010 р. у справі № 16/87/09-21/134/09 зобовязання відповідача перед позивачем в частині вимог за кредитним договором вважаються погашеними, про що йому розяснив арбітражний керуючий [PERSON] Допитаний в суді в якості свідка [PERSON] підтвердив своє розяснення [PERSON] про те, що він вважає, що з ліквідацією фізичної особи-підприємця припиняються його зобовязання і як фізичної особи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши представника позивача, відповідача і його представника, заслухавши пояснення свідка, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що 22.11.2007 року між банком та відповідачем, як фізичною особою, було укладено кредитний договір № 7507С62/126, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 100 000 доларів США. Погашення кредитної заборгованості має здійснюватися позичальником з 1 по 15 число кожного місяця відповідно до п.п. 2.4.1. та 2.5.1. кредитного договору та згідно графіку погашення, наведеного в додатку № 1 до цього договору. Згідно з п. 2.2.1. кредитного договору проценти за користування кредитом встановлені за формулою Libor 12 m + 6,60 %, але не менше 12 % річних. В звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, а саме порушенням строків оплати основаного боргу процентів, ПАТ «Укрексімбанк»[PERSON] направляв листи з повідомленнями про наявність порушень, з проханням їх усунути. 20.12.2010 р. за № 075-13/7569 ПАТ «Укрексімбанк»направив [PERSON] вимогу-повідомлення про повернення кредиту достроково у відповідності до п.п. 2.6.2., 4.1.1., 4.2.1. кредитного договору протягом 10 банківських днів з дати отримання цієї вимоги-повідомлення. [PERSON] цю вимогу-повідомлення не отримав і вона повернулась за закінченням терміну зберігання. Станом на 09.03.2011 року прострочена заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 7507С62/126 від 22.11.2007 року становить 90043,59 доларів США, яка складається з: - заборгованості за кредитом 80550,63т доларів США; - заборгованість по процентам за період з 08.10.2010 р. по 03.02.2011 р. 4108,09 доларів США; - пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 08.10.2010 р. по 03.02.2011 р. 5306,27 доларів США; - пеня за порушення строків погашення процентів за період з 08.10.2010 р. по 03.02.2011 р. 78,60 доларів США. Вказані фактичні обставини не заперечувались відповідачем, в звязку з чим і на підставі досліджених доказів суд вважає встановленим факт порушення умов кредитного договору відповідачем та факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі, що вказаний в позові. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії , а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Таким чином вимоги позивача відповідають закону та обґрунтовані доказами. Заперечення відповідача проти позову з тієї підстави, що його ліквідовано як фізичну особу підприємця, не ґрунтуються на законі, в звязку з чим не приймаються судом. Договір кредиту, як і договір іпотеки у забезпечення виконання кредитного договору, були укладені між позивачем та фізичною особою [PERSON], а не фізичною особою підприємцем [PERSON], що підтверджується умовами кредитного договору, згідно з яким кредит надавався фізичній особі [PERSON] на придбання земельних ділянок, що ним, як фізичною особою і було здійснено, а не на ведення підприємницької діяльності чи для господарських цілей, умовами договору іпотеки, де іпотекодавцем виступив [PERSON], як фізична особа. Вказані договори в частині їх сторони - фізичної особи [PERSON] ніким не оспорені, тому вважаються правомірними на підставі ст. 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ст. 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом судової справи, до яких відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу тощо. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved