overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні доньки. Вважає, що він, як батько, повинен матеріально допомагати дитині. В звязку з цим, просить стягувати з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, не повідомив суд про причини неявки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження Серія 1-СГ №330967. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу доньці, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати повязані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, а також стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати на утримання малолітньої доньки до досягнення нею повноліття аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, - витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16.06.2007 року вона перебувала в зареєстровано шлюбі з відповідачем. 08.01.2008 року від шлюбу народився [PERSON]. 21.06.2010 року вони спільно не проживають, шлюб між ними розірвано. Добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина відповідач не надає, тому вона звернулася до суду та просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надіслала до суду заяву в якій наполягає на позовних вимогах в повному обсязі і просить справу розглянути у її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів на утримання сина не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між сторонами мали місце сімейні правовідносини, які регулюються ст. 180, 182 та 191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого 08.01.2010 року народився син, [PERSON] (а.с.6). На даний час дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою № 581 від 18.04.2011 року виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області (а.с.8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня предявлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в силу ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 03 вересня 2003 року між нею та її сином, відповідачем по справі, було укладено договір дарування належної їй на праві власності квартири [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що на момент укладення договору дарування перебувала в такому психічному стані, коли не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому просить визнати зазначений договір дарування квартири недійсним. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що на час посвідчення договору дарування позивачка була дієздатною, самостійно зібрала необхідні для укладення договору документи, ознайомилась з договором дарування та підписала його. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що на час вчинення договору дарування позивачка не виявляла жодних ознак, які б перешкоджали його вчиненню. Крім того, договір був нею самостійно прочитаний і підписаний. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи № 2-94/10, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачці належала квартира [ADDRESS], яку вона 03 вересня 2003 року подарувала своєму синові [PERSON] Ці обставини підтверджуються, як поясненнями сторін, так і копіями свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1995 року та договору дарування квартири, посвідченого 03.09.2003 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4934. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 1002 від 08 грудня 2010 року, [PERSON], 03 вересня 2003 року, на момент посвідчення договору дарування, страждала на органічні астенічний та когнітивний розлади внаслідок хронічного порушення мозкового кровообігу 2 стадії, до якого призвели церебральний атеросклероз та гіпертонічна хвороба. Ступінь виразності розладів психіки у під експертної був такий, що вона не могла повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, рекомендується визнати її станом на 03 вересня 2003 року обмежено дієздатною. Відповідно до ст. 55 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору дарування квартири, угода укладена громадянином, хоч і дієздатним, але який в момент її укладення перебував у такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною за позовом цього громадянина. Беручи до уваги наведене та враховуючи, що у суду немає підстав сумніватись в обєктивності висновку судово-психіатричної експертизи і відповідачем не надано доказів, які б спростовували висновок експертів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач у квітні 2011 року звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином( а.с. 13). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд ухвалив: за згодою позивача постановити рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 4). На даний період проживають окремо. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 5), яка проживає разом із позивачем та знаходиться на повному її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зі слів позивача шлюб розірвано 22 квітня 2011 року, відповідач офіційно працює та отримує стабільно заробітну платню, інших дітей яким-би сплачував аліменти не має. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини , батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач свій батьківський обовязок фактично не виконує, кошти на утримання малолітньої доньки не надає, а тому з нього належить стягнути аліменти в примусовому порядку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 51 грн. та в порядку ст. 81 ЦПК України - 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначив, що з відповідачем [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1988 року. Шлюб у позивача перший, у відповідача шлюб повторний. Від спільного шлюбного життя вони з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. З 30 березня 2010 року стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені, з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Припиненню шлюбних відносин послужило те, що вони мають повністю протилежні характери, різні погляди на сімейні відносини, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння та сварки. Вважає, що їх шлюб розпався і відновленню не підлягає. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, суду надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 26 серпня 1988 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 298 (а.с. 9). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Під час перебування у шлюбі в сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний позивач [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 10)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач працює у ВП «Шахта «Стаханова»ДП «Красноармійськвугілля»у якості електрослюсаря підземного, (а.с. 12). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сiм'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнiм інтересам, та інтересам їхньої доньки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом позивач) в квітні 2011 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом відповідач), мотивуючи свої вимоги тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 20 вересня 2003 року (а.с. 3). ). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між подружжям, що стало причиною постійних сварок та суперечок Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, збереження сімї не можливо. Шлюб існує формально і підлягає розірванню. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, викладені в заяві, з тих же підстав та просила їх задовольнити. Пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та наявність, в звязку з цим, постійних конфліктів, сварок та суперечок. Також пояснила, що шлюб існує лише формально, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач позов визнав повністю, проти розірвання шлюб не заперечував та, в свою чергу, підтвердив відсутність шлюбних стосунків з позивачем. Спору про поділ майна не має. Проти відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, передбачене ст. 111 СК України, сторони заперечували. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у попередньому судовому засіданні відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, зацікавлена особа Терешківська сільська рада Полтавського району та області. В судовому засіданні представник заявника за дорученням [PERSON] заявлені вимоги підтримав навівши обставини аналогічні викладеним в позовній заяві . Представники зацікавленої особи Терешківської сільської ради Полтавського району та області до суду не зявилися надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність не заперечуючи проти задоволення вимог заявника . Суд заслухавши пояснення представника заявника , дослідивши матеріали справи прийшов до висновку , що заява підлягає задоволенню , оскільки в суді доведено , що батьками заявника були [PERSON] , який помер 14 жовтня 2002 р. (а\\с 5) та [PERSON] (дошлюбне Педченко) [PERSON] яка померла 07.06.2010 р. (а\\с 6) , даний факт зафіксовано в свідоцтві про народження заявника (а\\с 8) . Окрім того факт перебування батьків заявника в шлюбі з підтверджується військовим квитком батька заявника [PERSON] (а\\с 13) в якому в графі сімейний стан зазначено «одружений , дружина [PERSON]» . Згідно довідки Відділу РАЦС Полтавського РУЮ документи про реєстрацію шлюбу за 1931-1939 р. відсутні (а\\с 16). Враховуючи викладене суд вважає встановленим , що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне Педченко) [PERSON] укладено 20 червня 1936 р. та зареєстровано в Микільській сільській раді Полтавського району та області . Після смерті обох батьків відкрилася спадщина на домоволодіння в с. Терешки Полтавського району та області по вул. Жовтневій № 34 проте відсутність даних про шлюб батьків заявника перешкоджає йому оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно . На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що відповідач хоча і не має постійного місця роботи, має систематичні підробітки однак тривалий час не надає їй допомогу на утримання їх малолітніх дітей, а тому просила суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з дня подачі до суду позову і до повноліття дітей.Також зазначила,що в липні 1996 року зареєструвала з відповідачем шлюб,а в серпні 2009 року їх шлюб був розірваний і від даного шлюбу та спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON],12.01.1997р.н. та донька [PERSON],ЗО.12.2000 р.н. В судове засідання позивачка з'явилася,позовні вимоги змінила,просить стягувати з відповідача ліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 350,00 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з дня подачі до суду позову і до повноліття дітей . Відповідач в судове засідання не з"явився,про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,заяв не надіслав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без нього. Суд, вислухавши пояснення позивача по справі,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, задовольняє позов виходячи з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 05 липня 1996 року по 11 грудня 2009 року перебували в зареєстрованому між собою шлюбі,після цього ще деякий час проживали разом і від даного шлюбу у них народилася діти:син [PERSON] Володимирович,12.01.1997р.н. та донька [PERSON],ЗО.12.2000 р.н.,батьками яких в свідоцтвах про народження записані: батько - [PERSON] ,мати - [PERSON]. Також встановлено судом, що відповідач хоча і не має постійного місця роботи, однак має періодичні підробітки і має можливість сплачувати зазначену суму аліментів. У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги те,що сторони по справі проживають окремо, відповідач не надає позивачу допомогу, хоча має періодичні заробітки, при цьому діти знаходяться на її утриманні, а тому суд приймає рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів в розмірі 350, 00 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи стягнення з дати подачі до суду позовної заяви і до повноліття дітей. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що відповідач має постійне місце роботи, має систематичні заробітки та підробітки однак тривалий час не надає їй допомогу на утримання їх малолітніх дітей, а тому просила суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на обох дітей починаючи з дня подачі до суду позову і до повноліття старшої дитини.Також зазначила,що в липні 1999 року зареєструвала з відповідачем шлюб і від даного шлюбу у них народилися діти: донька [PERSON],[INFO] та донька [PERSON],[INFO] В судове засідання позивачка з'явилася,позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з"явився,з позовними вимогами погодився частково,при цьому зазначив,що він має постійне місце роботи,систематичний заробіток тому просив суд прийняти рішення про стягнення з нього аліментів в % відношенні до заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, задовольняє позовні вимоги частково виходячи з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 24 липня 1999 року перебувають в зареєстрованому між собою шлюбі і від даного шлюбу у них народилася діти: донька [PERSON],[INFO] та донька [PERSON],[INFO] Також встановлено судом, що відповідач [PERSON]має постійне місце роботи,працює бурильником у Українсько-кіпрському ВАТ АТ «Комета», має систематичний щомісячний середній заробіток 1211 грн. і має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей,суд визначає єдину частку від заробітку/доходу/ матері,батька на їх утримання,яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приймаючи до уваги те,що сторони по справі проживають окремо, відповідач не надає позивачу допомогу, хоча має систематичний заробіток, при цьому діти знаходяться на її утриманні, а тому суд приймає рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів в розмірі 1)3 частини заробітку(доходів) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дати подачі до суду позовної заяви і до повноліття старшої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у будинку №34, розташованого по вул. Свердлова в м. Новий Буг, Миколаївської області, посилаючись на те, що відповідачі з вересня 2010 року без поважних причин в спірному приміщенні не проживають, комунальні послуги не сплачують, у зв'язку з чим порушуються її права, як власника житлового будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду письмову заяву про можливість розгляду справи в їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.01.1990 року, власником будинку №30 розташованого по вул. Свердлова в м. Новий Буг є [PERSON]. Рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області від 19 серпня 2009 року №251 змінено нумерацію житлових будинків громадянки [PERSON] по вул. Свердлова з №30 на №34 у м. Новий Буг Миколаївської області. З 01.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] у будинку №34, розташованого по вул. Свердлова в м. Новий Буг не проживають, що підтверджується актом депутата Новобузької міської Ради. Відповідно до ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, що видно зі ст. 71 ЖК України, тому відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право на житлову площу в будинку, що належить [PERSON] внаслідок відсутності понад встановлені строки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved