Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач 13 квітня 2010 року звернувся до суду з позовом до відповідача про вселення та усунення перешкод у доступі та користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно рішення адміністрації МПМК-3 йому було виділено в гуртожитку кімнату №15 по [PERSON],31-а, м.Умань та видано ордер на неї, в даній кімнаті він з сімєю проживав з 1994 року по 2001 рік і зареєстрований за вище вказаною адресою і по даний час. В 2000 році комендант гуртожитку, обманним шляхом, запропонувала йому і його сім?ї звільнити гуртожиток, обґрунтовуючи це тим, що в гуртожитку будуть проводитись ремонтні роботи. Після закінчення ремонту до його кімнати його не допустили. Застосовуючи фізичну силу та змінивши замки комендант гуртожитку чинить йому перешкоди в користуванні кімнатою, наймачем якої він є, а тому виникла необхідність звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що відповідно до рішення адміністрації МПМК-3, за яким було закріплено гуртожиток по [PERSON] 31а, м. Умані, йому було виділено в гуртожитку кімнату №15 та видано ордер на неї, де він з 1994 року по 2001 рік проживав та зареєстрований по даний час. В 2000 році комендант гуртожитку, обманним шляхом, запропонувала йому з його сімєю тимчасово звільнити приміщення кімнати, посилаючись на те, що в гуртожитку будуть проводитися ремонтні роботи. Він погодився і звільнив кімнату на деякий час, до закінчення ремонту. В кімнаті залишилися його особисті речі та речі його сімї, предмети побуту, меблі. Іншого житлового приміщення у звязку з капітальним ремонтом гуртожитку мені не було надано. Відповідно до законодавства, після закінчення капітального ремонту і прийняття будинку держкомісією, наймач вселяється в житлове приміщення, яке він займав раніше. В 2001 році, після завершення ремонтних робіт в гуртожитку, він повернувся і намагався знову зайняти свою кімнату та проживати в ній, але комендант [PERSON] стала чинити йому фізичні перешкоди в доступі до кімнати та користуванні нею. [PERSON] замінила вхідні двері в його кімнату, намагалася за допомогою працівників міліції видворити його за межі гуртожитку як незаконного загарбника кімнати. Працівники міліції виїжджали на місце при спробі його вселення і зясували, що кімната належить йому і його дії законні. Він є наймачем спірної кімнати і має право користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, але відповідач своїми діями перешкоджає мені, не допускає до кімнати, не зважаючи на те, що він регулярно, навіть не проживаючи там, сплачував комунальні послуги, що підтверджується квитанціями. Він неодноразово звертався в прокуратуру та в міліцію по даному питанню, але це не дало позитивних наслідків. В останнє він викликав міліцію десь 2,5 роки назад, вони розібралися на місці в усному порядку. Він підписував заяву, якою давав згоду на реконструкцію гуртожитку. Він робив у своїй кімнаті ремонт, коли вже проводилася реконструкція, приватизувати свою кімнату він не встиг. На даний час [PERSON] вселила в його кімнату свою маму. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнає і пояснив, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і безпідставними і не можуть бути задоволеними з наступних підстав. Відповідно до заяви від 03.01.1998 року та договору по наданню житла в гуртожитку ЖСУ від 03.01.1998 року на період проживання в гуртожитку позивачем власноручно вписано умова при реконструкції гуртожитку звільнити кімнату після першого попередження адміністрації. Повідомлення-попередження адміністрації про виселення з гуртожитку в звязку з реконструкцією вручено під підпис позивачу, відповідно до відомості від 14.06.2000 року, достовірність вказаних документів можуть підтвердити заявлені позивачем свідки [PERSON], [PERSON]. Рішенням Уманської міської ради №203 від 27.04.2000 року надано дозвіл на розроблення проектної документації на реконструкцію гуртожитку під житловий будинок господарським способом (тобто за власний рахунок), а не капітальний ремонт, як вказано в позові. На участь у реконструкції заяви від позивача не надходило. Після проведення робіт по реконструкції з 19.01.2001 року до 29.12.2002 року відповідно до рішення виконкому Уманської міської ради №663 від 29.12.2009 року, введено в експлуатацію житловий будинок та оформлення права власності відповідно додатку до рішення. В приміщеннях, яких станом на 29.12.2000 року не було проведено реконструкцію, надано статус не житлових. Розглянувши звернення ОСББ «Наш Дім» від 31.05.2006 року, про надання дозволу на реконструкцію нежитлових приміщень під квартири для покращення житлових умов учасників війни та інвалідів загального захворювання, які на той період проживали в будинку, та відповідно до рішення Уманської міської ради №418 від 27.09.2007 року за рахунок приміщень обслуговування, дозволено проведення реконструкції. Після закінчення проведення переобладнання під квартири за власний рахунок, відповідно виконаних умов та відповідних висновків та за рішеннями суду, встановлено право власності на квартири. Станом на 22.04.2010 року всі квартири в спірному будинку знаходяться у власності, кожному власнику квартири видано свідоцтво на право власності та проведено реєстрацію в Уманському відділку ЧООБТІ. Власники квартир мають особові рахунки в комунальних підприємствах міста по наданню комунальних послуг та проводять розрахунки за надані послуги відповідно виставлених рахунків. Відповідно до інвентарної справи будинку №31а по [PERSON], міста Умані, кімнати №15 не існує, так як не існує гуртожитку. Відповідно до книги наказів та штатного розпису ДП ЖСУ за період з 1997 року по 2003 рік посади комендант не було до 18.10.2000 року директором працювала [PERSON], з 18.10.2000 року директором став [PERSON], [PERSON] ніколи не працювала ні комендантом ні директором ДП ЖСУ. Позивач ніколи не був членом ОСББ «Наш дім», не є наймачем та власником приміщень в будинку по провулку Богуна 31а, зобовязань ОСББ про забезпечення житлом не надавало. Про залишення речей після виселення в 2000 році адміністрацію не повідомляв, тому підстави про їх наявність та зникнення безпідставні. Відповідно до ЖК України, реєстрація не дає право на володіння, претендувати на житло можна в тому випадку, якщо квартира в якій особа зареєстрована, не приватизована. Таким чином позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, нічим не підтвердженими та не правдивими. Згідно зареєстрованого Статуту ОСББ «Наш Дім», є новоствореною юридичною організацією з часу державної реєстрації установчих документів, членами якої є особи, які є уповноваженими або особистими власниками квартир, жилих або нежилих приміщень в житловому будинку, ціллю і метою якої є проведення господарської діяльності, утримання будинку та при будинкової території. ОСББ «Наш дім» за формою власності є приватною, знаходиться на приватизованій земельній ділянці, згідно Державного Акту на землю, з визначеними межами. ОСББ «Наш дім» не займається не статутними та непередбаченими видами діяльності. Не правдивим є факт, вказаний у позові, про підтвердження міліцією дій позивача законними при його спробі вселитися. Так, 19.05.2007 року три особи, ймовірно за проханням позивача, намагалися проникнути в нежитлове приміщення цокольного поверху, в звязку з чим було викликано наряд міліції. Після бесіди працівників міліції з правопорушниками, вони покинули територію будинку. Головою обєднання було подано заяву в міліцію про розслідування та прийняття мір до правопорушників, копії підтверджуючих документів додаються. Договірних зобовязань про забезпечення житлом позивача, відповідач не надавав. Позивач не був власником будь якої з квартир спірного будинку з моменту реєстрації обєднання, тому його позовні вимоги є повністю безпідставними. Реєстрація не дає право власності на житло. Він звертався з даного приводу в паспортний стіл, йому дали відповідь, що зняття з реєстрації це проблема зареєстрованої особи. Позивач до них не звертався, вони його не знімали з реєстрації. В спірному будинку зареєстровано 20% осіб, які там не живуть. Йому як директору ДП ЖСУ майна позивача ніхто не передавав. Вони письмово попереджували позивача щоб він виселився і забрав свої речі з кімнати. 06.09.2000 року відбулося останнє нарахування комунальних послуг наймачу кімнати [PERSON] і все, більше він не жив і комунпослуги йому не нараховувались. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що дійсно позивач [PERSON] з 1994 року по 2001 рік проживав у гуртожитку по [PERSON],31а, в кім.№15, потім він виїхав, оскільки в гуртожитку почалася реконструкція. Коли вона закінчилася він намагався забрати з даного будинку свої речі, але допущений до кімнати не був. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суду показали, що позивач заяву до адміністрації МПМК-3 на виділення йому житла по [PERSON],31а не писав, участі у реконструкції гуртожитку під житловий будинок по [PERSON],31а, не приймав. Згідно копії договору про надання житла в гуртожитку соціального управління від 3 січня 1998 року [PERSON]І був наймачем 2 кімнат по провулку Богуна, 31а, м.Умань. Також на даній копії рукою позивача дописано, що він під час реконструкції гуртожитку звільнить наймані кімнати після першого попередження адміністрації. Відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №663 від 29 грудня 2002 року було введено в експлуатацію прийнятий відповідно до акту державної технічної комісії від 29 грудня 2002 року закінчений будівництвом 29 кв. житловий будинок (реконструкція гуртожитку) по [PERSON],31а, м.Умань, що має загальну площу квартир 2105,9 кв.м. житлову площу 1177,9 кв.м.. Як вбачається з акту від 29 грудня 2002 року Державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта державній технічній комісії предявлений закінчений будівництвом 29-кв. житловий будинок (реконструкція гуртожитку) по [PERSON],31а, в м.Умані збудований згідно з дозволом на виконання будівельних робіт від 19 січня 2001 року №354., виданим інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на підставі рішення виконкому Уманської міської ради від 27 квітня 2000 року №203. Відповідно до рішення Уманської міської ради №185 від 10 квітня 2003 року «Про оформлення права власності на квартири в житловому будинку по [PERSON],31-а,» було вирішено оформити свідоцтва про право власності на квартири в будинку по [PERSON],31-а та видати свідоцтва про право власності. Відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №418 від 27 вересня 2007 року «Про надання дозволу на реконструкцію», було вирішено дозволити Об?єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім» реконструкцію 29-квартирного житлового будинку під 34 квартирний житловий будинок за рахунок приміщень обслуговування першого поверху за адресою: [PERSON],31а, м.Умань. Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.11.2008 року [PERSON] є власником квартири 31, по провулку Богуна.І. 31-а, на підставі рішення суду Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2008 року. Згідно інвентаризаційної справи на будинковолодіння №31-а по провулку І.Богуна в м.Умані вказаний будинок має статус житлового будинку а не гуртожитку. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов не підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що хоча позивач дійсно проживав в гуртожитку по провулку І.Богуна,31-а, кім.15, тимчасово, після звільнення з роботи з ВАТ «Уманського МПМК» але виселився в 2000 році, з заявою до керівництва ВАТ «Уманського МПМК» про надання йому житлової площі в гуртожитку ВАТ «Уманського МПМК» по провулку І.Богуна,31-а, в зв?язку з реконструкцією гуртожитку під житловий будинок не звертався, кошти на розроблення проектної документації та проведення реконструкції гуртожитку під житловий будинок не вкладав. Крім цього позивачем пропущений строк позовної давності, згідно ст.257 ЦК України, для звернення до суду за захистом своїх інтересів. На підставі ст.ст. 257, 267, 316, 319, 321, 325, 328, 379, 382, 385 ЦК України, ст.ст. 127, 130 ЖК України,

Outcome: dismissed