Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.10.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. Згідно даного договору позивач зобов»язувався позичити відповідачу грошові кошти в сумі 100\~000 грн., строком на шість місяців, а відповідач зобов»язувався віддати їх до 09.04.2009 р., з урахуванням 3 % від суми позики за кожне місяць. В підтвердження укладення договору позики та його умов, а також отримання відповідачем грошових коштів в сумі 100\~000 грн., відповідач власноручно написав розписку датовану 09.10.2008 р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Крім цього, відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми. Ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. 09.04.2009 р. він звернувся до відповідача з вимогою повернути борг в сумі 100\~000 грн., але відповідач повідомив, що на даний час борг віддати не може. Відповідно до ст. ст. 625,1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 121\~400 грн. Крім того, відповідно до укладеного договору відповідач під 3 % від суми позики у місяць, що складає 18\~000 грн. А також відповідно до ст. 1050 ЦК України позичальник зобов»язаний сплатити крім суми боргу, також 3 % річних від простроченої суми, за весь час прострочення, що складає 5500 грн. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції, а саме: 121\~400 грн., а також відсотки за користування позикою в розмірі 3 % від суми позики у місяць, що становить 18000 грн., а також 3 % річних від суми позики, за весь час прострочення, що становить 5\~500 грн. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Представник відповідача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 12.04.2011р., просив суд надати строк для мирного регулювання спору. В подальшому в судове засідання не з»явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд ухвалив: відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, об»єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно розписки від 09.10.2008 р. відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в борг в сумі 100\~000 грн., строком на шість місяців, під 3 % щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв»язку. Розписка підписана відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між ним та позивачем, тобто сторонами фактично в письмовій формі був укладений договір позики. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. За даними зведеної таблиці індексів інфляції довідникової інформації «Ліга закон», яка має офіційний характер, індекс інфляції наростаючим підсумком за 2009 р. складає 112,3 , за 2010 р. 109,1. Таким чином, згідно з розрахунком боргу наданим позивачем, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 121\~400 грн. В частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотки за користування позикою в розмірі 3 % від суми позики у місяць, що становить 18000 грн., а також 3 % річних від суми позики, за весь час прострочення, що становить 5\~500 грн. відмовити, оскільки фізичній особі законом не надано право надавати позику під сплату відсотків. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем [PERSON] при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 1 450 грн., що підтверджується квитанцією № 4394.37.5 від 02.02.2011 р. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується квитанцією № 4394.37.1 від 02.02.2011 р., ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial