Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02 січня 1998 року помер їх батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) розміром 6,27 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Котовського в с.Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області. Заповіту [PERSON] не залишив, спадкоємцями за законом є його діти позивачі по справі. Спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, але фактично прийняли спадщину, оскільки були малолітніми і були зареєстровані разом з батьком. В подальшому один із спадкоємців [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з тим, що є інші спадкоємці першої черги. Просять суд визнати за кожним з них право власності по 1/3 частини вищезазначеної земельної ділянки. У судове засідання сторони не зявилися, але завчасно надали суду письмові заяви, якими просять розглянути справу без їх участі. Позивачі підтримують позовні вимоги, відповідач не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В матеріалах справи є копія сертифікату на земельну частку (пай), згідно якого [PERSON] видано вказаний сертифікат на підставі рішення Синельниківської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 21 травня 1997 року і [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Котовського розміром 6,27 в умовних кадастрових гектарах. 02 січня 1998 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. У відповідності до ч.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року правила вказаного Кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Після смерті [PERSON] залишилося троє малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що доводиться копіями свідоцтв про їх народження. З копії довідки виконкому Михайлівської сільської ради від 05 листопада 2010 року вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані його діти позивачі по справі. Отже, судом встановлено, що позивачі по справі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року, які на день смерті спадкодавця були малолітніми та зареєстрованими разом з ним. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки позивачі по справі на час відкриття спадщини були малолітніми, зареєстрованими разом зі спадкодавцями, суд вважають, що вони прийняли спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, тому у даному випадку суд керується положеннями ЦК України 1963 року. Відповідач не заперечував проти задоволення апозовних вимог, тому суд вважає наявність фактів, якими позивачі обгрунтовують свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved