Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

В жовтні 2005 року [PERSON], [PERSON] (правонаступником якого залучено судом [PERSON]В.) звернулись до суду з позовом до Ленінської районної у м. Полтави ради про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що є спадкоємцями після смерті [PERSON], якому на час смерті належало на праві власності на 3/6 частини домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві. При житті [PERSON] самовільно було здійснено самочинне будівництво, а саме: житлову кімнату (2-2) площею 10,5 кв.м, сарай (в1) розміром 1,32 х 2,8 м, теплицю (Д) розміром 3,53 х 5,2 м. Просять визнати за померлим [PERSON] право власності на самочинне будівництво. В грудні 2005 року [PERSON], [PERSON] (правонаступником якого залучено [PERSON]В.) змінили позовні вимоги, просили суд визнати за [PERSON] право власності на самочинне будівництво, а саме: житлову кімнату (2-2) площею 10,5 кв.м, сарай (в1) розміром 1,32 х 2,8 м, теплицю (Д) розміром 3,53 х 5,2 м, в домоволодінні по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві як спадкоємицею померлого [PERSON], а також за [PERSON] право власності на 3/4 будинку, а за [PERSON] на 1/4 частину будинку. В червні 2010 року [PERSON] доповнила позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] на її користь 963 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання спадкодавця [PERSON] В березні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] (правонаступником якого залучено [PERSON]В.) про визнання права власності на самочинне будівництво, визнання права власності на спадкове майно та поділ спадкового майна, в якому вказує, що поряд з відповідачами є спадкоємицею померлого [PERSON], у зв'язку з чим має право на частку в спадковому майні. Просить визнати за померлим [PERSON] право власності на самочинне будівництво в домоволодінні № 2-а по вул. Продовольчій в м. Полтаві, а також за нею право власності на 1/6 частину домоволодіння як за спадкоємицею померлого батька [PERSON] та виділити в натурі належну їй частину домоволодіння. В листопаді 2008 року [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій доповнила свої попередні позовні вимоги вимогами про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь кошти в сумі 53240 грн. в рахунок відшкодування вартості її частини в спадковому майні 1/6 частини домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, а також судових витрат. В липні 2010 року [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила визнати за спадкоємцями право власності на самочинне будівництво, а саме: житлову кімнату (2-2) площею 10,5 кв.м, сарай (в1) розміром 1,32 х 2,8 м, теплицю (Д) розміром 3,53 х 5,2 м, в домоволодінні по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, визнати за нею право власності на 1/6 частину домоволодіння як за спадкоємицею померлого батька [PERSON], стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь кошти в сумі 53240 грн. в рахунок відшкодування вартості її частки в спадковому майні - 1/6 частини домоволодіння, а також судових витрат. Ухвалою суду від 22.07.2009 року у зв'язку зі смертю позивача [PERSON] до участі в справі допущено в якості його правонаступника [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON], представник позивачів адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі з наведених в позовній заяві підстав. Зазначили, що визнають частково позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за спадкоємцями права власності на самочинне будівництво, визнання за нею права власності на 1/6 частину домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві та відмову від права власності зі сплатою на її користь компенсації її вартості. Просили припинити право власності [PERSON] нової А.А. на 1/6 частину спірного домоволодіння, визнати право власності на неї за [PERSON], яка сплатила [PERSON] новій А.А. компенсацію в розмірі 38000 грн. [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі з наведених в позовній заяві підстав. [PERSON] в ході розгляду справи підтвердила, що отримала компенсацію вартості 1/6 частини домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві як спадкового майна після смерті батька [PERSON] нова А.П. від [PERSON] нової Л.В., у звязку з чим просила припинити її право власності на цю частину домоволодіння та не заперечувала проти визнання права власності на неї за [PERSON] [PERSON] вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за ними на самочинне будівництво визнали частково, не заперечивши необхідність вирішення цього питання, просили визнати право власності на самочинне будівництво за всіма трьома спадкоємцями. Проти позовних вимог про стягнення витрат на поховання спадкодавця [PERSON] заперечили, просили відмовити за недоведеністю та безпідставністю. Представник відповідача - Ленінської районної у м. Полтави ради та третьої особи - виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи третьої Полтавської державної нотаріальної контори, до суду не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних реєстрових книг КП "Інвентаризатор" право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві зареєстровано за: [PERSON] на 1/6 частину на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14.08.1964 року та на 2/6 частину на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого Карлівською держнотконторою 16.08.1983 року за № 1836; за [PERSON] на 3/6 частину на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14.08.1964 року. [PERSON] має двох доньок - [PERSON], 31.07.1972 року, та [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть від 08.04.2004 року, [PERSON] помер 08 квітня 2004 року у віці 57 років, про що Полтавським міським відділом РАЦС зроблено актовий запис № 1161. 11.03.1999 року [PERSON] було оформлено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом, згідно якого все належне йому на день смерті майно він заповів [PERSON]. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.10.2007 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.12.2007 року вищевказаний заповіт [PERSON] визнано недійсним. Як вбачається з повідомлення Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 1005/01-14 від 10.11.2009 року, після померлого 08.04.2004 року [PERSON] заведено спадкову справу, в якій наявні заяви про прийняття спадщини від імені доньок [PERSON], [PERSON], а також від батька [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 22.11.2008 року, виданого Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції, [PERSON] помер у віці 86 років 20.11.2008 року, тобто після звернення до суду з позовом, який є предметом даного судового розгляду. Відповідно до повідомлення Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 577/01-14 від 09.07.2009 року, після померлого 22.11.2008 року [PERSON] заведено спадкову справу, в якій наявна заява про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 30.05.2008 року за р. № 1552 від імені [PERSON]. Інших заяв в спадковій справі немає. В ч. 1 ст. 1269 ЦК Укаїни вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], донька [PERSON] та батько [PERSON], правонаступником якого є [PERSON] нова [PERSON]. Враховуючи те, що [PERSON] на час смерті належала 1/2 частина домоволодіння (1/6+2/6) по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, його спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON], виходячи з рівних часток спадкоємців, мають право на 1/6 частину кожен. Таким чином, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, є позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на 1/6 частину спірного домоволодіння як за спадкоємицею померлого батька [PERSON] Відповідно, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], правонаступником якого є [PERSON], про визнання за ними права власності на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON], підлягають частковому задоволенню, тобто суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] як спадкоємицею померлого спадкоємця [PERSON] право власності на 1/6 частину домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві за кожним. [PERSON] ставлячи перед судом питання про визнання за нею права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, просила також вирішити питання про реальний виділ належної їй частки. Як встановлено в ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 632/632/1 від 18.09.2008 року, виконаної експертами Полтавського відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. професора [PERSON], виходячи з планування і розмірів приміщень квартири, конструктивних елементів будинку, в складі якого вона знаходиться, провести розподіл квартири [ADDRESS]. в м. Полтаві у відповідності з будівельними нормами і правилами та у відповідності до часток між трьома спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] не представляється можливим. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про виділ в натурі частки в спадковому майні, не можуть бути задоволені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON], [PERSON] коштів в сумі 53240,00 грн. як вартості 1/6 частини домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, на яку вона має право як спадкоємиця батька [PERSON], суд виходить з наступного. Аналізуючи зміст зазначених позовних вимог [PERSON] та її пояснення в судовому засіданні, очевидним є той факт, що вона просить припинити своє право власності на 1/6 частину домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, на яку має право як спадкоємиця батька [PERSON], й отримати в якості компенсації кошти. Відповідно до положень ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема, у разі відмови власника від права власності. В ст. 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], вона отримала від [PERSON] в рахунок відшкодування вартості частки в спадковому майні після смерті [PERSON], якою є 1/6 частина домоволодіння № 2-а по вул. Продовольчій в м. Полтаві, 38000 грн. У звязку з цим просить припинити її право власності на цю частину домоволодіння, визнавши право власності на неї за [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині, припинення її права власності на частину спадкового майна - частину домоволодіння, на яку вона має право як спадкоємиця після смерті батька [PERSON], з визнанням права власності на неї за [PERSON] При цьому, вимоги [PERSON] про стягнення на її користь коштів в рахунок відшкодування вартості вказаної частини домоволодіння задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до розписки, виконаної нею власноруч, вона отримала від [PERSON] 38000 грн. як компенсацію вартості 1/6 частини домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, від якої відмовляється на користь [PERSON] й жодних матеріальних претензій не має. Як встановлено з пояснень сторін, у 1980-х роках одним зі співвласників [PERSON] в домоволодінні самочинно здійснювались добудови та переобладнання, які не зареєстровані належним чином, а саме: в будинку переобладнано кімнату, до будинку добудовано тамбур, збудовано теплицю та сарай. Відповідно до технічного паспорту від 08.07.2005 року, домоволодіння за адресою: вул. Продовольча, 2-а, в м. Полтаві складається з житлового будинку літера "А-1": квартира 1 сіни (1-1), кухня (1-2), кімната (1-3), тамбур (ІІ), квартира 2 - кухня (2-1), кімната (2-2), кімната (2-3), сіни (І); сараїв "Б", "б", "в1", гаражу "В", погребу "в", вбиральні "Г", теплиця "Д", навіс "б1", огорожі № 1. При цьому, відповідно до відмітки в технічному паспорті, у вказаному домоволодінні самочинно переобладнано в будинку літ. "А-1" приміщення кімнати (2-2) площею 10,5 кв.м, добудовано тамбур (ІІ) площею 2,4 кв.м, а також теплицю "Д", сарай "в1". Згідно заяви [PERSON], від 12.09.2005 року, підпис якого засвідчений головою селищного комітету селища "Лісок" Ленінського району м. Полтави, він не заперечує проти узаконення [PERSON] самочинних будівель сараю "в1", теплиці "Д" та переобладнання приміщення кімнати (2-2). Управлінням з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради на підставі звернення [PERSON] проведено обстеження домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві по питанню реєстрації самочинних будівель та згідно акту обстеження від 22.09.2005 року Управління враховуючи вимоги Державних будівельних норм, конкретні умови проживання, вважає за можливе зареєструвати на ім'я [PERSON] нова А.П. (нині покійного) в домоволодінні по вул. Продовольчій, 2-а: житлову кімнату (2-2) площею 10,5 кв.м; сарай "в1" розміром 1,32х2,8 кв.м; теплицю "Д" розміром 3,53х5,2 м. Є згода співвласника і домовласниці суміжного домоволодіння. З листа виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради № Л02-32/1062 від 07.10.2005 року вбачається, що виконком, розглянувши заяву [PERSON] та акт обстеження з висновком Головного управління у справах містобудування та архітектури від 22.09.2005 року не заперечує проти визнання права власності на самочинне будівництво в домоволодінні по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, на ім'я [PERSON] (нині покійного), а саме: житлову кімнату (2-2) площею 10,5 кв.м; сарай "в1" розміром 1,32х2,8 кв.м; теплицю "Д" розміром 3,53х5,2 м, для чого запропоновано звернутись до суду. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 143 від 15.09.2010 року, виконаної судовим експертом [PERSON], кімната (2-2) площею 10,5 кв.м в житловому будинку по вул. Продовольчій, 2-а, м. Полтави літ. "А-1" в частині обємно-планувального рішення відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки". Сарай літ. "в1" в частині обємно-планувального рішення відповідає вимогам ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських селищ". Теплиця літ. "Д" в частині обємно-планувального рішення відповідає вимогам ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських селищ", крім п. 3.25* (сторона, яка побудована на межі, обмежує себе в обслуговуванні даної будівлі). Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви [PERSON] від 28.09.2005 року, підпис якої завірений головою селищного комітету селища "Лісок" Ленінського району м. Полтави, вона не заперечує проти реєстрації теплиці, побудованої [PERSON], нині покійним, по спільній межі їхніх садиб. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 143 від 15.09.2010 року, виконаної судовим експертом [PERSON], встановлено також, що технічний стан житлового будинку літ. "А-1", а саме: кімнати 2-2 площею 10,5 кв.м в домоволодінні за адресою: вул. Продовольча. 2-а, в м. Полтаві - задовільний. По несучій спроможності та умовам експлуатації відповідають стану І, але маються дефекти та пошкодження, які не можуть понизити довговічність конструктивних елементів будівлі, при цьому, необхідні роботи по захисту конструкцій. Технічний стан сараю літ. "в1", теплиці "Д" - задовільний. По несучій спроможності та умовам експлуатації відповідають стану І, але маються дефекти та пошкодження, які не можуть понизити довговічність конструктивних елементів будівлі, при цьому, необхідні роботи по захисту конструкцій. Дані будівлі є обєктом завершеного будівництва і придатні для подальшої експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про можливість визнати право власності на самочинне будівництво в домоволодінні по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, а саме: житлову кімнату (2-2) площею 10,5 кв.м в житловому будинку літ. "А-1", сарай (в1) розміром 1,32 х 2,8 м, теплицю (Д) розміром 3,53 х 5,2 м. Разом з тим, право власності на обєкти нерухомого майна не може бути визнане за померлою особою - [PERSON], яким були побудовані самочинні будівлі та здійснено самочинне переобладнання в житловому будинку. А тому відповідні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягають. Вирішуючи вимоги [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво за спадкоємцями померлого [PERSON] нова А.П., суд виходить з наступного. Згідно ст 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочине будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що переобладнана самочинно житлова кімната (2-2) площею 10,5 кв.м в житловому будинку літ. "А-1", побудовані сарай (в1) розміром 1,32 х 2,8 м та теплиця (Д) розміром 3,53 х 5,2 м які є обєктами завершеного будівництва, відповідають будівельно-технічним нормам, суд приходить до висновку про необхідність визнання права власності на вказане самочинне будівництво за спадкоємцями померлого [PERSON] При цьому, визнавши обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги [PERSON] про припинення її права власності на частку в спадковому майні, якою є 1/6 частина домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, й визнання права власності на неї за [PERSON], суд вважає, що право власності на самочинне будівництво, здійснене померлим [PERSON] має бути визнане за [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 1232 ЦК України, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з [PERSON] витрат на поховання їх батька [PERSON], вона посилається на те, що витратила 1460 грн., в тому числі на труну -180 грн., ритуальні атрибути до труни - 95 грн., копання могили - 200 грн., авто катафалк - 135 грн., доставка труни в морг та за місцем проживання померлого - 85 грн., траурні вінки - 140 грн., траурні стрічки - 20 грн., встановлення памятника - 470 грн. На підтвердження зазначених витрат [PERSON] приєднала до позовної заяви довідку КП "Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування" № 156 від 21.10.2009 року про стан цін на ритуальні товари та послуги станом на 01.05.2005 року та довідку № 155 від 21.10.2009 року про стан цін на ритуальні товари та послуги станом на 21.10.2009 року. При цьому, як пояснила позивач, жодні документи, що підтверджують факт понесення особисто нею витрат на поховання - відповідні чеки, квитанції, тощо - у неї не збереглись. А відтак, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на поховання спадкодавця є безпідставними й не підлягають задоволенню. Крім того, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] витрати, понесені нею на утримання спадкового майна - домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, що виразились у сплаті нею заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 1028,42 грн., штрафу за обстеження самочинної будівлі, проведене КП "Містобудування та кадастр" в сумі 154,96 грн., а також коштів за виготовлення технічного паспорту в сумі 245,62 грн. Платежі [PERSON] за отримання в ПБТІ "Інвентаризатор" технічного паспорту на домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві, а також за проведення обстеження домоволодіння з метою вирішення питання узаконення самочинних будівель та споруд є витратами, повязаними з її зверненням до суду з позовом, не мають жодного відношення до утримання спадкодавця, у звязку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] цих коштів. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів, сплачених за послуги ВАТ "Полтавагаз", суд враховує, що співвласником домоволодіння по вул. Продовольчій, 2-а, в м. Полтаві в 2004-2005 роках крім померлого [PERSON], був також [PERSON], квитанції з оплати вказаних послуг не містять відомостей про платника, у звязку з чим суд вважає недоведеною причетність [PERSON] до виконання цих зобовязань, у звязку з чим не знаходить підстав для задоволення позову. А тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON], а також позов [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial