Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-03 00:00:00

ТОВ «Земельний кадастр» звернулися до суду з позовом у якому просять стягнути з [PERSON] 9 334 гривні 14 копійок, та покласти на відповідачку судові витрати. По суті позову, в обґрунтування заявлених вимог, представник позивача пояснив, що між ТОВ «Земельний кадастр» та [PERSON] 2 лютого 2007 року було укладено договір № 356 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки. Позивачем умови договору були виконані у повному обсязі, і технічна документація була виготовлена 18 березня 2008 року, однак [PERSON] умови договору не виконала та не сплатила за надані послуги відповідно договору 6 152 гривні 26 копійок, тому позивач просить стягнути з відповідачки основну суму заборгованості з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції у розмірі 9334 гривні 14 копійок. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, та пояснила, що договір на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки вона не підписувала, а підпис виконано її чоловіком на підтвердження чого для огляду у судовому засіданні надала свій паспорт та паспорт свого чоловіка. Пояснила, що повноважень у встановленому законом порядку для підписання договору чоловіку не надавала, і не розуміє з яких підстав такий договір було укладено. Крім того ствердила, що авансу за виконання послуг у розмірі 50 % від повної вартості послуг відповідно до договору вона не вносила, і державні акти на її земельні ділянки було виготовлено зовсім іншої установою. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON], пояснив, що договір був дійсно ним підписаний, і про це було відомо позивачу. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з матеріалів справи, 2 лютого 2007 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Земельний кадастр» було укладено договір по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на земельні ділянки які знаходяться в селі Синяк по вулиці Жовтневій 7а, про що свідчить відповідний договір в матеріалах справи. Відповідно до частини 2 статті 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Представник позивача вбачає неправомірність дій [PERSON] по відношенню до ТОВ «Земельний кадастр», з підстав того, що відповідно до укладеного договору відповідачка мала сплатити кошти за виконання проведеної позивачем роботи, однак кошти у повному обсязі не було сплачено, і як повідомив у судовому засіданні представник позивача, ТОВ «Земельний кадастр» пішли на зустріч [PERSON] та почали виготовляли документацію без внесення відповідачкою авансу у розмірі 50 %. Статтею 628 ЦК України, регламентовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту договору № 356, зокрема пунктами 3.1 та 3.2 договір вступає в силу після 50% оплати на рахунок виконавця, та припиняє дію після виготовлення технічної документації, однак технічну документацію ТОВ «Земельний кадастр» всупереч зазначеному почали виготовляти до внесення відповідачкою авансу у визначеному розмірі. В судовому засіданні представником позивача підтверджено, що роботу по виготовленню технічної документації було розпочато до внесення відповідачкою авансу за виконання роботи, тобто, відповідно до визначених умов договору до вступу в силу дії договору. Також представник позивача пояснив, оскільки підписав договір чоловік відповідачки, скоріше всього він мав доручення для виконання зазначених дій, однак факт наявності зазначеного доручення не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Крім того представник позивача посилається на те, що відповідно до пункту 2.3 Договору, [PERSON] мала оплатити виконані роботи у повному обсязі після виготовлення кадастрових планів позивачем, які були виготовлені 18 березня 2008 року. Однак, по суті зазначений пункт не виключає необхідності сплати замовником авансу у розмірі 50 % до початку робіт. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування. При вивченні в сукупності наданих доказів, суд дійшов висновку, що законних підстав для стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 9 334 гривні 14 копійок не вбачається, а тому в задоволені позову слід відмовити. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки основні вимоги позивача не підлягають задоволенню, суд вважає, що в вимога про стягнення з відповідача понесених судових витрат про сплаті судового збору у розмірі - 120 грн. 00 коп. та державного мита - 94 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає. На підставі статтей 11, 15, 16, 509, 526, 625,627,628, ЦК України,

Outcome: dismissed