Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл спільно набутого майна подружжя, у якому вказує, що вони перебували з з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27.06.2003 року. Піл час шлюбу, ними було придбане майно, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме: квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS], загальною площею 52,39 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. Право власності на зазначену квартиру зареєстрована в бюро технічної інвентаризації на ім'я позивачки. автомобіль HYUNDAI SANTA-FE, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Право власності на зазначений автомобіль зареєстровано в УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області за відповідачем. Автомобіль знаходиться у одноособовому користуванні відповідача. 09.02.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ними розірвано. Угоди про добровільній розподіл майна між ними не досягнуто, тому позивачка просить суд здійснити поділ цього майна, і визнати право спільної сумісної власності на нього в рівних частках за кожною із сторін по одній другій частині зазначеного нерухомого та рухомого майна. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні 11.10.2010 року заявлені позовні вимоги визнав, але заявив клопотання про запит в органи ДАЇ, чи зареєстровані за позивачкою будь які транспортні засоби. В судове засідання 08.12.2010 року позивач не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що сторони з 27.06.2003 року перебували у шлюбі. Піл час шлюбу, ними було придбано майно, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме: - 23.01.2009 року придбали квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS], загальною площею 52,39 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. Право власності на зазначену квартиру зареєстрована в бюро технічної інвентаризації на ім'я позивачки. - 13.11.2007 р. автомобіль HYUNDAI SANTA-FE, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Право власності на зазначений автомобіль зареєстровано в УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області за відповідачем. 09.02.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ними розірвано. Згідно ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, з огляду на викладене, майно набуте сторонами у справі за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. На теперішній час між сторонами шлюбні стосунки розірвані. Разом з тим, сторони не можуть дійти згоди щодо поділу набутого за час шлюбу майна, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду. Ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст.71 СК України передбачає способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторони у справі не домовилися про порядок поділу майна, то спір має бути вирішений судом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved