Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на прибудову з підвалом приміщення І -10,0 кв.м та самочинний проріз в капітальній стіні в приміщенні № 3 до квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вказане самовільне перепланування квартири здійснено без відповідного дозволу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Представник виконавчого комітету Черкаської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства: На підставі договору дарування квартири від 27.04.2006 року позивач є власницею трикімнатної квартири [ADDRESS]. Для покращення своїх житлових умов позивачем було зроблено перепланування даної квартири у вигляді прибудови з підвалом приміщення І -10,0 кв.м, а також самочинний проріз в капітальній стіні в приміщенні № 3. Потім позивач звернулася з заявою до ТОВ «Контакт-сервіс»з метою проведення будівельно-технічного дослідження квартири [ADDRESS]. На вирішення експертизи було поставлено питання щодо відповідності конструктивних елементів добудованого балкону до даної житлової квартири вимогам Державних будівельних норм, а також чи не порушує вимоги ДБН зроблений самочинний проріз в капітальній стіні в приміщенні № 3 в цій же квартирі. Висновком ТОВ «Контакт-сервіс»від 22.04.2009 року № 356/буд було встановлено, що конструктивні елементи добудованого балкона (прибудови з підвалом) до житлової квартири [ADDRESS] та його розташування відповідають вимогам діючих на час виконання експертизи Державних будівельних норм та правил, а також, що при виконанні арочного отвору між приміщенням № 3 та балконом не були порушені вимоги ДБН. Згідно ст. 376 ЦК України - на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно забудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно положень ст. 382 ЦК України Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. За таких умов, оскільки весь будинок за виключенням квартир належить власникам квартир на праві спільної сумісної власності, для проведення будівельних робіт та перебудови будинку особа повинні отримати згоду від усіх співвласників. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач погодила дане питання тільки з сусідами, які проживають безпосередньо поряд з її квартирою. Погодження здійснення будівництва з іншими співвласниками будинку нею не здійснювалось, що веде до порушення прав інших співвласників будинку. Окрім зазначеного, в ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка, на якій побудовано прибудову, у власність позивачу не передавалась, у користування також не виділялась. За таких умов у позивача відсутні будь-які правові підстави вимагати визнання за нею права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального Кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо передбачених законом. Зазначене правило передбачене і в ст. 60 ЦПК України. Оскільки позивач не надала суду належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, позов не може бути задоволений.

Outcome: dismissed