overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

10.12.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, вона разом з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року по 23 листопада 2010 року, який був розірваний Києво- Святошинським районним судом Київської області. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В даний час малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Просить стягнути з відповідача аліменти: на утримання їх спільної дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення його повноліття, починаючи з 10.12.2010 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, Надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року по 23 листопада 2010 року, який був розірваний Києво-Святошинським районним судом Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №055717 від 23.11.2007 року та рішенням Києво- Святошинського районного суду Київської області у справі №2-4686/10 від 23.11.2010 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №147298 від 25.10.2008 року. В даний час малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

10 березня 2011 року [PERSON] і [PERSON].І. звернулися до суду з цим позовом. Заяву обгрунтовували тим, що у жовтні 2010 року вони успадкували по Ѕ частині житлового будинку № 6 по вул. Лісорубів в с. В.Бистрий про що проведена державна реєстрація. В даному будинку прописаний [PERSON] - брат покійного [PERSON], який у зазначеному будинку не проживає, а проживає [INFO] а в с.В.Бистрий. Добровільно виписатись не бажає. Посилаючись на зазначені обставини просили вирішити питання про зняття з реєстрації відповідача з їх будинку . В ході судового розгляду справи позивачі збільшили вимоги і просили додатково вирішити питання про припинення права користування їхнім будинком гр. [PERSON] В суді позивач та її представник вимоги позову підтримали повністю. Третя особа пояснила, що відповідач в будинку № 6 по вул. Лісорубів не проживав, а проживає зі своїми батьками в будинку № 6 а по вул. Лісорубів в с. В.Бистрий і це є окреме дворогосподарство. Відповідач в суд ніразу не з'явився хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до Угоди про розподіл спадкового майна від 29.10.2010 р. яка нотаріально посвідчена та [PERSON] про державну реєстрацію прав позивачі [PERSON] та [PERSON] набули права власності спільна часткова на Ѕ частини житлового будинку № 6 по вул. Лісорубів в с.В.Бистрий, Міжгірського району кожна. Угода та Витяг відповідачем не оскаржені, отже зазначені документи є дійсними і законними. В даному будинку прописаний але не проживав і не проживає [PERSON], що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради, який натомість проживає [INFO] а в с. В.Бистрий. Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України Про власність власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані позбавленням володіння ... . Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач в добровільному порядку не хоче виписатись з будинку № 6 по вул. Лісорубів в с.В.Бистрий чим створює певні перешкоди у розпорядженні майном власників будинку. Крім того він не проживав і не проживає в даному будинку більше шести місяців чим фактично втратив право на користування даним будинком, що узгоджується з вимогами чинного законодавства. За вищевстановлених обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачів грунтуються на законних підставах, є доведеними перед судом належними доказами і підлягають до повного задоволення. Судових витрат немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що з 2003 року [PERSON], який за рішенням суду з липня 2002 року зобовязаний був сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] виїхав в невідомому напрямку, аліменти не сплачував жодного разу, вона не спілкується із своїм колишнім чоловіком батьком її сина, який не спілкується із своєю дитиною, ухиляється від сплати аліментів, місце його перебування не відоме, він значиться у розшуку, як неплатник аліментів. Розшукові заходи не мають позитивного результату. В судовому засіданні заявниця на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Представники заінтересованої сторони в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату розгляду справи в суді. Заслухавши пояснення заявниці, покази свідків та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. За змістом ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що 04 лютого 1998 року народився [PERSON]. Батько дитини [PERSON] , за рішенням суду від 29.07.2002 року зобовязаний був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Суд приймає до уваги довідку від 22 березня 2011 року № 23/ 4626 згідно якої [PERSON], [INFO] розшукується Олександрійським МВ УМВС за ухиляння від сплати аліментів (розшукова справа № 1-1344 ). Місцезнаходження розшукуваного до цього часу не встановлено. Розшукові заході продовжуються. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що добре знають заявницю та її сина , поскільки спілкуються з ними, мають добрі стосунки, з 2003 року [PERSON] не зявляється в населеному пункті, до дитини він не приїжджав. Викладене свідками підтверджується довідкою, виданою виконкомом Бандурівської сільської ради від 31.01.2011 року за № 118 про те, що [PERSON] дійсно зареєстрований в [INFO] однак з 2002 року не проживає на території сільської ради, що свідчить про достовірність показів свідків. Суд вважає доведеним, що місцезнаходження [PERSON] не відоме, відомості про його місцеперебування відсутні, розшукові заходи боржника продовжуються. Викладені обставини є підставою для суду визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Для заявниці це має юридичне значення, поскільки повязане з реалізацією її права отримувати на дитину пенсію в разі втрати годувальника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

15 грудня 2010 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав за 14000 грн. 3/20 частини будинковолодіння № 118 вул. Свердлова м. Сміла Черкаської області. Позивач, посилаючись на те, що відповідач напротязі місяця зобовязувався посвідчити договір у нотаріальній конторі, але до цього часу не виконав свого зобовязання, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на придбану частину будинковолодіння. Відповідач проти позову не заперечує. Представник відповідача КЖВП «Наш Дім», м. Сміла, в судове засідання не зявився, але надав суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності його представника. Співвласники будинковолодіння № 118 вул. Свердлова м. Сміла - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як треті особи у справі, в судове засідання не зявилися, але з їх заяв, наданих суду, вбачається, що вони проти позову не заперечують та просять справу розглянути за їх відсутності. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 28456810 від 22 грудня 2010 року, виданого Смілянським виробничим відділком КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», на підставі свідоцтва про право на спадщину № 4758 від 23 листопада 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори, 3/20 частини будинковолодіння № 118 вул. Свердлова м. Сміла Черкаської області, належить [PERSON] Згідно з договором від 15 грудня 2010 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав вищевказану частину будинковолодіння, за що отримав від позивача обумовлену договором суму коштів. [PERSON], з якою відповідно до свідоцтва про шлюб від 2 вересня 1973 року відповідач перебуває в шлюбі, не заперечує проти відчуження її чоловіком, [PERSON], належних йому 3/20 частин зазначеного будинковолодіння. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і частково його виконали, а тому його слід визнати дійсним, визнавши за [PERSON] право власності на 3/20 частини будинковолодіння № 118 вул. Свердлова м. Сміла Черкаської області. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання її однією сім»єю з [PERSON] з лютого 2004 року по день його смерті 05.09.2010 року, мотивуючи свою заяву тим, що з 2004 року вона мешкала спільно з [PERSON] без реєстрації шлюбу, за однією адресою та вели спільне господарство до дня смерті [PERSON], якому за життя 25.09.2009 року була подарована кімната № 18 по провулку Фрунзе, 22 м. Прилуки, а оскільки у [PERSON] спадкоємців 1,2,3 черги не має, а вона відноситься до спадкоємців 4 черги, то встановлення даного факту необхідно їй для оформлення свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, викладені у заяві та просила їх задовольнити. Заінтересована особа Прилуцька міська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, але подала письмову заяву з проханням справу розглянути за відсутності їх представника та не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу у відсутності представника Прилуцької міської державної нотаріальної контори, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заявниці та дослідивши письмові докази в справі, суд, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 п.4 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. А відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що заявниця та [PERSON], якому на підставі договору дарування від 25.09.2009 року на праві власності належить кімната № 18 будинку 22 по провулку Фрунзе м. Прилуки (а.с.7), з 2004 року і до 05.09.2010 року - дня смерті [PERSON] (а.с.6) мешкали однією сім»єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, що підтверджується показаннями, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], довідкою голови комітету самоорганізації населення № 3 мікрорайону Рокитний (а.с.12), а [PERSON] здійснила поховання [PERSON] за власні кошти. Спадкоємців 1,2,3 черги після смерті [PERSON] не має, а тому заявниця звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено і запропоновано звернутися до суду для визнання спадкоємицею 4 черги (а.с.11) Зважаючи на те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю, вели спільне господарство за однією адресою більше 5 років, за відсутності інших спадкоємців, а відтак спору про право, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

04.03.2011 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту того, що [PERSON], який помер 22.06.2010 року був спадкоємцем четвертого ступеню спорідненості братом [PERSON], який помер 14.12.2009 року. Так як мати [PERSON] Катерина, була двоюрідною сестрою Федора батька [PERSON] Її батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], але не встиг оформити її на себе. [PERSON] також являється спадкоємцем четвертого ступеню спорідненості після смерті [PERSON] Даний факт необхідно їй встановити в звязку з необхідності оформлення спадщини. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала, підтвердивши пояснення [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із ксерокопії довідки Первомайського МБТІ від 28.02.2011 року видно, що будинок № 117 по вул. 20 років Жовтня в м. Первомайськ зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON], який помер 14.12.2009 року в м. Первомайськ Миколаївської області, що видно із ксерокопії свідоцтва про його смерть, а із ксерокопії свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що останній помер 28.06.2010 року в м. Первомайськ Миколаївської області. Із ксерокопії заяви про прийняття спадщини поданої приватному нотаріусу Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстровану в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 23.02.2011 року за № 16, спадкова справа №02\\2010, видно, що [PERSON] звернулась за спадщиною як сестра четвертого ступеня спорідненості [PERSON] і що крім неї є спадкоємець четвертого ступеня спорідненості брат померлого [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових справ і помер 28.06.2010 року. Так як довідками державного архіву Миколаївської області від 8 та 13 грудня 2010 року, а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] також підтверджено те, що [PERSON] та [PERSON] являються братами четвертого ступеня спорідненості, то суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.1, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

У березні 2010 року Нижньостановецький психоневрологічний будинок - інтернат звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Вказував на те, що останній знаходиться на утриманні будинку - інтернату, хворіє шизофренією параноїдний перебіг, з вираженим емоційно вольовим дефектом. Через хворобу він потребує постійного стороннього догляду та нагляду, захворювання істотно впливає на здатність хворого усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час [PERSON] перебуває у психоневрологічному будинку- інтернаті, який здійснює над ним опіку, тому просив суд заяву задовольнити. Представник органу опіки і піклування підтримав заявлені вимоги. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, знаходить, що заява підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні у психоневрологічному будинку - інтернаті, з 17.07.2009 року по даний час, наказ № 128, що підтверджую довідка Нижньостанівецького психоневрологічного будинку-інтернату № 50 від 16.03.2010 року. Відповідно до виписки Нижньостанівецького психоневрологічного будинку-інтернату із медичної картки стаціонарного хворого, вбачається, що [PERSON] являється інвалідом ІІгрупи. Відповідно до акту № 81 проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, встановлено діагноз про те, що [PERSON] на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної прогредієнтного перебігу з вираженим емоційним дефектом, про що свідчать дані анамнезу, дані медичної документації, а також виявлені при теперішньому психіатричному обстеженні ознаки виражених змін психіки, характерних для шизофренічного процесу з відсутністю критики. За своїм психічним станом на даний час [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі ст. 36, 37 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

[PERSON] 18 жовтня 2010 року позичила [PERSON] 4200 грн., які він зобовязався повернути до 18 грудня того ж року, про що дав розписку. Оскільки [PERSON] борг не повернув, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з нього 4200 грн. боргу за договором позики та 800 грн. моральної шкоди, заподіяної невиконанням договору. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений. Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з розпискою від 18 жовтня 2010 року, [PERSON] позичив у [PERSON] 4200 грн. і зобовязався повернути їх до 18 грудня того ж року. Оскільки відповідач борг не повернув, у відповідності до вимог ст.ст. 610-612, 623, 1046, 1049, 1050 ЦК України цю суму належить стягнути з нього на користь позивачки. У вимогах про відшкодування моральної шкоди належить відмовити, оскільки статтею 23 ЦК України таке відшкодування не передбачене, договором позики також не визначалась можливість відшкодування моральної шкоди від його невиконання. Статтями 624, 625 ЦК України визначено інші правові наслідки порушення грошового зобовязання. У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України позивачкою не надано доказів на підтвердження факту заподіяння та розміру моральної шкоди. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки пропорційно до задоволеної частини позовних вимог належить стягнути документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Оскільки батько не утримує дочку, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю. Відповідач визнав позов. Позов підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якому просить зазначити визнання за ним права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів; визнання будівельних матеріалів та обладнання спільною частковою власністю спадкоємців; стягнення на його користь грошової компенсації за частину будівельних матеріалів в розмірі 35858 грн., що були використані в процесі будівництва; та визначити розподіл судових витрат. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. [PERSON] проти задоволення заяви заперечував, підтримав заяву в частині розподілу судових витрат. Згідно ч.І ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, та судом не вирішено питання про судові витрати. Резолютивна частина рішення суду від 15 лютого 2011 року містить висновок про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, однак, відсутній висновок про відмову у решті позовних вимог. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з питань, поставлених заявником, та вирішити питання про розподіл судових витрат. Враховуючи, що будівельні матеріали, право власності на які просить визнати заявник, не увійшли до складу спадкового майна, і підстави набуття права власності не доведені, в даній частині позову слід відмовити. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

02.03.2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання за ним права власності на земельну ділянку, розміром 0,12 га, розташовану в с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області по вул. Революції 24. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на підставі свідоцтва договору купівля - продажу від 28 листопада 2006 року належить житловий будинок розташований в с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області по вул. Революції 24. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,12 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту, виданого йому на підставі рішення першої сесії 12 скликання Грушівського сільської ради від 05.08.1994 р., державний акт зареєстрований в книзі державних актів на право власності на землю за № 273. Оскільки оцінки землі в Первомайську районі не існує на підставі ст.. 120 ЗК та ст. 377 ЦК України визнати право власності на земельну ділянку можливо тільки в судовому порядку. Тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтвердив викладене в позові та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, підтвердила викладене позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі - продажу від 28 листопада 2006 року [PERSON] від імені [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за № 24 по вул. Революції с. Грушівка Первомайського району Миколаївської обл. ( а.с. 5), які в свою чергу [PERSON] купила у [PERSON]ГІ. Вказаний земельний будинок розташований на земельній ділянці .площею 0, 12 га та належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, на підставі рішення першої сесії 12 скликання Грушівського сільської ради від 05.08.1994 р. ( а.с. 8) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 22 червня 2001 року ( а.с. 12) Згідно висновку експерта оцінююча вартість земельної ділянки площею 0,12 га розташованої по вул. Революції 24, с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до ст. 120 ЗК України, та ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності,право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на вказану земельну ділянку, розташовану на території в с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області по вул. Революції 24, підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Outcome: approved