Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У листопада 2009 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю Форт (надалі ТОВ Форт), відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області (надалі ВДВС Києво-Святошинського РУЮ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що у травні 2009 року, відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі у виправній колонії, він дізнався, що належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, було виставлено прилюдні торги, які відбулись 31.12.2008 року. Реалізація вказаної земельної ділянки відбувалась в порядку виконання вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.10.2007 року, яким стягнуто з [PERSON] а користь потерпілого від злочину [PERSON] відшкодування моральної шкоди у сумі 80000,00 грн. Переможцем прилюдних торгів із реалізації земельної ділянки площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належної [PERSON], визнано [PERSON], який сплатив за неї 135000,00 грн. Позивач стверджував, що був порушений порядок виконання вироку суду в частині відшкодування моральної шкоди. Так, з його слів, він та орендар спірної земельної ділянки [PERSON] не були повідомлені про відкриття виконавчого провадження, про складення акта опису й арешту майна, про його оцінку, про призначення прилюдних торгів, постанова про накладення арешту на майно була винесена без отримання ВДВС Києво-Святошинського РУЮ документів, які засвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку, дата проведення опису і арешту майна зазначена в повідомленні 05.07.2008 року, проте вона відбулась 04.07.2008 року, акта опису та арешту майна [PERSON] не отримував. Також порушено процедуру підготовки та проведення прилюдних торгів. Зокрема, ринкова вартість майна, яке реалізується, значно перевищувала його оціночну вартість, в оголошенні про проведення прилюдних торгів не містились всі необхідні відомості, які характеризують майно, що реалізується, дату, місце та час проведення прилюдних торгів, стартову ціну лота. З цих підстав позивач просив суд визнати недійсними прилюдні торги від 31.12.2008 року, проведені ТОВ Форт, з реалізації арештованого майна земельної ділянки площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належної на праві власності [PERSON], та скасувати свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів. В подальшому позивачем змінено предмет позову, він просив суд визнати недійсними прилюдні торги від 31.12.2008 року, проведені ТОВ Форт, з реалізації арештованого майна земельної ділянки площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташованої на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належної на праві власності [PERSON], та визнати недійсним правочин купівлі-продажу про придбання арештованого майна з прилюдних торгів. У грудні 2009 року [PERSON] звернувся до суду в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з позовом до [PERSON], ТОВ Форт, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ про визнання порушеним права переважної купівлі орендованої земельної ділянки при її продажу з прилюдних торгів, визнання недійсним правочину купівлі-продажу про придбання арештованого майна з прилюдних. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що земельну ділянку площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, він орендує у [PERSON] на підставі договору оренди земельної ділянки від 22.07.2003 року. [PERSON] зазначив, що продаж вказаної земельної ділянки з прилюдних торгів був здійснений з порушенням ст.9 Закону України Про оренду землі, оскільки саме він як орендар цієї земельної ділянки мав право переважної купівлі у разі її продажу. Однак в газетному оголошенні про продаж земельної ділянки з прилюдних торгів не містились всі необхідні відомості, які характеризують майно, що реалізується, дату, місце та час проведення прилюдних торгів, стартову ціну лота, тому [PERSON] не зміг прийняти участь у цих прилюдних торгах. За таких обставин, [PERSON] просив суд визнати порушеним його право переважної купівлі орендованої ним земельної ділянки при її продажу з прилюдних торгів, визнати недійсним прилюдні торги, які відбулись 31.12.2008 року, визнати недійсним правочин купівлі-продажу про придбання арештованого майна з прилюдних торгів. В процесі розгляду справи [PERSON] було збільшено розмір позовних вимог. Позивач зазначив, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2009 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], спірна земельна ділянка була відчужена на користь останнього. Земельна ділянка площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, була відчужена з порушенням норми ст.9 Закону України Про оренду землі, при її відчуженні було порушено публічний порядок. Тому [PERSON] просив суд визнати зазначений договір недійсним. У своїй заяві про збільшення позовних вимог [PERSON] також зазначив відповідачем [PERSON] та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка одночасно була представником третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON], підтримала позови своїх довірителів, просила суд їх задоволити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позовів [PERSON] та [PERSON] заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ Форт в судове засідання не зявився, ТОВ Форт про час та місце розгляду справи повідомлялося, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомило. Представник відповідача ВДВС Києво-Святошинського РУЮ проти позовів [PERSON] та [PERSON] заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник в судове не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позови [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] належала праві власності земельна ділянка площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с.22). Цю земельну ділянку [PERSON] надав в оренду [PERSON] на підставі договору оренди земельної ділянки від 22.07.2003 року, укладеного між ними та посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] (а.с.17-21). Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.10.2007 року у кримінальній справі №1-344/2007 року [PERSON] був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 8,5 років, а також з [PERSON] було стягнено на користь потерпілого [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 80000,00 грн. (а.с.23-25). Вирок суду набрав законної сили 16.01.2008 року. На виконання вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.10.2007 року у кримінальній справі №1-344/2007 року в частині стягнення відшкодування моральної шкоди судом був виданий виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження за №253 індекс 11 у справі №1-344 від 21.02.2008 року. [PERSON] зазначив, що виконавчий лист, на підставі якого ВДВС Києво-Святошинського РУЮ відкрито виконавче провадження, не був скріплений печаткою суду, проте з наданої позивачем копії виконавчого листа не можливо зясувати, чи саме ця копія виконавчого листа знаходилася в матеріалах виконавчого провадження №253 індекс 11 у справі №1-344 від 21.02.2008 року, а позивач а силу вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України не довів, що це виконавчий лист з матеріалів виконавчого провадження (а.с.43). 01.04.2008 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування моральної шкоди, стягнутого з [PERSON] на користь [PERSON] вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.10.2007 року у кримінальній справі №1-344/2007 року (а.с.189). Державним виконавцем надсилалась копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику [PERSON] за останнім відомим його місцем проживання та місцем відбування покарання, про що свідчить супровідний лист в матеріалах виконавчого провадження (а.с.188). Суд не погоджується з твердженням позивача щодо того, що поштовий лист з копією постанови про відкриття виконавчого провадження повинен був бути особисто вручений засудженому [PERSON] Так, нормою ч.2 ст.113 Кримінально-виконавчого кодексу України, якою передбачено обовязковий перегляд поштової кореспонденції, яку одержують засуджені, адміністрацією колонії. Тобто, надіславши лист з копією постанови про відкриття виконавчого провадження до колонії, в якій відбуває покарання [PERSON], державний виконавець виконав обовязок, покладений на нього ст.24 Законом України Про виконавче провадження щодо надсилання боржникові копії постанови про виконавче провадження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2008 року була винесена правомірно, оскільки у державного виконавця були відомості про належність цього майна боржнику [PERSON] (а.с.193, 194, 200). У повідомленні про проведенні опису та арешту спірної земельної ділянки державним виконавцем помилково зазначено дату та час її проведення 05.07.2008 року о 15 год. 00 хв. Цей день був неробочим, тому опис та арешт земельної ділянки площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, був проведений 04.07.2008 року о 15 год. 00 хв. Позивач стверджував, що повідомлення про проведення опису та арешту свого майна та акта про його опис та арешт не отримував, проте не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх слів. З матеріалів виконавчого провадження №253 індекс 11 у справі №1-344 від 21.02.2008 року, вбачається, що державним виконавцем не було виявлено жодного іншого майна, окрім спірної земельної ділянки, яке б належало на праві власності [PERSON] Не погоджується суд з твердженням [PERSON] про заниження вартості земельної ділянки площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, оскільки постанову про призначення оцінювача ТОВ Українська експертна група [PERSON], який має сертифікат оцінювача ФДМ України та УТО №1495 від 25.12.1999 року, експертом у виконавчому провадженні та висновок про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки боржник [PERSON] не оскаржував, хоча ці документи були йому надіслані (а.с.214, 216, 219, 221). Отож, суд вважає, що він погодився з вибором експерта у виконавчому провадженні та грошовою оцінкою його земельної ділянки. Не відповідають дійсності і посилання [PERSON] на те, що в оголошенні у пресі про проведенні прилюдних торгів не було зазначено боржника, адресу земельної ділянки, її кадастровий номер та стартова ціна продажу. В оголошенні помилково вказану площу земельної ділянки, проте точно вказано місце її розташування, її конфігурацію, що дозволяє достовірно ідентифікувати цей обєкт нерухомості, а кадастровий номер земельної ділянки не вказаний тому, що він відсутній у правовстановлюючому документі на неї державному акті на праві приватної власності на земельну ділянку, оскільки це державний акт старого зразка, в якому не зазначався кадастровий номер земельної ділянки. Жодних доказів, що в подальшому спірній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер [PERSON] та [PERSON] не надали. За таких обставин, суд вважає, що при здійсненні виконавчого провадження істотних порушень чинного законодавства, які б суттєво порушували чи обмежували права та інтереси сторін виконавчого провадження, допущено не було. Суд не погоджується з твердженням [PERSON], що він повинен був бути повідомлений про вчинення виконавчих дій, оскільки він не був стороною виконавчого провадження, а тому згідно положень Закону України Про виконавче провадження державний виконавець не зобовязаний був повідомляти його вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні та прийняті за їх наслідками рішення. Оголошення про проведення прилюдних торгів із продажу земельної ділянки площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, було відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України №68 від 27.10.1999 року, розміщено в пресі, [PERSON] мав можливість прийняти у них участь та придбати це майно. Однак, він цим правом не скористався, а тому суд вважає, що у даному випадку відсутнє порушення норми ст.9 Закону України Про оренду землі щодо переважного права на купівлю орендованої земельної ділянки орендарем за умови сплати ним ціни, за якою подається земельна ділянка. Цивільний процесуальний кодекс України і [PERSON] України Про виконавче провадження не містить правих норм про можливість та умови визнання прилюдних торгів недійсними, а передбачають лише визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися. Вимог щодо визнання прилюдних торгів від 31.12.2008 року такими, що не відбулися, [PERSON] та [PERSON] не заявлялися, отож, ними невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права. Також [PERSON] та [PERSON] не заявлено вимоги про скасування акта про проведення прилюдних торгів від 09.01.2009 року, хоча право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, засвідчувалось саме цим правовстановлюючим документом. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] не заявлено вимогу та не доведено підставність визнання прилюдних торгів від 31.12.2008 року таким, що не відбулись, вважається, що [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 2,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а тому укладенням [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2009 року, за яким спірна земельна ділянка була відчужена на користь останнього, права та законні інтереси [PERSON] та [PERSON] не порушені. Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] Зважаючи на вищевикладене, відповідно ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.113 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.9 Закону України Про оренду землі, ст.ст.24, 27 Закону України Про виконавче провадження, п.п.3.6, 3.8, 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України №68 від 27.10.1999 року,

Outcome: dismissed