overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу, в позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 7 травня 1988 року, від шлюбу подружжя має сина [PERSON], який є повнолітнім. Причиною розпаду сімї вказувала окреме проживання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що між подружжям втрачене почуття кохання та поваги, сім'я існує лише формально, її збереження неможливе, просила шлюб розірвати, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 7 травня 1988 року зареєстрували шлюб у Миргородському міськвідділі РАГС Полтавської області, актовий запис №98 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час сімя фактично розпалася, спільне життя суперечить інтересам позивачки, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначає, що 25.02.2009 року між нім та відповідачкою було укладено договір позики, відповідно до якого він передав їй грошові кошти в розмірі 22700 грн. 00 коп. строком до 15.04.2009 року. Крім того, 10.06.2009 року він повторно уклав з відповідачкою договір позики, відповідно до якого він передав їй грошові кошти в розмірі 7730 грн. 00 коп., строком до 01.09.2009 року. На звернення позивача 20.08.2009 року на імя [PERSON] про повернення грошових коштів відповіді не надійшло. Оскільки, [PERSON] прострочила виконання грошового зобовязання, борг у добровільному порядку не повернула, позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не зявилась, повідомлена належним чином у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 22700 грн. 00 коп. строком до 15.04.2009 року (а.с. 5). Крім цього, 10.06.2009 року [PERSON] повторно уклав з [PERSON] договір позики, відповідно до якого передав їй грошові кошти в розмірі 7730 грн. 00 коп., строком до 01.09.2009 року (а.с. 6). Згідно розписок від 25.02.2009 року та від 10.06.2009 року [PERSON] отримала від [PERSON] за договором позики грошові кошти в сумі 30430 грн. 00 коп. (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, [PERSON] отримала за договорами позики грошові кошти у розмірі 30430 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 01.09.2009 року, але грошову суму, передбачену договорами не повернула у встановлений договорами строк. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

17 липня 2003 р. в с. Лопатинці Жмеринського району померла тітка позивачки [PERSON], яка при житті зробила заповіт на користь позивачки, і пісїія смерті якої відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями в с. Лопатинці, а також земельної ділянки в цьому ж селі розміром 1,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті тітки позивачка розпорядилась речами покійної та постійно доглядає будинок, тобто фактично прийняла спадщину. Але коли вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй відмовили у звязку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подання такої заяви. У судове засідання позивачка не зявилась. Подала заяву, в якій повністю підтримала позовні вимоги, просила визначити достатній додатковий строк для подання письмової заяви про прийняття спадщини та розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився. Представник відповідача подав заяву, в якій позов визнав повністю та безумовно, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні та просив розглянути справу у його відсутність. Згідно ч.З п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.З ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що в даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

18 жовтня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно посилаючись на те, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої просила позовні вимоги задоволити, а справу розглянути у її відсутності. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що він офіційно ніде не працює. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 07 липня 2000 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 058043 від 07.08.2000 року. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано. З довідки Страбичівської сільської ради № 2695 від 06.10.2010 року вбачається, що донька [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходиться на утриманні [PERSON]. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від цього обовязку [PERSON], який є батьком дитини, ухиляється, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн., а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вказані відповідачем підстави як заперечення позовних вимог суд не приймає на уваги на підставі ст. 180 СК України. Відповідно до статті 182 ч.2 Сімейного Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06 червня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. З серпня 2009 року шлюбні між сторонами були припиненні не вели спільного господарства та в звязку з тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, тому батьком дитини був зазначений позивач. З тим фактом, що він являється батьком дитини він не згідний, оскільки на той час він перебував у відрядженні, а відповідачка перебувала в с. Богуславець, тому позивач просив суд виключити з актового запису про народження [PERSON] [INFO] виданого відділом РАЦС по Золотоніському району Золотоніського міськрайонного управління юстиції відомості про батька дитини [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надала до суду заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги визнала повністю. Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб І-СР № 053196 від 14.10.2009 року виданого Піщанською сільською радою, вбачається, що сторони уклали шлюб між собою, про що зроблено актовий запис № 1. З свідоцтва про народження І-СР № 103535 від 15.01.2010 року виданого Богуславецькою сільською радою, вбачається, що [PERSON] народилась 21 грудня 2009 року, та батьком дитини являється [PERSON] про що зроблено актовий запис № 1. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] не являється дочкою позивача по справі, даний факт визнала відповідачка так як народження дитини відбувалося в період припинення шлюбних відносин між сторонами по справі , в звязку з чим виключає з актового запису про народження виданого відділом РАЦС по Золотоніському району Золотоніського міськрайонного управління юстиції від 20 грудня 2009 року, відомості про батька [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність на позовних вимогах наполягав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення ,з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб 1-СР № 035296 від 29 вересня 2007 року виданого відділом РАЦС по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції, вбачається, що сторони по справі уклали шлюб між собою, про що зроблено актовий запис № 234. Згідно свідоцтва про народження ІСР № 071393 від 12 серпня 2008 року, виданого відділом РАЦС по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції, вбачається, що [PERSON] [INFO] являється сином сторін по справі. Сторони втратили почуття одне до одного, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Таким чином судом встановлено, що сімя остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Оскільки позов задоволено суд стягує з відповідача на користь позивача державне мито в сумі 08 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], треті особи Шабівська сільська рада, ВІРФО Білгород-Дністровського ГУМВС України в Одеській області про визнання фізичної осіб такими, що втратили право користування житловим Приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просив справу слухати в його відсутність. Представник Шабівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав заячу згідно якої позовні вимоги підтримує та просив справу слухати в його відсутність. Представник ВІРФО Білгород-Дністровського міського головного управління МВС України в Одеській області в судове засідання не не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання відповідачі не з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено у судовому засіданні, позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №55 по вул. Вольній, с.Біленьке, БілгородДністровський район, Одеська область. У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] 0.0., але не проживають вже більше п'яти років. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх су5'єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженню своїм майном. У зв'язку з вище висловленим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи Шабівська сільська рада, ВІРФО Білгород-Дністровського ГУМВС України в Одеській області про визнання фізичної осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Погребна) І.П. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.10.2008 року виконкомом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №05, мотивуючи тим, що вони з червня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 05.10.2008 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] предявив позов до Олешанської сільської ради про визначення йому додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] Після смерті [PERSON] він фактично вступив в управління спадковим майном, але пропустив шестимісячний строку звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки недавно дізнався про наявність заповіту. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надіслав суду письмову заяву в якій позов підтримує, просить справу слухати у його відсутності. Від Олешанської сільської ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника з посиланням на визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, а саме: в заповіті [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 33 від 07.11.1996 року, довідці Олешанської сільської ради за №399 від 05.08.2010 року, свідоцтві про смерть [PERSON] серія 1-НМ № 028894 виданого 03 травня 2006 року, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої тітки [PERSON], яка померла, 01.05.2006 року, після смерті якої своєчасно виявив бажання прийняти спадщину, однак до спливу шести місяців з дня відкриття спадщини не подав в нотаріальну контору відповідної заяви з поважних причин. Враховуючи такі обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позову способом визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання нею в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, доньки [PERSON], хоча у відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину. Домовленості між сторонами про спосіб виконання обов»язку утримувати дитини не досягнуто. Позивач просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі - 500 грн. кожного місяця до досягнення донькою повноліття з врахуванням індексації, мотивуючи тим, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий, не регулярний дохід. З власної волі не бажає брати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, хоча має таку можливість, так як фізично здоровий, здатен працювати та отримувати доходи. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, просила справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, також надав заяву, відповідно до якої просив слухати за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав: Згідно копії свідоцтва про народження, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний дохід. Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості між батьками про утримання дитини. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд... може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів те, що він має нерегулярний, мінливий дохід, не має постійного місця роботи. Згідно змісту ч.3 ст.184, ч.2 ст.182 СК України. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.81, ст.88 ЦПК України судові витрати мають бути стягнуті з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачем у них 27 березня 2002 року народився син [PERSON], який перебуває на утриманні позивачки. З відповідачем вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає ніякої матеріальної допомоги, тому позивачка просила суд стягнути на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але на адресу надійшла заява про можливість розгляду справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про день та час розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Черкаський край» № 91 від 17 листопада 2010 року. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу І-СР № 075271 від 15 липня 2002 року виданого відділом РАЦС Золотоніського районного управління юстиції, вбачається, що сторони розірвали шлюб між собою та після шлюбу позивачці присвоєно прізвище Велика. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства І-СР № 105358 від 05 вересня 2002 року виданого Вільхівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] відповідач по справі визнаний батьком [PERSON] [INFO] Згідно свідоцтва про народження І-СР № 1111124 від 05 вересня 2002 року виданого Вільхівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] 27.03.2002 року являється сином [PERSON] - відповідач по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач фактично не утримує дитину. Суд, задовольняючи позов стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь УДК в м. Золотоноша р/р 31215259700007 в УДК м. Золотоноша, МФО 854018, код 22050000 в сумі 120 грн. від яких позивачка була звільнена при подачі позову.

Outcome: partial