Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення позики в сумі 80 000 грн., процентів за користування нею в сумі 217 грн., та 400 грн. інфляційних витрат. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 2вересня 2010 року позичила відповідачці вказані грошові кошти, які та зобовязалася повернути до 7 жовтня 2010 року. Про те [PERSON] ухиляється від повернення даних коштів, а тому позивач просить її позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 2 вересня 2010 року [PERSON] позичила [PERSON] 80 000 грн., дані обставини підтверджуються розпискою від 2.09.2010 року. Оскільки в даній розписці не було обумовлено строк повернення коштів, 5.10.2010 року відповідачем було надано розписку із зазначенням строку повернення коштів 7.10.2010 року. Про те, відповідачка взяті на себе зобовязання за договором позики з повернення суму позики та відсотків не виконала. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Індекс інфляції за жовтень становить 100,5%, а тому сума боргу із урахуванням цього становить 400 грн. (80 000 грн. х 100,5%/100% - 80 000 грн.) З відсотка річних за період з 8.10.2010 року по 9.11.2010 року становлять 217 грн. = 80 000 грн. х 3%/100/ 365 днів х 33 дні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала зобовязання з повернення позики, а тому з неї на користь [PERSON] слід стягнути позичені кошти в сумі 80 000 грн., 400 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 217 грн. відсотки за користування позикою. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви були сплачені судовий збір в сумі 846,17 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 967,17 грн., то дану суму слід стягнути з відповідача. Також позивачем понесені витрати на надання правової допомоги, про що надано квитанцію на загальну суму 4 000 грн. Про те, суд враховуючи, що обґрунтованого розрахунку вартості надання правової допомоги на 4 000 грн. позивачем та його представником не надано, суд відповідно до Постанови КМУ №590 від 27 квітня 2006 року, визначає його в сумі 96,17 грн., враховуючи, що представник позивача брав участь в судових засіданнях 16 хв., при мінімальному розмірі заробітної плати за листопад 907 грн., вартість однієї години становить 362,8 грн. = 907 грн. х 40%/100% ; витрати на правову допомогу за 16 хв. становлять 362,8/60 х 16 = 96 грн. 74 коп.

Outcome: approved