Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить визнати укладений 29.03.2000 року між ним та відповідачкою [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що, 29.03.2000 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким відповідачка продала, а він придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно діючого на момент укладання договору Закону України «Про товарну біржу», дана угода була зареєстрована на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі та нотаріальному посвідченню не підлягала. Після укладання зазначеної угоди, у встановленому законом порядку він зареєстрував за собою право власності на вищевказану квартиру в ОКП «Дніпродзержинське БТІ». Вважаючи себе фактичним власником даної квартири, він вирішив її продати, але, через те, що спірний договір не був посвідчений нотаріально, нотаріус відмовив йому у вчиненні будь-якої нотаріальної дії та рекомендував звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, та зазначила, що не заперечує проти позовних вимог позивача. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі, ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень проти позову суду не надали, що дозволило суду визнати їх неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.169 ЦПК України, провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1025 від 29.03.2000р., зареєстрованого на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі, 29.03.2000 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було досягнуто домовленості щодо продажу відповідачкою позивачу однокімнатної квартири № 51, розташованої у будинку № 38 по вул. Медичній у м. Дніпродзержинську, яка належала їй на підставі Договору купівлі-продажу від 04.10.99р. №3382, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається зі змісту договору, відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу», діючого на момент його укладання, вказаний договір був зареєстрований на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі та нотаріальному посвідченню не підлягав. Згідно п.9 зазначеного Договору, відповідно до ст.227 ЦК України, вказаний Договір підлягав реєстрації в Бюро технічної інвентаризації. 30.03.2000 року позивач звернувся до ОКП «Дніпродзержинське БТІ» із замовленням щодо реєстрації права власності на придбане нерухоме майно, після чого відповідні зміни щодо власника вищевказаної квартири були внесені ОКП «Дніпродзержинське БТІ» до Технічного паспорту квартири. 14.08.2000 року позивач став на реєстраційний облік за адресою придбаної ним квартири № 51, розташованої у будинку № 38 по вул. Медичній у м. Дніпродзержинську, що підтверджується копією особового рахунку, наданого ДП «Центральне» КП «ДЖО», та довідкою ТОВ «Інфо-ком» про склад сім'ї від 10.03.2011 року. Вважаючи себе фактичним власником вищезазначеного нерухомого майна, позивач вирішив продати належну йому на праві власності квартиру. Але, через те, що спірний договір не був посвідчений нотаріально, а, відповідно до чинного законодавства договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, нотаріус відмовив позивачу у вчиненні будь-якої нотаріальної дії, та рекомендував звернутися до суду. Згідно ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Як вбачається зі змісту Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1025 від 29.03.2000р. (а.с.6), на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу», діючого на момент укладання договору, зазначений договір був зареєстрований на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі та не підлягав нотаріальному посвідченню. Проте, відповідно до чинного законодавства, а саме згідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно листа ОКП «Дніпродзержинське БТІ» за № 1066 від 28.04.2011р., позивач [PERSON] зареєстрував за собою в ОКП «Дніпродзержинське БТІ» право власності на квартиру № 51 в житловому будинку № 38 по вул. Медичній у м. Дніпродзержинську на підставі договору купівлі-продажу № 1025 від 29.03.2000 року. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1025 від 29.03.2000р., укладеного між позивачем та відповідачем, та засвідченого особисто підписами Продавця та Покупця, що підтверджує волю сторін, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, якими є предмет та ціна товару, на підтвердження чого, згідно п.4 вказаного договору, позивач сплатив, а відповідач отримав від нього вартість придбаного ним обєкту нерухомого майна у розмірі 3000 грн. Таким чином, домовившись щодо всіх істотних умов договору, якими є предмет та ціна товару, здійснивши повне виконання умов договору, сторони зазначений договір нотаріально не посвідчили, так як на момент його укладання, відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу», зазначений договір нотаріальному посвідченню не підлягав. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved