Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті орендних платежів за договором оренди транспортного засобу з [PERSON] у розмірі 43 187,50грн. Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що між позивачем власником автомобіля [NUMBER] та відповідачем було укладено договір оренди транспортного засобу № 140208 від 14 лютого 2008 року. Позивачем було передано відповідачу в оренду транспортний засіб Skoda Octavia, 2004 року випуску д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС № 111286, видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві, а відповідач прийняв даний транспортний засіб. Відповідач зобовязався відповідно до умов договору оренди щомісяця сплачувати орендну плату не пізніше пятого числа кожного місяця,наступного за звітним. Факт передачі обєкту оренди підтверджує акт прийому-передачі транспортного засобу віл 14.02.2008 року. Однак, відповідач не виконав в повній мірі взяті на себе зобовязання за договором оренди, а саме з'явився борг по сплаті орендної плати у розмірі 43 187,50грн. за таких обставин. 10.08.2010 року сторонами було підписано акт приймання-передачі, згідно якого відповідач повернув обєкт оренди, що був предметом договору оренди від 14.02.2008 року. В судовому засіданні представник позивач позов підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав існування заборгованості за договором оренди транспортного засобу, але заперечував його розмір. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по сутті, суд приходить до наступного. 14.02.2008року між ТОВ «Перша автомобільна лізингова» в якості орендодавця та [PERSON] в якості орендаря було укладено договір оренди транспортного засобу № 140208. Відповідно до умов договору орендодавець передав в строкове, платне користування орендарю транспортний засіб Skoda Octavia, 2004 року випуску д.н.з. [NUMBER], щ на лежить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС № 111286, видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві, а орендар прийняв в оренду даний транспортний засіб та зобовязався щомісячно сплачувати орендну плату не пізніше пятого числа кожного місяця, наступного за звітом (п. З договору оренди). Факт передачі транспортного засобу орендодавцем орендарю, підтверджується актом прийому- передачі від 14.02.2008 року відповідно до п. 2.1. договору оренди. 04.05.2008року було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди 140208 від 14.02.2008 року про наступне, що у зв'язку зі зміною найменування орендодавця, сторони договору дійшли згоди про внесення змін до договору оренди та заміни найменування ТОВ «ПЕРША АВТОМОБІЛЬНА ЛІЗИНГОВА» на ТОВ «ЮНАЙТЕД КАР ЛИЗ» по тексту договору. Відповідно до акту приймання-передачі від 10.08.2010 року орендар повернув орендодавцю транспортний засіб. Підписавши Згідно п. З акту приймання-передачі від 10.08.2010 року, станом на день підписання даного акту прийому-передачі орендар має заборгованість перед орендодавцем за несплату орендних платежів у розмірі 46 975,00грн. Відповідно до п. 3.2 договору, орендар сплачує орендну плату щомісяця, в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше пятого числа кожного місяця, наступного за звітним на підставі рахунку орендодавця. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру СФ- 0000081 від 14.07.2009р., рахунок-фактуру СФ-0000093 від 05.08.2009р., рахунок-фактуру СФ-00236 від14.09.2009р., рахунок-фактуру СФ-000250 від 15.10.2009р., рахунок-фактуру СФ-0000001 від 15.12.2009р., рахунок-фактуру СФ-00274 від 15.01.2010р., рахунок-фактуру СФ-00297 від 15.03.2010р., рахунок-фактуру СФ-00298 від 15.04.2010р., рахунок-фактуру СФ-00311 від 15.05.2010р., рахунок- фактуру СФ-00322 від 15.06.2010р. на загальну суму 43 187,50грн. Відповідачем дану заборгованість по сплаті за оренду транспортного засобу за договором оренди від 14.02.2008 року позивачу не сплачено. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивачем повністю виконані всі договірні зобовязання перед відповідачем, а останній, в свою чергу, договірні обовязки по сплаті коштів за оренду транспортного засобу не виконав повністю, чим порушив умови Договору, вимоги ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, борг за не отримані орендні платежі відповідно до договору оренди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 43 187,50грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушені права позивача, і су д приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано належний доказ про те, що він поніс судові витрати в розмірі 642,00грн. по сплаті державного мита. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати на оплату інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120грн., які він просив стягнути з відповідача.

Outcome: approved