Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

11 червня 2007 року позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 5145 грн. 75 коп., моральну шкоду у розмірі 3\~000 грн., судовий збір у розмірі 59 грн. 95 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., вартість проведення автотовароведческого дослідження в розмірі 350 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 13 лютого 2006 року біля 10 год. 40 хвл. по вул. Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої її автомобіль «Шкода-Фабія», державний номер [NUMBER], яким за дорученням керував [PERSON] одержав технічні ушкодження. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2006 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач, який керував автомобілем ВАЗ-2109, державний номер 965-13АН, при цьому порушив безпечну дистанцію руху і допустив зіткнення з її автомобілем, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху. Відповідно до висновків фахівця-автотоварознавця № 1198/07/06 від 12.07.2006 року матеріальна шкода, яка заподіяна автомобілю «Шкода Фабія», державний номер 023-37АЕ, з урахуванням втрати товарної вартості становить 5\~145 грн. Також вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, що виразилася у стресовому стані з приводу ушкодження її автомобіля, порушення звичайного способу життя, тому що вона не могла використовувати ушкоджений автомобіль, що порушило її ділові та особисті плани, необхідності вишукувати додатковий час і кошти, підготовки документів для звернення до суду для стягнення заподіяної шкоди. Оцінює моральну шкоду у розмірі 3\~000 грн. Оскільки відповідач добровільно відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду вона вимушена звернутися до суду з позовом. 21 січня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено заочне рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5145 грн. 75 коп., моральної шкоди 1\~500 грн., на повернення судових витрат 439 грн. 95 коп., витрат з оплати юридичної допомоги 1\~500 грн. 00 коп., а всього 8585 грн. 70 коп. В іншій частині позову було відмовлено. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2010 року заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2009 року скасоване та призначене попереднє судове засідання. Ухвалою суду від 26 лютого 2010 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди направлено для розгляду за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. 22 березня 2010 року справа надійшла до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська і ухвалою від 22 березня 2010 року справу було прийнято до провадження. 02 серпня 2010 року позивачка уточнила свої позовні вимоги, якими просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 5\~145 грн. 75 коп.; моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн.; судовий збір у розмірі 51 грн. 45 коп.; судовий збір за моральну шкоду у розмірі 8 грн. 50 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.; вартість проведення авто товарознавчого дослідження фахівця у розмірі 350 грн.; витрати на оплату правової допомоги адвоката у розмірі 1500 грн., а всього 17\~085 грн. 70 коп. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, пояснив, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду, але не згоден з розміром відновлювальних робіт автомобіля. Вважає, що ушкодження автомобіля були незначними і відновлювальні роботи можливо було зробити дешевше. В акті експертизи він зазначив у пояснювальній записці, що ліва противотуманна фара ушкоджена не при цьому ДТП. Бампер задній і передній можливо було запаяти та закрасити, але експертна оцінка запропонувала їх замінити на нові. Також це можливо було зробити і з радіатором. З експертної оцінки не видно і не підтверджено жодним документом вартість витрачених позивачкою грошових коштів на відновлювальні роботи. Також йому незрозуміло чи був застрахований автомобіль позивачки і чому позивачка не звернулася до страхової компанії за відшкодуванням шкоди. Також у звязку з тим, що у нього важке матеріальне становище він просить зменшити розмір відшкодування шкоди. Також суду пояснив, що ДТП скоєно при форс-мажоних обставинах. Він рухався дотримуючись дистанції, але із-за того, що було попереду скоєно ДТП, скоєне прямо на очах позаду їдучих машин, машина почали гальмувати, а на дорозі був гололед, асфальтне покриття було присипано снігом. Він нічого не міг скоїти. Працівники ДАІ не зробили зауваження на його адресу у вигляді запису в талоні попередження. Постанову Новомосковського міськрайонного суду від 06.05.2006 року він не оскаржував, оскільки вона не підлягає оскарженню. Третя особа у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Крім того, в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року є розяснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 2006 року о 10 год. 40 хвл. по вул. Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП автомобілю «Шкода-Фабія», державний номер [NUMBER], були спричиненні значні механічні пошкодження. Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2006 року судовим експертом [PERSON] було складено висновок автотоварознавчого дослідження № 1198/07/06 автомобіля «Skoda Fabia ? MT», державний номер [NUMBER]. Вказаний експерт має вищу технічну освіту та кваліфікацію «Судового експерта - автотоварознавця» за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу», згідно свідоцтва № 544 від 28.09.2001 року, виданого Міністерством юстиції України, яке дійсне до 29.10.2007 року. Дане дослідження проведено експертом у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожньо - транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, Закону України № 2658-ІІІ від 12.07.2001 року «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні (а.с. 8-25). Згідно висновку вартість матеріальних збитків складає 5145 грн. 75 коп. Згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду від 06.05.2006 року по справі № 3-3298/06 [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.7). Згідно ч. 3 ст. 386, глави 29 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON]П є володільцем автомобіля «ВАЗ-2109», державний номерний знак [NUMBER] та визнаний винним у скоєнні ДТП, то на нього слід покласти обовязок по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля «Шкода-Фабія», державний номер [NUMBER] - позивачці [PERSON], в сумі 5145 грн. 75 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, вимога позивачки щодо стягнення з відповідача витрат по оплаті послуг експерта в сумі 350 грн. також підлягає задоволенню, оскільки з квитанції про сплату наданих експертних послуг від 12.07.2006 року вбачається, що позивачка оплатила вказану суму судовому експерту [PERSON] за висновок по визначенню суми матеріальної шкоди, завданої автомобілю «Skoda Fabia ? MT», державний номер [NUMBER], в результаті ДТП. (а.с. 35). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП, а також те, що у звязку з його протиправною поведінкою та пошкодженням автомобіля Skoda Fabia ? MT», державний номер [NUMBER] порушилися нормальні життєві звязки позивачки, вона пережила душевні хвилювання під час ДТП і через неможливість користуватися автомобілем вже після ДТП. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути її з відповідача [PERSON] у розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір за матеріальну шкоду в сумі 51 грн. 45 коп., за моральну шкоду в сумі 08 грн. 50 коп., а також сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1\~500 грн. 00 коп., а всього 1589 грн. 95 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial