Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до Лубенської міської ради, Виконавчого комітету Лубенської міської ради, [PERSON], третя особа Відділ держкомзему в м.Лубни про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради та державного акту приватизації землі, мотивуючи свій позов тим, що їй належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 7/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в м.Лубни по вул.Дачній,33 на приватизованій земельній ділянці. 17/24 частин належить відповідачу [PERSON] Між ними існує спір щодо присадибної ділянки, оскільки рішенням виконкому Лубенської міської ради № 98 від 23.04.1997 р. вона була передана безкоштовно в приватну власність їх батькові, [PERSON], для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. На підставі рішення було видано державний акт за №1863 на право приватної власності на землю [PERSON] Вважає таке рішення виконкому Лубенської міської ради та державний акт приватизації землі недійсним, оскільки заяву на приватизацію батько подав тільки на себе, не повідомив що має дружину [PERSON] з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.07.1956 року. Тобто на час приватизації ділянка перебувала в користуванні подружжя понад 20 років. За цей час вони разом збудували новий житловий будинок з господарськими спорудами на цій земельній ділянці. Батьки були співвласниками нерухомого майна, яким є садиба в цілому, а тому присадибна ділянка могла бути передана у спільну власність обом, а не одному з подружжя, позбавивши другого його законних прав на землю для обслуговування належних половини будинку і господарських споруд. Позивачка прохала суд визнати рішення виконкому Лубенської міської ради від 23.04.1997 р. за № 98 в частині приватизації земельної ділянки по вул.Дачній,22 в м.Лубнах на [PERSON] недійсним, визнати державний акт на право приватної власності на землю за № 1863, виданий 2 жовтня 1998 року на ім»я [PERSON] недійсним та стягнути всі судові витрати, понесені нею. В судовому засідання позивачка свої позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, оскільки на той час не мало значення на кого було зареєстровано домоволодіння і земельна ділянка повинна була бути приватизованою на обох її покійних батьків. Представник відповідача - Лубенської міської ради та її Виконавчого комітету [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважаючи його безпідставним. Представник третьої особи по справі, відділу Держкомзему в м.Лубнах стосовно позову також заперечувала, вважаючи що на момент приватизації якихось порушень зі сторони Лубенського міськвиконкому та нині покійного [PERSON] не було. Заслухавши учасників судового розгляду справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади аьо органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом… За ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічнитх матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Таким чином судом встановлено, що на момент приватизації земельної ділянки по вул.Дачній, 22 в м.Лубнах нині покійним [PERSON] було надано до Лубенського міськвиконкому відповідну заяву про приватизацію та довідки про розміри земельної ділянки, які в ході приватизації були уточнені і своїм рішенням за №98 від 23.04.1997 р. Лубенський міськвиконком передав безкоштовно у приватну власність земельну ділянку [PERSON]. Згідно ст.78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності ( спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності ( спільна сумісна власність). Судом всановлено, що приватизація земельної ділянки за адресою вул.Дачна,22 в м.Лубни відбулася в повній відповідності із законодавством, земельна ділянка не є спільною сумісною власністю подружжя, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання вищезазначеного правочину та державного акту не дійсними задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed