Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та її утримання. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 03 травня 2009 року, який за рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 грудня 2010 року розірваний. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], 24 жовтня 2009 року. Однак після розірвання шлюбу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та її утримання, тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, дитина проживає з нею та не досягла трирічного віку, просить суд стягувати з відповідача також аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у заяві та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що подав заяву та не заперечує відносно його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 грудня 2010 року розірваний, про що зроблено відповідний запис 13 січня 2011 року в паспорті позивача (а.с. 5,6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Як вбачається із матеріалів справи, син [PERSON] проживає разом з матірю і відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та позивача до досягнення дитиною трьох років. Згідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, визначені у ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним повноліття та аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved