Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні, підтримавши позов, пояснив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 3 грудня 2002 року, посвідченого Лисянською нотаріальною конторою, він придбав у ТОВ «Мегапром» 21/50 частини нежилого приміщення в смт. Лисянка по площі Миру, 8А, в тому числі приміщення №2 площею 26,3 м2 та приміщення №1 площею 2,7 м2, які належали йому на праві приватної власності. На другому поверсі вказаного будинку відповідачі [PERSON] та [PERSON] також мають у власності частину належних приміщень. За рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2008 року за позовом відповідачів [PERSON] та [PERSON] вказаний вище договір купівлі-продажу був визнаний частково недійсним в частині придбання ним приміщення №1 та №2. Цим же рішенням було зобовязано його передати вказані приміщення ТОВ «Мегапром», а останній повинен був повернути кошти за дані приміщення в сумі 1103 грн.74 коп. Це рішення було виконано. Як йому стало відомо в грудні 2009 року, ТОВ «Мегапром», не попередивши його, продав [PERSON] та [PERSON] приміщення коридору №1 та №2 за ціною 33240 грн. Після цього [PERSON] почала чинити йому перешкоди в користуванні його частиною приміщення шляхом закриття дверей на замок і таке інше і він змушений був звертатися в органи міліції. В результаті зазначених дій зі сторони відповідачів, йому також нанесені матеріальні збитки, які складаються із упущеної вигоди та витрат повязаних з підготовкою та розглядом справи, що становить 65266 грн. та витрати повязані з витратами проведення експертної оцінки майна 1520 грн., сплати державного мита та ІТЗ в сумі 903 грн., 2500 грн. оплата на правову допомогу. Тому позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ТОВ «Мегапром» та [PERSON] і [PERSON] від 3 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про купівлю продаж приміщення коридору №1 та №2, визнати за ним, [PERSON], та [PERSON] право власності на приміщення коридору №1 площею 2,7 м2 та № 2 площею 26,3 м2 в будівлі по площі Миру, 27 «А» в смт. Лисянка, в рівних частинах кожного, стягнути вказані вище збитки та зобовязати [PERSON] та [PERSON] не вчиняти будь-яких перешкод в користуванні приміщеннями №1 та №2 в будинку по площі Миру, 27 А в смт. Лисянка Черкаської області. Представник ТОВ «Мегапром» в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що за рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25 червня 2008 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу від 3 грудня 2002 року, укладеного між ТОВ «Мегапром» та [PERSON] в частині продажу приміщення №1 площею 2,7 м2 та №2 26,3 м2 на першому поверсі виробничої будівлі в смт. Лисянка по пл. Миру, 8А та зобовязати [PERSON] передати ТОВ «Мегапром» вказані приміщення, а ТОВ «Мегапром» зобовязано відшкодувати [PERSON] 1103 грн. 74 коп. Ухвалою Верховного суду України від 13 листопада 2008 року вказане рішення залишено без змін. Це рішення було виконано. В подальшому ТОВ «Мегапром» як власник приміщень прийняв рішення про їх продаж. З цією метою ТОВ «Мегапром» тричі повідомив позивача, а саме 08.05.2009 року, 12.06.2009 року та 06.08.2009 року про намір продати вказані приміщення співвласникам. Але відповіді не отримав, тому ці приміщення було продано [PERSON] та [PERSON] Тому ТОВ «Мегапром» діяв відповідно до закону, порушень при укладенні договору купівлі-продажу не вбачається. В судовому засіданні [PERSON] позов не визнала і пояснила, що договір купівлі-продажу приміщень №1 та №2 вказаних в позовній заяві, укладений відповідно до чинного законодавства, вона сплатила кошти за належну їй частку приміщень. Позивачу неодноразово повідомлялось про купівлю-продаж приміщень №1 та №2, але він ніяк не реагував. Більше того, після укладення договору вона пропонувала укласти договір сервітуту, а [PERSON] на це також не погоджувався. Що стосується перешкод, які ніби то вона чинить в користуванні своєю частиною будівлі, то нею не чинились ніякі перешкоди, магазин, який знаходиться на першому поверсі будівлі ніколи не припиняв роботи. Також вона ніяких збитків позивачу не наносила і його вимоги в цій частині являються надуманими. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25 червня 2008 року було скасовано договір купівлі-продажу приміщень №1 та №2 в господарській будівлі в смт. Лисянка пл. Миру, 8«А», укладеного між ТОВ «Мегапром» та позивачем [PERSON] 3 грудня 2002 року та зобовязано [PERSON] повернути приміщення №1 та №2, а ТОВ «Мегапром» повернути кошти за дані приміщення 1103 грн. 74 коп. Це рішення було виконано. Після цього ТОВ «Мегапром» було запропоновано придбати вказані приміщення трьом співвласникам, йому, [PERSON] та [PERSON] Він та [PERSON] погодилися внести кошти за приміщення, а [PERSON] відмовився. Тому він вимушений був придбати 2/3 частини цих приміщень, а [PERSON] 1/3 частину. При укладенні договору купівлі-продажу 3 грудня 2009 року ніяких порушень не було, [PERSON] своєчасно повідомив про продажу вказаних приміщень, але він ніяк на це не реагував. Тому він вважає, що по надуманих мотивах просить вказати договір купівлі продажу приміщень №1 та №2 недійсним, тим більше визнати за ним право власності на частку приміщень, про що він не просив, поскільки його право власності стверджується договором купівлі-продажу від 3 грудня 2009 року. Що стосується того факту, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] користуватися своєю частиною приміщення, то такого ніколи не було. Що стосується збитків ніби-то нанесених позивачу, то якщо виходити із мотивів, приведених позивачем, то йому також діями позивача нанесені збитки в частині неотриманих доходів і він просить стягнути 11489 грн. в тому ж числі витрати на допомогу юриста. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з слідуючих підстав. Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 3 грудня 2009 року між ТОВ «Мегапром» та [PERSON] і [PERSON] на приміщення №1 площею 2,7 м2, №2 площею 26,3 м2 в смт. Лисянка по пл. Миру, 27 «А». Мотивуючи свої вимоги, [PERSON] вказав, що взнав про наявність такого договору лише в грудня 2009 року. Як встановлено судом, рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25 червня 2008 року було визнано частково недійсним договір купівлі-продажу господарської споруди в частині продажу [PERSON] приміщень №1 та №2 та зобовязано [PERSON] передати приміщення ТОВ «Мегапром», а ТОВ «Мегапром» зобовязано повернути кошти в сумі 1103 грн.74 коп. [PERSON] Дане рішення було виконано. Таким чином ТОВ «Мегапром» являється власником вказаних в рішенні приміщень №1 та №2 і як власник міг розпорядитись належним йому майном. Як видно із повідомлення, яке надійшло від ТОВ «Мегапром», співвласникам приміщень по пл. Миру, 8 «А» - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ТОВ «Мегапром» пропонував придбати приміщення №1 площею 2,7 м2 та №2 площею 26,3 м2, зареєстроване 6 травня 2009 року. Крім цього 12 червня та 6 серпня 2009 року [PERSON] особисто було направлено повідомлення про продажу вказаних приміщень. Таким чином посилання позивача на те, що йому не було відомо про продаж вказаного приміщення, не відповідає дійсності. Що стосується самого договору купівлі-продажу від 3 грудня 2009 року, то він не викликає у суду сумнівів, оскільки відповідає вимогам ст. 655, 657 ЦК України, тому в цій частині вимоги позивача не підлягають до задоволення. А у звязку з цим вимоги [PERSON] про визнання права власності в рівних долях за позивачем, [PERSON] та [PERSON] також не підлягають до задоволення. Що стосується вимог позивача про усунення перешкод в користуванні позивачем належної частки приміщення, то поскільки суд не задоволив вимоги позивача у визнанні недійсним договору купівлі-продажу приміщення №1 та №2, то і ці вимоги задоволенню не підлягають. Вимоги позивача про стягнення збитків також не підлягають до задоволення, оскільки вони ґрунтуються чисто на розрахунках, які ніякими доказами не підтверджуються. Що стосується вимог відповідача [PERSON] про стягнення збитків, то вони також не підлягають до задоволення, оскільки вони являються теоретичними і ніякими доказами не підтверджуються. Що стосується витрат за надання юридичної допомоги відповідачу [PERSON], то суд вважає можливим задоволити його в сумі чотири тисячі гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved