Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Позивач у лютому 2011 року звернувся до суду з позовом про відшкодування заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач порушив умови укладеного між ними договору і не виконав взяті на себе зобов'язання. Просить на підставі ст. ст. 509,526,530,1049 ЦК України стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 35855,38 грн., державне мито - 358,55 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 26.12.2007 року був укладений кредитний договір № 305\\П\\40\\2007-980, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на суму 29000,00 грн. із розрахунку 2.40% річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до умов Договору відповідач зобов'язався до 18.12.2011 року повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання з даним договором у повному обсязі. З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача до суду [PERSON] не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 35855,38 грн., з яких: -непогашений кредит - 24312,51 грн.; -несплачені відсотки - 8142,24 грн.; -несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязання - 2650,63 грн.; -несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 750, 00 грн. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні розрахунками заборгованості відповідача. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача до суду, відповідачі взятих на себе зобовязань не виконали. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування заборгованості обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. та державне мито у розмірі 358, 55 грн. Відповідно до ст. 224 ЦК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підстави наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved