Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

ПП [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору між робітником та фізичною особою, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 жовтня 2007 року між нею та [PERSON] укладено трудовий договір № 2007103800001, згідно з яким вона прийняла відповідача на посаду водія, про що у трудовій книжці відповідача зроблено запис під № 1 від 31.10.2007 року, цей договір зареєстровано в Ульяновському районному центрі зайнятості. В травні 2009 року [PERSON] припинив працювати та не попередивши її, не вийшов на роботу. Таким чином, він вчинив прогул (в тому числі був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. [PERSON] неодноразово телефонувала відповідачу, але він не відповідав на дзвінки. Від знайомих позивачка дізналася, що [PERSON] на наступний день, після того, як не вийшов на роботу, працював водієм уже на іншій роботі в м. Одеса. Згідно з вимогами ст. 38 КзПП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижня до цього. [PERSON] цього не зробив. Позивачка телефонувала відповідачу, щоб він з`явився в Ульяновський районний центр зайнятості для розірвання трудового договору. Відповідач неодноразово обіцяв, що з`явиться, але так і не з`явився. Де на даний момент знаходиться відповідач - позивачка не знає. Внаслідок того, що місце знаходження працівника їй не відоме, вона не може розірвати укладений безстроково трудовий договір. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заперечень до позову не має. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання достовірно було встановлено, що: відповідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (а.с.6), [PERSON] являється фізичною особою - підприємцем. 31 жовтня 2010 року між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений трудовій договір, зареєстрований у Ульяновському центрі зайнятості за № 2007103800001, згідно якого відповідач був прийнятий на роботу, на посаду водія, на невизначений час. Відповідно трудового договору, [PERSON] зобов`язувався виконувати роботу по перевезенню вантажів, тривалістю 40 годин в неділю, окрім двох вихідних днів, а [PERSON] , повинна виплачувати [PERSON] , заробітну плату в розмірі мінімальної заробітної плати, (а.с.9-10). В травні 2009 року [PERSON] припинив працювати та не попередивши позивачку не вийшов на роботу. Таким чином, він вчинив прогул (в тому числі був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України, слідує що: трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (у тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Порядок укладення трудових договорів між працівником та фізичною особою регулюється Кодексом Законів про працю України (далі - КЗпП України), зокрема ст. 24-1 КЗпП України, а також наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.01р. № 260 «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між робітником та фізичною особою». Стаття 24-1 КЗпП України передбачає обов`язок фізичної особи у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання. У відповідності пункту 17 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженою наказом №260, розірвання трудового договору повинно бути підтверджено підписами сторін трудових відносин в усіх примірниках трудового договору. Таким чином, записи фізичної особи - роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також підписи її та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору. В разі відсутності в центрі зайнятості однієї зі сторін трудового договору додержатись порядку зняття з реєстрації трудового договору укладеного між фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником без присутності однієї з цих сторін неможливо. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про розірвання укладеного з відповідачем договору знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсягу. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. У відповідності зі ст. З Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993 року розміри ставок державного мита із позовних заяв немайнового характеру (або таких, що не підлягають оцінці) складає 0, 5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1258 від 21 грудня 2005 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 825 від 5 серпня 2009 року) розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення з розгляду справ немайнового характеру (або таких, що не підлягають оцінці) складає 37, 00 грн. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 37 (тридцять сім) грн. 00 коп.

Outcome: approved