Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON]звернулася до суду із позовом, в якому просить суд визнати за неюправо власності в порядку спадкування на земельну ділянку,загальною площею 0.0510 га, що знаходиться у віданні [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області розташована на території садового товариства «Антей», цільове призначення для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 02 грудня 2008 року. У судовому засіданні передставник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала й просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому цивільним процесуальним законодавством України порядку. До суду надійшло клопотаня від сільського голови [PERSON] (а.с. 32, 102) про визнання позову й про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. У судове засідання третя особа: управління Держкомзему у Броварському районі Київської області представника не направило. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлене у встановленому законом порядку. До суду надійшло письмове клопотання від начальника управління Держкомзему в Броварському районі про розгляд справи у відсутність представника цієї третьої особи (а.с.41, 104). У судове засідання третя особа: державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» представника не направило. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлене у встановленому законом порядку (а.с. 37, 101). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у судовому засіданні докази, судом втсановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 вересня 1997 року на імя [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІУ-КВ № 070140 (земельна ділянка, площею 0.0510 га, розташована на території садового товариства «Антей» [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області для ведення садівництва). 02 грудня 2008 року [PERSON] помер (а.с.23). Як вбачається із витребуваної у Першій Київській державній нотаріальній конторі завіреної копії спадкової справи № 574/2009 до майна [PERSON], який помер 02 грудня 2008 року (а.с. 80-99) її спадкоємцем за законом є [PERSON]. Як вбачається із листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 15 листопада 2010 року № 770/02-14 видати свідоцтво про право на спадщину після померлого 02 грудня 2008 року [PERSON], на земельну ділянку площею 0.0510 га, розташовану на території садового товариства «Антей» [PERSON] сілської ради Київської області, передану для ведення садівництва на імя [PERSON] неможливо, так як відсутній витяг з державного реєстру земель на вищевказану земельну ділянку. З повідомлення державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» ві: 03 червня 2010 року № 21/2334 (а.с.14) видно, що підприємство не може надати витяг з державного реєстру земель, оскільки відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Частиною 1 статті 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянк\ посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність, із земель приватної власності без змін її межі, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про правом на спадщину. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, шо належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved