Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

В лютому 2011 року прокурор Київського району м. Полтави звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до відповідачів [PERSON]. [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Посилався на те, що 29 липня 2008 року ВАТ «Родовід Банк» із [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 14 466, 67 доларів США строком користування до 29 липня 2015 року зі сплатою за користування кредитом 14, 5 % річних. Крім того, 29 липня 2008 року з відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно з яким вона зобовязалася перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Також вказував, що умови договору [PERSON] виконані не були, тому в поданій до суду позовній заяві просив суд достроково розірвати кредитний договір від 29 липня 2008 року та стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу за кредитним договором в розмірі 196 376 грн. 80 коп. В судовому засіданні прокурор Київського району м. Полтави підтримав позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник ПАТ «Родовід Банк»повністю підтримав подану до суду позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала частково. В частині основної суми заборгованості по кредиту та заборгованості по сплаті процентів не заперечувала проти задоволення позовних вимог. В частині позовних вимог про стягнення пені просила зменшити її розмір до 1000 доларів США, посилаючись на скрутне матеріальне становище боржника, а також просила застосувати строки позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином про що свідчить розписка. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника ПАТ «Родовід Банк», представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 54.8/АА-00006.08.2, за яким ВАТ «Родовід Банк» відкрив відповідачу кредитну лінію в сумі 14 466,67 доларів США. Пунктом 1.5. кредитного договору передбачено, що процентна ставка за кредитами за цим Договором встановлюється в розмірі 14, 5 % річних. Пунктом 1.7 передбачено, що забезпечення виконання зобов»язань за цим Договором є застава автомобіля марки Chevrolet Aveo, згідно з договором застави №54.8/АА-00006.08.2-3 від 29 липня 2008 року. Згідно п.3.1.1 Договору, позичальник зобов»язується починаючи з місяця наступного за звітним, щомісяця до 10 го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 172 долари США та нарахованим процентам шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку . Пунктом 3.6 вказаного Договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитних коштів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості. Також встановлено, що 29 липня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк»та [PERSON] укладено договір поруки №54.8/АА-00006.08.2-3/П . Відповідно до вказаного договору поруки відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання перед ВАТ «Родовід Банк» відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № № 54.8/АА-00006.08.2 від 29 липня 2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит в сумі 14 466, 67 доларів США, що не заперечується сторонами. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку за кредитним договором належним чином не виконував, згідно графіку платежі за кредитним договором сплачував не в повному обсязі, даний факт не заперечувався його представником в судовому засіданні. Як встановлено судом, станом на 03 лютого 2011 року заборгованість за кредитом згідно з наданим розрахунком заборгованості складає - заборгованість за простроченим кредитом 12 052, 31 доларів США, що еквівалентно 95 715,84 грн., заборгованість за простроченими процентами 604, 89 доларів США, що еквівалентно 4 803, 85 грн. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 12 070, 10 доларів США, що еквівалентно 95 857, 11 грн. Загальна сума коштів за кредитним договором від 29 липня 2008 року, які має сплатити позивачу [PERSON] складають 24 727, 30 доларів США, що еквівалентно 196 376, 80 грн. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем [PERSON] належним чином виконано не було, суд приходить до висновку, що має місце істотне порушення умов договору відповідачем, тому позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 551 ЦК України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актами цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір неустойки перевищує розмір заборгованості за кредитом, за простроченим кредитом та за простроченими відсотками, а також приймаючи до уваги матеріальний стан боржника, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до суми 46 603,66 грн. Посилання представника відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності щодо нарахування пені не заслуговує на увагу. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Станом на час звернення ПАТ «Родовід Банк»до суду з позовними вимогами до [PERSON], так і на час розгляду справи судом, між сторонами існують договірні відносини згідно з кредитним договором від 29 липня 2008 року. Тому будь-які правові підстави вважати, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовними вимогами, відсутні. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Оскільки відповідач [PERSON] уклала 29 липня 2008 року договір поруки, згідно з яким взяла на себе зобовязання відповідати в повному обсязі за кредитним договором, суд приходить до висновку, що сума за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Під час розгляду справи суду представником відповідача наданий розрахунок про оплату [PERSON] 370 доларів США в погашення заборгованості за кредитним договором. Встановивши дані обставини та приймаючи до уваги офіційний курс валют НБУ станом на 16 травня 2011 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Прокурора Київського району м. Полтави в інтересах держави в особі ПАТ «Родовід Банк» в частині стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача ПАТ «Родовід Банк» суму за кредитним договором в розмірі всього 144 637, 08 грн., з якої заборгованість за основною сумою боргу складає 93 207, 31 грн., заборгованість по оплаті відсотків 4 826, 11 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 46 603, 66 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1250 грн. державне мито по 625 грн. з кожного та 88, 24 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення з кожного по 44 грн. 12 коп.

Outcome: partial