Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з 19.08.2010 року за направленням Пологівського районного центру занятості вона була направлена на роботу в ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» в редакцію «Нової газети» на посаду фахівця з інтервювання. Спочатку коло її обовязків окреслено не було і тільки 21.10.2010 року головний редактор газети [PERSON] дав їй ознайомитись з посадовою інструкцією фахівця з інтервювання. За час роботи позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, роботу, доручену керівником, виконувала в повному обсязі. 20.12.2010 року коли вона надала [PERSON] підготовлену інформацію щодо вартості святкового Новорічного столу на шість персон, то він став предявляти їй претензії, що вона йому не те принесла, хоча в неї на руках є письмове завдання на всі питання якого вона відповіла. 20.12.2010 року [PERSON] видав наказ №21 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання редакційного завдання і їй було оголошено догану. Наказом від 31.01.2011 року позивач була звільнена з роботи згідно ст.40 п.2 КЗпП України. Позивач вважає вказаний наказ про звільнення з роботи незаконним з наступних підстав: позивач добре виконувала свою роботу, швидко проводила інтервю і обробляла його; має належні знання з граматики і стилістики російської та української мови; передавала матеріал шеф-редактору в готовому вигляді, який багато разів використовував її інтервю для друку в газеті, але ніколи не підписував їх її прізвищем. Позивач була прийнята на роботу за направленням Пологівського центру зайнятості, який надав їй дотаційне місце на цю посаду строком на 2 роки. [PERSON] сам запропонував і взяв її на роботу без спеціальності «фахівець з інтервювання», без перевірки будь-яких знань, без ніякої практики, без випробувального строку, не надавши навіть посадової інструкції, з якою вона була ознайомлена через 2 місяці після прийняття на роботу. [PERSON] зазначив, що у нього є працівник ([PERSON]І.), яка теж проводить інтервю, вона її всьому навчить, а сама буде звільнятись, бо вже пенсіонер, але [PERSON] не збиралась звільнятись, тому її жодного разу ніхто не навчав і [PERSON] почав шукати любий спосіб, щоб її звільнити. У звязку з цим позивач просить поновити строк звернення до суду у звязку з нерозглянутим Пологівським районним судом її позовом про визнання незаконним наказу про накладення на неї дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди; поновити її на роботі в ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» в якості фахівця з інтервювання з 31.01.2011 року. В судовому засіданні позивач та її представники, підтримавши позов та виклавши мотиви його предявлення, просять поданий позов задовольнити. Представник відповідача та третя особа заперечують проти задоволення даного позову посилаючись на безпідставність вимог позивача, просять застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] працювала фахівцем з інтервювання в ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» з 19.08.2010 року відповідно до наказу №10. 16.08.2010 року між Пологівським центром зайнятості та ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» було укладено договір №088610081600040, відповідно до якого ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» працевлаштовує на постійну роботу за направленням Центру зайнятості [PERSON], а Центр зайнятості надає дотацію роботодавцю на створення додаткового робочого місця для працевлаштування безробітної у розмірі витрат на заробітну плату прийнятої за направленням державної служби зайнятості особи. Наказом №21 від 20.12.2010 року директора ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» фахівцю з інтервювання [PERSON] за невиконання редакційного завдання «Вартість святкової Новорічної сімейної вечері на 6 чоловік», що призвело до зриву публікації в газеті актуального новорічного матеріалу було оголошено догану, з даним наказом [PERSON] ознайомлюватись відмовилась. Наказом №2 від 31.01.2011 року директора ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» фахівця з інтервювання [PERSON] у звязку з постійним невиконанням п.5 другого розділу та п.1 третього розділу посадової інструкції фахівця з інтервювання (знати граматику і стилістику російської та української мови, передавати шеф-редактору матеріали у готовому вигляді) було звільнено з займаної посади відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України, з даним наказом [PERSON] ознайомлюватись відмовилась, про що є відмітка в даному наказі, засвідчена підписами свідків. Вказана невідповідність [PERSON] займаній посаді відповідно до наказу №2 від 31.01.2011 року директора ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» полягала в тому, що жодного інтервю [PERSON] за весь час її роботи не було надруковано; відсутність належних знань з граматики робить неможливим роботу [PERSON] в якості творчого працівника засобу масової інформації. Відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. Як вбачається зі змісту вказаної норми закону, за цими підставами працівника може бути звільнено лише на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обовязки чи їх виконання протипоказано за станом здоровя або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і його неможливо перевести за його згодою на іншу роботу. Встановлено, що 21.10.2010 року [PERSON] під підпис була ознайомлена з посадовою інструкцією фахівця з інтервювання, затвердженою директором ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»». Згідно даної посадової інструкції п.5 розділу «В своїй роботі фахівець з інтервювання керується і повинен знати»: граматику і стилістику російської та української мови; п.1 розділу «Посадові обовязки»: здійснювати підготовку інформаційних матеріалів на задані теми згідно вимог редакції і надавити шеф-редактору в готовому для друку і компютерного набору вигляді. При ознайомленні з даною посадовою інструкцією [PERSON] ніяких зауважень чи заперечень щодо викладених в ній вимог до своєї роботи не висловила. Ніяких доказів щодо недійсності зазначеної посадової інструкції фахівця з інтервювання чи її невідповідність вимогам діючого законодавства України позивачем та її представниками надано не було. На підтвердження фактів порушень вказаних вимог посадової інструкції фахівця з інтервювання [PERSON] представником відповідача та третьою особою було надано копії та оригінали інформаційних матеріалів, підготовлених [PERSON] на задані теми, що надавались шеф-редактору, які містять грубі граматичні та стилістичні помилки і з цих причин, а також у звязку з наявність численних помарок та виправлень, їх не можливо визнати готовими для друку і компютерного набору. Позивач [PERSON] та її представники в ході судового розгляду справи не заперечували те, що [PERSON] не відповідає посаді фахівця з інтервювання внаслідок недостатньої кваліфікації, однак посилались на те, що відповідач при прийомі на роботу був обізнаний з відсутністю у [PERSON] спеціальної освіти і повинен був її обучити, але цього не зробив. За твердженням третьої особи, посада фахівця з інтервювання не потребувала якоїсь спеціальної освіти, тому на цю посаду і була прийнята [PERSON], однак він не повинен був її навчати. Позивач та її представники не надали до суду ніяких доказів того, що відповідач як роботодавець повинен був здійснювати навчання працівника [PERSON] і не конкретизували в чому це навчання повинного було полягати. В укладеному між Пологівським центром зайнятості та ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» договорі №088610081600040 від 16.08.2010 року, на підставі якого [PERSON] була прийнята фахівцем з інтервювання в ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»», відсутній обовязок ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» як роботодавця здійснювати будь-яке навчання працівника [PERSON] Крім цього, ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» як роботодавець не повинно було здійснювати навчання граматиці та стилістиці російської та української мови працівника [PERSON], яка за її твердженнями має загальну середню освіту. При звільненні [PERSON] була запропонована вакантна посада прибиральниці в ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»», інші вакантні посади були відсутні, однак [PERSON] відмовилась від запропонованої посади, даний факт в ході судового засідання позивач [PERSON] підтвердила. В ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»», за повідомленням третьої особи, у звязку з недостатньою кількістю працівників профспілкова організація не утворювалась. Наказ №2 від 31.01.2011 року про звільнення [PERSON] з займаної посади був оголошений їй у цей же день, що підтвердила в ході судового розгляду справи повивач [PERSON], від його підпису вона відмовилась. Трудову книжку в день звільнення [PERSON] отримати відмовилась, що підтверджується актом від 31.01.2011 року, підписаним працівниками підприємства. Рекомендованими листами від 02.02.2011 року №1, від 07.02.2011 року №2, від 09.02.2011 року №3 ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» зверталось до [PERSON] з проханням забрати трудову книжку або дати згоду на її пересилку, що було встановлено проведеною за зверненням [PERSON] перевіркою Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області в ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» та викладено у відповіді на це звернення від 28.03.2011 року №36. У звязку з цим суд вважає, що з цього часу має обраховуватись строк для звернення до суду щодо оскарження наказу про звільнення та поновлення на роботі. Вимогу позивача щодо поновлення строку звернення до суду у звязку з нерозглянутим Пологівським районним судом її позовом про визнання незаконним наказу про накладення на неї дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди суд вважає безпідставною і не обґрунтованою, оскільки ні позивач ні її представники не змогли обґрунтувати яким чином не розгляд справи судом щодо оскарження наказу про накладення дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди перешкоджав зверненню до суду щодо оскарження наказу про звільнення та поновлення на роботі. При цьому в ході судового розгляду справи позивач [PERSON] зазначила, що своєчасно не могла звернутись до суду через те, що зверталась до інших контролюючих органів щодо свого звільнення, однак також не змогла обґрунтувати яким чином ці звернення перешкоджали зверненню до суду щодо оскарження наказу про звільнення та поновлення на роботі. З даним позов до суду позивач звернулась лише 08.04.2011 року. У звязку з цим, суд приходить до висновку, що підстави для поновлення строку для звернення до суду відсутні, тому в його поновлені слід відмовити. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для поновлення позивача [PERSON] на посаді фахівця з інтервювання в ТОВ «Агентство «ІНЮСТ»» відсутні, тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 40, 431, 147-149, 232-235, 252 КЗпП України, ст. ст. 15, 57, 79, 81, 88, 212, 215 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed