Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-03 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та стягнення витрат на утримання житлового приміщення. Позивач та його представник як підставу позовних вимог зазначили, що [PERSON] відсутня в квартирі за місцем реєстрації понад рік. 10.11.2010 року на виконання рішення Балаклійського районного суду про вселення відповідачка з`явилася на 3 години, а також через день тільки для вигляду, що позивач не розцінює як повернення. Крім того, з серпня 2009 року відповідач жодного разу не з`являлася в квартирі та всі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення покладені на позивача. Посилаючись на те, що відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців, позивач в особі свого представника просив суд: - визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - \~квартирою [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на свою користь 2657,77 грн. витрат на утримання квартири за період з серпня 2009 року по 1 листопада 2010 року, а також судові витрати. Відповідач та її представник проти позову категорично заперечували. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що [PERSON] фактично користувалася житловим приміщенням після вселення за рішенням суду з 10 листопада по 16 грудня 2010 року. У зв*язку з неприязними відносинами самого позивача та його дружини з [PERSON] , остання не може реалізовувати своє право на користування житлом та вимушена була орендувати житло, оскільки іншого не має. Після вселення позивач знов змінив замки спірної квартири, ігнорує [PERSON] , вона змушена чекати під дверима, а також звертатися у різні інстанції з метою поновлення порушеного права. Посилаючись на те, що тривалий час порушується її право на користування житловим приміщенням, відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому після уточнення просила суд: - зобов*язати [PERSON] не чинити перепон в користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] ; - поновити її порушене право на користування житловим приміщенням; - стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в сумі 3000,00 грн. Позивач в особі свого представника проти зустрічного позову заперечував, посилаючись на недоведеність моральної шкоди. 3-я особа - ДК «Укргазвидобування`НАК «Нафтогаз України`в особі філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування`представника в судове засідання не направив, через канцелярію суду надав заяву про розгляду справи без участі його представника. Представника Виконкому Червонодонецької селищної ради в судовому засіданні підтримав первісний позов, після перерви не з*явився. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Рішенням Балаклійського районного суду від 11 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 вересня 2010 року, [PERSON] вселено у житлове приміщення квартиру [ADDRESS] . Зазначене рішення суду виконане 10 листопада 2010 року, що підтверджується актом державного виконавця (а.с.56). З пояснень сторін вбачається, що на момент вселення [PERSON] , у спірній квартирі фактично мешкали позивач, неповнолітня донька сторін [PERSON] , а також дружина позивача - [PERSON] (а.с.6 зворотня сторона) без відповідного права користування даним житловим приміщенням. Відповідно до вимог п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за №2 „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням ( ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Між тим, згідно до вимог частин 1 та 2 \~ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору-судом. \~\~ \~\~\~\~\~\~В ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Доказів, які б свідчили, що відповідачка без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад встановлені ч.1 ст. 71 ЖК України строки, позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суду не надав. Більш того, як свідчать матеріали, \~з позовом щодо визнання відповідачки такою, що втратила право користування \~зазначеної вище житловою площею позивач звернувся до суду 26 січня 2011 року, посилаючись на те, що відповідач не користується квартирою з серпня 2009 року, тоді як на виконання рішення суду її вселено у спірну квартиру 10 листопада 2010 року. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~Вказані обставини свідчать про те, що на час звернення позивача до суду з вимогою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, встановлені законом \~строки, які дають відповідачу право на зберігання за ним жилого приміщення, не сплинули. Вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача 2657,77 грн. витрат на утримання квартири за період з серпня 2009 року по 1 листопада 2010 року задоволенню не підлягають з огляду на відсутність правових підстав. [PERSON] вселена у спірне приміщення та почала ним користуватися лише 10 листопада 2010 року, тобто поза межами позовного періоду. До цього ж часу внаслідок перешкод з боку позивача, [PERSON] не могла користуватися житловим приміщенням, а тому підстав для відшкодування позивачеві половини вартості комунальних послуг немає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт неприязних відносин позивача та його дружини з відповідачкою, а також наявність постійних сварок з цього приводу. Крім того, свідок [PERSON] пояснила, що колишня дружина її сина, а на даний момент дружина позивача [PERSON] має у приватній власності житло. Позивач не заперечує факту зміни замку у спірному житловому приміщенні після вселення [PERSON] , пояснюючи це неприязними стосунками колишньої дружини з теперішньою, яка фактично мешкає у спірній квартирі. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки [PERSON] протягом тривалого часу перешкоджає [PERSON] у здійсненні нею права користування квартирою, право проживання в якій вона має на підставі виданого у встановленому законом порядку ордеру (а.с. 10), суд приходить до висновку про необхідність задоволення зустрічної позовної заяви в частині поновлення порушеного права [PERSON] , шляхом зобов*язання [PERSON] не чинити перепони в користуванні вищезазначеним житловим приміщенням. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. \~\~Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Порушенням права на користування житловим приміщенням [PERSON] завдано моральної шкоди, оскільки це призвело до морального й психологічного дискомфорту позивачки, тривалих звернень до різних органів для поновлення порушеного права, порушення звичайного способу життя. \~\~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд \~вважає за необхідне стягнути \~з [PERSON] на користь [PERSON] \~моральну \~(немайнову) шкоду у сумі \~500 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно \~до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають віднесенню на позивача за первісним позовом. Внаслідок часткового задоволення \~зустрічного позову, в якому поєднано декілька вимог, судовий збір також підлягає стягненню з позивача за первісним позовом в доход держбюджету. Враховуючи викладене та

Outcome: partial