Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

У березні 2009 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності на праві власності його батьку будинку № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, усунення [PERSON], [PERSON] від спадкування на підставі вимог ст. 1224 ЦК України та визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті матері, а саме на вищевказаний будинок та земельну частку (пай) загальним розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах, яка складається із чотирьох земельних ділянок земель різної категорії, посилаючись на те, що 3 березня 2003 року помер його батько [PERSON], а 22 вересня 2007 року померла його мати [PERSON] Після смерті батька в порядку спадкування за заповітом він успадкував земельні ділянки, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Також батькові належав будинок № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області. Але за життя батько на цей будинок не мав правовстановлюючих документів і первинної реєстрації права власності. Після смерті батька спадщину на цей будинок прийняла мати позивача [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом (переживша дружина) відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки постійно проживала у цьому будинку. Після смерті матері відкрилась спадщина на вищевказаний будинок, земельну частку (пай) загальним розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах, яка складається із чотирьох земельних ділянок земель різної категорії. Спадкоємців за законом першої черги після смерті матері повинно було бути двоє: він, [PERSON], та його брат [PERSON], який помер 15 серпня 2007 року. Тому заяву до нотаріальної контори про спадкування частки, яка б належала його брату, подали дві його дочки: [PERSON] та [PERSON] Проте він вважає, що [PERSON] та [PERSON] повинні бути усунені від спадкування на підставі вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України, так як вони ухилялися від надання допомоги спадкодавцю [PERSON], яка через похилий вік та тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані. Натомість він був змушений переїхати проживати до матері, де його дружина постійно до смерті доглядала хвору матір. В послідуючому [PERSON] неодноразово уточнював та доповнював позовні вимоги і в грудні 2010 року подав суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначав, що матірю [PERSON] та свекрухою [PERSON] була [PERSON], яка померла 26 квітня 1980 року. [PERSON] була надана земельна ділянка в розмірі 0,24 га згідно наказу по радгоспу „Хотівський № 106 від 3 березня 1973 року, що підтверджується довідкою № 216 від 28 листопада 2009 року, виданою виконкомом Хотівської сільської ради, на якій був побудований будинок № 7. Після смерті [PERSON] жилий будинок № 7, який був розташований на вищевказаній земельній ділянці, успадкували її сини-Мироненко П.Г., який був інвалідом дитинства і помер 6 липня 1993 року, та [PERSON]-його (позивача у справі) батько. [PERSON] відповіді Хотівської сільської ради № 603 від 13 червня 2007 року згідно записів погосподарських книг до 1983 року за [PERSON] рахується жилий будинок в с. Хотів, вул. Чирки, 7. На даний час дане господарство по сільській раді не обліковано. [PERSON] записів земельно-облікової документації за № 272 за [PERSON] рахується земельна ділянка в розмірі 0,08 га. За [PERSON] згідно записів погосподарських книг рахується жилий будинок № 7 по вул. Чирки в с. Хотів (раніше № 9). В звязку з тим, що жилий будинок [PERSON] по сільській раді не обліковувався та підготовкою до перепису населення рішенням 3 сесії Хотівської сільської ради 22 скликання від 25 липня 1997 року за № 20/8 було прийнято рішення про зміну нумерації будинків та території ради. [PERSON] від 30 квітня 2007 року комісії у складі депутатів Хотівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [INFO], доглядали до смерті та поховали за власний кошт [PERSON], після смерті доглядали та поховали її сина, який мав статус інваліда [PERSON] Тому [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який успадкував жилий будинок № 7 в с. Хотів по вул. Чирки. Його батько [PERSON] помер 3 березня 2003 року у віці 67 років. Його батьку [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, який був побудований з дозволу виконкому Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району в 60-х роках. Факт належності на праві приватної власності жилого будинку № 7 по вул. Чирки в с. Хотів Києво-Святошинського району його батьку [PERSON] підтверджується: будинковою книгою, технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду станом на 15 грудня 1988 року, технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду станом на 16 березня 2007 року, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду станом на 26 серпня 2008 року, довідкою, виданою виконкомом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району про те, що його батько [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [INFO], та що даний будинок рахується за ним згідно записів погоджувальних книг. Оскільки на даний час КП „БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області не може оформити право власності на померлого [PERSON], а тому він змушений звертатися до суду з даним позовом. [PERSON] Висновку № 10888/10-15 експертно-будівельного дослідження від 10 грудня 2010 року, наданого КНІДСЕ, вбачається, що конструктивні і обємно-планувальні рішення жилого будинку № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, його технічний стан, а також забудова земельної ділянки відповідають вимогам чинних будівельних норм. Позивач [PERSON] також зазначив, що майже 50 років [PERSON] з своєю сімєю користувалися даним будинком, і жодних претензій з боку органів виконавчої влади щодо користування жилим будинком і земельною ділянкою до [PERSON] не виникало. Крім вищезазначеного, факт належності на праві приватної власності земельної ділянки та будинку № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району [PERSON] не заперечують ні [PERSON], ні [PERSON], ні [PERSON] [PERSON] також зазначав, що у нього був брат [PERSON], який 15 серпня 2007 року помер. У його брата [PERSON] є дві дочки: [PERSON] та [PERSON] Таким чином він, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги. На початку 80-х років його батьками [PERSON] та [PERSON] був побудований також і будинок за адресою: с. Хотів, вул. М. Чирки, 9. Вважає, що побудований його батьками будинок № 9 входить до спадкового майна, оскільки його побудовано на земельній ділянці, яка була виділена його бабусі [PERSON], яка померла 26 квітня 1980 року. На даний час в цьому будинку проживають відповідачі [PERSON], яка була дружиною його брата [PERSON], та дочка [PERSON] Його мати [PERSON] померла 22 вересня 2007 року у віці 73 років. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельної ділянки площею 1,4240 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом серії ЯГ № 228020, виданого 7 червня 2006 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією, земельна частка (пай) багаторічні насадження (сад) площею 0,1322 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району в розпайованих землях КСП „Агрокомбінат „Хотівський, належна померлій [PERSON], що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 361890, жилих будинків № 7 та № 9 по вул. Чирки, с. Хотів, Києво-Святошинського району. [PERSON] вважав, що [PERSON] та [PERSON] повинні бути усунені від права на спадкування за законом після смерті бабусі та свекрухи [PERSON], виходячи з того, що [PERSON], його дружина та його дочки [PERSON] та [PERSON] ухилялись від надання [PERSON] допомоги та підтримки, яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані. Враховуючи викладене, [PERSON] просив встановити факт належності на праві приватної власності жилого будинку № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району його батьку [PERSON] з метою відкриття та прийняття спадщини, усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом, визнати за ним, [PERSON], право власності на спадкове майно після померлої [PERSON], а саме жилий будинок № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, який вона успадкувала після смерті [PERSON], жилий будинок № 9 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, який вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], право на земельну ділянку площею 1,4240 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району, для ведення особистого селянського господарства, належна померлій [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯГ № 228020, виданого 7 червня 2006 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 6 березня 2006 року № 158, право на земельну частку (пай) - багаторічні насадження (сад) площею 0,1322 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в розпайованих землях КСП „Агрокомбінат „Хотівський, належна померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 361890. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зустрічним позовом про визнання по ? частині за кожною права власності в порядку спадкування після смерті їх баби [PERSON] на спадковий будинок № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 1,4240 га, що належала померлій на підставі державного акту, та право на 0,1322 га-багаторічних насаджень (саду), як на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай). [PERSON] також звернулась із позовом про визнання за нею права власності на 1/6 частину будинку № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що вона успадкувала за законом майно свого чоловіка [PERSON], який помер 15 серпня 2007 року. Оскільки її чоловік [PERSON] у 2003 році після смерті свого батька [PERSON] успадкував 1/6 частину майна, то таким чином і вона успадкувала цю частину майна. Ухвалою суду від 8 липня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості третіх осіб: Відділ містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Києво-Святошинську районну санітарно-епідеміологічну станцію, Києво-Святошинське районне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню частково, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року померла [PERSON], яка доводилась матірю позивачу [PERSON], бабою [PERSON] та [PERSON] і свекрухою [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] складеного заповіту від 12 квітня 2007 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,2826 га, яка розташована на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області і надана для ведення особистого селянського господарства [PERSON]. [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 серпня 2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2826 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належної померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 588710, виданого Ходосівською сільською радою 16 березня 2006 року на підставі рішення 25 сесії 4 скликання цієї ж сільської ради від 18 січня 2006 року за № 108/1. Вказана земельна ділянка складається з сільськогосподарських угідь-0,2826 га ( з них: сіножаті-0,2826 га). Дані обставини підтверджується копією спадкової справи № 91 Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлої 22 вересня 2007 року [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON], який доводився сином [PERSON], помер 15 серпня 2007 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 613 Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлого 15 серпня 2007 року [PERSON]. З наявних матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) належала земельна частка (пай) загальним розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах, яка складається із чотирьох земельних ділянок різних категорій, зокрема, 1,4240 га-ріллі, 0,1322 га-багаторічні насадження, 0,2826 га-сіножаті, 0,0805 га-тераси. За заповітами [PERSON] земельну ділянку розміром 0,2826 га заповіла [PERSON] і 12 серпня 2008 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на вказану земельну ділянку, а також 0,08 га [PERSON] заповіла [PERSON] На земельну ділянку розміром 1,4240 га [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] вимог ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд не знаходить підстав для задоволення вимог [PERSON] про усунення [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження своїх вимог та не довів суду, що [PERSON] та його діти [PERSON] та [PERSON] ухилялися від надання допомоги спадкодавцю [PERSON], яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані. Жоден з допитаних судом свідків, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не надали суду свідчень, що [PERSON] зверталась до свого сина [PERSON] та внуків [PERSON] та [PERSON] про надання їй допомоги, а вони відмовлялись та ухилялись від надання такої допомоги. А тому у задоволенні позову [PERSON] в цій частині вимог суд відмовляє у його задоволенні. Позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково, а саме за [PERSON] слід визнати право на ? частину земельної частки (паю)-багаторічні насадження (саду) площею 0,1322 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з розпайованих земель КСП „Агрокомбінат „Хотівський, яка належала померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 361890, а також за [PERSON] слід визнати право власності на ? частину земельної ділянки площею 1,4240 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 228020, виданого 7 червня 2006 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 6 березня 2006 року № 158 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010632900297, кадастровий номер земельної ділянки 3222487200:04:001:0021. За [PERSON] та [PERSON] слід визнати право по ? частці за кожною земельної частки (паю) багаторічних насаджень (саду) площею 0,1322 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з розпайованих земель КСП „Агрокомбінат „Хотівський, яка належала померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 361890, а також за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності по ? частці за кожною на земельну ділянку площею 1,4240 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 228020, виданого 7 червня 2006 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 6 березня 2006 року № 158 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010632900297, кадастровий номер земельної ділянки 3222487200:04:001:0021. Позивач [PERSON] також у своєму позові просив встановити факт належності на праві приватної власності жилого будинку № 7 по вул. Чирки в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області його батьку [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно після померлої [PERSON], яка була спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON], на даний жилий будинок № 7 по вул. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області. Як на докази того, що даний будинок належав на праві власності [PERSON], позивач [PERSON] посилається на Будинкову книгу, Технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду станом на 15 грудня 1988 року, Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду станом на 16 березня 2007 року, Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду станом на 26 серпня 2008 року, довідку, видану виконавчим комітетом Хотівської сільської ради про те, що його батько [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [INFO], та про те, що вказаний жилий будинок рахується за [PERSON], згідно записів погоджувальних книг. На підтвердження своїх вимог суду також наданий Висновок № 10888/10-15 експертного будівельно-технічного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складеного 10 грудня 2010 року, згідно якого конструктивні і обємно-планувальні рішення житлового будинку № 7, розташованого по вул. М. Чирки в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, його технічний стан, а також забудова земельної ділянки відповідають вимогам чинних будівельних норм. Судом встановлено, що даний будинок не зареєстрований у встановленому законом порядку. Відсутність же реєстрації у БТІ на даний жилий будинок не впливало на момент виникнення права власності на нього, за умови надання особою безспірних доказів на право власності на вказане нерухоме майно. [PERSON] відповіді Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 964 від 14 грудня 2010 року вбачається, що по документах архівного фонду Києво-Святошинська районна рада депутатів трудящих за період 1960-1961 р.р. рішення про надання [PERSON] дозволу на будівництво житлового будинку в с. Хотів, Києво-Святошинського району, не виявлено. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] не надано суду доказів, що вказаний будинок № 7 по вул. Чирки, с. Хотів, Києво-Святошинського району був збудований [PERSON] на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку, а тому у задоволенні позову [PERSON] в цій частині вимог слід відмовити. З цих же підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON]. Також [PERSON] не довела факт належності на праві власності її чоловіку [PERSON] 1/6 частин даного будинку. У своєму позові [PERSON] зазначає, що на початку 80-х років його батьками [PERSON] та [PERSON] був побудований також і будинок за адресою: с. Хотів, вул. М. Чирки, 9. Позивач [PERSON] вважає, що даний будинок № 9 також входить до спадкового майна, а тому просив визнати за ним право власності на вказаний будинок. [PERSON] вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. [PERSON] Поверхового плану на будівництво літ. „А по вул. М. Чирки, 9 с. Хотів, Інвентаризаційної справи № 530 на будинок № 9 по вул. М. Чирки с. Хотів, Технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: вул. М. Чирки, 9, с. Хотів вбачається, що дане будівництво є самочинним. [PERSON] вимог ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до вимог ст. 18 Закону України „Про основи містобудування від 16 листопада 1992 року забороняється експлуатація обєктів, не прийнятих у встановленому законодавством порядку. [PERSON] вимог ст. 30-1 Закону України „Про планування та забудову територій прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі сертифікату відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. У п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року № 923, визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі сертифікату відповідності, що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Сертифікат відповідності-документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. [PERSON] п. 17 вказаного Порядку датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю сертифікату відповідності. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачем заявлено вимоги про визнання за ним права власності на самочинно побудований будинок № 9 в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області. Судом встановлено, що вказаний будинок за життя [PERSON] не був введений в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, і [PERSON] не набув права власності на нього, а визнання права власності на незавершене будівництво (як цілого будинку, так і квартир) суперечить вимогам ст. 376 та ст. 331 ЦК України, і як наслідок, позивач [PERSON] не набув права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], як спадкоємця після смерті [PERSON], а тому у задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити. [PERSON] вимог ст. 26 Закону України „Про основи містобудування від 16 листопада 1992 року спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. При зверненні до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво позивачем не надано підтверджень, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Outcome: partial