Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач ВАТ „Райагрохім звернувся з позовом до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс, [PERSON] та Новгород-Сіверської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно і договору купівлі-продажу недійсними, посилаючись на те, що у його користуванні знаходиться 7/50 частин нежитлової будівлі, площею 32,3 кв.м, по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський, однак відповідач ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс, якому це майно належить на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, згідно з договором купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року (а.с.6) продав цю частину нежитлової будівлі [PERSON]І.(а.с.18). Тому, вважаючи, що у такий спосіб відповідачі порушили його права, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Новгород-Сіверської міської ради про видачу свідоцтва про право власності на 7/50 частин нежитлової будівлі (склад запчастин), площею 32,3 кв.м, розміщеної по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський; визнати недійсним свідоцтво про право власності на ці 7/50 частин нежитлової будівлі та визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс та [PERSON] 08 вересня 2010 року щодо 7/50 частин нежитлової будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський. У грудні 2010 року позивач доповнив свої вимоги і просив визнати частково незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Н.-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин спірної будівлі, на яку видане свідоцтво про право власності [PERSON] та просив визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на цю нежитлову будівлю (майстерня, склад запчастин) від 30 листопада 2006 року в частині 7/50 її частин, на яку в подальшому видане свідоцтво про право власності [PERSON] Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2010 року в задоволенні позовних вимог ВАТ „Райагрохім до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс, [PERSON] та Новгород-Сіверської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання частково незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради відмовлено. У апеляційній скарзі ВАТ „Райагрохім ставить питання про скасування рішення місцевого суду та про ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт, зокрема, вказує, що судом безпідставно не були взяті до уваги докази позивача - акт постійного користування на земельну ділянку, відповідно до якого спірне приміщення, яке розташоване за адресою Шевченка, 23 в м. Новгород-Сіверський, а саме його 7/50 частин перебували в користуванні позивача і не входили до цілісного майнового комплексу підприємства „Райагротехсервіс. Що судом не взято до уваги, що рішенням № 224 від 23.11.2006 року виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради визнано право власності на обєкт нерухомого майна за ВАТ „Н-Сіверський райагротехсервіс, хоча такими повноваженнями, на думку апелянта, виконавчий комітет органу місцевого самоврядування не наділений. Крім того, суд не дав належної оцінки акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу від 25.09.1998 року, в якому зазначено про передачу не конкретного обєкту, а цілісного майнового комплексу, до якого входить і склад запчастин, не врахувавши тієї обставини, що його частина, а саме склад запчастин, перебувала у володінні та користуванні іншої юридичної особи, що суперечить вимогами п.10 „Рекомендацій та розяснень по застосуванню в практичній діяльності бюро технічної інвентаризації „Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. Натомість, судом не були взяті до уваги докази, які підтверджують володіння до проведення приватизації 7/50 частин спірного приміщення саме позивачем. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав. Відповідно до правил ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом навіть у тому випадку, якщо ці вимоги повязані між собою. Згідно з положеннями ст.ст.1 та 12 Господарського процесуального кодексу України підприємства мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. З матеріалів справи вбачається, що позивач у своєму позові заявив вимоги, як до юридичних осіб: ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс і Новгород-Сіверської міської ради, так і фізичної особи [PERSON], про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин будівлі та про визнання договору купівлі-продажу недійсним. З наведеного слідує, що вимоги ВАТ „Райагрохім про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та про визнання частково незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Н.-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Н.-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин будівлі підлягають розгляду за правилами господарського судочинства і, відповідно, не можуть бути предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно з правилами п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За таких обставин провадження у справі в частині вимог ВАТ „Райагрохім м.Новгород-Сіверський до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс і Новгород-Сіверської міської ради про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Н.-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський та про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 листопада 2006 року недійсним необхідно закрити з повідомленням позивача про те, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду Чернігівської області. Щодо вимог позивача про визнання договору купівлі-продажу від 08.09.2010 року недійсним, то з матеріалів справи видно, що ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.11.2006 року (а.с.81) має у власності нежитлову будівлю (склад запчастин), загальною площею 241,8 кв.м по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський, яку частково відчужив, тому згідно з цим даному підприємству 08 вересня 2010 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно у вигляді 7/50 частин нежитлової будівлі (складу запчастин) по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський (а.с.18). Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року (а.с.6) ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс продав належні йому на праві власності 7/50 частин нежитлової будівлі (склад запчастин) по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський фізичній особі [PERSON]. Позивач, заявивши вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 08.09.2010 року про відчуження 7/50 частин нежитлової будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський недійсним, виходив з того, що він є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням цього правочину і послався на те, що підприємство „Райагрохім з 1971 року користується спірним приміщенням, а тому відчуження його підприємством „Райагротехсервіс на користь [PERSON] порушує права і законні інтереси позивача. Проте, апеляційний суд не може погодитись з такими вимогами позивача, т.я. останні є недоведеними та необгрунтованими через те, що відповідач ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс є власником спірних 7/50 частин нежитлової будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський на підставі свідоцтва про право власності від 08.09.2010 року (а.с.18), яке є чинним, а право власності згідно з положенням ст.321 ЦК України є непорушним. Тому власник правомірно відчужив належне йому майно іншій особі і порушень при його відчуженні згідно з матеріалами справи та наданими доказами не встановлено. Отже, у задоволенні цієї частини вимог позивача необхідно відмовити за їх недоведеністю та необгрунтованістю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial