Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовними вимогами до територіальної громади в особі Дзержинської районної у місті ради про виділення (визначення) частки померлого у спільній сумісній власності. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на той факт, що 12.12.2009 року помер - [PERSON], який був чоловіком позивачки [PERSON] та батьком - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді: житлової квартири [ADDRESS]. На момент його смерті, в зазначеній квартирі були зареєстровані та проживали і члени його сім»ї - позивачі у справі. Зазначена квартира була приватизована померлим [PERSON] та членами його сім»ї: [PERSON] та [PERSON] і належала їм на праві спільної сумісної власності. Фактично, кожному зі співвласників належало по 1/3 частини вищевказаної квартири. Після смерті [PERSON], позивачі звернулись до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що кожному із співвласників не була виділена їх доля у спільній сумісній власності. У свідоцтві про право власності на житло за № 175 від 23 лютого 2001 року не було вказано частку кожного із співвласників у спільній сумісній власності, частка кожного із співвласників була встановлена за домовленістю кожного з них по 1/3 частини. Ніхто із співвласників не заперечував за життя померлого проти встановлення такого порядку. Враховуючи вищевикладене позивачі просять суд визначити частки в рівних долях у спільній сумісній власності, квартири [ADDRESS] за співвласниками: [PERSON] та членами його сім»ї: [PERSON], [PERSON] по 1/3 частини. 13 грудня 2010 року у судове засідання позивачі не з»явились, про день та час розгляду справи сповіщені належно. Відповідно до письмових заяв, наданих на адресу суду, просили розглянути справу за їх відсутності, також просили суд задовольнити вимоги. Представник відповідача, територіальної громади в особі Дзержинської районної у місті ради, у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належно. Крім того, 13.12.2010 року судом було зареєстровано письмову заяву підписану представником відповідача [PERSON]»яновою Н.Є. про можливість розгляду справи без участі представника відповідача. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 175 від 23 лютого 2001 року виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 18 грудня 2000 року на ім"я [PERSON] та членів його сім»ї: [PERSON] та [PERSON], останні є власниками на праві спільної (сумісної) власності житлової квартири [ADDRESS], яке було зареєстровано КП "Криворізьке БТІ" у реєстровій книзі за № 201П - 272. 12 грудня 2009 року помер [PERSON], актовий запис № 1083 від 12.12.2009 року (Свідоцтво про смерть І-КИ № 311619 від 14.12.2009 року). Після його смерті, члени його сім»ї подовжували проживати у спірній квартирі і фактично вступили в управління спадком. Крім того, позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відповіддю від 21.09.2010 року за № 1499/02-14 останнім було роз»яснено порядок видачі свідоцтв про право на спадщину на квартиру, яка є спільною сумісною власністю. Зазначено, що у зв'язку з тим, що кожному із співвласників не була виділена (визначена) їх доля у спільній сумісній власності за життя померлого [PERSON], для вирішення цього питання необхідно звернутись до суду. На підставі ст.ст.316, 317 ЦК України (2004 року) право власності - це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України (2004 року) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У судовому засіданні було з"ясовано, що за життя померлого не було укладено письмового договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, оскільки, за життя усіх членів родини не виникало потреби у виділенні часток у спільній власності. Із пояснень позивачів було встановлено, що між усіма членами родини була встановлена лише усна домовленість, згідно до якої, кожен з родини мав право на 1/3 частини від спільної власності, що складалась з трикімнатної квартири [ADDRESS], ніхто із співвласників квартири нё заперечував проти визначення часток у праві спільної власності саме у такому розмірі. Суд вважає підтвердженим той факт, що у вищевказаній квартирі позивачі постійно були зареєстровані та проживали як за життя співвласника - [PERSON], та продовжують в ній проживати і після його смерті. Даний факт підтверджено відмітками про реєстрацію в паспорті громадянина України, що видані на ім»я позивачів. Крім того, суду не було надано доказів щодо наявності претензій зі сторони третіх осіб на спадщину. Також, суд вважає підтвердженим той факт, що померлий: [PERSON] та члени його сім»ї спірною квартирою № 51 в будинку № 7 по вул. Стрельнікова в м. Кривому Розі володіли сумісно , в рівних долях - по 1/3 частини. На підставі викладеного суд вважає доведеними у судовому засіданні: право вимоги позивачів на визначення часток у праві спільної сумісної власності трикімнатної квартири [ADDRESS] в рівних долях за співвласниками по 1/3 частини.

Outcome: approved