Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

05.03.2010 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним заповіт [PERSON], який помер 03.06.2009 року, від 31.05.2008 року серії ВКО № 279060, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] на ім я [PERSON], та видане на його підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.02.2010 року серії ВММ № 735739, виданого Бориспільською міською державною нотаріальною конторою на спадкове майно [ADDRESS], що належала на праві власності померлому 03.06.2009 року [PERSON], на користь [PERSON], а також скасувати державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру на ім я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спадкодавець [PERSON] при складанні заповіту помилявся щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо обов язку спадкоємця відповідача [PERSON] утримувати його ([PERSON]І.) та його дружину до смерті. В свою чергу [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], в якому посилається на те, що позовом останнього йому завдано моральної шкоди, так як принижено його честь і гідність, зневажливе ставлення [PERSON] до нього завдало йому психічних страждань, постійні судові процеси відривали його від роботи. В зв язку з чим просить стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що його брат [PERSON] складаючи заповіт думав, що відповідач [PERSON] буде доглядати та утримувати його з дружиною, проте фактично доглядав та утримував їх він, в зв язку з чим просить задовольнити позов в повному обсязі. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечив, вважає, що ніякої моральної шкоди [PERSON] не спричинив, так як обставини, викладені в позові, є правдивими. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] в суді проти позову [PERSON] заперечили, зазначивши, що ніякої домовленості між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] щодо догляду та утримання не було, просто між ними були хороші відносини, в зв язку з чим [PERSON] заповів квартиру [PERSON]. Зустрічний позов підтримали, просили стягнути моральну шкоду, оскільки неправдивими відомостями та постійними зверненнями з позовами [PERSON] йому ([PERSON]А.) було завдано моральних страждань. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожний окремо, пояснили, що між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] були хороші відносини, і [PERSON] не раз обіцяв переписати квартиру на [PERSON]. Суд, заслухавши [PERSON] та [PERSON], його представників, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що 03.06.2009 року помер брат позивача [PERSON] [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ОК № 156434 від 09.06.2009 року. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження серії ГД № 653869 від 01.08.1957 року та серії ЯТ № 201399 від 02.03.1949 року, які видані Талалаївським районним відділом РАГСу. Як вбачається з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.01.2010 року, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яку він заповідав сину своєї двоюрідної сестри [PERSON], згідно заповіту серії ВКО № 279060 від 31.05.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1795. Даний заповіт ніким не скасовано та не поновлено. Твердження позивача [PERSON] про те, що спадкодавець [PERSON] передумав заповідати квартиру відповідачу [PERSON], в зв язку з чим порвав вказаний вище заповіт, є безпідставними, оскільки знищення заповіту не є належним його скасуванням, так як для цього передбачено спеціальний порядок за участю нотаріуса. Крім того, ці твердження спростовуються поясненнями свідків. В зв язку з чим державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] 09.02.1992 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим номером 1861. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1235 ЦК України, спадкоємцем було визначено одну особу, а саме [PERSON]. Як зазначено в письмових поясненнях третьої особи приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], перед посвідченням зазначеного заповіту нотаріусом було проведено із заповідачем, [PERSON], бесіду, роз яснено вимоги законодавства щодо змісту та правових наслідків даного одностороннього правочину. При посвідченні заповіту було з ясовано дієздатність заповідача шляхом проведення попередньої бесіди. [PERSON] нічого не повідомляв про те, що має намір укласти будь-який правочин, який передбачав би його утримання або іншу матеріальну компенсацію. Заповіт, на прохання [PERSON], було записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. При цьому заповіт було вголос прочитано заповідачем, підписано ним власноручно в двох примірниках. На момент його посвідчення наміри заповідача повністю відповідали його волі. До того ж, як зазначає позивач [PERSON] в позові, він особисто привозив нотаріуса до брата [PERSON] для складання заповіту, та був присутнім під час його складання. Відповідно до п.20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, при посвідченні угод, вчиненні нотаріальних дій, посвідчувальних написів необхідний підпис державного нотаріуса та скріплення гербовою печаткою державної нотаріальної контори. Як зазначено в ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Таким чином заповіт є одностороннім правочином. Відповідно до ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Тобто, при посвідченні заповіту [PERSON] було дотримано вимог чинного законодавства, а тому підстав для визнання його недійсним не має. Як наслідок, не має підстав і для задоволення вимог [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на спадкову квартиру на ім я [PERSON]. Зустрічний позов [PERSON] також не підлягає задоволенню, оскільки ним не було доведено фактів порушення його честі і гідності та завдання моральних страждань. До того ж, розгляд справ в порядку цивільного судочинства не є обставинами, які підтверджують факт порушення честі і гідності та спричинення моральної шкоди. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки в задоволенні позовів було відмовлено, то, згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок позивачів. Крім того, вжитті на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2010 року заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], 29.05.1981р.нар., ідентифікаційний № [NUMBER], необхідно скасувати, відповідно до вимог ч.6 ст.154 ЦПК України. В звязку з вищевикладеним, на підставі п.20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5; ст.ст.202, 203, 1233, 1235 ЦК України,

Outcome: dismissed