Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві та у судовому засіданні позивачка та її представник позивача посилалися на те, що позивачка є власником земельної ділянки площею 0,0817 га, що розташована по вул. Комсомольській, буд. 21 у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] по справі мешкає у домоволодінні за аналогічною адресою, яке є суміжним з належною позивачці на праві приватної власності земельною ділянкою. Фактично відповідач [PERSON] самовільно захопив належну позивачці земельну ділянку, знищував межові знаки, що були нею поставлені та овочеві культури, які вона намагалася посіяти. На неодноразові звернення позивачки до різних інстанцій відповідач [PERSON] продовжує незаконно використовувати належну їй на праві приватної власності земельну ділянку. Діями відповідача [PERSON] позивачці спричинено матеріальну шкоду, яка відповідно до розрахунку інспектора з контролю за використанням та охороню земель Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 26 березня 2009 року складає 55,13 грн., та розрахунку, що був проведений на підставі статистичних даних про урожайність та ціну реалізації окремих видів сільськогосподарської продукції Головного управління статистики у Дніпропетровській області ( розрахунок додається), за період 2006-2008 років упущена вигода в разі безперешкодного використання вказаної земельної ділянки склала 3 775, 44 грн. Відповідачем [PERSON] позивачці заподіяна майнова шкода на загальну суму З 830, 57 грн. Крім того діями відповідача позивачці причинена моральна шкода, що виразилася у душевних стражданнях, внаслідок яких був порушений нормальний життєвий уклад її родини, позивачка вимушена була з метою відстоювання своїх прав звертатися до різних інстанцій, витрачаючи на це багато особистого часу. Моральну шкоду спричинену позивачці діями відповідача [PERSON] вона оцінює у 5 тис. грн. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд зобов'язати відповідача по справі [PERSON] повернути позивачці [PERSON] самовільно зайняту ним земельну ділянку розміром 0,0817 га за адресою: с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Комсомольська, 21; стягнути з [PERSON] на користь позивачки заподіяну матеріальну шкоду у сумі 3 830, 57 грн. та моральну шкоду у сумі 5 000, 00 грн.; зобов'язати [PERSON] сільську раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області присвоїти належній позивачці на підставі акту на право власності серії ДП № 010988 земельній ділянці нову поштову адресу; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, відповідно до листа №247/2-14 від 18 травня 2010 року [PERSON] сільський голова [PERSON] просить суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії, підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі виданого 17 січня 2005 року державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №010988, позивачка є власницею земельної ділянки площею 0,0817 га, що розташована по вул. Комсомольській, 21 у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, у звязку з тим, що відповідач [PERSON] неодноразово знищував межові знаки, що були нею встановлені, позивачка вимушена була звертатися до Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів з проханням про відновлення межових знаків. 23 липня 2007 року комісія з представників Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів та [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за її зверненням відновила межові знаки на належній їй земельній ділянці, про що був складений відповідний акт. З приводу незаконних дій [PERSON] позивачка вимушена була звертатися до Дніпропетровської облдержземінспекції, інспектор якої в процесі розгляду її звернення, 05 квітня 2007 року видав [PERSON] припис про усунення порушень вимог земельного законодавства, згідно ст. 211 ч. 1 п. "б" Земельного кодексу України, у 15-денний термін. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач вимоги Дніпропетровської облдержземінспекції проігнорував, в зв'язку з чим 25 квітня 2007 року на нього було накладено адміністративне стягнення згідно ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому, незважаючи на вжиті відносно нього заходи, [PERSON] продовжував незаконно використовувати земельну ділянку, що належить позивачці на прав приватної власності на землю, про що 26 березня 2008 року та 20 лютого 2009 року комісією [PERSON] сільської ради були складені акти обстеження земельної ділянки, в яких знову були зафіксовані вказані порушення [PERSON] земельного законодавства. 26 березня 2009 року Дніпропетровською облдержземінспекцією ще раз була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] під час користування земельною ділянкою по вул. Комсомольській, 21 у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. В результаті перевірки було встановлено, що вказана земельна ділянка зайнята самовільно відповідачем та використовується ним для сільськогосподарських цілей. Позивачці як власнику земельної ділянки, згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, належить право на володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою площею 0,0817 га за адресою: с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Комсомольська, 21. Своєї згоди на те, щоб [PERSON] користувався земельною ділянкою, позивачка не давала, у зв'язку з чим він не має права нею користуватися. Згідно ст. 15 ч. 1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням того, що позивачкою приймалися заходи щодо захисту своїх майнових прав шляхом звернення до різних інстанцій з вищевказаними скаргами, але до теперішнього часу [PERSON] продовжує порушувати право власності позивачки на земельну ділянку, вона змушена звернутися до суду. Згідно ст. 16 ч. 1, 2 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ч.1 ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Суд вважає, що викладені позивачкою обставини переконливо свідчать про самовільне зайняття [PERSON] належної позивачці земельної ділянки та про відсутність у відповідача [PERSON] бажання добровільно повернути позивачці цю ділянку. В зв'язку з цим, тільки суд може зобов'язати [PERSON] припинити ці неправомірні дії та повернути позивачці земельну ділянку. Згідно ст. 22 ч. 1 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В ч. 2 ст. 22 ЦК України вказано, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Суду не надано належних доказів щодо спричинення позивачці матеріальної та моральної шкоди, адже відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому позовні вимоги позивачки у цій частині задоволенню не підлягають. Однією із причин, що викликали протиправні дії з боку [PERSON] з приводу самовільного зайняття земельної ділянки, що належить позивачці, є ідентичність адреси, яка присвоєна її земельній ділянці з адресою, яку має домоволодіння [PERSON], а саме вул. Комсомольська, 21 у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. З питанням про зміну поштової адреси земельної ділянки позивачка зверталась до [PERSON] сільської ради. [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за вих. №140/2-15 від 02.03.2009 року за підписом голови сільської ради [PERSON] позивачці було розяснено порядок присвоєння нової поштової адреси на належну їй земельну ділянку. Відповідно до розяснень у вказаному листі, позивачці необхідно звернутися до Архітектури Дніпропетровського району Дніпропетровської області за листом-погодженням нової поштової адреси. Тільки на підставі листа головного архітектора Дніпропетровського району Дніпропетровської області Новоолександрівка сільська рада зможе присвоїти нову поштову адресу належній позивачці земельній ділянці по вул. Комсомольській, 21 у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Таким чином, [PERSON] сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області в особі голови сільської ради [PERSON] не відмовила позивачці у присвоєнні її земельній ділянці нової поштової адреси, а розяснила порядок присвоєння такої адреси, а тому на думку суду позовні вимоги позивачки у частині зобов'язання [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області присвоїти належній позивачці на підставі акту на право власності серії ДП № 010988 земельній ділянці нову поштову адресу є необґрунтованими, і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial