Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Велико-Глушанське споживче товариство звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 6800 грн. та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 06 травня 2010 року співробітниками Любешівського РВ УМВС була проведена перевірка в кафе „Закусочна", що розташоване в с. Бірки Любешівського району та знаходиться в підпорядкуванні Велико-Глушанського споживчого товариства. За результатами перевірки встановлено факт реалізації пива неповнолітній особі продавцем цього кафе - [PERSON] Внаслідок виявленого правопорушення відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВН № 000369 від 06.05.2010 року за ст. 156 КпАП України. 23.05.2010 року адміністративна комісія Бірківської сільської ради наклала на [PERSON] за вчинення адміністративного проступку стягнення у виді штрафу розміром 85 грн. Васлідок вчинення відповідачкою адміністративного правопорушення Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Волинській області на підставі Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" було ухвалене рішення від 19 липня 2010 року № 030775-32 про застосування фінансових санкцій щодо Велико-Глушанського споживчого товариства у розмірі 6800 грн. Споживче товариство повністю сплатило до Державного бюджету накладені на нього фінансові санкції, у зв'язку з чим зазнало збитків на суму 6800 грн., які просить відшкодувати за рахунок відповідача. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги із зазначених підстав підтримали повністю, дали показання аналогічні з тими, що зазначені в позовній заяві, просячи стягнути з відповідача на користь Велико-Глушанського споживчого товариства завдану майнову шкоду в сумі 6800 грн. та судові витрати в розмірі 188 грн., що сладаються із 68 грн. держмита та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона працює продавцем в кафе „Закусочна", що розташоване в с. Бірки Любешівського району і належить Велико-Глушанському споживчому товариству. 06.05.2010 року близько 23-ї год., під час її робочої зміни в кафе, до неї звернувся незнайомий хлопець на вигляд 22х років з проханням продати йому пиво. Вона продала незнайомцю пиво, яке той почав розпивати на місці. В цей час в приміщення кафе зайшли працівники міліції, які повідомили, що вона продала пиво неповнолітній особі. Вказала, що працівникам міліції намагалася пояснити, що від нього при продажі пива вимагала пред'явити паспорта, однак у того при собі не було документів. Внаслідок виявленого правопорушення працівниками міліції відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, серії ВН № 000369 від 06.05.2010 року за ст. 156 КпАП України. В подальшому адміністративна комісія Бірківської сільської ради наклала на неї за вчинення адміністративного правопорушення стягнення на суму 85 грн. Даний штраф вона сплатила повністю. Однак позовні вимоги в частині стягнення з неї майнової шкоди в розмірі 6800 грн. не визнає, оскільки її не спричиняла. Крім того, на даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому взагалі не має фінансової можливості відшкодувати таку суму грошей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Велико-Глушанським споживчим товариством і працювала в кафе „Закусочна", що належить товариству, на посаді продавця. Перевіркою, проведеною старшим оперуповноваженим ВКМСД Любешівського РВ УМВС [PERSON] виявлено, що 06.05.2010 року біля 23-ї год. продавець кафе „Закусочна" [PERSON] продала неповнолітньому [PERSON], [INFO] пляшку пива „Чернігівське світле" ємністю 0,5 л. в скляній тарі за ціною 4 грн. 10 коп. Фіскальний чек за покупку пива не видавався. За наслідками виявленого правопорушення складено [PERSON] перевірки від 06.05.2010 року (а.с. 9-10) та протокол про адміністративне правопорушення серії ВН № 000369 про порушення відповідачкою правил торгівлі та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 156 КпАП України (а.с. 8). Адміністративна комісія Бірківської сільської ради 23.05.2010 року визнала винною [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 156 КпАП України та наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. (а.с. 25). З рішення про застосування фінансових санкцій серії №030775 від 19 липня 2010 року слідує, що регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Волинській області до Велико-Глушанського споживчого товариства за продаж пива відповідачем [PERSON] особі, яка не досягла 18 років, були застосовані фінансові санкції у виді штрафу розміром 6800 грн. (а.с.23). Платіжним дорученням № 220 від 13 серпня 2010 року стверджується та обставина, що Велико-Глушанське споживче товариство оплатило до держбюджету Любешівського району накладені на нього 6800 грн. штрафних санкцій (а.с.211). Таким чином, з дня виплати товариством суми відшкодування починається обчислення річного строку для висунення підприємством до працівника регресної вимоги. Як встановлено в суді між Велико-Глушанським споживчим товариством в особі голови правління [PERSON] та членів колективу кафе „Закусочна" с.Бірки в особі [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність (а.с. ). Вирішуючи вимоги, які грунтуються на договорі про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, суд виходить з того, що остання є повною матеріальною відповідальністю, яка регулюється ст.135-2 КЗпП України й іншими актами трудового законодавства, що її стосується. Умови колективної (бригадної) матеріальної відповідальності визначаються письмовим договором, укладеним між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади) на підставі Типового договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Як випливає з умов договору, позивачка взяла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостач, зіпсуття), переданих на зберігання або інших цілей. Однак, судом не здобуто доказів про порушення позивачкою взятих даним договором на себе зобов'язань, що стосуються незабезпечення майна та інших цінностей, переданих їй на зберігання. Згідно п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 юку №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суми стягнення штрафів відносяться до зайвих грошових виплат. Працівники, які не є керівниками підприємства установи, організації) і структурних підрозділів на підприємстві або їх заступниками, за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, викликаними неналежним виконанням ними трудових обов'язків, несуть матеріальну відповідальність за ч.1 ст.132 КЗпП України крім випадків, для яких ст.134 КЗпП України передбачена повна матеріальна відповідальність. З аналізу ст. 134 КЗпП України, в якій наводиться вичерпний перелік випадків застосування повної матеріальної відповідальності, вбачається, що дії відповідача [PERSON] не підпадають під жоден її пункт. Тому при вирішенні питання про матеріальну відповідальність [PERSON] необхідно керуватись положеннями ст. 132 КЗпП України. Виходячи із змісту ч.1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Згідно з п. 2.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 8 лютого 1995 року № 100 середньомісячний заробіток враховується за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом прави про відшкодування шкоди. Як вбачається з довідки про заробітну плату та інші прибутки за 2010 рік, виданої [PERSON] Велико-Глушанським споживчим товаристом, заробітна плата відповідача за останні два місяці складала 175,48 грн. та 26,26 грн. відповідно. Отже, середньомісячний заробіток [PERSON] буде становити 50,87 грн. ( 175,48 + 126, 26 : 2 = 150,87) Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь Велико-Глушанського споживчого товариства 3,02 грн. судового збору та 5,33 грн. витрат на іформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи, сплачених позивачем при подачі позову.

Outcome: partial