Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд визнати за нею право власності на Уг частину новоствореного майна у вигляді житлового будинку А-1 із шлакобетону, загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м., розташованого за адресою вул. Толбухіна, буд. 19 у м. Дніпродзержинську, як майно набуте під час шлюбу з [PERSON], померлого 25 жовтня 1993 року, а також визнати за нею в цілому право власності на новостворене майно у вигляді житлового будинку А-1 із шлакобетону, загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м., розташованого за адресою вул. Толбухіна, буд. 19 у м. Дніпродзержинську, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 25 жовтня 1993 року, без додаткового воду в експлуатацію, з подальшою реєстрацією на ім'я [PERSON] права власності на житловий будинок в електронному реєстрі прав власників. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19 листопада 1961 року, від шлюбу мали двох синів: [PERSON] і [PERSON], померлого 03 січня 2010 року. В період шлюбу в 1967 році побудували житловий будинок за адресою вул. Толбухіна, 19 у м. Дніпродзержинську А-1 із шлакобетону, загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м., Б-1 літня кухня площею 27,7 кв.м., В-1 гараж площею 28,8 кв.м., Г-1 сарай 5,6 кв.м., Д-1 вбиральня 1,0 кв.м., Є-1 душ 1,2 кв.м., земельна ділянка була виділена на ім'я [PERSON] Технічна документація, а саме: акт про відвід земельної ділянки в натурі, оціночний акт вже побудованого будинку, акти прийому виконаних робіт по газифікації будинку, Генеральний план забудови, - все було оформлено на ім'я чоловіка. 14 грудня 1988 року був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок за адресою вул. Толбухіна 19 у м.Дніпродзержинську. Технічна документація була надана в БТІ для подальшої належної реєстрації права власності. З моменту закінчення будівництва будинку сім'я [PERSON] мешкали в ньому. 25 жовтня 1993 року її чоловік - [PERSON], помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Толбухіна, 19 у м. Дніпродзержинську. Так як вона постійно на момент смерті спадкодавця постійно проживала у будинку, була зареєстрована в ньому, то фактично і прийняла спадщину, що не суперечило діючому на той час законодавству. Але після тсрнення до державного нотаріуса у встановлений законом строк 14 лютого 2008 року державний иотяріус Третьої Державної нотаріальної контори видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок та їй рекомендовано було звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, лросить суд позов задовольнити. Відповідачі по справі - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно якої позовні вимоги позивача визнав, заперечень проти позову не має, просить суд проводити розгляд справи без його участі. Третя особа по справі - ОКП „Дніпродзержинське БТІ про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, в судове засідання не з'явилося, однак направило в сулу заяву з проханням розглянути справу за відсутністю їх представника, заперечень проти не мають. Суд, враховуючи заяви сторін про розгляд справи без їх участі, з увагою на відсутність запері проти позову з боку відповідача та третіх осіб по справі, вважає можливим згідно з вимогами сі-ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріали справи доказів. Під час розгляду справи судом досліджені наступні письмові докази по справі: - технічні паспорти на будинок по вул.Толбухіна 19 м.Дншродзержинська, план земельної ділянки по вул.Толбухіна, 19 м.Дніпродзержинська(а.с.7-12,13, 14-16); - акт прийомки виконаних робіт після забудови будинку по вул.Толбухіна, 19 (а.с. 18); *копія паспорту [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 19,28,29); *заява про відмову від спадщини [PERSON] (а.с.20); *пояснювальна записка газопостачання по газифікації будинку по вул.Толбухіна, 19 (а.с.21); *оціночний акт домоволодіння по вул.Толбухіна, 19 (а.с.22-23) *відомість ОКП «Дніпродзержинське БТІ» про заміри площі будинку по вул.Толбухіна, 19 (а.с 24). *свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON] (а.с.25,27); *акт управління архітектури про відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво (а.с 26): *постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с.42); *ордер на ведення справи (а.с.96); *угода про надання адвокатом правової допомоги (а.с.97); свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю [PERSON] (а.с.99); - свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 100) З'ясувавши позиції сторін, вивчивши надані до суду письмові докази, які були безпосередньо досліджені під час розгляду справи шляхом їх оголошення в судовому засіданні, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини: [PERSON], [INFO] з 19 листопада 1961 року знаходилась зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] 1970 народження. 18 травня 1965 року рішенням Дніпро дзержинської міської ради №525 [PERSON] була виділена земельна ділянка загальною площею 500 кв.м., що розташовані адресою вул.Толбухіна, 19 м.Дніпродзержинська для індивідуального будівництва. У 1967 році [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти та спільне зусиллями був побудований житловий будинок А-1 із шлакобетону, загальною площею 69,6 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., Б-1 літня кухня площею 27,7 кв.м., В-1 гараж площею 28,8 кв сарай 5,6 кв.м., Д-1 вбиральня 1,0 кв.м., Є-1 душ 1,2 кв.м. Акт про відведення земельної ділянжш натурі, оціночний акт побудованого будинку, акт прийому виконаних робіт по газифікації дому, генеральний план забудови були оформлені на ім'я [PERSON]. 14 грудня 1988 року ОКП "Дніпродзержинське БТІ» був виданий технічний паспорт на житловий будинок по вул. Толбухіна, 19 у м.Дніпродзержинську, власником якого зазначений [PERSON], олз свідоцтво про право власності на будинок [PERSON] в силу своєї юридичної необізнаності не отримував. Після закінчення будівництва будинку сім'я [PERSON] постійно проживали в ньому. 25 жовтня 1993 року [PERSON] помер. 14 лютого 2008 року Постановою держави з нотаріуса третьої дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок та рекомендовано звернутись до суду. Суд встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує п свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних в позивача у повному обсязі на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно якої, у разі визн, відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задовол позову. Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких зжний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого імоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.Ніхто не може бути римусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.З ЦК України одним з принципів цивільного права є справедливість, розумність та добросовісність. Згідно з ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Тобто основний акт цивільного законодавства України фактично визначив три моменти виникнення права власності на об'єкт новоствореного нерухомого майна: один, так би мовити, безумовний момент завершення будівництва, та два випадки, які діють у разі якщо вони прямо передбачені законодавством - момент прийняття майна до експлуатації та момент його державної реєстрації. Відповідно до ст.18 ЗУ «Про основи містобудування» новозбудовані об'єкти підлягають і прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабміном України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється. Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Отже, чинним на сьогодні законодавством для нерухомого майна передбачена як процедура його державної реєстрації, так і процедура прийняття майна в експлуатацію. Зрозуміло, що навіть за реальних умов неможливим є збіг у часі цих двох моментів, адже за ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації права власності на майно є акт прийому нерухомого майна до експлуатації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень» ржавна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і ствердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме шо та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на рухоме майно та їх обмежень. Тобто, як вбачається з вказаної норми, державна реєстрація права асності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності, тобто права, яке вже мало іикнути до її проведення. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] правомірно набув зо власності на новостворений будинок, так як створення нерухомого майна не заборонено коном (ст. 328 ЦПК України) і відповідно до ст. 331 Цивільного Кодексу України право власності , новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будинки, спорудження й т.п.) виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, придбане подружжям під час шлюбу, нежить чоловіку й дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба) «остійно заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у випадку розподілу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено відсутність будь-якої домовленості або шлюбного договору [PERSON] та [PERSON] щодо поділу набутого іми за період шлюбу майна, отже останні володіли і користувалися новоствореним будинком на їних правах і не мали потреби визначати свої частки у спільній сумісній власності, тобто кожному і них належало по 1\\2 частці житлового будинку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, так як згідно з положеннями цієї статті у ш чергу право на спадщину мають діти, батьки спадкодавця та той з подружжя, який його пережив Згідно вимог ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодак: на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановлеа: ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку він не заявив про відмову від нього. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. На підставі п.18 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах т спадкування» Пленум Верховного суду України роз'яснив судам, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Судом при розгляді цивільної справи не встановлено порушення прав і інтересів третіх осіб, таких доказів учасниками судового розгляду або іншими особами суду не надано. Також суд не має в своєму розпорядженні будь-яких відомостей щодо прав третіх осіб на спірний об'єкт нерухомого майна. З увагою на той факт, що будь-які відомості які б спростовували надані позивачем писмя докази у суду відсутні та надані не були, крім того визнані та підтверджені відповідачем по спра приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушає права, свобод» інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст.47,227 ЦК України (в редакції 1963р.),

Outcome: approved