Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 18 вересня 2005 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельного паю в СГК «Прут». Як спадкоємець за заповітом, у передбачуваний законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак за усним повідомленням нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом не представляється можливим через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку виданого на імя [PERSON] Надати нотаріусу сертифікат на право на земельну частку (пай) він не має можливості, так як на його підставі, за розпорядженням [PERSON] райдержадміністрації № 52-р від 10.02.2006 року на імя останньої було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Видання такого акту відбулося без уточнення відповідачами списку осіб які мають право на земельну частку (пай), так як на час видачі розпорядження з послідуючим виготовленням самого державного акту [PERSON] вже була покійною та фактично не могла отримати державний акт. За таких обставин, він позбавлений права оформити на себе в порядку спадкування право на земельну частку (пай). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги пославшись на обставини викладені в позовній заяві і просив їх задовольнити. Представник [PERSON] райдержадміністрації проти задоволення позову не заперечував та суду пояснив, що переоформлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) на Державні акти на право власності на земельну ділянку мало місце в цілому по селах, практично одним списком. Великий обсяг роботи з даних питань іноді призводив до того, що заявники які подали заяви на отримання Державного акту замість сертифікатів, на час видачі таких вже не було в живих. Так само сталося і по відношенню до [PERSON] Представник третьої особи без самостійних вимог Чернівецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» (в подальшому Центр) позов визнав, та суд пояснив, що Центром виконується технічна роботи з оформлення та видачі Державних актів на право власності на землю. Розпорядження з даного приводу видається райдержадміністраціями та про те, що на час виготовлення Державного акту на імя [PERSON] останньої не було в живих їм відомо не було. Острицька сільська рада Герцївського району будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки або про поважність причин суду не повідомлено, в звязку з чим, суд в силу ст. 169 ЦПК України, за згодою представника позивача вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] належало сертифікат на право на земельну частку (пай) як члену СГК «Прут» розмірами 0,91 га умовних кадастрових гектарів, про що свідчить запис про його реєстрацію у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №238 серії ЧВ 0056492 від 24 лютого 1997 року. [PERSON] за життя склала заповіт на користь позивача, який посвідчений секретарем Острицької сільської ради Герцаївського району 9 вересня 2005 року та зареєстрований в реєстрі за № 158, зі змісту якого вбачається, що право на земельну ділянку (пай) площею 0,91 га згідно сертифікату серії ЧВ 0056492 після її смерті переходить до позивача. 18 вересня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть видане виконкомом Острицької сільської ради Герцаївського району 20 вересня 2005 року. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 0,91 га належній їй згідно сертифікату серії ЧВ 0056492 від 24 лютого 1997 року. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 17 березня 2006 звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 4142637 від 17 березня 2010 року. Незважаючи на то, що заповідачка [PERSON] 18 вересня 2005 року померла, 21 лютого 2006 року на її імя було видано Державний акт на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства розмірами 0,57 га в адмнімежах Острицької сільської ради. Підставою видачі вказаного акту стало розпорядження №52-р від 10.02.2006 року [PERSON] районної державної адміністрації. Отже, судом достовірно встановлено, що технічна документація по виділенню [PERSON] земельної частки (пай) в натурі була затверджена після її смерті, а тому в неї не могло виникнути право власності на землю відповідно до вищевказаного Державного акту право власності на землю для ведення особистого селянського господарства. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди (ч.2 ст. 393 ЦК). За вищенаведених обставин, приймаючи до уваги, що позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті спадкодавця, сам державний акт про право власності на землю був виданий на імя [PERSON] без будь-яких на то правових підстав, що у свою чергу створює перешкоди для прийняття позивачем спадкового майна, то суд приходить до висновку, що останній (державний акт) підлягає скасуванню як незаконний з послідуючим скасуванням його державної реєстрації, а за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно земельну частку (пай) належної за життя [PERSON] На підставі ст.ст. 15, 392, 393, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved