Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які уточнювались та доповнювались і просить встановити факт її проживання з спадкодавцем [PERSON] однією сімєю більш пяти років до її смерті, тобто на 14.08.2009 року та визнати за нею, як спадкоємицею за законом четвертої черги право власності на домоволодіння № 56-а по вул. Горького в с. Утконосівка, Ізмаїльського району, який належав померлому 03.02.1985 року [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла [PERSON], проте не оформила належним чином своїх спадкових прав і померла 14.08.2009 року, земельну ділянку площею 0,1827 га і 1,4223 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та грошові вклади, які зберігаються у філії Ізмаїльське відділення № 6708/022 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках №№ 915510976, 2862, 577000519, що належало померлій 14.08.2009 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] за обставинами справи пояснив, що він є сусідом позивачки [PERSON], сімю знає давно. Приблизно 5-6 років тому позивачка [PERSON] разом з сином переїхала жити до [PERSON], доглядала за нею та поховала її. На теперішній час [PERSON] проживає у спадковому будинку. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] за обставинами справи пояснив, що він є сусідом позивачки [PERSON] Біля 5-6 років тому [PERSON] переїхала жити до [PERSON], здійснювала догляд за нею та поховала її. Підтвердив факт проживання однією сімєю більше ніж 5 років. Вислухавши позивача та її представника, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу з протоколу засідання виконавчого комітету [PERSON] сільської ради депутатів трудящих від 18.11.1978 року за № 21 [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, розташована за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Горького, 56-а, на якій був побудований житловий будинок. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 182517 від 04.07.2009 року, виданого відділом РАЦС по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 03.02.1985 року. За загальним правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить домоволодіння № 56-а по вул. Горького в с. Утконосівка, Ізмаїльського району. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється його дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 321889 від 23.01.1984 року, виданим [PERSON] сільською радою, Ізмаїльського району. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживала разом з ним, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: -земельна ділянка площею 0,1827 га і 1,4223 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042184 від18.02.2005 року; -грошові вклади, які зберігаються у філії Ізмаїльське відділення № 6708/022 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках №№ 915510976, 2862, 577000519, що підтверджено довідкою філії Ізмаїльське відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» від 21.10.2010 року за № 2146. Не оформивши належним чином своїх спадкових прав, [PERSON] померла 14.08.2009 року, що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27.12.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить домоволодіння № 56-а по вул. Горького в с. Утконосівка, Ізмаїльського району, земельна ділянка площею 0,1827 га і 1,4223 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та грошові вклади, які зберігаються у філії Ізмаїльське відділення № 6708/022 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках №№ 915510976, 2862, 577000519. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] більш ніж пять років до дня її смерті, що підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, тобто являється спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON]. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як вже судом встановлено, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні та довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 12.02.2010 року за № 182от, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Крім цього, [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1269 ЦК України звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено заявою від 11.02.2010 року. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 17.02.2010 року за № 265/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved