Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що гуртожиток, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 19 належить на праві власності ЗАТ Кондитерська фабрика А.В.К. Кімнату 615 у гуртожитку по вул. Осіння, 19 було надано для тимчасовового мешкання родичу відповідача [PERSON], яка вибула 08.03.2007 року у звязку зі смертю. Відповідач не перебував та не перебуває у трудових відносинах з позивачем. Договір найма житлового приміщення з відповідачем не укладався. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2010 року позов задоволено у повному обсязі. В лютому 2011 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2010 року. В заяві відповідач [PERSON] просить заочне рішення скасувати, справу призначити до розгляду. Ухвалою від 09.03.2011 року заочне рішення від 01.12.2010 року у зазначеній справі скасовано, справу призначено до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив ухвалити рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будівля гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 19 належить на праві власності ЗАТ Кондитерська фабрика А.В.К., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності не нерухоме майно (а.с.4). Кімната №615 даного гуртожитку була надана для тимчасового мешкання [PERSON] (а.с.60), яка працювала на підприємстві та яку було звільнено за власним бажанням (а.с.66). 09 березня 2008 року [PERSON] померла (а.с.61). На даний час в вищезазначеній кімнаті даного гуртожитку проживає її син відповідач [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.127 ЖК України для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Відповідно до ч.2 ст.132 ЖК України інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися у гуртожитку у звязку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Відповідно до ч.3 ст. 132 ЖК України осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Згідно вимог ч.3 ст.125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове приміщення, не менше як десять років. Згідно вимог ч.6 ст.125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено членів сімї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення. Таким чином, дослідивши обставини у справі, оцінюючи надані сторонами докази суд вважає, що у задоволенні позову Закритого акціонерного товариства Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськдо [PERSON] про виселення слід відмовити, у звязку з викладеними вище обставинами.

Outcome: dismissed