Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У листопаді 2008 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 06.04.2001 р. вона уклала із відповідачем на Маріупольській універсальній товарній біржі біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 10410. Згідно цього договору відповідач передав їй у власність 51/100 часток нежилої будівлі по пр. Будівельників, 77 в м. Маріуполі, а позивачка, в свою чергу, передала відповідачу гроші. Договір не був посвідчений нотаріально, оскільки він був укладений на товарній біржі за участю її представників, всі необхідні документи для цього були надані. В теперішній час позивачці стало відомо, що біржовий контракт не є правовстановлюючим документом. Тому просила визнати його дійсним, та визнати за нею право власності на зазначену частку будівлі, оскільки вона та відповідач домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне виконання договору. Сторони у судове засідання не з'явилися, письмово просили розглянути справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. У відповідності із ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. Відповідно до ст. 227 ЦК України (ред. 1963 р., що діяла на момент укладення угоди) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони договорилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне посвідчення договору не вимагається. Як встановлено судом, 06.04.2001 р. [PERSON] та [PERSON] уклали на Маріупольській універсальній товарній біржі договір купівлі-продажу 51/100 часток нежилої будівлі по пр. Будівельників, 77 в м. Маріуполі, за біржовим контрактом № 10410. Дана угода між сторонами нотаріально оформлена не була. Із біржового контракту видно, що усі необхідні документи при укладенні угоди були надані, сторони домовились відносно усіх суттєвих умов договору, договір сторонами виконаний повністю. Даний договір зареєстрований у БТІ м. Маріуполя (а.с. 7, 13). У відповідності із ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути визнання права. На підставі ч.ч. З, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved