Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення подвійної суми завдатку. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26.05.2008 року був укладений з відповідачем попередній договір про купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої по пров. Праці, 21 в м. Миколаєві. На виконання умов попереднього договору він передав відповідачеві суму авансу в розмірі 3840грн.. Посилаючись на те, що з вини відповідача не відбулася купівля-продаж земельної ділянки та останній відмовляється повернути гроші, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь подвійну суму завдатку - 7680грн.. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 26 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] як фізичними особами був укладений попередній договір про купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,5 сотки, розташованої по пров. Праці,21 в м. Миколаєві, до 26 липня 2008 року. На виконання умов договору [PERSON]передав [PERSON] авансу у сумі 3840грн.. Зазначений договір сторони уклали в простій письмовій формі в присутності субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON]. За умовами попереднього договору завдаток залишається у продавця, якщо купівля-продаж не відбулася з вини покупця, якщо з вини продавця та повертається в подвійному розмірі покупцю. Проте до тепер зобовязання за попереднім договором, а саме договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої по пров. Праці, 21 в м. Миколаєві не укладено, подвійна сума завдатку позивачу відповідачем не повернута. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума , що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання . Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У випадку коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повергається в тому розмірі, в якому вони надавалися. Оскільки договору купівлі-продажу земельної ділянки, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору [PERSON] 3840 грн. є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобовязаний до повернення його в подвійному розмірі. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню. Отже на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 3840грн. сплаченого ним авансу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 38,40 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. На підставі ст.ст. 570, 571 ЦК України та

Outcome: partial