Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом та законом першої черги право власності на будівельні матеріали, устаткування, які були використані у будівництві незавершеного будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 86, які належали померлій 19.07.2007 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи на імя померлої, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник третьої особи КП «[PERSON] МБТІ» в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 21.01.1969 року за № 53/34 та договору забудови від 14.04.1969 року [PERSON] була надана земельна ділянка, розташована за адресою: м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 84 для будівництва індивідуального житлового будинку, на якій був побудований житловий будинок, проте належним чином не був зданий в експлуатацію. Відповідно до даних технічного паспорту на житловий будинок, виданого 10.02.2010 року КП «[PERSON] МБТІ», вказаний житловий будинок на теперішній час розташований за адресою: м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 86. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 142984 від 02.04.2008 року, виданого відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла 19.07.2007 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить будівельні матеріали, устаткування, які були використані у будівництві незавершеного будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 86. Відповідно до заповіту, посвідченого 21.03.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла усе належне їй на день смерті майно, де б воно не було та з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON]. Згідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відноситься її непрацездатний чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 724564 від 04.04.1975 року, виданого [PERSON] міським бюро ЗАГС. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на домоволодіння № 86 по вул. Спортивна в м. Ізмаїлі та відміткою в паспорті громадянина України [PERSON] про місце реєстрації за адресою проживання спадкодавця, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину, а саме [PERSON] ? частини будівельних матеріалів, устаткування, які були використані у будівництві незавершеного будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 86, а [PERSON] ? частину. Крім цього, [PERSON], як особа яка має право на обовязкову частку у спадщині незалежно віз змісту заповіту після смерті [PERSON], звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 16.01.2008 року. Не оформивши належним чином своїх спадкових прав, [PERSON] помер 11.01.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 210272 від 13.01.2010 року, виданого відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить ? частина будівельних матеріалів, устаткування, які були використані у будівництві незавершеного будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 86. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 24822116 від 23.09.2010 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється його син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 411874 від 13.07.1978 року, виданого [PERSON] міським бюро ЗАГС. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на домоволодіння № 86 по вул. Спортивна в м. Ізмаїлі та відміткою в паспорті громадянина України [PERSON] про місце реєстрації за адресою проживання спадкодавця, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю [PERSON] державної нотаріальної контори від 23.09.2010 року за № 2036/01-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи на імя померлої, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Всі права та обовязки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved