Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „[PERSON] Аваль" в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставлене майно у рахунок погашення заборгованості за кредитом та визначення порядку звернення стягнення на заставлене майно, посилаючись на те, що 08.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство „[PERSON] Аваль" в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль", що підтверджується витягом із Статуту Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль", де Публічне акціонерне товариство „[PERSON] Аваль" є правонаступником за всіма правами та обов»язками Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір та договір застави майна № 014/9441/72/42419, згідно з умовами якого останньому був наданий кредит в розмірі 17000 доларів США зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 12,5 % річних, строком користування на 60 місяців з 08.08.2006 року по 08.08.2011 року, цільове призначення кредиту: придбання автомобілю. В забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів та платежів за його використання, в заставу був наданий придбаний автомобіль «AUDI», модель А4 2.ОТ, тип Т3 - легковий сєдан, 2004 року випуску, кольору чорного, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8E54A234388, д.н. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 05.08.2006 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС №484239, видане УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 05.08.2006 року. Факт отримання коштів відповідачем в сумі 17000 доларів США підтверджується меморіальним ордером №РЕ4/1265-7 від 08.08.2006 року. Відповідач умови кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за користування кредитом не виконує належним чином, чим порушує умови кредитного договору та вимоги діючого законодавства України. Згідно п.п.1.3, 5.1 кредитного договору Позичальник прийняв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту в порядку і на умовах, зазначених у договорі, та у відповідності з графіком погашення кредиту. Відповідно до п.5.5 кредитного договору позичальник зобов'язаний достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені кредитним договором у разі невиконання або неналежного виконання ним умов кредитного договору або договору застави інших договір, що забезпечують погашення кредиту, а також згідно п.1.4 кредитного договору, за використання кредитних коштів, сплачувати 12,5 % річних. Заборгованість відповідача перед банком станом на 22.07.2010 року становить 7994,01 доларів США, що за курсом НБУ на 22.07.2010 року становить 63131 грн. 10 коп., а саме: сума непогашеного кредиту 5949,93 доларів США або 46988 грн. 38 коп, заборгованість за відсотками в сумі 496,63 доларів США або 3922 грн. 04 коп., пеня за прострочення кредиту в сумі 1267,85 доларів США або 10012 грн. 59 коп. та пеня за прострочення відсотків за кредитом в сумі 279,60 доларів США або 2208 грн. 09 коп., а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі за викладеними в позові обставинами та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, вказаною в договорі, причини неявки суду не повідомляв. Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору, 08.08.2006 року між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір та договір застави майна № 014/9441/72/42419, згідно з умовами якого останньому був наданий кредит в розмірі 17000 доларів США зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 12,5 % річних, строком користування на 60 місяців з 08.08.2006 року по 08.08.2011 року, цільове призначення кредиту: придбання автомобілю (а.с.9-10, 12). Відповідач не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах та у строки, визначені договором. Останній платіж було здійснено 23.11.2009 року. Сума боргу є значною та щоденно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до п.6.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитними коштами та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору або договору застави інших договір, що забезпечують погашення кредиту. 09 жовтня 2009 року [PERSON] направляв відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», проте заборгованості по кредиту, нарахованим процентам та пені не сплатив. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Аналогічні вимоги містяться в ст. 20 Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержателя має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти,, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченою вимогою, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду. Згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 22.07.2010 року становить 7994,01 доларів США, що за курсом НБУ на 22.07.2010 року становить 63131 грн. 10 коп., а саме: сума непогашеного кредиту 5949,93 доларів США або 46988 грн. 38 коп, заборгованість за відсотками в сумі 496,63 доларів США або 3922 грн. 04 коп., пеня за прострочення кредиту в сумі 1267,85 доларів США або 10012 грн. 59 коп. та пеня за прострочення відсотків за кредитом в сумі 279,60 доларів США або 2208 грн. 09 коп. (а.с.22-24). Суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам кредитного договору. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав покладені на нього зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим позивач отримав право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. Виходячи з наступного, відповідно до чинного законодавства України своєю неправомірною бездіяльністю [PERSON] порушив прийняті ним на себе зобов»язання, встановлені кредитним договором. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України: «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом». При цьому суд враховує, що кредитний договір між сторонами не розірваний, тим самим продовжуються нараховуватись відсотки по кредиту, що призводить до погіршення стану як відповідача, так і позивача, тому стягуючи загальну заборгованість за кредитним договором, суд вважає необхідним розірвати кредитний договір, укладений 08.08.2006 року між позивачем та [PERSON] При цьому суд відмовляє Публічному акціонерному товариству „[PERSON] Аваль" в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль" в задоволенні вимог по визначенню порядку та зверненню стягнення, шляхом передачі предмету застави позивачу з правом зняття з реєстраційного обліку транспортного засобу, з тих підстав, що відповідно до вимог ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках встановлює спосіб і порядок виконання рішення. . Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 631 грн. 31 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial