Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]/[PERSON]/ [PERSON], Пилип /[PERSON]/ [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим. що 26.03.1983 року помер батько позивачки - [PERSON], а 23.11.1992 року померла мати - [PERSON]. Після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок, розташований в с.В.Копаня, по вул.Миру, 118, Виноградівського району 24.04 1957 року виконкомом Виноградівської районної ради районних депутатів батькові позивачки [PERSON] було надано дозвіл на забудову вищезгаданого будинку за №259. Після закінчення будівництва в 1958 році, будинок було здано в експлуатацію. Житловий будинок відносився до категорії колгоспних дворів так як батьки працювали в колгоспі, який реорганізовано в радгосп у 80-х роках. Померла [PERSON], 28.07.1989 року оформила заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно залишила своїй дочці- позивачці [PERSON] Спадкоємці до майна померлої -відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], та [PERSON], являються рідними братом та сестрами позивачки, та вибули з будинку в 50-х-60-х pp.. 20 ст. претензій до майна не ставлять. Позивачкою, як спадкоємицею за заповітом, у встановлений ст. 1268 ЦК України шестимісячний строк спадщину прийнято, оскільки на момент відкритгя такої вона як інвалід дитинства 1-групи залишилась одна, що стверджено довідкою сільради №2100 від 04.12.2003 року, проживала із спадкодавицею і була зареєстрована в будинку . Однак оформити право на спадщину за заповітом позивачка не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Не дивлячись на це, право власності заповідача на будинок підтверджується довідкою Виноградівського БТІ та довідкою [PERSON] сільської ради, з яких вбачається, що такий дійсно рахується за померлою [PERSON] Тому, позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд такі задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з»явилися, однак подали до суду заяву, в якій позов підтримують повністю, не заперечують щодо задоволення вимог позивачки, справу просять розглянути у їх відсутності. Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивачки, справу просить розглянути у його відсутності. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимоги та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. У відповідності до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, згідно до ч.1 ст. 1223 ІДК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотконтори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 26.03.1983 року помер батько позивачки - [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть(а.с.10), а 23.11.1992року померла мати - [PERSON](а.с. 11). Після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок, розташований в с.В.Копаня, по вул.Миру, 118, Виноградівського району. 24.04.1957 року виконкомом Виноградівської районної ради районних депутатів батькові позивачки [PERSON] було надано дозвіл на забудову вищезгаданого будинку за №259 (а.с.5). Після закінчення будівництва в 1958 році, будинок було здано в експлуатацію. Житловий будинок відносився до категорії колгоспних дворів так як батьки працювали в колгоспі, який реорганізовано в радгосп у 80-х роках. Померла [PERSON], 28.07.1989 року оформила заповіт(а.с.8), яким на випадок своєї смерті все своє майно залишила своїй дочці- позивачці [PERSON] Спадкоємці до майна померлої - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON]. та [PERSON], являються рідними братом та сестрами позивачки, та вибули з будинку в 50-х-60-х pp.. 20 ст., претензій до майна не ставлять. Позивачкою, як спадкоємицею за заповітом, у встановлений ст. 1268 ЦК України шестимісячний строк спадщину прийнято, оскільки на момент відкриття такої вона як інвалід дитинства 1-групи залишилась одна, що стверджено довідкою сільради №2100 від 04.12.2003 року(а.с.7), проживала із спадкодавицею і була зареєстрована в будинку . Однак оформити право на спадщину за заповітом позивачка не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Право власності [PERSON] на вищеназваний будинок підтверджується довідкою Виноградівського БТ1 за №167 від 03.09.2010 року (а.с.9), довідкою [PERSON] сільської ради за №02-10/175 від 01.06.2005 року (а.с.14), де вказано, що такий в дійсності рахувався за [PERSON], яка померла 23.11.1992 року(а.с.11). Тому, на підставі всього вище наведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі і за нею необхідно визнати право власності на вище вказане спадкове майно.

Outcome: approved