Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

У серпні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя. Позивач вказував на те, що 10 листопада 2006 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Проте сімейне життя між ними не склалося. До укладення шлюбу у 2005 році відповідачка придбала в кредит автомобіль CHEVROLET LACETTI, вартістю 80000 грн. В період шлюбу вони спільно з відповідачкою виплачували кредит до банку за автомобіль. Проте відповідачка не бажає добровільно ділити майно. Посилаючись на вказані обставини, просив розірвати між ними шлюб та поділити спірний автомобіль, виділивши йому у власність ? частину автомобіля. Ухвалою суду від 19.01.2010 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без розгляду. В подальшому позивач уточнив свій позов. Вказував на те, що на теперішній час йому стало відомо, що відповідачка продала спірний автомобіль іншій особі. Посилаючись на те, що спірний автомобіль є обєктом його з відповідачкою права спільної сумісної власності, оскільки кошти за автомобіль були виплачені спільно у шлюбі, просив суд стягнути з відповідачки на його користь 27500 грн. компенсації за його 1/2 частку коштів сплачених ними спільно у шлюбі. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Просив про його задоволення. Відповідачка позов не визнала. Вказувала на те, що автомобіль був придбаний нею до шлюбу з позивачем, а відтак є її особистою власністю і поділу не підлягає. Крім того, кошти в рахунок погашення кредиту за автомобіль вона сплачувала сама та їй допомагала її мати. Оскільки автомобіль був її особистою власністю, вона розпорядилася ним на власний розсуд, уклавши 12 серпня 2010 року договір купівлі-продажу. До того ж вимоги позивача про стягнення 27500 грн. внесених в рахунок погашення кредиту заявлені з врахуванням вартості нового автомобіля, без врахування його амортизації, в той час як фактично за проданий автомобіль вона отримала лише 3000 дол. США. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що з 10 листопада 2006 року сторони перебували у шлюбі. Під час шлюбу 14 травня 2007 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. До укладення шлюбу з позивачем 10 червня 2005 року позивачка придбала в кредит, отриманий у ВАТ «Кредитпромбанк», автомобіль CHEVROLET LACETTI NF 196 2005 року випуску, вартістю 80000 грн. З матеріалів справи вбачається, що під час перебування у шлюбі сторони спільно сплачували кредит за автомобіль. Згідно наявних у справі квитанцій (а.с.44-78) в рахунок погашення тіла кредиту до ВАТ «Кредитпромбанк» [PERSON] і [PERSON] спільно було сплачено за автомобіль 55\~000 грн. Окремо сторонами сплачувались проценти за користування кредитними коштами та інші платежі за кредитним договором. У 2009 році банківський кредит було повністю виплачено. У відповідності до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.п.23,24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч.4 ст.65 СК України). Таким чином, оскільки у результаті придбання позивачкою автомобіля в кредит боргові зобовязання перед позикодавцем несли обоє сторін, як позивач так і відповідачка, суд приходить до висновку, що зазначений автомобіль є спільним майном подружжя і підлягає поділу. Як слідує з пояснень відповідачки та вбачається з довідки управління державної автомобільної інспекції від 20.04.2011 р. 12 серпня 2010 р. [PERSON] продала автомобіль. Згідно її пояснень в судовому засіданні кошти від продажу автомобіля відповідачкою витрачені на власні потреби. Враховуючи викладене, суд вважає що з відповідачки на користь позивача слід стягнути в рахунок компенсації за автомобіль CHEVROLET LACETTI - 27500 грн., що становить ? коштів, внесених сторонами спільно в рахунок погашення банківського кредиту. При цьому твердження відповідачки про те, що вартість спірного автомобіля складає 3000 доларів, які вона отримала від його продажу, суд не може взяти до уваги, оскільки вони всупереч положенням ст.60 ЦПК України не підтверджені ніякими доказами. Згідно зі ст..88 ЦПК України між сторонами підлягають розподілу судові витрати.

Outcome: approved