Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі за в розмірі 26445,70 грн. Позов мотивує тим, що вона працювала на посаді інженера з охорони праці в ТзОВ «Компанія Львіввікноплат», а в вересні 2007р. назву компанії було змінено на ТзОВ «Будівельна корпорація «Львіввікнопласт». 26.01.2010р. її було звільнено за згодою сторін і видано трудову книжку, але не було проведено з нею розрахунку. Вважає, що відповідач при звільненні не виплатив її 26 445,70 грн., а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив такий задоволити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов необхідно задоволити з таких підстав. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці»своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Право на своєчасне одержання винагороди за працю належить до конституційних прав громадян та захищається державою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала на посаді інженера з охорони праці ТзОВ «Будівельна корпорація «Львіввікнопласт»з15.01.2007 р по 26.01.2010 р. (а.с. 5-9) . З лютого 2009 р відповідач не виплачував їй заробітну плату. Як вбачається з трудової книжки АХ № 827547 28.01.2010р. позивача звільнено з роботи за згодою сторін. Таким чином відповідач повинен був провести з позивачем повний розрахунок по виплатах, що належать останньому 26.01.2010р., що зроблено не було. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заборгованість по виплаті заробітної плати позивача перед [PERSON] становить 26445,70 грн., тому позов слід задоволити.

Outcome: approved