Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

1.07.2010 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради малолітній [PERSON] тимчасово влаштований в сім*ю позивача як дитина, яка перебуває на обліку з усиновлення та знаходиться на вихованні в Одеському навчально-виховному комплексі (дитячий будинок № 9). Мати дитини померла, а батько свідоме не виконує обов'язок по вихованню сина, інтерес до його життя та розвитку не виявляє, а орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради вважає можливим призначити позивача опікуном дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання 21.12.2010 року не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в процесі розгляду справи позов визнав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Дослідивши обставини справи та наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, зареєстрованим другим відділом РАЦС Малиновського районного управління юстиції, актовий запис 06. [INFO] [PERSON]- померла (свідоцтво про смерть від 10.08.2004 року, видане Першим ВРАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис 7257). Після її смерті дитина позбавлена батьківського піклування з боку відповідача. Як вбачається з розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради № 392 від 25.05.2009 року, що малолітні [PERSON] знаходиться на централізованому обліку з усиновлення та знаходиться на вихованні в Одеському навчально-виховному комплексі (дитячий будинок № 9). Крім того, вказаним розпорядженням дитина тимчасово влаштована в сім*ю позивача та [PERSON], місце проживання дитини визначено із сім'єю позивача. 10.11.2010 року орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради дійшов висновку про задоволення заяви позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради в процесі розгляду справи вважав можливим задоволення позову, підтримав наданий органом опіки висновок, пославшись на свідоме ухилення [PERSON] від обов'язку по вихованню сина, який життям та розвитком дитини не цікавиться, а саме не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та розвитку. При цьому органом опіки враховувалась особиста думка відповідача, який нотаріально посвідченою заявою від 18.05.2009 року, реєстровий номер 247 надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав, просив передати дитину на державне забезпечення. В процесу розгляду справи відповідач , визнавши позов, таку заяву підтримав. При таких обставинах суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини. Так, відповідно до п. 16 Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, його ставлення до дитини, умови проживання та виховання малолітнього [PERSON], які враховувалась органом опіки та піклування при наданні висновку зі спірного питання, суд вважає можливим застосування до нього такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відносно дитини. Крім того, відповідно до статті 243 Сімейного Кодексу України над дитиною, позбавленими батьківського піклування, яка не досягла чотирнадцяти років, встановлюється опіка. Встановлення опіки судом передбачено частиною 3. ст. 60 ЦК України, за якою якщо при розгляді справи буде встановлено, що малолітня дитина позбавлена батьківського піклування суд за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Опікуном за ст. 244 Сімейного Кодексу України може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Так, судом встановлено, що 10.11.2010 року орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради дійшов висновку про доцільність призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON]. В процесі розгляду справи представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради підтримав висновок зі спірного питання пославшись на те, що він був прийнятий з урахуванням дослідження умов проживання, матеріального положення, стану здоров'я позивача, її особистих якостей, ставлення до дитини, здатності до її виховання, бажання самої дитини, не встановивши протипоказань щодо призначення позивача опікуном. При таких обставинах суд вважає, можливим призначити позивача опікуном малолітнього [PERSON].

Outcome: approved