Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.02.2007 року між позивачем КС «Аккорд» та [PERSON]. було укладено кредитний договір № В-30422, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2750,00 гривень, строком до 15.02.2008 року. Відповідач порушив умови договору, не сплатив суму заборгованості по кредиту, в результаті чого заборгованість становить 9593,02 грн. з яких: 2750 грн. сума боргу за тілом кредиту; 5468,02 грн. проценти за користування кредитом; 1375,00 грн. - пеня. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 95,93 грн. державного мита та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується копією поштового реєстру в матеріалах справи, про причини неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з даними Адресного бюро, відповідач зареєстрована за вказаною адресою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 07.02.2007 року між позивачем КС «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В-30442, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2750 гривень, строком до 15.02.2008 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Банк свої зобовязання по договору щодо надання кредиту виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п.2.2 Договору № В-30422 Позичальник зобовязується щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах не менше, ніж відповідно до вказаного у рекомендованому графіку платежів. Відповідно до п. 2.3цього договору проценти за користування кредитом нараховується Спілкою на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,14795 за кожний день користування кредитом. Згідно п. 2.7 Договору спілка має право достроково розірвати договір та повернути наданий кредит та нараховані проценти ( в тому числі шляхом звернення на майно позичальника), звернувшись з позовом до суду, у таких випадках: 1)Якщо позичальник протягом двох місяців не сплатив взагалі або сплатив не у повному обсязі, узгоджені сторонами рекомендованому графіку платежів; 2)Якщо позичальник не надав взагалі або надав неповні чи неправдиві дані про себе, які вплинули на прийняття рішення про надання кредиту; 3)Якщо позичальник не виконує інших умов даного договору. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості по кредиту, наданим позивачем. Відповідно до даних розрахунку заборгованості, сума заборгованості за кредитним договором становить 9593,02 грн. з яких: 2750 грн. сума боргу за тілом кредиту; 5468,02 грн. проценти за користування кредитом; 1375 грн. - пеня. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 95,93 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved