Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказувала, що на підставі листа виконкому Миколаївської міської Ради № 2576/20/12 від 23.07.2004 року [PERSON] на склад родини з двох осіб був наданий дозвіл на проживання та реєстрацію в кімнаті [ADDRESS] . Разом з тим, відповідачі без поважних причин не проживають у зазначеній кімнаті з 2004 року та втратили право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та, посилаючись на наведені в позовній заяві факти, просила позов задовольнити. Представник третьої особи КЖЕП-24 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Корабельного району м. Миколаєва в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що порушене питання не зменшить існуючих прав та свобод неповнолітніх дітей. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, хоча своєчасно та належним чином і своєчасно попереджались про розгляд справи. Не представили доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що на\~підставі листа\~виконкому Миколаївської\~міської Ради\~№ 2576/20/12\~від 23.07.2004\~року [PERSON] \~на склад\~родини з\~двох осіб\~був наданий\~дозвіл на\~проживання та\~реєстрацію в\~кімнаті [ADDRESS] (а.с.\~11),\~в яку\~він разом\~з дружиною\~ [PERSON] зареєструвались\~05.08.2004\~року.\~ [INFO] у\~зазначеній кімнаті\~була зареєстрована\~неповнолітня донька\~відповідачів -\~ [PERSON] (а.с.\~17).\~Разом з\~тим,\~відповідачі за\~вказаною адресою\~не проживають\~з 2005\~року,\~що об`єктивно\~підтверджується актами\~про непроживання\~від 10.11.2010\~року ,\~15.09.2009\~року (а.с.\~25,\~26).\~Факт відсутності\~відповідачів у\~спірній кімнаті\~без поважних\~причин підтвердили\~в судовому\~засіданні також\~свідки [PERSON] \~та [PERSON] . В порушення п. 15 Постанови Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986року №208 "Про затвердження Примірного Положення про гуртожитки" в спірній кімнаті відповідачі не мешкають. Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 127 ЖК України жилі будинки та жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть бути призначені використанні для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період навчання або роботи. Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року за №208 затверджене примірне положення про гуртожитки, в якому згідно до ст. 131 ЖК України зазначений порядок користування останнім, а саме можливість збереження права користування жилою площею в гуртожитку при тимчасовій відсутності деякої категорії громадян (у п. 13 цього Положення зазначена єдина можливість збереження житлового приміщення при тимчасовій відсутності - а саме за громадянами, які вибули з гуртожитку у зв`язку призовом на дійсну строкову військову службу, а також офіцерам, які вибули гуртожитку у зв`язку з призовом із запасу на дійсну військову службу на строк до трьох років). Разом з цим, беручи до уваги аналогічні за змістом правовідносини в частині користування житловою площею в гуртожитку з правовідносинами, які регулюються загальними правилами ст. ст. 71,72 ЖК України в частині відсутності осіб, які мають право користування житловим приміщенням державного або суспільного житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на житлове приміщення необхідно застосувати і в разі відсутності в гуртожитку особи, якому там надавалась жила площа, без поважних причин понад встановлені законом строки. Таким чином, з огляду на те, що відповідачі більше шести місяців відсутні в спірній кімнаті без поважних причин, не зверталися до суду з заявою про продовження встановленого законом строку збереження за ними спірної кімнати, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved