Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, про усунення перешкод у користуванні будинком.. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що їй на підставі договору дарування посвідченому нотаріально на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район с. Шульгівка вул. Весела буд. 29. Відповідач [PERSON] є її сином, відповідач [PERSON] є її невісткою, [PERSON] є її онукою. Відповідачі зареєстровані в будинку з 2005 року. В вересні 2006 року відповідачі з власної ініціативи залишил місце проживання та переїхали в м. Дніпродзержинськ в квартиру по бул. Будівельників 27-11. [PERSON] проживає в квартирі по теперішній час. [PERSON] з дочкою в звязку з погіршенням відносин з чоловіком виїхала з квартири в січні 2010 року і по теперішній час проживає з дитиною по пров. Долматова 2а в м. Дніпродзержинську. Оскільки відповідачі більше 4 років не проживають за місцем реєстрації позивач також в будинку не проживає має намір продати будинок оскільки потребує коштів на лікування, відповідачі добровільно знятися з реєстрації не бажають, позивач просить визнати їх такими що втратили право користування житлом та зняти їх з реєстраційного обліку в даному житловому будинку.. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, згідно обставин викладених в позовній заяві, наполягають на задоволенні позову. Позивач пояснила суду, що в вересні 2006 року відповідачі виїхали з будинку в м. Дніпродзержинськ бул. Будівельників 27-11, оскільки [PERSON] виходила з декретної відпустки на роботу. В звязку з відсутністю будь кого в будинку в вересні 2009 року в будинку була крадіжка. В 2007-2008 роках будинок відповідачами здавався в найом. В січні 2010 року виїхала на Долматова 2а в м. Дніпродзержинську оскільки знайшла собі іншого чоловіка. Позивач просила відповідачів виписатися, але вони відмовилися. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання зявився позов визнав повністю проти задоволення позову не заперечував, в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов також визнає. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання зявилися позов не визнали повністю, проти його задоволення заперечують. На обґрунтування заперечень вказують, що дійсно [PERSON] [PERSON] та їх малолітня дитина зареєстровані та проживали в житловому будинку розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район с. Шульгівка вул. Весела буд. 29. який належить позивачу на праві власності з березня 2004 року по вересень 2006 року.. В вищезазначений будинок вони переїхали в звязку з тим, що коли проживали в м. Дніпродзержинськ, [PERSON] зловживав спиртним і з метою його відірвати від його компанії вони переїхали в село. Потім коли [PERSON] потрібно було виходити з декретної відпустки на роботу, вони в вересні 2006 року переїхали в квартиру свекрові в м. Дніпродзержинськ по бул. Будівельників 27-11, оскільки звідти було легше добиратися на роботу. Проживали за зазначеною адресою всі разом чоловік вона та діти. Там відносини між нею та чоловіком остаточно погіршилися в звязку з тим, що він знову почав зловживати спиртними напоями. В вересні 2009 року чоловік вивіз частину речей з будинку, в звязку з чим вона зверталася в міліцію, але там було відмовлено в порушенні кримінальної справи в звязку з тим, що вони не зробили розподіл майна. В грудні 2009 році в неї зі свекрухою [PERSON] відбулася сварка внаслідок чого вона переїхала на пров. Долматова 2а, де і проживає по теперішній час. Щодо спірного будинку вказує, що там неможливо проживати оскільки туди постійно навідується [PERSON] краде консервацію речі, плоди з огороду, приїжджає з пяними друзями вчиняє сварки, крім того [PERSON] заборонила їй в вересні 2010 року користуватися земельною ділянкою біля будинку. До цього протягом 2006 року по 2010 рік [PERSON] постійно відвідувала будинок та користувалася ним як дачею, де постійно вирощувала овочі на городі. Проти задоволення позову заперечує, оскільки будинок є єдиним місцем реєстрації її та дитини, якщо вона її втратить то в неї та дитини не буде прописки. Вона завжди вважала будинок своїм оскільки [PERSON] обіцяла весь час переписати його на неї та дитину, але своєї обіцянки не дотрималася. В судове засідання також не зявився представник третьої особи: відділу по справам громадянства, міграції, реєстрації фізичних осіб Петриківського РВ УМВС України в м. Дніпродзержинськ. Відділ по справам громадянства, міграції, реєстрації фізичних осіб Петриківського РВ УМВС України в м. Дніпродзержинськ надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання також не зявився представник третьої особи: Відділу опіки та піклування виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська. Надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову в частині зняття з реєстрації малолітньої [PERSON] заперечують оскільки вважають це порушенням її житлових прав. В суду достатньо матеріалів для розгляду справи за відсутності вищезазначених осіб. Суд вважає за можливе розглянути справу згідно вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: Допитані свідки: - свідок [PERSON], яка пояснила суду що є подругою позивача. Знає також і відповідачів. Вказала, що з 2004 року відповідачі жили в будинку в с. Шульгівка, який належав [PERSON] проживали протягом 3 років поки відповідачу [PERSON] не потрібно було виходити з декретної відпустки. Після цього в 2006 році всі переїхали в м. Дніпродзержинськ на бул. Будівельників 27-11. [PERSON] поїхала жити в свою квартиру на вул. Сировця в м. Дніпродзержинськ. В будинок впустили квартирантів. В період з 2008 року по 2009 рік між відповідачами [PERSON] та [PERSON] почалися сварки, в звязку зі зловживанням [PERSON] спиртними напоями. Після чого [PERSON] вирішила піти від [PERSON] і переїхала на вул.. Долматова 2а в м. Дніпродзержинськ. Будинком [PERSON] в 2008 році користувалася як дачею висаджувала город; - свідок [PERSON], яка пояснила суду, що є дружиною брата [PERSON]. Вказала суду, що в 2004 році відповідачі переїхали в с. Шульгівка. Перед цим [PERSON] запропонувала переписати будинок в селі на [PERSON]. Влітку восени 2006 року переїхали в м. Дніпродзержинськ на бул. Будівельників 27-11 де жили до 2009 року потім як їй пояснювала [PERSON] її вигнала з квартири [PERSON] [PERSON] час з 2006 року по 2009 рік [PERSON] Ю користувалася будинком в с. Шульгівка як дачею; - свідок [PERSON], яка пояснила суду, що в 2004 році відповідачі переїхали в с. Шульгівка. Влітку восени 2006 року переїхали в м. Дніпродзержинськ на бул. Будівельників 27-11. Весь час з 2006 року по 2009 рік [PERSON] Ю користувалася будинком в с. Шульгівка як дачею; - свідок [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] проживала в селі з 2004 року по 2006 рік; - свідок [PERSON], яка пояснила суду, що вона є проживала в с. Шульгівка з 2001 року. [PERSON] стали жити в селі з 2004 року до кінця 2006 року. Потім Після цього в 2006 році всі переїхали в м. Дніпродзержинськ на бул. Будівельників 27-11, оскільки [PERSON] потрібно було виходити на роботу з декрету; - [PERSON], яка пояснила суду, що є дочкою [PERSON]. Вони проживали в селі Шульгівка з 2004 року по 2006 рік поки матері не потрібно було виходити на роботу з декрету. Переїхали в м. Дніпродзержинськ бул. Будівельників 27-11. До 2009 року мати їздила в село саджала огород. Влітку 2009 року між [PERSON] та [PERSON] стався конфлікт, після якого [PERSON] Ю виїхала з квартири на Долматова 2а; Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - технічним паспортом на будинок, договором дарування, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, /а.с. 6-10/, згідно яких підтверджується, що позивач є власником будинку; - довідкою Виконкому Петриківської сільради /а.с. 11/, згідно якої підтверджується реєстрація відповідачів в будинку; - актом про не проживання та про проживання /а.с. 12, 13/, згідно яких підтверджується, що відповідачі за місцем прописки не проживають з 2006 року по теперішній час. [PERSON] з дитиною проживала з 2006 року по січень 2010 року в квартирі в м. Дніпродзержинськ бул. Будівельників 27-11; - довідки з навчального закладу /а.с. 13а/, згідно якої підтверджується, що малолітня [PERSON] відвідує навчальний заклад НВК №36 в м. Дніпродзержинськ з січня 2010 року де навчається по теперішній час; - листи відповідних органів та скарги [PERSON] /а.с. 23-29/, згідно яких ванашова Ю.М. зверталася в 2010 році в відповідні органи щодо неправомірної поведінки [PERSON] та в цьому було встановлено цивільно-правові відносини; та її малолітня ами ТОВ «Абонент-ХХІ» /а.с. 12/, згідно яких підтверджується, що відповідач не звертався до них з заявою про здійснення йому перешкод у користуванні квартирою та не зареєстрований в квартирі; - особовим рахунком /а.с. 13/, згідно якого підтверджується реєстрація сторін в квартирі; - звіт про оцінку вартості квартири /а.с. 15/, згідно якого підтверджується вартість квартири та ціна позову; - довідкою органу внутрішніх справ /а.с. 24/, згідно якої підтверджується, що відповідач в розшуку не значиться, щодо чинимих перешкод у користуванні квартирою не звертався; У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Позивачу [PERSON] на підставі договору дарування посвідченому нотаріально на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район с. Шульгівка вул. Весела буд. 29. Відповідач [PERSON] є її сином, відповідач [PERSON] є її невісткою, [PERSON] є її онукою. Відповідачі зареєстровані в будинку з 2005 року. В вересні 2006 року відповідачі з власної ініціативи залишил місце проживання та переїхали в м. Дніпродзержинськ в квартиру по бул. Будівельників 27-11. [PERSON] проживає в квартирі по теперішній час. [PERSON] з дочкою в звязку з погіршенням відносин з чоловіком виїхала з квартири в січні 2010 року і по теперішній час проживає з дитиною по пров. Долматова 2а в м. Дніпродзержинську. Оскільки відповідачі більше 4 років не проживають за місцем реєстрації позивач також в будинку не проживає має намір продати будинок оскільки потребує коштів на лікування, відповідачі добровільно знятися з реєстрації не бажають. Перешкоди в користуванні приміщенням відповідачу не чинилися. Вислухавши в попередньому судовому засіданні позивачів, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно даних суду пояснень позивача, вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, про усунення перешкод у користуванні будинком в звязку з тим, що позивач є власником будинку, відповідачі по справі не проживають в будинку більше 4 років, оплату за будинок відповідачі не проводять, вселитися не намагаються, кореспонденцію за містом прописки не виписують. Користування городом в с. Шульгівка відповідачем по справі [PERSON] суд не може розцінювати як проживання останньої в будинку. Судом встановлені вищезазначені факти, крім того, цього не заперечує і сама відповідач [PERSON] вказуючи що дійсно з дитиною там не проживають більше 4 років. Посилання відповідача на те, що будинок є єдиним місцем реєстрації її та дитини не є підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того [PERSON] після того як переїхала з квартири позивача після сварки з нею в 2010 році, не повернулася за місцем своєї реєстрації проживати в будинок, а переїхала на іншу адресу в м. Дніпродзержинську, вона не заперечувала той факт що має доступ до будинку та перешкод в його користуванні позивач не чинить, щодо неправомірної поведінки [PERSON] це також не ї підставою для поважності не проживання за місцем реєстрації оскільки останнє належними доказами не доведено, всі скарги надані [PERSON] на підтвердження неправомірності поведінки останнього були подані наприкінці квітня 2010 року коли як пояснювала сама [PERSON] їй стало відомо про бажання та збирання необхідних документів [PERSON] для звернення до суду з позовом про зняття відповідачів з реєстрації. Ці докази викликають у суду сумніви і розцінюються ним як намагання відповідача уникнути цивільної відповідальності і здійснити перешкоди позивачу у здійсненні її права власності. Щодо зняття з реєстрації малолітньої [PERSON], суд також вважає, що згідно вимог закону місцем проживання дитини є місце проживання її батьків в даному випадку матері дитини відповідача [PERSON] з якою вона проживає. Закон не містить заборон щодо зняття з реєстрації малолітньої дитини, оскільки цим не порушуються її майнові права, крім того судом встановлено, що дитина майнових прав на будинок не має. Крім того як суд зробив висновок з пояснень [PERSON] реєстрація в будинку є своєрідним важелем впливу на позивача щодо переоформлення права власності спірного будинку або іншого житлового приміщення на [PERSON]. Суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на законі. Позивач не можє в повній мірі реалізувати своє право власності в частині володіння, користування, розпорядження будинком. Є необхідність усунути перепони у здійсненні права власності позивача. Є підстави для задоволення позову. На підставі ст. 391, 405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved