Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в яком упросить, з урахуванням доповнень до позовної заяви, скасувати наказ №49к від 01.09.2010 року, поновити на посаді та стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та пояснив, що відповідачем при звільненні з посади було порушено вимоги КЗпП України, а саме: на підприємстві відбулися зміни в організації праці, а відтак, в порядку 49-2 КЗпП України він має переважне право на залишення на посаді, в той же час було прийнято іншу особу. При цьому, його звільнено на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, яка передбачає звільнення з посади у звязку з відмовою працівника від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці. Представник відповідача не погодився з вимогами позовної заяви вказуючи, що дійсно, в наказі про звільнення з роботи допущена помилка в наслідок неправильної юридичної кваліфікації, що є підставою для зміни формулювання причин звільнення. Інших порушень при звільненні допущено не було. Так, позивач не може претендувати на посаду заступника директора з питань безпеки обєктів, оскільки його кваліфікаційний рівень не відповідає вимогам п. 6.1 посадової інструкції. Йому було запропоновано вакантну посаду, від якої позивач відмовився, про майбутнє вивільнення з посади позивач повідомлений завчасно. Окрім того, до вимог про скасування наказу просить застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач до 01.09.2010 року перебував на посаді заступника директора з питань безпеки та охорони обєктів-начальника команди ВОХОР Кіровоградського обласного вузлу спеціального звязку. На підставі наказу №247 від 25.06.2010 року Державного підприємства спеціального звязку з 01.07.2010 року введено новий штатний розпис, за яким в Кіровоградському обласному вузлі спеціального звязку виведено посаду заступника директора з питань безпеки та охорони обєктів-начальника команди ВОХОР та введено посади заступник директора з питань безпеки та охорони обєктів та начальник команди ВОХОР №13. Позивача повідомлено 01.07.2010 року про наступне вивільнення та запропоновано посаду начальника команди ВОХОР №13 від якої позивач відмовився. В подальшому, позивача наказом 49 к від 01.09.2010 року було звільнено з посади за п. 6 ст. 36 КЗпП України у звязку з відмовою від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці. Даний наказ, на думку суду має бути скасовано, а позивача поновлено на попередній посаді з часу звільнення. Так, позивача звільнено за п. 6 ст. 36 КЗпП України яка передбачає припинення трудового договору звязку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці. Однак, на підприємстві не було змінено істотні умови роботи позивача, а мали місце зміни в організації виробництва і праці, що передбачено ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, звільнення позивача з посади є помилковим, а наказ №49-к від 01.09.2010 року має бути скасований. При цьому, суд не вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки з вимогами про поновлення на роботі позивач звернувся своєчасно, а поновлення на роботі без скасування наказу про звільнення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки звільнення позивача є незаконним, він повинен бути поновлений на попередній посаді. Згідно п. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. З урахуванням періоду вимушеного прогулу з дати звільнення по день постановлення рішення суду, з урахуванням середньої заробітної плати за останні два місяці, яка становить 2500 грн. 50 коп. до стягнення підлягає середній заробіток в сумі 14645 грн. 40 коп. без врахування утримання податку з фізичних осіб та інших обов'язкових платежів. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст. 36, 41, 235 КЗпП України,

Outcome: approved