overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності посилаючись на те, що на він проживає в [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] районної у м. Полтаві ради № 56 від 10.02.2009 року позивача включили додатково до списку забудовників сараїв у дворі житлового будинку 50/1 по вул.. М.Бірюзова м. Полтави . Протягом 2009 року позивачем був побудований сарай, а тому він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно Позивач у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справив в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа ПП ПБТІ «Інвентаризатор» в судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник третьої особи КП ЖЕО № 7 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які в судове засідання не зявились. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] районної у м. Полтаві ради № 56 від 10.02.2009 року позивача включено додатково до списку забудовників сараїв у дворі житлового будинку по вул. М.Бірюзова ,50/1 м. Полтави. Позивачем за власні кошти у вказаному дворі збудований сарай. Згідно висновку № 80-10 експертного будівельно-технічного дослідження від 15.06.2010 року технічний стан сараю, який розташований у дворі житлового будинку по вул. М.Бірюзова, 50/1 м. Полтави добрий. Пошкоджень і деформацій немає. Дана будівля є об»єктом завершеного будівництва і придатна для подальшої експлуатації. Відповідно до рішення виконкому [PERSON] районної у м. Полтаві ради № 671 від 09.11.2010 року сараю, розташованому по вул. М.Бірюзова, 50/1 , що побудований [PERSON] відповідно до рішень [PERSON] районної у м. Полтаві ради від 13.08.1996 року № 315 та від 10.02.2009 року № 56 надано нову адресу вул.. Маршала Бірюзова, 50/1-С, сарай № 7. Згідно технічного паспорту на вказане нерухоме майно, який виготовлений 23 листопада 2010 року площа сараю складає 45,2 м2 . Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Виконавчий комітет [PERSON] районної у м. Полтаві ради не заперечує проти реєстрації права власності на сарай за позивачем . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Відповідач повністю визнав позовні вимоги, про що подав до суду належно оформлену письмову заяву, в якій одночасно просить розглядати справу без його присутності. Позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити, про що подала в суд на\-лежно оформлену письмову заяву, в якій також просить розглядати справу без її присутності. Крім того у заяві зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Нігалатій». Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу в судовому засідання без прису\-тності сторін. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ч.1 ЦПК України не під\-лягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 11.03.1979 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано Білоусівською сільрадою Сокирянського району Чер\-нівецької області по актовому запису № 7. Шлюб для обох перший. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не має. Спільне сімейне життям сторони припинили більше 30 років тому. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погля\-ди на сімейне життя, вони втратили почуття поваги та кохання одне до одного на ґрунті чого ви\-никали сварки. Миритися не бажають. Відповідач не зявляється у відділ РАЦС для подачі спіль\-ної заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявнос\-ті для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не по\-рушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, змінивши відповідачці після розірвання шлюбу прізвище на «Нігалатій». На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що 15.10.2006 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач своєчасно на протязі шестимісячного терміну не звернувся з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, а тому пропустив необхідний для цього строк та просить суд його продовжити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Пропущення строку для прийняття спадщини пояснив тим, що не знав про наявність спадкового майна та про заповіт батька до листопада 2010 року. Представник Луполовської сільської ради в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності представника сільської ради до суду не надходило. Позивач не заперечив проти заочного вирішення справи на підставі наявних у справі документів. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню,оскільки в судовому засіданні встановлено, що він бажав прийняти спадщину, але по об'єктивним обставинам, у зв'язку з важким матеріальним становищем не оформив своє волевиявлення, що суд враховує як поважну причину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

В поданій заяві до суду позивач просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу у зв"язку із постійним насильством відносно позивача із боку відповідача шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені і відновлювати їх позивач не має наміру. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю і по аналогічних мотивах. Показала, що не проживає з відповідачем протягом року, однак він її переслідує та застосовує фізичне насильство. З приводу його належної поведінки позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Відповідач у судове засідання не з»явився про час та день судового розгляду був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст..169 ЦПКУкраїни. Суд заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню повністю. Як встановлено судом та підтверджено відповідними свідоцтвами сторони одружилися 16 листопада 1991 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. З самого початку подружнього життя між сторонами виникають непорозуміння, що призводить до виникнення сварок, скандалів і як наслідок до періодичного окремого проживання. З вересня 2010 року сторони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, ведуть окремі бюджети. Неповнолітній син постійно проживає з матір'ю. Постійні сварки та прояви фізичного насильства відповідача щодо дружини призвели до відчуження між сторонами, позивач в подальшому миритись з відповідачем не бажає, перспективи збереження сім'ї не вбачає. Згідно постанов Рівненського районного суду Рівненської області від 09.11.2006 р, 14.11.2006 р відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за насильство у сім"'ї. 29.09.2010 року дільничним інспектором міліції Рівненського МВ УМВС винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, щодо неналежної поведінки відповідача відносно позивачки. З відповідачем проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння злочинів та правопорушень. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше, спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сім"ї, а тому такий шлюб на думку суду доцільно розірвати. У розпаді сім"ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім"ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Сторони знаходяться у шлюбі з 21.10.2006року. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, конфліктами у сім'ї сторони припинили шлюбні стосунки з 26 листопада 2010 року. Оскільки шлюбні відносини припинені остаточно, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, про що надала суду письмову заяву.. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, та інтереси інших осіб. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву позивач пояснює тим, що відповідно до кредитного договору № 400037723 від 22.01.2008 року відповідачу [PERSON], було надано кредит в сумі 14\~728,85 грн. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит до 23.01.2011 року. Відповідно до 2.6 - 2.8 кредитного договору відповідач повинен був погашати кредит щомісячно з 13 по 17 число кожного місяця, в сумі 741,10 грн. Проте умови договору [PERSON] не виконувались, що призвело до утворення заборгованості, яку відповідач добровільно не сплачує. На момент подачі позову грошові вимоги банку до відповідача складають 23\~343,99 грн. з них: 13\~876,53 грн. заборгованість за кредитом. 674,46 грн. відсотки за користування кредитом; 8\~793,00 грн. комісія за користування кредитом; В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі на позовних вимогах наполягав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно умов укладеного кредитного договору № 400037723 від 22.01.2008 року відповідачу [PERSON], було надано кредит в сумі 14\~728,85 грн. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит до 23.01.2011 року. Відповідно до 2.6 - 2.8 кредитного договору відповідач повинен був погашати кредит щомісячно з 13 по 17 число кожного місяця, в сумі 741,10 грн. Відповідно до меморіального ордеру № 215798 від 23.01.2008 року кошти в сумі 13\~390,00 грн. були перераховані з ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ФОП [PERSON] за [PERSON] (кредитний договір № 400037723 від 22.01.2008 року). Відповідно до меморіального ордеру № 215799 від 23.01.2008 року кошти в сумі 1\~338,85 грн. були перераховані з ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] (кредитний договір № 400037723 від 22.01.2008 року). Згідно розрахунку, заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 23\~343,99 грн. з них: 13\~876,53 грн. заборгованість за кредитом. 674,46 грн. відсотки за користування кредитом (пп.е п. 1.1 договору); 8\~793,00 грн. комісія за користування кредитом (пп.г п. 1.1 договору); Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту , що залишилася та сплати процентів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути державне мито в сумі 233,44 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з тих підстав, що як стверджує, 30.09.2006 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є і в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, але відповідач ніякої матеріальної допомоги на дочку не надає, хоча має таку змогу. Просить стягувати з відповідача алімецтц на утрцмання.дитцни в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає. Відповідачеві розяснені наслідки його процесуальних дій у вигляді визнання позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Оскільки визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує нічиїх прав та законних інтересів, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

ВАТ Запоріжжяобленерго в особі Правобережних електричних мереж звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму вартості не облікованої електроенергії в розмірі 545 грн. 36 коп. та судові витрати, які він поніс при зверненні з позовом до суду та які складаються з суми державного мита 51 грн. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи у сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Крім того , неодноразово відповідачу надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідач до суду жодного разу не зявився , тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідача неповажною. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача , на підставі доказів наявних в матеріалах справи, з ухваленням заочного рішення, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO]; 08.01.2008 р. електромонтерами Правобережного районного відділення електричних мереж була проведена перевірка дотримання „Правил користування електричною енергією для населення за місцем проживання відповідача. Перевіркою встановлено: самовільне підключення до електромережі ВАТ „Запоріжжяобленерго поза рахунковим засобом обліку електроенергії з метою безоблікового споживання електроенергії , про що складений акт № 00092437 від 08.01.2008 р. Згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами „Правил користування електричною для населення визначено розмір вартості не облікованої електроенергії, не відшкодованої ВАТ „Запоріжжяобленерго в особі Правобережного районного відділення електричних мереж, і виписаний рахунок на суму 545 грн. 36 коп. Розмір вартості електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення не відшкодовано до теперішнього часу. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті державного мита у розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

ВАТ Запоріжжяобленерго в особі Правобережних електричних мереж звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму вартості не облікованої електроенергії в розмірі 1955 грн. 55 коп. та судові витрати, які він поніс при зверненні з позовом до суду та які складаються з суми державного мита 51 грн. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи у сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Крім того , неодноразово відповідачу надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідач до суду жодного разу не зявився , тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідача неповажною. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача , на підставі доказів наявних в матеріалах справи, з ухваленням заочного рішення, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO]; 26.05.2010 р. електромонтерами Правобережного районного відділення електричних мереж була проведена перевірка дотримання „Правил користування електричною енергією для населення за місцем проживання відповідача. Перевіркою встановлено: самовільне підключення електропроводки до власної електромережі поза розрахунковим засобом обліку електроенергії електролічильник відсутній, про що складений акт № 001100440 від 26.05.2010 р. Згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами „Правил користування електричною для населення визначено розмір вартості не облікованої електроенергії, не відшкодованої ВАТ „Запоріжжяобленерго в особі Правобережного районного відділення електричних мереж, і виписаний рахунок на суму 1955 грн. 55 коп. Розмір вартості електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення не відшкодовано до теперішнього часу. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті державного мита у розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

06 грудня 2010 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні посилались на те, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 07 грудня 2002 року, від шлюбу дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття кохання та поваги один до одного, між ними було припинено ведення спільного господарства та подружні відносини з 2007 року, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просили суд шлюб розірвати. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 грудня 2002 року, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1261. У судовому засіданні встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, що підтверджується поясненнями представника позивача у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, а відповідач згоден з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved