Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-29 00:00:00

Позивач звернувся 09.02.2011 року до Апостолівського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17.03.2008 року між ПАТ Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 82з/2Л07/[NUMBER]. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було надано відповідачу у користування кредитну картку та здійснено кредитування відповідача через рахунок шляхом відкриття кредитної лінії на суму 1068,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору дата остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту кредитної лінії сум кредиту та процентів за ним 16.03.2009 року. Відповідач своїх зобовязань не виконав, тому станом на 21.01.2011 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 203,82 грн., яку просить стягнути з нього. Крім того позивачем понесено судові витрати судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., які теж підлягають стягненню з відповідача. Відповідач заперечень проти позову не надав. У судове засідання позивач не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 82з/2Л07/[NUMBER] від 17.03.2008 року, видно, що загальна заборгованість відповідача по кредиту складає 203,82 гривень, а саме по відсоткам 75,76 гривень, по кредиту 203,82 гривень. 30.01.2008 року між позивачем на відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір на видачу кредиту у розмірі 1068,00 гривень строком користування до 16.03.2009 року, що підтверджується кредитним договором № 82з/2Л07/[NUMBER] від 17.03.2008 року. За даним договором, банк взяв зобовязання відкрити поточний рахунок для видачі кредиту та перерахувати з нього суму кредиту 1068,00 грн. на картковий рахунок позичальника, а позичальник (відповідач по справі) зобовязався забезпечити повернення кредиту та відсотків за користування на умовах, передбачених договором у період строку договору з 17.03.2008 року по 16.03.2009 рік. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Позивачем зобовязання було виконано у повному обсязі [PERSON] перераховано на картку кредит у розмірі 1068,00 грн.. Відповідач не виконав належним чином зобовязань, взятих на себе за договором. Так, після здійснення останнього платежу, відповідач припинив повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту у сумі 128,06 грн., заборгованість по сплаті відсотків у сумі 75,76 грн., що підтверджується довідками по рахунку від 21.01.2011 року та не оспорюється відповідачем. Тобто, відповідач порушив строки повернення кредиту, відсотків та комісії за його користування. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про прострочення повернення сум кредиту та процентів згідно графіків їх повернення, суд вважає, що обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача достроково заборгованості і відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ст.ст.1050, 1054 ЦК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що позивачем понесені витрати, пов'язані зі сплатою державного мита, в розмірі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 526, 611, 11 ЦК України,

Outcome: approved