Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що між ним і [PERSON] 01 квітня 1998 року на Київській універсальній біржі був укладений договір купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний № Е0774/3824, згідно з яким він купив квартиру [ADDRESS]. 02 квітня 1998 року договір купівлі-продажу квартири зареєстрований у Броварському бюро технічної інвентаризації. На підставі даного договору він, [PERSON], набув право власності на зазначену вище квартиру. Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу квартири[PERSON] повинен був повністю звільнити квартиру і виписати з неї всіх проживаючих осіб до 03 квітня 1998 року. Однак, в порушення умов договору в установлений у договорі строк [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою знаходження квартири не знявся. Його неодноразові звернення до [PERSON] щодо зняття з реєстраційного обліку в квартирі ні до чого не призвели, останній повідомив йому, що у нього не має часу цим займатися. Згідно із ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним і ніхто не може обмежений у його здійсненні. Реєстрація відповідача [PERSON] у належній йому на праві власності квартирі перешкоджає йому, [PERSON], у здійсненні ним права власності щодо цієї квартири, зокрема, він не може вільно розпоряджатися цим майном. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 9 у будинку № 9 по вулиці Воззєднання у місті Броварах Київської області, та усунути перешкоди у здійснення ним права власності щодо цієї квартири шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначає, що позов [PERSON] він визнає, просить розглянути справу у його відсутності. Розяснивши позивачу наслідки визнання позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. З договору купівлі-продажу нерухомості від 01 квітня 1998 року, укладеного на Київській універсальній біржі, реєстраційний № Е0774/3824, вбачається, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Згідно із п. 8 цього договору купівлі-продажу [PERSON] зобовязувався повністю звільнити квартиру та зняти з реєстраційного обліку всіх проживаючих осіб до 03 квітня 1998 року. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видно, що власником квартири [ADDRESS] на підставі зазначеного договору купівлі-продажу є позивач [PERSON] Відповідно до довідки № 2400 від 22 вересня 2010 року (форма № 3), виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області Служба замовника, відповідач [PERSON] як попередній власник значиться зареєстрованим у вказаній вище квартирі, що свідчить про невиконання ним взятих на себе зобовязань за договором купівлі-продажу нерухомості від 01 квітня 1998 року щодо зняття з реєстраційного обліку у квартирі. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] продав 01 квітня 1998 року належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] позивачу [PERSON], суд вважає, що з моменту укладання договору купівлі-продажу квартири право власності [PERSON], у тому числі і право користування цією квартирою, припинилося, тому будь-які правові підстави для перебування його на реєстраційному обліку за адресою вказаної квартири відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). На підставі викладеного,

Outcome: approved