Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі, вказуючи, 09.03.2011 року рішенням [PERSON] Дністровського міськрайонного суду Одеської області вона була поновлена на посаді в [PERSON] [PERSON] міській лікарні на посаді начальника відділу кадрів та допущене негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі в [PERSON] [PERSON] міській лікарні на посаді начальника відділу кадрів. Однак, лише з 29.03.2011 року її поновлено на роботі. Вважає, що період з 10.03.2011 року по 28.03.2011 року є вимушеним прогулом з вини відповідача, який має бути компенсований згідно до ст. 236 КЗпП України. Просить стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі у сумі 800 грн. 15 коп. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача з позовом не згоден, просить відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішенням [PERSON] Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2011 року, поновлено [PERSON] на роботі в [PERSON] [PERSON] міській лікарні на посаді начальника відділу кадрів. Стягнуто з [PERSON] [PERSON] міської лікарні на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8102 грн. 26 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі в [PERSON] [PERSON] міській лікарні на посаді начальника відділу кадрів. Так, 22.03.2011 року [PERSON] Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виписаний виконавчий лист. Позивач вказує, що 21.03.2011 року вона письмово звернулася до відповідача з заявою, в якій просить виконати рішення [PERSON] Дністровського міськрайонного суду від 09.03.2011 року щодо поновлення її на роботі на посаді начальника відділу кадрів, що підтверджується відповідною заявою /а.с.5/. Згідно відповіді [PERSON] [PERSON] міської лікарні від 22.03.2011 року №480, вбачається, що рішення суду від 09.03.2011 року про поновлення [PERSON] на посаді начальника відділу кадрів лікарні не набрало законної сили у звязку з оскарженням його лікарнею до суду апеляційної інстанції. Викладену в заяві вимогу щодо поновлення на попередній посаді лікарня виконати не має можливості у звязку з тим, що вказана посада зайнята іншим працівником та не є вакантною. Лікарня втретє пропонує посаду інспектора відділу кадрів, до оформлення на яку можливо подати на імя головного лікаря відповідну заяву. Так, 24.03.2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби [PERSON] [PERSON] міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1195/11 про поновлення [PERSON] на роботі в [PERSON] [PERSON] міській лікарні на посаді начальника відділу кадрів. Із постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржнику виконати рішення суду необхідно негайно. Перевірка виконання рішення відбудеться в приміщенні [PERSON] [PERSON] міської лікарні за адресою: вул. Московська, 1, м , [PERSON] [PERSON], 29.03.2011 року о 11 годині. Наказом головного лікаря [PERSON] [PERSON] [PERSON] міської лікарні від 28.03.2011 року «Про поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу» поновлено з 29.03.2011 року [PERSON] на посаді начальника відділу кадрів лікарні. Згідно довідки №110 від 27.05.2011 року середньоденний заробіток начальника відділу кадрів становить 61,95 грн. Відповідно до абз. 1 п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року „Про розгляду судами трудових спорів, оскільки згідно зі ст.235 КЗпП оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Питання виконання рішень суду про поновлення на роботі та відповідальності за невиконання таких рішень врегульовані положеннями Закону України „Про виконавче провадження, а оплата вимушеного прогулу при затримці власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника передбачена ст. 236 КЗпП України. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини наведені позивачем, які свідчать про факт невиконання з боку відповідача [PERSON] [PERSON] міської лікарні рішення [PERSON] Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2011 року в частині негайного поновлення позивача на посаді начальника відділу кадрів, ці обставин знайшли своє підтвердження під час розгляду судової справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, судом встановлено, що рішення [PERSON] Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2011 року в добровільному порядку, з дотриманням вимог статті 235 КЗпПУ відповідачем не виконано, у зв'язку з чим, позивач була вимушена звернутися до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання вище зазначеного рішення суду. Порядок розрахунку середнього заробітку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Суд бере до уваги розрахунок, наданий відповідачем, щодо середньоденної заробітної плати - 61, 95 грн. Період за який розраховується середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача (не виходячи за межі позовних вимог) з 10.03.2011 року по 28.03.2011 рік, тобто 13 днів (61,95 грн. х 13днів = 805 грн. 35 коп. ). Таким чином, сума заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі складає 805,35 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] [PERSON] міської лікарні про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати: державне мито у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved