overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він проживає у квартирі 90 по вул. Нагірна. 87 в м. Миколаєві. У вказаній квартирі зареєстрований його батько - [PERSON], який з грудня 2006 року за вказаної адресою не проживає, особистих речей його не має, комунальні послуги не сплачує, місце проживання його не відоме. Посилаючись на те, що [PERSON] у вказаній квартирі не проживає понад чотирьох років без поважних причин, просив визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 90 по вул. Нагірній, 87 в м. Миколаєві. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків - [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON]В, яка померла 19.04.2002 року є наймачем квартира [ADDRESS]. Згідно довідки Ф №3 від 02.11.2010 року за номером 7955 виданої ЖКП ММР «Південь» у вказані квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач з грудня 2006 року у вказаному будинку не проживає, особистих його речей не має, комунальні послуги не сплачує, нове місце проживання його не відоме, перешкод у користуванні приміщенням ніхто не чинив, про що свідчать складені акти. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до правил ст.ст. 71,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Згідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право користування цим житлом у разі відсутності членів його сімї без поважних причин понад один рік. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає понад чотирьох років без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому ґрунті часто відбуваються сварки. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги позову підтримала та просив розглянути за її відсутністю. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав та просив розглянути справу за його відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбі з 14.02.2002року, від шлюбу мають неповнолітню доньку Віолетту, 2004року народження. Подружні відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з жовтня 2009року. У сімї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Неповнолітня дитина залишилася на проживання сумісно з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, зокрема інтересам позивача, які мають істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України збір слід стягнути з відповідача згідно його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому ґрунті часто відбуваються сварки. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги позову підтримала та просив розглянути за її відсутністю. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав та просив розглянути справу за його відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбі з 10.06.1995року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей Лесю, 1997року народження та Микиту, 2000року народження. Подружні відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з листопада 2008року. У сімї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Неповнолітні діти залишилася на проживання сумісно з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, зокрема інтересам позивача, які мають істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України збір слід стягнути з відповідача згідно його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому ґрунті часто відбуваються сварки, скандали. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій вимоги позову підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявилася, надала заяву, в якій вимоги позову підтримала та просила розглянути справу за її відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справ є дані про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як свідчить із наданого суду свідоцтва, сторони знаходяться у шлюбу з 25.03.1994 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З січня 2010 року сторони остаточно припинили подружні відносини і ведення сумісного господарства. Як вбачається із змісту позову, у сімї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, які мають істотне значення, у звязку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України збір слід стягнути з позивача згідно його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що має у власності земельну ділянку за адресою: м. Лисичанськ, вул. Апрельська, буд.38. Під час дощів його земельна ділянка затопляється площею приблизно 100 кв.м. Уникнути затоплення можна тільки вирівнюванням рельєфу ділянки дороги по вул. Апрільська шляхом її розрівняння. Просив зобов'язати відповідачів утриматися від перешкоджання здійснити вирівнювання підтопляємої ділянки дороги для вирівнювання її рельєфу в районі будинків відповідачів. Позивач в судовому засідання позов підтримав, суду дав пояснення, що для стоку води треба зрізати рівень дороги, і тоді вона буде стікати вниз. Представник позивача позов та пояснення позивача підтримав. Доповнив, що треба спланувати вирівнювання дороги так, щоб вода стікала. Під вирівнюванням треба розуміти як зрізання верхнього шару, так і підсипання у ями. Необхідність планування такої операції є очевидною, відповідачі не повинні цьому заважати. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що дорога перед їх будинками була засипана за кошт мешканців гравієм. Позивач після придбання будинку викопав яму , куди стікає вода, вони вимушені ходити по багнюці. Ніякого зняття верху дороги вона не хоче, бо тоді у багнюці буде вся вулиця. Вода у позивача накопичується, бо він неправильно впорядковує свою ділянку. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позицію та пояснення [PERSON] підтримали. Представник 3-ї особи суду пояснив, що розглядав скарги відповідачів на позивача, ситуацію знає. Вважає, що для проведення необхідних робіт повинні бути проектні документи, яких у позивача немає. Судом були досліджені також інші докази: державний акт на право приватної власності на землю; відповіді управління ЖКГ Лисичанської міської ради; постанова про відмову в порушенні кримінальної справи; заява відповідачів на позивача; фотографії. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень... В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення міськвиконкому Лисичанської міської ради №131 від 02 квітня 1996 року, є власником земельної ділянки площею 0,0999 га за адресою: м. Лисичанськ, вул. Апрельська, 38. Відповідачі не заперечують, що на ділянці позивача накопичується вода, однак позивачем не надано доказів того, що вирівнювання підтопляємої ділянки дороги для вирівнювання її рельєфу в районі будинків відповідачів відповідно до ст.91 ЗК України не порушить прав землевласників та землекористувачів суміжних з позивачем ділянок, тобто відповідачів у справі. Так, позивачем суду не надані проект робіт, в якому була б зазначена конкретна ділянка дороги, конкретні роботи, які повинні бути виконані, строк, вартість тощо. Тому суд пристає до позиції представника 3-ї особи, що задоволення позову без наявності такої документації неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. З листопада 2010 року між сторонами припинені шлюбні відносини, вони стали проживати окремо. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Враховуючи думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони у справі з 19 вересня 2009 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 21 вересня 2010 року, серії 1-КИ № 301089, актовий запис № 996, батьком якої є відповідач (а.с.4). З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач будучи батьком, зобов'язаний матеріально утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач має працездатний вік, інших дітей та непрацездатних членів сімї на утриманні не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 березня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 15000 гривень зі сплатою 24- річних за користуванням кредитом зі строком повернення до 14 березня 2011 року. Н нарушения умов Договору відповідач з моменту отримання кредитних коштів свої обов'язки по поверненню кредиту згідно графіку погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, Не момент подачі позову борг за Договором складає 8719 гривень 5589 гривень 23 копійки - заборгованість закредитом, 2769 гривень 25 копійок - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 360 гривень 52 копійки - пропуск платежів, за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користуванням кредитом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимати підтримав. Пояснив, що відповідач не повертає кредит згідно трафіку погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом. Відповідач в судовому засіданні не заперечував протизадоволенняя позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у певному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір в сумі 15000 гривень зі сплатою 24% річних за користуванням кредитом зі строком повернення до 04 березня 2011 року (а . с . З , 4 ) . Згідно п.З.З.З позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів згідно умов Договору. Не пізніше 09 серпня 2010 року повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 25% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, але не менше 50 гривень (п.4.3. Договору). Як встановлено в судовому засідання у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору його заборгованість згідно розрахунків,позивача (а.с.2) борг за Договором складає 8719 гривень: 5589 гривень 23 копійки - заборгованість за кредитом, 2769 гривень 25 копійок заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 360 гривень 52 копійки - штраф за пропуск платежів, за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користуванням кредитом. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт наявності боргу, в зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути на користь позивача борг в сумі 8719 гривень. Крім цього, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її чоловіку- [PERSON] належав гараж [ADDRESS], збудований на земельній ділянці, наданій йому для цієї мети. Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видач свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на гараж на ім'я померлого. Прохає визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що рішенням Солонянської районної ради від 20.07.1988 року [PERSON] була передана земельна ділянка для будівництва гаража по [ADDRESS]. Лише після смерті [PERSON], за заявою позивачки ТОВ "Абріс" була проведена технічна інвентаризація гаража та видано технічний паспорт. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Згідно листа справу прохали розглядати в відсутність їх представника. Не заперечували проти задоволення позову. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення виконкому Солонянської районної ради від 20.07.1988 року [PERSON], була надана земельна ділянка під будівництва гаража (а.с.11). Рішенням Солонянської селищної ради від 20.05.2010 року було встановлено адресу гаража, побудованого [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.16). Але первинна інвентаризація даного гаражу була проведена замовлення позивачки лише 28.05.2010 року у зв'язку зі смертю [PERSON] [INFO] (а.с.9), що підтверджується технічним паспортом ТОВ "Абріс" (а.с.12-15). Висновком відділу містобудування, архітектури та ЖК господарства від 02.08.2010 року було встановлена відповідність будівництва гаражу вимогам чинного законодавства. Вказаний висновок був затверджений рішенням Солонянської селищної ради 18.11.2010 року(а.с.20) Згідно свідоцтва про смерть (а.с.9) [PERSON] помер [INFO], а спадкоємцем першої черги за законом на його майно згідно свідоцтва про одруження (а.с.10) є позивачка, яка звернулася нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у вид свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з відсутніа правовстановлюючого документу на гараж на ім'я померлого. З урахування вказаного, суд приходить до висновку, що є достац підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування, праї власності на гараж [ADDRESS], оскільї земельна ділянка, на якій здійснено будівництво гаражу, виділеноспадкодавцю в установленому законом порядку саме для будівництва гаража саме будівництво якого відповідає вимогам чинного законодавства. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб. Свою заяву заявниця мотивує тим, що вона народилась [INFO], тобто на момент звернення до суду вона не досягла повноліття. На час подачі заяви до суду заявниця вагітна. Тому, заявниця має намір зареєструвати шлюб з батьком дитини [PERSON] , але на даний момент вона не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 СК України - 17 років, і тому змушена звертатися до суду з заявою про отримання права на шлюб. Заявниця в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримала свою заяву і наполягла на її задоволенні. Зацікавлені особи представник служби у справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради, представник відділу РАЦС,[PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, але до суду надійшли заяви про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника та підтримують в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно паспорта серії [NUMBER] від 10 листопада 2010 року виданого Золотоніський МРВ УМВС України в Черкаській області, вбачається, що заявниця народилась [INFO]. З даних довідки, виданої Золотоніською ЦРЛ від 10.11.2010 року № 89 вбачається що [PERSON], перебуває на обліку в Золотоніській ЦРЛ по вагітності. На момент видачі довідки термін вагітності 22 тижні. у відповідності до ст. 22 СК України - за заявою особи яка досягла 14 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд, вважає, що надання права на шлюб заявниці [PERSON] за наявних обставин відповідатиме інтересам, як заявника так і її майбутньої дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 22.06.2012 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] Дочка досягла повноліття, але продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Третя особа [PERSON], [INFO], в судовому засіданні позов підтримала повністю. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно довідки навчального закладу за № 158 від 10.09.2010 9р. [PERSON] навчається на 1-му курсі денного відділення Харківського індустріально-педагогічного технікуму. Термін навчання становить з 01.09.2010р. по 22.06.2012р. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій формі, або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги також можливість надання утримання другим із батьків. З урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, матеріального становища платника аліментів, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення повністю. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved