Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-11 00:00:00

В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити та визнати заповіт складений [PERSON], посвідчений 04 квітня 2006 року приватним нотаріусом [PERSON] на користь [PERSON] недійсним. Свої позовні вимоги аргументують тим, що 08 лютого 2007 року помер [PERSON] Після його смерті позивачі, як дружина та доньки спадкодавця, в установлені законом терміни звернулися до першої Рівненської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги за законом. Від державного нотаріуса їм стало відомо про те, що 04 квітня 2006 року [PERSON] склав заповіт, яким все майно, належне йому на праві приватної власності, заповів [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] Вважають даний заповіт, складений на ім'я [PERSON] від 3 Квітня 2006 року недійсним, оскільки [PERSON] при вчиненні правочину не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними, у зв'язку з тим, що протягом останніх десяти років [PERSON] зловживав спиртними напоями, в зв'язку з чим страждав психічними та поведінковими розладами внаслідок такого зловживання, у зв'язку з чим, почастішали випадки не сприйняття ним дійсних подій, правильної життєвої орієнтації. Він неодноразово лікувався від алкогольної залежності та ускладнень в результаті зловживання спиртним. На підставі викладеного, просять суд заявлені позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на ті обставини, що твердження позивача та представника позивачів про те, що [PERSON] під час складання заповіту 04 квітня 2006 року на користь його довірительки не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, не відповідають дійсності. Заповіт складено та посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], яка діяла у точній відповідності до інструкції про вчинення нотаріальних дій. Крім того, [PERSON] було дотримано вимоги ст.ст.1247, 1248 ЦК України, щодо загальних вимог до форми заповіту та посвідчення заповіту нотаріусом. Нотаріусом [PERSON] було особу заповідача встановлено та перевірено її дієздатність, тобто [PERSON], даний факт конкретно відображено в самому заповіті. Слід відмітити, що у нотаріуса [PERSON] на момент посвідчення заповіту, не виникло ніяких сумнівів щодо психічного стану здоров»я [PERSON], так як у разі виникнення сумніву в дієздатності особи, нотаріус зобов'язаний відкласти вчинення нотаріальної дії до повного з»ясування даної обставини по суті. Посилання позивача та представника позивачів на ту обставину, що [PERSON] на протязі десяти років страждав психічними та поведінковими розладами внаслідок зловживання спиртними напоями не відповідають дійсності, оскільки відповідно до довідки №2050 від 25 січня 2008 року ЦПЗН встановлено, що [PERSON], який проживав в м.Рівне на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебував. Крім того, [PERSON] значиться на обліках дозвільної системи ООГП Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, як власник мисливської гладко ствольної зброї, на носіння та зберігання якої мав дозвіл Я-19, виданий Рівненським МВ УМВС, термін дії якого сплив 12 січня 2010 року. Даний факт засвідчує, що [PERSON] при отриманні дозволу на зберігання холодної зброї проходив медичний огляд і не був визнаний як особа, яка зловживала спиртними напоями та мала чи страждала психічними та поведінковими розладами здоров»я. Крім того, позивач та представник позивачів, як доказ надали відомості суду про перебування на лікуванні [PERSON] в медичних закладах м.Рівне в період з 1995 по 2000 роки, але дані відомості про захворювання [PERSON] не пов'язані безпосередньо з розладом психічного здоров»я [PERSON], хоча в своїй позовній заяві позивачі стверджують, що ніби-то [PERSON] саме останні роки перед смертю страждав психічними та поведінковими розладами здоров»я внаслідок зловживання спиртними напоями. Крім того, 16 грудня 2005 року між позивачем по справі [PERSON] та покійним [PERSON] була заключна мирова угода по цивільній справі,заключний договір дарування [PERSON]Л, на користь позивача,позивачем по справі дана розписка [PERSON]Л про отримання коштів, що спростовує пояснення позивача та представника позивачів в тій частині, що покійний [PERSON] не міг керувати своїми діями під час складання оспорюваного заповіту. Таким чином, усі вище наведені докази засвідчують безпідставність, необґрунтованість та незаконність вимог позивачів щодо визнання недійсним заповіту, складеного особою, не здатною розуміти значення своїх дій. З цих підстав, просить суд у задоволенні заявлених позовних вимог позивачами відмовити. В судовому засіданні третя особа на стороні позивачів без самостійних вимог [PERSON] заявлені позовні вимоги позивачів повністю підтримала та підтвердила позицію позивачів. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 04 квітня 2006 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], яким заповів усе своє майно на випадок його смерті на ім»я [PERSON] Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні заповітом від 04 квітня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №1564 з якого вбачається, що [PERSON], [INFO], що мешкає в м.Рівне по вул.Басівкутській, 31 на випадок свої смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON]. Заповіт ним прочитано вголос. Зміст ст.1226, 1241 та 1307 Цивільного кодексу України йому роз»яснено. 08 лютого 2007 року [PERSON] помер. Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали показання про те, що покійного [PERSON] вони знали більше, як десять років, як особу, яка зловживала спиртними напоями,останній рік перед смертю [PERSON] постійно вживав алкогольні напої. Про складання покійним заповіту їм нічого не відомо. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в тій частині, що [PERSON] останній рік перед смертю постійно вживав алкогольні напої спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та письмовими доказами по справі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка приватний нотаріус [PERSON] суду пояснила, що померлого [PERSON] вона знала як особу, яка декілька разів зверталась до неї за вчиненням нотаріальних дій. На момент посвідчення спірного заповіту, [PERSON] перебував у ясній пам»яті, був дієздатним і будь-яких підозр у неї, що він не розумів чи не міг розуміти значення своїх дій, не виникало. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дав суду показання про те, що в січні 2007 року покійний [PERSON] звертався до них в Рівненську філію «ТАС» Комерційного банку за кредитом. Він спілкувався безпосередньо з [PERSON], при укладенні кредитних договорів та договір застав покійний розумів значення своїх дій та керував ними, під час спілкування був тверезим. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала суду показання про те, що вона перебувала у трудових відносинах з покійним [PERSON] Випадків, щоб [PERSON] зловживав спиртними напоями вона не пригадує,вживав спиртне в міру. З дослідженого в судовому засіданні висновку акту посмертної судово- психіатричної експертизи №305/08 від 19 листопада 2008 року, згідно ухвали Рівненського міського суду від 10 жовтня 2008 року, на обстежуваного [PERSON], проведеного судово-психіатричною експертною комісією вбачається, що на підставі вивчення наданих експертам матеріалів цивільної справи, судово-психіатрична експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON] на час укладання заповіту (04 квітня 2006 року) психічними та поведінковими розладами, недоумством тощо внаслідок вживання алкоголю не страждав і не був позбавлений здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, посилання позивачів та представника позивачів на ті обставини, що їх чоловік та батько - [PERSON] на момент укладання заповіту (04 квітня 2006 року) зловживав спиртними напоями, страждав хронічним алкоголізмом та інтоксикаційною енцефалопатією суд визнає безпідставними та такими, що повністю спростовуються вищезазначеним висновком акту посмертної судово-психіатричної експертизи №305/08 від 19 листопада 2008 року. Також, дані твердження позивачів та представника позивачів повністю спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні членів СПЕК: судово-психіатричного експерта ІУ кваліфікаційного класу [PERSON] та лікаря-психіатра II категорії [PERSON], які повністю підтримали висновок акту посмертної судово-психіатричної експертизи №305/08 від 19 листопада 2008 року. З дослідженої в судовому засіданні довідки виданої начальником Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області [PERSON] від 25 січня 2008 року за №50/13-1498 вбачається, що покійний [PERSON] значився по облікам дозвільної системи СОГП Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, як власник мисливської гладко ствольної рушниці «Т03- 106» 20 кал. 1-ств. №953699, на зберігання якої мав дозвіл Я-19 виданий Рівненським МВ УМВС, терміном дії до 12 січня 2010 року. З дослідженої в судовому засіданні мирової угоди (а.с.57) від 16 грудня 2005 року, укладеної між [PERSON] та [PERSON], договору дарування (а.с.58) від 16 грудня 2005 року укладеного [PERSON] на користь [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], розписки (а.с.59) від 16 грудня 2005 року про отримання коштів [PERSON] від [PERSON] з яких вбачається, що на момент укладання перерахованих угод у позивача по даній справі [PERSON]А, не виникало сумніву у здатності [PERSON] керувати своїми діями та розуміти значення своїх дій. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні позивач та представник позивачів заявлені позовні вимоги не довели, документальної їх не підтвердили, а надані представником відповідача докази не спростували, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed