Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулась із позовом до Приватного підприємця [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 30 грудня 2009 року в с. Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Київській приблизно о 14 год. 40 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Субару, державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням, та автомобіля ГАЗ, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником даного транспортного засобу є відповідач ПП [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 4 січня 2010 року винним в порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода, було визнано водія [PERSON], який не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під її керуванням. Відповідно до Висновку незалежного експерта [PERSON] від 4 лютого 2010 року, за № 189 розмір матеріальної шкоди, завданої їй в результаті ДТП, складає 45 851 грн. 35 коп. Відповідно до адміністративного матеріалу під час скоєння ДТП водій [PERSON] не лише керував належним ПП [PERSON] автомобілем, а й перебував з ним у трудових відносинах. Автомобіль, яким керував [PERSON], був застрахований ПП [PERSON] у Страховій групі „ТАС. 20 серпня 2010 року Страховою групою „ТАС їй було відшкодовано збитки на суму 24990 грн. Таким чином станом на 20 вересня 2010 року сума невідшкодованих збитків, завданих їй в результаті ДТП, становить 20861 грн. 31 коп. ( 45851 грн. 35 коп. -24990 грн. =20861 грн. 31 коп.). Для того, щоб відремонтувати належний їй на праві власності автомобіль, вона неодноразово зверталась до відповідача для отримання коштів для подальшого ремонту, пропонувала йому добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Однак відповідач жодних дій, спрямованих на відшкодування матеріальної шкоди, не здійснив, в звязку з чим вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Також позивач вважає, що крім матеріальної шкоди, їй було завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому, що в результаті правопорушення з боку працівника відповідача, під час виконання ним своїх трудових обовязків, було пошкоджено автомобіль, який є її власністю і який вона використовує для вирішення сімейно-побутових питань. В результаті пошкодження під час ДТП автомобіль не може використовуватись за призначенням, його технічний стан повністю виключає його експлуатацію. Її родина була позбавлена можливості нормально пересуватися за межі міста на відпочинок та для відвідування її родичів, які проживають у Київській області. Фактично в результаті ДТП вона зазнала значних вимушених змін у її виробничих та життєвих стосунках, що були повязані з проблемами пересування. Крім того, після ДТП вона була вимушена витрачати свій час та кошти на підготовку документів з метою звернення до спеціаліста-автотоварознавця, до суду, так як в добровільному порядку відповідач не здійснив жодних дій по відшкодуванню шкоди. Виходячи з характеру та обсягу завданих їй душевних та психічних страждань, яких вона зазнала, беручи до уваги час та зусилля, які їй доводиться витрачати для відновлення попереднього стану, а також відношення відповідача до ситуації, що склалася, завдану їй моральну шкоду вона оцінює в розмірі 5000 грн. В звязку з тим, що відповідач ніяким чином не реагує на її звернення до нього з метою сплати боргу, він фактично користується її коштами, а саме 20861 грн. 31 коп. Вважає, що виникнення грошового зобовязання у відповідача виникло з моменту завдання їй шкоди, а саме 30 грудня 2009 року. Відповідно сума інфляції за весь час прострочення боргу становить 20861,31 грн.х107,4% (індекс інфляції)=22405 грн.-20861,31 грн.=1543,73 грн. відсотки:20861,31х3%=625,83 грн. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з Приватного підприємця [PERSON] на її користь фактичний розмір завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 20861 грн. 31 коп., 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суму інфляції-1543 грн. 73 коп. і процентів у розмірі 625 грн. 83 коп. та понесені судові витрати. У травні 2011 року представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій доповнив позовні вимоги та просив стягнути з ПП [PERSON] 3688 грн. 04 коп. понесених витрат на надання правової допомоги. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач ПП [PERSON] повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. У відповідності до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. [PERSON] вимог ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Судом встановлено, що 30 грудня 2009 року о 14 год. 40 хв. в с. Горенка по вул. Київська, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України, здійснив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою судді Києво-Святошинського районного суду від 4 січня 2010 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. [PERSON] № ВС/7409499 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЗАТ „Страхова група „ТАС автомобіль [NUMBER] застрахований ПП [PERSON], строк дії з 2 липня 2009 року по 1 липня 2010 року. Відповідно до наявного в матеріалах справи подорожнього листа № 118109 вантажного автомобіля [NUMBER] [PERSON] керував даним транспортним засобом і вчинив ДТП під час перебування з ПП [PERSON] в трудових правовідносинах. За таких обставин на підставі вимог ст. 1172 ЦК України відшкодовувати шкоду має ПП [PERSON], оскільки шкода завдана була його працівником [PERSON] під час виконання ним своїх трудових обовязків. Відповідно до Звіту № 189 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Субару, д/н [NUMBER], складеного 4 лютого 2010 року Національним центром незалежних експертиз, матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ SUBARU TRIBECA (державний номер [NUMBER]), внаслідок його пошкодження складає 45851 грн. 35 коп. 20 серпня 2010 року ЗАТ „Страхова група „ТАС відшкодувала [PERSON] збитки на суму 24990 грн. За таких обставин з відповідача ПП [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 20 861 грн. 35 коп. завданої матеріальної шкоди. Що стосується відшкодування моральної шкоди позивачу, то суд вважає доведеним факт заподіяння [PERSON] моральної шкоди, оскільки позивач [PERSON] не могла користуватися транспортним засобом ТЗ SUBARU TRIBECA (державний номер [NUMBER]) в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, позбавлена права ним розпоряджатися на власний розсуд. З урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості суд визначає розмір заподіяної моральної шкоди позивачу [PERSON] в розмірі 1500 грн., яку стягує з відповідача ПП [PERSON] на її користь. У решті позову суд відмовляє за необгрунтованістю заявлених вимог. [PERSON] наявного в матеріалах справи Договору про надання адвокатських послуг № Ц-6/10 від 2 квітня 2010 року та [PERSON] виконаних робіт від 17 травня 2011 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 17 травня 2011 року, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2395/10 [PERSON] позивачу [PERSON] була надана правова допомога адвоката в розмірі 3688 грн. 04 коп., яку суд стягує з відповідача на користь позивача на підставі вимог ст. 84 ЦПК України. Понесені позивачем витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судового збору в розмірі 260 грн. 49 коп. слід стягнути з відповідача ПП [PERSON] на користь позивачки, а також 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи-в дохід держави на підставі вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: partial