Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

30.11.2010р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому вказав, що з 01.09.2002р. по 31.08.2010р. він працював у відповідача на посаді старшого викладача . Наказом від 31.08.2010р. за № 15-П він був звільнений з посади за ст. 36 п.2 КЗпП України у звязку з закінченням строку дії контракту. З наказом про звільнення він був ознайомлений 22.11.2010р., тому вважає, що строк звернення до суду був ним порушений з поважної причини, тому просить його поновити. Також, просить поновити його на посаді старшого викладача , оскільки звільнення вважає незаконним з тих підстав, що він тривалий час працював у відповідача, тому не може бути звільнений у звязку з закінченням дії контракту. Просить стягнути з відповідача компенсацію за час вимушеного прогулу у сумі 6916,54 грн. та моральну шкоду у сумі 10000 грн., оскільки він отримав моральні страждання, нервовий стрес, вимушений був звертатись до державних установ зі скаргами, що призвело до втрати нормальних життєвих звязків. Позивач надав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. На час розгляду справи від позивача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді старшого викладача згідно контрактів з 01.09.2002р. по 31.08.2010р. Наказом від 31.08.2010р. за № 15-П він був звільнений з посади за ст. 36 п.2 КЗпП України у звязку з закінченням строку дії контракту. Згідно ст.39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Оскільки позивач працював у відповідача на підставі контрактів, переукладених декілька разів,суд вважає, що його звільнення згідно ст.36 п.2 КЗпП України є незаконним, а тому позивача слід поновити на роботі на посаді старшого викладача з 01.09.2010р. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України орган, який розглядає трудовий спір, стягує на користь працівника середній заробіток за час вимушеного прогулу у випадку незаконного звільнення. Тому вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню в сумі 6916,54 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем. Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення трудових прав працівника. Судом встановлено, що у зв'язку з незаконним звільненням позивачеві завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях з приводу порушення його трудових прав. Завдану позивачеві моральну шкоду суд оцінює в 300 грн. та вважає необхідним стягнути її з відповідача. В іншій частині позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити у зв'язку з її недоведеністю. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір сумі 69,16 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення у сумі 120 грн..

Outcome: partial