Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і [PERSON], треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора, Красилівська сільська рада Броварського району Київської області управління Держкомзему в Броварському районі Київської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом і частково недійсним договору дарування житлового будинку та визнання недійсними Державних актів на право приватної власності на землю. Позивач зазначав, що 29.08.1995 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок № 40 по вулиці Ворошилова в селі Красилівка Броварського району Київської області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON], оскільки він є його сином, згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), яка зазначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Законодавцем встановлений шестимісячний строк, протягом якого спадкоємець зобов'язаний заявити про своє бажання прийняти спадщину або виконати дії, що свідчать про фактичне прийняття спадщини. На момент смерті батька, позивач разом із своєю матір'ю проживали спільно з [PERSON] за вказаною адресою, що підтверджується довідкою Красилівської сільради № 2166 від 16.12.2009 року, цим самим фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та користування спадковим майном. Після закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач та його мати не зверталися до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. В грудні 2009 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус йому повідомив, що 09.08.2002 року за реєстровим № 2-3749 Броварською районною державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 40 по вул. Ворошилова в с. Красилівка Броварського району на ім'я матері позивача, [PERSON]. Із розмови з матірю позивач дізнався, що вона увесь житловий будинок подарувала сестрі позивача [PERSON]. Посилаючись на викладене позивач просив визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром № 2-3749 від 09.08.2002 року, видане Броварською районною державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON], визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку № 40 по вул. Ворошилова в с. Красилівка Броварського району Київської області, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу 02.11.2002 р. за реєстровим № 2703, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Ворошилова, 40 в с. Красилівка Броварського району Київської області, після смерті його батька [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на ? частину земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,40 га, розташовану в с. Красилівка Броварського району Київської області по вулиці Ворошилова, 40. 15.11.2010 року в судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та зазначав, що відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні надала суду копію нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 17.12.2002 року реєстровий № 3105, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. На підставі цього договору дарування земельної ділянки від 17.12.2002 року відповідачка [PERSON] отримала два Державні акти на земельні ділянки серії ЯГ №200610 від 05.09.2006 року на 0,2500 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та серії ЯГ №200611 від 05.09.2006 року на 0,1750 га - для ведення особистого селянського господарства. Копії цих двох Державних актів на земельні ділянки також були надані відповідачкою суду під час попереднього судового засідання та приєднані до матеріалів справи. Позивач нічого не знав про наявність договору дарування земельної ділянки від 17.12.2002 року реєстровий № 3105 і відповідно про Державні акти на земельні ділянки серії ЯГ №200610 та серії ЯГ №200611 від 05.09.2006 року. Про їх існування йому стало відомо лише під час попереднього судового засідання коли його сестра [PERSON] надала їх суду і він мав можливість з ними ознайомитися. Посилаючись на викладене позивач просив визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром № 2-3749 від 09.08.2002 року, видане Броварською районною державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON], визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку № 40 по вул. Ворошилова в с. Красилівка Броварського району Київської області, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу 02.11.2002 р. за реєстровим № 2703, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Ворошилова, 40 в с. Красилівка Броварського району Київської області, після смерті його батька [PERSON], визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я [PERSON] від 28.02.1997 року, Красилівською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області, на підставі рішення IX сесії XXII скликання Красилівської сільської ради народних депутатів від 16.07.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №157, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,425 га, розташованої в с. Красилівка Броварського району Київської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу 17.12.2002 року за реєстровим № 3105, визнати недійсними Державні акти на право приватної власності земельні ділянки, видані на ім'я [PERSON] серії ЯГ № 200610 від 05.09.2006 року на 0,2500 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та серії ЯГ № 200611 від 05.09.2006 року на 0,1750 га - для ведення особистого селянського господарства, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на ? частину земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,425 га, розташовану в с. Красилівка Броварського району Київської області по вулиці Ворошилова, 40 В судовому засіданні позивач та його представники [PERSON] і [PERSON] позов підтримали та просили суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Пояснили, що оскаржуючи дійсність договору дарування житлового будинку від 02 листопада 2002 року, позивач чомусь забуває, що для оспорювання договірних правовідносин (а саме договору дарування), ЦК України передбачено спеціальний строк позовної давності в 1 рік. Так, позивач не наводить мотивів пропущення ним строку позовної давності. В судове засідання представник Броварської районної державної нотаріальної контори не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності (а.с. 19). В судове засідання представник Красилівської сільської ради Броварського району Київської області не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. В судове засідання представник управління Держкомзему в Броварському районі Київської області не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сестрою позивачу та відповідачці. Усе майно після смерті батька [PERSON] оформлено на відповідачів без її відома та відома позивача. Після смерті батька свідок разом із позивачем [PERSON] проводили дрібний ремонт у спірному будинку. Знає зі слів матері, що вона не звернула уваги на те, що підписала договір дарування. Між сторонами була усна домовленість не оформлювати документи на будинок та земельну ділянку за життя матері. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає по сусідству із спірним будинком. У позивача з відповідачами завжди були дружні стосунки. Їй не відомо чи перешкоджав хто-небудь сторонам в оформленні спадщини. Позивач періодично приїжджав провідувати матір. Спору з приводу права власності раніше між сторонами не виникало. Особисто не бачила чи займався позивач ремонтом будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що приходиться рідною сестрою сторонам. Раніше спору щодо поділу спадкового майна між сторонами не виникало. Після смерті батька позивачеві пропонували жити в спірному будинку, але він відмовився. Чи було оформлено право власності на земельну ділянку після смерті батька [PERSON] не знає. Позивач часто не приїжджав провідувати матір. Після пожежі, яка сталася в спірному будинку, позивач допомагав у його відновленні. Зазначала, що вона особисто написала відмову від спадкового майна та вважає, що позивач, як рідний син, також має право на частку у спірному майні. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що раніше спору щодо поділу майна між сторонами не виникало. Вказував, що після пожежі в будинку він допомагав позивачу робити ремонт даху. Судом встановлено, що 29.08.1995 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 42 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок № 40 по вулиці Ворошилова в селі Красилівка Броварського району Київської області. На момент смерті батька, позивач разом із своєю матір'ю проживали спільно з [PERSON] за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вул. Ворошилова, буд. № 40, що підтверджується довідкою Красилівської сільради № 2166 від 16.12.2009 року (а.с. 8) Відповідно до листа Броварської районної державної нотаріальної контори від 29.12.2009 року № 5220/02-14 09 серпня 2002 року за реєстровим № 2-3749 Броварською районною державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 40 по вул. Ворошилова в с. Красилівка Броварського району на ім'я [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області від 03.09.2010 року № 1398 [PERSON] до дня смерті 29.08.1995 року був зареєстрований та проживав в [INFO]. В ? спадкового будинку на день смерті померлого були прописані і проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 27). Відповідно до Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯГ № 200610 та серії ЯГ № 200611 від 05.09.2006 року, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,2500 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та площею 0,1750 га - для ведення особистого селянського господарства на підставі договору дарування земельної ділянки № 3105 від 17.12.2002 року (а.с. 33, 34). Відповідно до договору дарування земельної ділянки № 3105 від 17.12.2002 року дарувателька [PERSON] подарувала, а обдарована [PERSON] прийняла у дар земельну ділянку площею 0,425 га (а.с. 35). Відповідно до договору дарування житлового будинку № 2703 від 02.11.2002 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в селі Красилівка Броварського району Київської області по вулиці Ворошилова за номером 40 (а.с. 36). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки позивач на момент смерті батька [PERSON] проживав у спірному будинку , то він цим самим фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та користування спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до абзацу 3 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Судом обговорювалось питання щодо пропуску позивачем, встановленого законом річного строку для звернення до суду, суд приходить до правильного висновку, що про порушення свого права позивач дізнався під час попереднього судового засідання 14.09.2010 року, коли йому стало відомо про договір дарування земельної ділянки № 3105 від 17.12.2002 року. За таких обставин суд приходить до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved