overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вони (позивачі) та покійний чоловік (батько) [PERSON] мали на праві власності по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул.Греблівка, 9 в с.Гарасимів Тлумацького району і це господарство відносилось до типу «колгоспного двору». Як виявилось після смерті чоловіка (батька) [PERSON], який помер 18.08.2005 року, за життя ні він, ні вони (позивачі) не отримали документів про право власності на вказане будинковолодіння. Відсутність свідоцтва про право власності на будинковолодіння перешкоджає позивачам оформити право власності на вказане будинковолодіння. Після смерті спадкодавця позивачі прийняли спадщину. В судове засідання позивачі не з'явилися, але надіслали суду письмову заяву в якій позов підтримують, просить справу слухати у їх відсутності. Від відповідача [PERSON] сільської ради Тлумацького району надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника та не заперечують проти задоволення позову. У відповідності із ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, таке становище має місце по даній справі, а тому суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами у позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. За результатами проведення судового засідання по справі, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення визнаного повноваженим представником відповідача позову, а тому за позивачами слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул. Греблівка, 9 в с.Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, відповідно: за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на належні їм по закону по 1/4 частині будинковолодіння та по 1/12 частині будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] кожному. На підставі ст.ст. 392, 1233, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], з раніше визначеної рішенням Тлумацького районного суду в твердій грошовій сумі - по 180 грн. щомісячно, на тверду грошову суму по 400 грн., мотивуючи заявлені позовні вимоги тим, що дочка підросла, збільшилися витрати на її утримання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково в сумі 300 грн., суду пояснив, що невзмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі 400 грн., оскільки має сезонні заробітки, тобто мінливий дохід. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, а саме: свідоцтві про народження дочки [PERSON], [INFO], акті обстеження матеріально-побутових умов позивачки, довідці Тлумацької міської ради №774 від 26.05.2010 року, довідці Тлумацької спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат № 173 від 08.11.2010 року, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка проживала у фактичних шлюбних відносинах із 1999 року, тобто у громадському шлюбі, однак її подружнє життя не складалося і протягом останніх двох років вона із відповідачем проживають окремо, їй одній важко утримувати дитину, оскільки, збільшилися витрати на її утримання. Відповідач із червня 2010 року не сплачує аліменти і не надає ніякої матеріальної допомоги. Рішенням Тлумацького районного суду від 09.11.2007 року відповідач зобов'язаний сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі по 180 (сто вісімдесят) грн. щомісячно. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З'ясувавши обставини, які згідно ст.182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, та вимоги ст.192 СК України, що можуть бути підставою до зміни розміру раніше визначених рішенням суду аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів в заново визначеній твердій грошовій сумі належить розпочати від дня пред'явлення позову і проводити до повноліття дочки, з одночасним припиненням з цієї ж дати виконання попереднього судового рішення. Крім того з відповідача слід стягнути в дохід держави, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у встановленому законом розмірі. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в твердій грошовій сумі підлягає до негайного виконання. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

26.10.2010 року Денисюк JI.C. звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що 14 червня 2008 року померла її мати - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина. До нотаріальної контори вона має подати документи, що стверджують їх родинні відносини, проте в її свідоцтві про народження записано ім»я матері [PERSON]. Заявниця просить суд ухвалити рішення, яким встановити, що [PERSON], яка померла 14 їервня 2008 року є її матір»ю. В судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи - Романівської селищної ради в судове засідання не з»явився. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши Матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 256 пункту 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними Особами. Судом встановлено, що матір»ю заявниці в свідоцтві про народження записана [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони, особисто знали [PERSON] та ствердили, що заявниця є її дочкою. [PERSON] померла 14 червня 2008 року, шо стверджується свідоцтвом про смерть. Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки надає право на спадкування майна, яке залишилось після смерті матері. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також значний обсяг описової та мотивувальної частини рішення, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до п'яти днів згідно вимог ч.3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 червня 2008 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Чорнорізької сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 01. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час вони йроживають окремо один від одного. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їхньою власністю немає. Між ними досягнуто домовленість щодо проживання дитини. Просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з»явився, але звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить розглянути справу без його участі. Відповідач у судове заїдання не з»явилася, але звернулася до суду-з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу без її участі. Позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за слідуючих підстав. По справі встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року, який виконавчим комітетом Чорнорізької сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 01. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося. На даний час подружжя проживає окремо. Спільне господарство не ведеться. Спору про подїл майна, що є їхньою власністю немає. Між подружжям досягнуто домовленість щодо проживання дитини. Суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. На підставі викладеного,,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

9 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 12 грудня 1987 року Комінтернівським відділом ЗАГС, про що було зроблено актовий запис № 1175. Від шлюбу подружжя має доньку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться з нею, позивачкою. Зазначала, що сім`я розпалася, збереження сім`ї вважає неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, письмових заперечень проти позову не подав. Суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 224 ЦПК України, розглянув справу в заочному порядку та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 12 грудня 1987 року Комінтернівським відділом ЗАГС, про що було зроблено актовий запис № 1175 (свідоцтво про одруження серії ХІІ-ВЛ № 745877). Від шлюбу подружжя має доньку, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Донька подружжя на подальше виховання залишається з [PERSON] Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

7 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 23 лютого 1986 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначала, що донька є студенткою ІІ курсу денного відділення Харківського музичного училища ім. Б.М.Лятошинського. Відповідач має можливість надавати доньці, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку її не надає. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі ? від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення донькою навчання. Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача було залучено [PERSON] В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги та просила стягнути аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 500 грн. Відповідач проти задоволення позову про стягнення з нього на утримання повнолітньої доньки аліментів в сумі 500 грн. не заперечував. [PERSON] позов підтримала. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 23 лютого 1986 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка є студенткою денної форми навчання у Харківському музичному училищі ім. Б.М.Лятошинського. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 цього Кодексу. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що має можливість виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в сумі 500 грн. щомісячно. При визначенні дати, з якої підлягають сплаті аліменти, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Позивачка звернулася до суду 7 липня 2010 року. Проте до досягнення [PERSON] повноліття відповідач сплачував аліменти за виконавчим листом № 2-4487, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова, тобто до 9 липня 2010 року включно. Таким чином аліменти на утримання [PERSON], яка продовжує навчання підлягають стягненню з відповідача з 10 липня 2010 року. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Відповідачка повністю визнала позовні вимоги, про що подала до суду належно оформлену письмову заяву, в якій одночасно просить розглядати справу без її присутності. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказав в заяві до суду, в якій також просить розглядати справу без його присутності. Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу в судовому засідання без присутності сторін. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що між відкритим акціонерним товариством „Банк „Демарк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „Банк „Демарк /далі Банк/ і відповідачкою 09.04.2008 року був укладений кредитний договір № 55-070 /далі Договір/, згідно якого Банк надав останній кредит шляхом видачі готівки у розмірі 10000 грн. для споживчих потреб зі сплатою 24% річних та щомісячною комісією у розмірі 50 грн. з кінцевим строком повернення 08.04.2010 року. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, а відповідачка виконувала свої зобовязання частково і має заборгованість в сумі 15938,58 грн. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для то\-го законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому вимоги публічного акціонерного товариства „Банк „Демарк" підлягають до повного задоволення зі стягненням з відповідачки на користь позивача понесених ним витрат по оплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст. 509, 526, 536, 549, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2010 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення на один місяць. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 13). Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 травня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві від 31 травня 2002 року (а.с. 5); від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 25 липня 2002 року (а.с. 6). У судовому засіданні позивач підтвердила, що примирення з відповідачем не відбулось. Сімейно-шлюбних стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства, примирення вважає неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 08 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої онуки [PERSON] [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини її доходів заробітку до досягнення повноліття дитини. Свої вимоги позивач стверджує тим, що вона являється бабусею неповнолітньої [PERSON] та згідно рішення виконавчого комітету Пужайківської сільської ради Балтського району № 34 від 19.06.2008 р. являється її опікуном. Відповідач являється матірю дітей та рішенням Тираспольського міського суду придністровської Молдовської республіки 22.04.2008 р. позбавлена батьківських прав відносно доньки. Батько дитини в сім`ї не проживає так як при народженні та при реєстрації народження записаний зі слів матері. Позивач стверджує, що відповідач не проживає зі своєю донькою, [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджено довідкою Пужайківської сільради № 717 від 06.10.2008 р. За період після розпаду сім`ї відповідач не надає її ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання доньки, неповнолітня онука проживає з нею та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється матеріально допомагати позивачу утримувати свою доньку. В звязку з тим, що позивач утримує себе та онуку і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду та просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в сумі по 1/4 частині її доходу заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої онуки до досягнення їх повноліття. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, копію позову та додатків отримала, про що свідчить відмітка в підтвердженні про отримання документів, згідно протоколу судового засідання суду муніципія Бендер Республіки [PERSON] від 12.08.2010 р., позовні вимоги не визнала, згодна на розгляд справи в її відсутність. На підставі викладеного, з огляду на ствердження позивача та пояснення відповідача враховуючи надані суду докази, з огляду на необхідність утримання дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, того що, він являється сином подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки в документах і в паспортах, на українську мову прізвище переклали з різними літерами. В його паспорті виданим Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, прізвище переклали з літерою «и» - «Пимонов», а в паспортах батьків виданих Кілійським РВ УМВС України, прізвище переклали з літерою «і» - «Пімонов» і «Пімонова», у звязку з чим, на теперішній час виникла необхідність встановлення родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину, з приводу чого він звернувся до суду. Заявник [PERSON], у судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі, та пояснив що родинний звязок підтверджується його свідоцтвом про народження, але саме для виправлення зазначеної помилки у його паспорті до СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області він не звертався, і тому вважає що також родинні звязки з батьками мають бути засвідченими у судовому порядку рішенням суду. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився заяв чи клопотань по справі не надав. Вислухавши пояснення заявника, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст.258 ЦПК України. У заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. 2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що заявник не надав до суду докази які б підтверджували неможливість одержання або відновлення документів, що засвідчують факт його родинних відносин зі своїми батьками, тобто заявник не звертався до Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, для виправлення помилки при перекладі і написанні його прізвища у паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed