Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення з житлового приміщення - з квартири [ADDRESS], без надання іншого житла. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником квартири [ADDRESS]. 20.10.2004 року сторони уклали договір найму кімнати у вказаній квартирі, відповідно до умов якого квартиронаймач [PERSON] здала в найм, а наймач [PERSON] прийняв у користування кімнату жилою площею 12 кв.м. із загальним користуванням кухнею та іншими комунальними послугами на строк три роки. По закінченню даного строку договір може бути продовжено на другий термін. На вимогу квартиронаймача (власника) [PERSON] зобов»язується звільнити квартиру, частину житлової площі протягом 30 діб з дня закінчення договору. Відповідач після закінчення строку дії договору найму кімнату не звільнив, а тому підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Крім того, відповідач зареєстрований у [INFO] та своєю бездіяльністю чинить перешкоди позивачці у здісненні нею права користування та розпорядження нерухомим майном. На підставі вказаних обставин позивачка просить суд задовольнити заявлені вимо\-ги. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що квартира [ADDRESS] належить для неї на праві власності. Відповідач після закінчення строку дії договору найму кімнати квартири залишився зареєстрованим у ній, внаслідок чого [PERSON] вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, не має змоги оформити субсидію, вільно розпорядитись нерухомим майном. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з»явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З положень ст.391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці [PERSON] та членам її сім»ї [PERSON], [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.01.2001 р. [PERSON] після припинення договору найму кімнати у вказаній квартирі жиле приміщення не звільнив, не знявся з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Вказана обставина підтверджена даними будинкової книги та поясненнями позивача, та є підставою для виселення відповідача в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення згідно ст.169 ЖК України. Враховуючи, що спірна квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці та членам її сім»ї, відповідач після припинення договору найму жилого приміщення не звільнив кімнату, не здійснив зняття з реєстраційного обліку у квартирі, чим чинить перешкоди позивачці у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, суд вважає, що позов є обгрунтованим.

Outcome: approved