Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 93. Представник позивача у судовому засіданні підтвердила предявлені позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд вважає позов заснованим на законі, таким що не порушує законних прав та інтересів сторін, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Як вказано в висновку Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської райдержадміністрації № 332 від 17.11.2010 р. гром. [PERSON]Д, на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності по вул. Придунайській, 93 в м. Вилкове, самовільно збудував житловий будинок літ. А і сарай літ. Б, та не представив державній приймальній комісії для прийняття в експлуатацію з наступним оформленням права власності і реєстрації в комунальному підприємстві «РБТІ та РОН». В висновку вказано, що збудовані житловий будинок і сарай відповідають вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» і ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В висновку проектного приватного підприємства «Модуль» № 118 від 17.11.2010 року вказано, що житлова площа житлового будинку складає 107,3 кв.м, у тому числі 81,4 кв.м. житлова площа, 25,9 кв.м. підсобна площа. Позивач є співвласником земельної ділянки, на якій збудовано житловий будинок на підставі договору дарування земельної ділянки від 16.07.2009 р., посвідченого та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 16.07.2009 року. Кілійський районний відділ ГУ МНС України в Одеській області висновком № 1647 від 29.11.2010 р. погодив визнання за позивачем права власності на збудовані ними обєкти самовільного будівництва. Аналогічний висновок надала Кілійська СЕС - висновок № 3767 від 24.11.2010 року. В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 05.10.2010 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району по вул. Придунайська, 93 складається з: літ. А житлового будинку, який складається з 1-1 гостиної, 1-2 складової, 1-3 кухні, 1-4 санвузла, 1-5 коридору, 1-6 санвузлу, 1-7 житлової кімнати, 1-8 житлової кімнати, балкону, літ. Б сараю, № 1-5, І-ІV надвірних споруд та розташований на земельній ділянці площею 339,0 кв.м.. Згідно з ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" єдиним документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт самовільного будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди та набувати на них право власності за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм. Судом було встановлено, що позивачем при будівництві житлового будинку такі норми були додержані. Згідно з статтєю 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як встановлено статтею 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. У випадку позивача житловий будинок був побудований без належного на те дозволу компетентних органів, що і дає суду підстави визначити таку будівлю самочинною. Частина 5 ст. 376 ЦК України регламентує, що на вимоги власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно побудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як було встановлено у судовому засіданні, такі права та інтереси порушені не були, рішення суду стосовно речових прав на збудоване нерухоме майно є єдиною підставою для належного здобуття таких прав на самочинно збудоване майно, що у комплексному дослідженні законодавчих підстав визнання права на таке майно дає підстави суду задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved