Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 14.06.2010 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від якого у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Вона разом з дитиною проживає в [INFO], а відповідач проживає окремо від них. Зазначає, що дитина проживає разом з нею, виховується нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них, але матеріальну допомогу їм не надає, хоча матеріально добре забезпечений. За ввесь період роздільного життя відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надав. На підставі вищевикладеного просить суд стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суму в розмірі по 1/4 частині усіх заробітків (доходу) щомісячно на дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, суд про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Так, судом встановлено, що 14 червня 2010 року між сторонами було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №415 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.4). Як встановлено судом син [PERSON] проживає разом із матір'ю, та виховується і утримується нею. Тому, зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та з урахуванням матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини підлягають повному задоволенню. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини дітей реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved