Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись в суд з вищевказаним позовом, просять визнати незаконним свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS], виданого органом приватизації Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату без зазначення року, числа і місяця на імя [PERSON], згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993 р. та зареєстрованого у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615 та ухвалити рішення яким визнати законним свідоцтво про право власності на житло (вищевказану квартиру), виданого 25.10.1993 року органом приватизації Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату на імя [PERSON], [PERSON] і [PERSON], згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993р., яке зареєстроване у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615. В подальшому позов було уточнено. Позивачі просили також встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло-квартиру №2 по вул.Шувалова, 27 в м.Кривий Ріг, виданого 25.10.1993 року [PERSON], оскільки прізвище останньої в свідоцтві було помилково зазначено як «Таріка». Позивачі свої вимоги обгрунтовують тим, що в свідоцтві про право власності, яке їм видано на руки, зазначені три співвласники. А у свідоцтві, яке знаходиться в Криворізькому БТІ вказано одного власника- Тарика М.П.. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої уточнені вимоги та пояснила, що з 20.02.1971 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON] та з того часу проживала за адресою: [INFO]. Зареєстрована у вказаній квартирі з червня 1978 року. 30.06.1980 року у них народилась донька [PERSON], яка також була зареєстрована в спірній квартирі. В жовтні 1993 року вони приватизували вказану квартиру та отримали свідоцтво про право власності на житло від 25.10.1993р., яке виписувалось Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінатом у двох примірниках та видавалось відповідачу по справі [PERSON]. Після чого один екземпляр свідоцтва був зданий в Криворізьке БТІ для реєстрації, а інший залишився в них на руках. У звязку із знесенням будинку №27 по вул.Шувалова в м.Кривий Ріг, вона звернулась до Криворізького БТІ для отримання витягу з реєстру прав власності та дізналась, що згідно даних БТІ, квартира зареєстрована лише на [PERSON], даних про те, що квартира є спільною сумісною власністю немає. Однак, в період з 1978 року по 15.06.2010 року вона, а з 1980 року і її донька -позивачка [PERSON] були постійно зареєстровані в спірній квартирі та брали участь у приватизації квартири. В свідоцтві про право власності на житло, яке залишилось у них на руках від 25.10.1993 року, зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності її чоловікові [PERSON], їй -[PERSON] та доньці [PERSON]. Окрім того, у вказаному свідоцтві її прізвище помилково зазначено як «Таріка», що не співпадає з прізвищем вказаним в паспорті «Тарика». Невизнання за позивачами КП ДОР «Криворізьким БТІ» права спільної сумісної власності на спірну квартиру, а також помилка в прізвищі позивачки у вказаному свідоцтві чине перепони в розпорядженні власністю та перешкоджає оформленню документів для укладення договору відчуження спірної квартири, у звязку із її знесенням. Просить задовольнити її уточнені вимоги в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]- її батьки. 28.02.2002 року вона уклала шлюб та змінила дівоче прізвище «Тарика» на прізвище чоловіка «Відміцька». На момент приватизації квартири [ADDRESS], їй було 13 років, вона проживала у вказаній квартирі разом з батьками. Чому вона та мати [PERSON] не вказані власниками спірної квартири в Криворізькому БТІ їй не відомо. Просить задовольнити уточнені вимоги, визнати незаконним свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS], виданого органом приватизації Інгулецького ГЗК без зазначення дати його видачі на імя [PERSON], згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993 р. та зареєстрованого у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615 та ухвалити рішення яким визнати законним свідоцтво про право власності на житло (вищевказану квартиру), виданого 25.10.1993 року органом приватизації ІнГЗК на імя [PERSON], [PERSON] і [PERSON], згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993р., яке зареєстроване у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615. Також підтримує вимогу про визнання факту належності [PERSON] вказаного свідоцтва, у звязку з допущеною помилкою в написанні прізвища останньої. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що уточнені позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] визнає. Вважає, що свідоцтво від 25.10.1993 року, про належність квартири на праві спільної сумісної власності позивачам та відповідачу [PERSON] повинно бути визнано законним. Також визнає вимогу про встановлення факту належності вказаного свідоцтва позивачці [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився. Направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечень проти позову не має. Представник відповідача - Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради в м.Кривий Ріг в судове засідання не явився, надійшов лист з проханням розглянути справу без участі представника управління. Зазначили, що вирішення спору залишають на розсуд суду. Представник відповідача ВАТ «ІнГЗК» в судове засідання не явився. Надходили листи про слухання справи без участі представника підприємства. Представник третьої особи КП ДОР «Криворізьке БТІ» в судове засідання не явився, направив лист про слухання справи без участі їх представника. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], представників відповідачів - Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради в м.Кривий Ріг і ВАТ «ІнГЗК» та представника третьої особи. Вислухав позивачів, представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідив письмові докази по справі, суд вважає встановленими такі обставини. 20.02.1971 року зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу «Тарика» (а.с.10). Із копії паспорта серії АН 385143, слідує, що він належить [PERSON], [INFO] та був виданий Інгулецьким РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області 06.06.2005р. (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1993р. виданого органом приватизації Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату, згідно з розпорядженням від 15.03.1993р. №299, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зареєстрована в Криворізькому БТІ і записана в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615. Прізвище позивачки [PERSON] вказано як «Таріка» (а.с.12). Із копії свідоцтва про право власності на житло без дати його видачі, що знаходиться на аркуші справи 16, вбачається, що вказане свідоцтва видано органом приватизації Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату, згідно з розпорядженням від 15.03.1993р. №299, та посвідчує, що квартира за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.16). У вказаному свідоцтві назва органу приватизації зазначена не повністю. Із копії розпорядження органу приватизації, слідує, що заява на приватизацію квартири надійшла від наймача [PERSON] (а.с.17). Згідно копії довідки ВАТ «ІнГЗК» від 17.05.2010р. - [PERSON] з 08.06.1978 року зареєстрована за адресою: [INFO]. За вказаною адресою також зареєстровані чоловік [PERSON] з 08.02.1971 року, донька [PERSON] ([PERSON]) була зареєстрована з 30.06.1980р. по 05.03.1999р. (а.с.14). Факт постійного проживання в спірній квартирі позивача [PERSON] з 08.06.1978 р. по 15.06.2010 р. і [PERSON] з 30.06.1980р. по 05.03.1999р. також підтверджується актом від 22.11.2010 року, складеним представниками ВАТ «ІнГЗК» в складі паспортиста [PERSON], контролера [PERSON] і техніка по обліку [PERSON], за участю сусідів (а.с.96). На звернення [PERSON], щодо внесення виправлень до свідоцтва про право власності на житло, ВАТ «ІнГЗК» направило лист, в якому зазначили, що внести виправлення в свідоцтво про право власності на житло ВАТ «ІнГЗК» не має права, оскільки орган приватизації, який був створений на підприємстві в 1993 році діяв лише до 30.11.2004р. (а.с.22). Вказаним обставинам відповідають правовідносини, щодо підстав набуття права власності, захист права власності та визнання незаконним правового акта, що порушує право власності Згідно ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 393 ч.1 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ч.1 ст.8 Закону України від 19.06.1992 року „Про приватизацію державного житлового фонду - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до ч.2 ст.8 вказаного Закону- передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають \~у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири. Оскільки на момент приватизації квартири [ADDRESS], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були зареєстрованими та постійно проживали у вказаній квартирі, а тому всі вони мали право на приватизацію житла. Однак, в свідоцтві про право власності на житло, зареєстрованого у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615, виданого органом приватизації Інгулецького ГЗК, згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993р., в якому не зазначено дату його видачі та повну назву органу приватизації - власником спірної квартири вказаний лише відповідач [PERSON]. Також у позивачів знаходиться свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS], яке видано на імя [PERSON], [PERSON] і [PERSON], 25.10.1993 року органом приватизації ІнГЗК, згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993р.. Вказане свідоцтво зареєстроване у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615 та завірене печаткою КП ДОР «Криворізьке БТІ». Аналіз представленних сторонами доказів свідчить, що під час приватизації квартири та видачі свідоцтва про право власності на житло на імя [PERSON] були порушені права позивачів на отримання квартири у приватну власність, а свідоцтво про право власності на житло без дати видачі, про належність спірної квартири на праві власності [PERSON] - видано безпідставно, тому його слід визнати незаконним та скасувати. Окрім того, знайшов своє підтвердження в суді факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло- квартиру за адресою: [ADDRESS], виданого 25.10.1993 року органом приватизації Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату, згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993р., яке зареєстроване у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615 - на імя [PERSON], [PERSON] і [PERSON] і встановлення цього факту для позивачки [PERSON] має юридичне значення, так як дає право на розпорядження та володіння своєю власністю. За таких умов \~позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідачами не заперечується законність свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS], виданого 25.10.1993 року органом приватизації ІнГЗК на імя [PERSON], [PERSON] і [PERSON], згідно з розпорядженням №299 від 15.03.1993р., яке зареєстроване у КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу за №5ПВШ-401-1615. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе не стягувати з відповідачів судові витрати, оскільки позивач просить понесені витрати по справі залишити за нею. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення уточнених вимог позивачів в повному обсязі. \~На підставі ст.ст.15, 16, 328, 393 ЦК України, ст.8 Закону України від 19.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду», п.5 ч.2 ст.234, ст.256 Цивільного процесуального кодексу України та

Outcome: approved