Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна, що є спіль¬ною сумісною власністю колишнього подружжя, та просить, врахувавши обставини, що мають істотне значення, відступити від засади рівності часток подружжя і виділити їй житловий будинок з надвірними будівлями в м.Костопіль по вул.Грушевського 58, а відповідачу - 3Л частини квартири №3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час перебування з відповідачем у шлюбі вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Грушевського, 58 в м.Костопіль та % частини квартири № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13. При поділі майна позивач просить відступити від засади рівності часток подружжя, оскільки відповідач ухиляється від виховання та утримання неповнолітньої дочки і сплачує лише 50 грн. алімен¬тів. Крім того, він не дбав про матеріальне забезпечення сімї, неодноразово брав кредити, які використовував на свої власні потреби. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснили, що будинок в м.Костопіль по вул.Грушевського, 58 був придбаний на кошти після продажу належної колишньому подружжю квартири та при допомозі дядька позивача. Відповідач брав кредит на купівлю квартири дочці, а фактично використав його на придбання квартири для своєї сестри. Після розірвання шлюбу відповідач забрав побутову техніку: телевізори, електропіч. Просять позов задоволити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що будинок в м.Костопіль по вул.Грушевського, 58 був придбаний у його рідної сестри. Квартира № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13 раніше належала його матері і вона в ній проживала разом із сімєю сестри відповідача. Квартира була переоформлена на відповідача з метою, щоб отримати кредит для придбання квартири для його сестри. Після цього планувалося, що матір відповідача перейде жити до відповідача у времянку, яку побудують біля будинку по вул.Грушевського, 58 в м.Костопіль, а для погашення кредиту мали намір продати квартиру № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевсь¬кого, 13. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог ЗАТ КБ «ПриватБанк» пояснив, що позиція банку полягає в тому, щоб заставлене житло перебувало в одного власника. Свідок [PERSON] показала, що в 2006 р. позичала позивачу кошти в сумі 1350 доларів США. Свідок [PERSON] показав, що неодноразово надавав матеріальну допомогу позивачу і відповідачу та позичав їм кошти. Він також дарував позивачу кошти як своїй племінниці. Свідок [PERSON] показала, що квартира № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13 належала батькам відповідача. На сімейній раді вирішили цю квартиру продати. В звязку з цим переоформили квартиру на відповідача. Кредит відповідач брав на купівлю квартири для своєї сестри [PERSON]. Свідок [PERSON] показала, що позичала позивачу кошти в сумі 2000 доларів СИТА для купівлі будинку. Свідок [PERSON] показав, що був співвласником квартири № 3 в м.Костопіль по вул.Гру- шевського, 13. Цю квартиру переписали на відповідача, щоб взяти кредит для купівлі житла для свідка з матірю та для добудови житла для матері відповідача. За рахунок продажі квартири № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13 планували погасити кредит. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи і свідків, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено судом, сторони перебували в шлюбі з 11 жовтня 1986 р. до 14 квітня 2009 р. За час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] На утримання неповнолітньої дочки [PERSON] відповідач за рішенням суду сплачує аліменти в сумі 50 грн. Із наданих позивачем документів встановлено, що за час спільного проживання сторони купили будинок з надвірними будівлями в м.Костопіль по вул.Грушевського, 58, який оформлений на позивача. Крім того, в порядку спадкування до відповідача перейшла % частина квартири № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13. Згідно договору купівлі - продажу від 3 вересня 2008 р. відповідач придбав 3А частини квартири № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13. Таким чином, у власності сторін перебуває житловий будинок з надвірними будівлями в м.Костопіль по вул.Грушевського, 58 та 3А частини квартири № 3 в м.Костопіль по вул.Гру¬шевського, 13. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 59 ЦПК встановлено, що докази, на яких грунтується рішення суду повинні бути допустимими. Правило допусти¬мості встановлює, що обставини справи, що за законом повинні бути підтверджені визначе¬ними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказу¬вання. Допустимість нерозривно зв'язана з встановленими в цивільному праві формами угод і наслідками недотримання встановленої законом форми. Статтею 208 ЦК встановлено, що правочини ( угоди ) фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян ( 340 і більше гривень ), повинні вчинятися в письмовій формі. Недотримання сторонами встановленої законом письмової форми тягне за собою неможливість використання сторонами окремих засобів доказування, так як згідно ст.218 ЦК передбачено, що при запереченні правочину рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. В звязку з цим, суд не приймає до уваги показання свідків, які вказували про те, що позичали кошти для придбання житла. Відповідно до ч.І ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і у разі поділу майна їх частки є рівними (ч.І ст.70 СК України ). Частинами 2 та 3 ст.70 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Також рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Суд вважає, що в судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до наданих позивачем документів вартість будинку з надвірними будівлями в м.Костопіль по вул.Грушевського, 58, який позивач просить виділити їй, становить 49584 грн., а вартість 3/4 частини квартири № 3 в м.Костопіль по вул.Грушевського, 13 становить 8473 грн. В судовому засіданні встановлено, що на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], відповідач за рішенням суду сплачує аліменти в сумі 50 грн. Однак, позивачем не надано достатніх доказів, що розмір аліментів, які вона одержує на неповнолітню дочку, недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. Сам по собі факт отримання аліментів в сумі, яка менша від мінімального розміру аліментів, не може служити підставою для виділення позивачу майна по вартості в пять разів більшого, ніж відповідачу. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed