Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт купівлі-продажу 7/10 частин житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинську по вул. Залізничній будинок № 47, загальною площею 44.4 кв. м, житловою площею 28.7 кв. м. визнати за нею право власності в цілому на зазначене нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачкою було укладено угоду купівлі-продажу нерухомого майна, так як вони знаходились в родинних відносинах, то письмовий договір не укладали. Вона фактично володіє і користується зазначеним майном, але на теперішній час право власності оформити не може, так як договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник Відповідача [PERSON] комітету Карнаухівської селищної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи OKП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи: ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її у часті, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, виходячи з наступного. У судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] в січні 1678 p.. точну дату встановити не вдалося, було укладено угоду купівлі-продажу 7/10 частин житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинську по вул. Залізничній будинок № 31, загальною площею 44.4 кв.м. житловою площею 28.7 кв. м. Продаж зазначеного майна було здійснено за 3000 крб. Вказане вище нерухоме майно було передане Позивачці, про що зроблено запис у домовій книзі. При укладанні договору купівлі продажу були виконані всі суттєві умови договору купівлі-продажу передача нерухомого майна, документів, та грошових коштів.[PERSON] виписалась з будинку та виїхала за межі міста. З 01.06.1978 р. зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] син [PERSON] На підставі рішення [PERSON] комітету Карнаухівської селищної ради м. Дніпродзержинська № 117 від 25.09. 1979 р. проведено впорядкування нумерації житлових будинків по вул. Залізничній в с. Карнаухівка. згідно з яким будинку, розташованому за адресою с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська. вул. Залізнична будинок № 31 було встановлено нову адресу - с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська, вул. Залізнична, будинок № 47 (а.с. 37-39). 10.07.1999 р. [PERSON] померла (а. с. 5). На день смерті у [PERSON] було прізвище Несторенко, так як 11.01.1989 р. вона уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 6). За час фактичного володіння спірною садибою позивачка за свої кошти побудувала сіни а 1 -1, сарай Б-1. душ Д-1 і Є-1. почала будувати будинок З-1. Згідно технічного паспарту, який виданий OKП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», до складу нерухомого майна входить житловий будинок А-1 загальною площею 44.4 кв. м, житловою 28.7 кв. м; сіни а 1 -1; сарай Б-1; душ Д-1 і Є-1. Рішенням [PERSON] комітету Карнаухівської селищної ради народних депутатів № 121 від 20.09.1988 р. були узаконені господарчі будівлі сіни al-1, сарай Б-1, душ Д-1 Є-1. (а.с. 16). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була вона мешкає в с. Карнаухівка більше 30 років по сусідству з позивачкою. Була присутня при передачі грошових коштів за вищезазначене нерухоме майно. Підтвердила, що позивачка володіє вищезазначеним нерухомим майном з 1978 року. [PERSON] після продажу будинку виїхала за межі міста і вона її більше не бачила. Всі господарчі будівлі були збудовані позивачкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була вона є сусідкою позивачки. Була присутня при передачі грошових коштів за вищезазначене нерухоме майно. Підтвердила, що позивачка володіє вищезазначеним нерухомим майном з 1978 року. [PERSON] після продажу будинку виїхала за межі міста і вона її більше не бачила. Всі господарчі будівлі були збудовані позивачкою. У відповідності до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (набрав чинності 1 січня 2001 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. На час укладання між позивачем та [PERSON] угоди купівлі-продажу нерухомого майна у м. Дніпродзержинську с. Карнаухівка. вул. Залізничній будинок № 31 діяв Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року). Приписами статті 128 ЦК УРСР передбачено, що право власності (прав оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей. Згідно ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язуєте передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно сплатити за нього певну грошову суму. Так, у відповідності до зазначених вище приписів ЦК УРСР. чинних на час укладання угоди, позивач отримав у власність нерухоме майно, розташоване у м. Дніпродзержинську с. Карнаухівка. вул. Залізничній будинок № 31. на час розгляду справи м. Дніпродзержинську с. Карнаухівка, вул. Залізничній будинок №47 сплативши продавцю визначену угодою грошову суму.У зв'яжу із повним виконанням сторонами за договором своїх обов'язків правовідносини сторін за вказаним вище договором купівлі-продажу були припинені. Частиною 1 ст.5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів» визначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язковоїреєстрації таких прав (ч.4 ст.3 Закону). На дату виникнення у позивача права власності на спірне нерухоме майно, законодавство України не передбачало обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та державної реєстрації права власності на нього. Право власності- це врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном( ст.316-319 ЦК України). Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до сг.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право приватної власності набувається в порядку, визначному законом та є непорушним (ст.41 Конституції України). У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того щоб бути доведеним перед іншими особами. Викладене є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Враховуюче наведене вище,

Outcome: approved