Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

19.01.2011р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Миколаївської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.02.1998р. він придбав у [PERSON] жилий будинок з усіма надвірними господарськими та побутовими спорудами та побудовами, що знаходиться в [ADDRESS], та розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0609 га. Договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріально та зареєстрований у ММБТІ. Як зазначив позивач, земельна ділянка, на який розташований будинок, належала на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Миколаївською міською радою 02.03.1995р. на підставі рішення Миколаївської міської ради від 12.02.1993р. за № 16/11. Між тим у договорі купівлі-продажу будинку не було зазначено, що позивачем придбано і земельну ділянку. Як вказав [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Посилаючись на викладені обставини і ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, а також той факт, що оформити своє право власності на земельну ділянку у позасудовому порядку він не має можливості, позивач просив визнати за ним право власності на вказану ділянку. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача - Горобченко О.В. - позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 10 лютого 1998 року [PERSON] продала [PERSON] цілий жилий будинок з усіма надвірними господарськими та побутовими спорудами та побудовами, що знаходиться в [ADDRESS], та розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0609 гектарів. Договір купівлі- продажу був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. за реєстр.№ 727 та зареєстрований у ММБТІ 30.03.1999р. за реєстр.№. 19901 (а.с.6). Згідно Державному акту на право приватної власності на землю, виданого Миколаївською міською радою 02.03.1995р. на підставі рішення Миколаївської міської ради від 12.02.1993р. за № 16/11, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1637, [PERSON] була також і власником земельна ділянка, на який розташований будинок (а.с.8). Між тим у договорі купівлі- продажу будинку не було зазначено, що позивачем придбано і земельну ділянку. Статтею 30 Земельного кодексу України, введеного в дію Постановою ВР УРСР № 562-ХІІ від 18.12.1990р., що діяв на момент укладання договору купівлі-продажу муж [PERSON] і позивачем, встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. В укладеному [PERSON] і [PERSON] договорі ніяких обмежень щодо переходу права власності на земельну ділянку не має, до того ж у пункті 7 договору зазначено, що сторонам роз'яснені положення ст.ст.22, 30 Земельного кодексу. Відповідно до довідки сектору адресно-довідкової роботи УМАВС України у Миколаївській області від 11.11.2010р. [PERSON] [INFO] померла (а.с.15). Згідно листу Другої Миколаївської державної нотаріальної контори № 439/01-16 від 09.02.2011р. у Спадковому реєстрі та алфавітних книгах спадкових справ справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.14). Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що даний позов є обґрунтованим підлягає задоволенню.

Outcome: approved