Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк». Отже, 05 серпня 2005 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL-201/034/2005. На підставі цього договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 42500 дол. США, зі строком погашення не пізніше 05.08.2020р. та відповідною платою за користування кредитом. Згідно п.1.5.1 Кредитного договору повернення кредитних коштів здійснюється [PERSON] щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Але відповідачем [PERSON] були порушені взяті на себе обовязки щодо своєчасного повернення кредиту, у звязку з чим було здійснено вимогу щодо дострокового виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Однак вирішення цього питання в позасудовому порядку позитивного результату не дало, у звязку з чим за [PERSON], станом на 09.12.2009 р., виникла заборгованість, яка складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 40857,47 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 09.12.2009р., складає 326226,47 грн.; - заборгованості по відсоткам в розмірі 16046,07 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 09.12.2009р., складає 128119,85 грн.; - нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 05.09.2005 по 31.01.2006 в розмірі 4375,03 грн., що разом складає 458721,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Також, просить обмежити [PERSON] в праві виїзду за межі України до погашення суми боргу. Не погоджуючись з позовними вимогами відповідачем подана зустрічна позовна заява в якій він просить визнати кредитний договір № МL-201/034/2005, укладений 05 серпня 2005 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] недійсним, оскільки вважає, що вищезазначений кредитний договір був укладений з грубим порушенням норм матеріального права та діючого законодавства України. Так, кредитний договір був укладений між сторонами в іноземній валюті, а саме доларах США, відмінній від національної валюти України, тобто гривні, що встановлена до обовязкового обігу на території держави. [PERSON] вважає, що враховуючи положення споживчого кредитного договору на умовах надання кредиту в іноземній валюті, ця валютна операція потребує отримання однією із сторін кредитного договору № МL-201/034/2005 від 05.08. 2005 року індивідуальної ліцензії, яку на час підписання договору ані банк, ані [PERSON], як позичальник, не мали. Вважає вищезазначені обставини істотним порушенням чинного законодавства, у звязку з чим просить визнати кредитний договір № МL-201/034/2005 від 05.08. 2005 року укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ним недійсним з моменту його укладання та зобовязати ПАТ «ОТП Банк» зарахувати всі сплачені ним грошові кошти на користь банка, в рахунок зменшення отриманих ним кредитних коштів за вищезазначеним кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача надав розрахунок заборгованості за кредитом станом на 22.10.2010 року, яка становить 439650,54 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 40857,47 дол. США та по відсоткам в розмірі 14175,16 дол. США, що разом складає 55032,63 дол. США, що по офіційному курсу НБУ складає 435395,16 грн., пені 537,74 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 4254,38 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитом, станом на 22.10.2010 року становить 439650,54 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку разом із судовими витрати у вигляді держмита в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., які були понесені при зверненні із позовом до суду . Щодо вимог зустрічного позову, представник позивача їх не визнав про що надав суду письмові заперечення, а також пояснив, що з умовами кредитного договору, які повною мірою відповідають чинному законодавству, [PERSON] був ознайомлений у повному обсязі та він самостійно, на свій розсуд, прийняв рішення щодо укладання кредитного договору. Вважає, що зустрічний позов є необґрунтованим, а тому просить в його задоволенні відмовити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що кредитний договір укладений між ним та ПАТ «ОТП Банк» повинен бути визнаний недійсний на підставі вимог зазначених у зустрічному позові, який просить задовольнити, оскільки він є законним та обґрунтованим. Представник третьої особи за зустрічним позовом, до суду не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та надав суду письмові пояснення з приводу зустрічного позову в яких зазначив, що ч.2 ст. 192 ЦК України зазначається можливість використання в Україні іноземної валюти у випадках і порядку, встановлених законом. Також зазначає, що діючим Цивільним кодексом України відсутнє посилання на те, що грошова одиниця України є єдиним платіжним засобом на території України. Так, поняття грошей поширюється як на грошову одиницю України , так і на іноземну валюту. Грошова одиниця України наділена статусом універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, в той час як обіг іноземної валюти обумовлений (обмежений) вимогами спеціального законодавства України. На сьогоднішній день основою валютного законодавства є Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет) та банки видають кредити в іноземній валюті,

Outcome: partial