Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся в суд з позовом в інтересах держави, уповноваженого органу Міністерства оборони України та Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з навчанням і утриманням у вищому військовому навчальному закладі. В обґрунтування позову позивач вказав, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проведено перевірку дотримання посадовими особами Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» вимог чинного законодавства України, в частині відшкодування витрат, повязаних з навчанням і утриманням відрахованих курсантів з вищого військового навчального закладу. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] проходив навчання та військову службу на Факультеті з 15.03.2007 року по 11.06.2009 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу ІІІ «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001р. № 1053/2001, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 12.08.08 року, строком до закінчення навчання та останній зобовязався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 10 червня 2009 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського інституту танкових військ при Національному технічному університеті «Харківський політехнічний університет», правонаступником якого є Факультет і відповідачем був достроково розірваний на підставі п. 59 підпункту «В» «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», у зв'язку з відмовою проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання та відповідач був виключений із списків особового складу Факультету наказом начальника Факультету (по стройовій частині) від 10.06.2009 року № 107. Частиною 10 ст. 25 ЗУ «Про військовий обовязок і військову службу» визначено, що курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через не бажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу, після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених КМУ. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Аналогічна норма визначена, також, у п. 84 вищевказаного Положення. На розвиток ч. 10 ст. 25 ЗУ «Про військовий обовязок і військову службу» постановою КМУ від 12.07.2006р. № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також, у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, відшкодування витрат здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. На виконання вказаного п. 3 Порядку, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Таким чином, Факультетом, відповідно до вимог вищевказаних нормативних актів, були розраховані фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача на Факультеті з дня його зарахування до Факультету по день виключення зі списків особового складу Факультету, загальна сума яких склала 17841 гривня. При цьому, відповідач до даного часу добровільно не відшкодував кошти, які були затрачені на його утримання та навчання у вищому військовому навчальному закладі. В судовому засіданні прокурор уточнив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача 19600, 12 гривень фактичних витрат, повязаних з навчанням та утриманням відповідача на Факультеті з дня його зарахування до Факультету по день виключення зі списків особового складу і підтвердив всі інші обставини викладенні в позові. Представник позивача Міністерства оборони України в зявився лише на попередній розгляд справи, де позов підтримав і підтвердив обставини викладенні в ньому. Представник позивача - Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» в судове засідання не зявився, однак, подав суду письмову заяву про слухання справи без участі представника та підтримання позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що передчасно звільнитись з військової служби його спонукало негативне відношення офіцерського складу до нього, а також, той факт, що на Факультеті йому не забезпечувались пільги та гарантії, які передбаченні йому законодавством, як дитині сироті. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки держава забезпечує повне забезпечення дітей-сиріт. Заслухавши прокурора, відповідача, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] проходив навчання та військову службу на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з 15.03.2007 року по 11.06.2009 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу ІІІ «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001р. № 1053/2001, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 12.08.08 року, строком до закінчення навчання та останній зобовязався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 10 червня 2009 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського інституту танкових військ при Національному технічному університеті «Харківський політехнічний університет», правонаступником якого є Факультет і відповідачем був достроково розірваний на підставі п. 59 підпункту «В» «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», у зв'язку з відмовою проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання та відповідач був виключений із списків особового складу Факультету наказом начальника Факультету (по стройовій частині) від 10.06.2009 року № 107. Відмовляючи в позові, суд виходить з того, що [PERSON] є повним сиротою, тобто, позбавлений обох батьків, а відповідно до ст. 52 ч. 3 Контитуції України, утримання та виховання дітей сиріт покладається на державу. Це положення Конституції України, більш детально кореспондоване у ст.ст. 8, 9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», які регламентують наступне: держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт (ч.1 ст. 8); право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти віком до 18 років та особи з їх числа при продовженні навчання до 23-х років або закінчення відповідних навчальних закладів (ч. 3 ст. 8); витрати на утримання дітей-сиріт у державних закладах фінансуються з державного, обласних бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим інших джерел не заборонених законодавством. Тобто, у позивача відсутні законні підстави для стягнення з відповідача вищевказаної суми у відшкодування витрат, в сумі - 19600, 12 гривень, повязаних з навчанням та утриманням відповідача на факультеті з дня його зарахування до факультету по день виключення зі списків особового складу.

Outcome: dismissed