Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1651 га, яка розташована на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області. На початку травня 2008 року садівницьке товариство «Черемшина» землі, якого межують з земельною ділянкою позивачки за допомогою важкої техніки, самовільно загорнуло шаром землі товщиною близько 1 м. частину належної їй земельної ділянки, яка складає близько 0,065 га. На момент загортання земельна ділянка була оброблена та засаджена картоплею та в результаті засипання врожай картоплі був повністю знищений. Зважаючи на викладені обставини, позивачка просить відновити до попереднього стану частину земельної ділянки площею 0,06 га шляхом зняття нагорнутого на неї шару землі та відновлення родючого шару землі, стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірі 5850 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., та судові витрати. У судовому засіданні позивачка та її представник доводи позовної заяви підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заперечень або пояснень щодо заявлених вимог від відповідача на адресу суду не надходило. Представник третьої особи - Димерська селищна рада в судове засідання не зявився, надіслав до суду листа про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечують. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, розглянувши справу у заочному провадженні, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивачки, її представника, перевіривши їх письмовими доказами вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником земельної ділянки, розміром 0,1651 га, яка розташована на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 062636 (а.с.3-4). Відповідач [PERSON] товариство «Черемшина» є власником суміжної з [PERSON] земельної ділянки. 06 травня 2008 року за участі депутата Димерської селищної ради [PERSON] в присутності жителів смт.Димер було проведено обстеження земельної ділянки [PERSON] що стверджується актом від 06.03.2008р. Актом від 06.03.2008р. встановлено, що зелені насадження (картопля) повністю засипані землею на площі 0,065 га та фактично знищені (а.с.22). Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом [PERSON] товариство «Черемшина» самовільно без будь-яких правових підстав загорнуло шаром землі частину земельної ділянки, яка належить [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Згідно із ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відновлення до попереднього стану частини земельної ділянки площею, 0,06 га, яка належить на праві власності [PERSON] обґрунтованою, доведеною в судовому засіданні і підлягає задоволенню шляхом зняття нагорнутого на неї шару землі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Власник, права якого порушені відповідно до ст. 386 ЦК України має право на відшкодування завданої йому матеріальної і моральної шкоди. Загальною підставою до відшкодування шкоди є неправомірна дія особи, яка заподіяла шкоду, на яку відповідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України покладається обовязок відшкодування шкоди в повному обсязі. Позивачка всупереч ст.60 ЦПК України не надала належних доказів заподіяння матеріальної шкоди відповідачем, а подані позивачем розрахунки заподіяної матеріальної шкоди відповідачем в сумі 5850 грн. судом визнаються як необгрунтованими та неналежними. За таких обставин позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то підстави для цього передбачено вимогами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд зважає на підстави і обставини, що обґрунтовані позивачем в судовому засіданні, зокрема, з огляду на перенесені нею страждання у звязку із знищенням частини її праці, вимушених змін у життєвих планах, а також їх тривалість, на підставі чого визнає доведеним заподіяння позивачці моральної шкоди відповідачем, суд визначає розмір моральної шкоди в 1000 грн. Крім того суду представлено документальне підтвердження понесених позивачкою судових витрат, які слід стягнути з відповідача в доведеному розмірі. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial