Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-23 00:00:00

Позивач 28.04.2010 року звернувся до суду із позовом, який неодноразово уточнював, в тому числі, уточнив 15.07.2010 року та 27.05.2011 року, Просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру 33, що становить 11/100 частин квартири №28-36 по бул.Вернадського Академіка, 67 у м.Києві, яке видане 13.08.2004 року Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим №8-4435 на ім*я [PERSON]. В позові зазначив, що вказане свідоцтво (а.с.78) було видане на майно його батька [PERSON], відносно відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва 4.06.2004 року було видано свідоцтво про його смерть; дата смерті вказана 23.02.2003 року. Спадщину у вигляді зазначеного житла отримав син другої дружини його батька [PERSON] Від неї вказане майно перейшло до нього ([PERSON]А.) за заповітом його матері (а.с.72), яка прийняла спадщину від [PERSON], але не оформила спадкових прав. 01.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва на виконання постанови від 23.08.2008 року Окружного адміністративного суду м.Києва виключено відомості із актів цивільного стану про [PERSON], як про померлого. Тому відповідно ст. 1220 ЦК України зазначене житло не може бути предметом спадщини, оскільки [PERSON] на період подання позову до суду (28.04.2010 року) не був померлим. В судовому засіданні позивач (та його представник) позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Також пояснив, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 18.11.2010 року [PERSON] оголошено померлим. Він, як син [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Тому наявність оспорюваного ним свідоцтва суперечить його правам на спадщину від батька. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час його проведення повідомлявся судом неодноразово, тому суд проводить заочний розгляд справи, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд керується вимогами ст. 10, 11, 60 ЦПК України щодо змагальності, диспозитивності та обов*язку доказування сторонами своїх вимог чи заперечень в ході розгляду справи. Обставини, на які посилається позивач повністю підтверджуються матеріалами справи. Суд вважає оспорювань позивачем свідоцтво правочином, в результаті якого відбувся перехід права власності від померлої особи [PERSON] на користь [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Суд вважає, що свідоцтво про право власності на оспорювану квартиру суперечить ст. 1220 ЦК України, оскільки на період його видачі (13.08.2004 року) [PERSON], від якого успадковувалось майно в установленому законом порядку не був оголошений померлим, а свідоцтво про його смерть в подальшому було анульовано. На підставі викладеного та

Outcome: approved