Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 175.000 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути ці грошові кошти [PERSON], що підтверджується розпискою. 26 липня 2010 року [PERSON] повернув позивачці 4.000 доларів США, а 01 серпня 2010 року [PERSON] повернув позивачці 7.000 доларів США. Однак залишок грошових коштів у сумі 164.000 доларів США [PERSON] [PERSON] не повернув. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 164.000 доларів США та судові витрати. Під час розгляду справи [PERSON] збільшила розмір позовних вимог про що подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу 159.000 доларів США, а також 2.500 доларів США в рахунок матеріальної шкоди, 12.000 доларів США в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому посилався на те, що він помилково написав розписку [PERSON] про отримання 175.000 доларів США, оскільки він повинен був написати розписку про отримання від [PERSON] 175.000 гривень. У зв'язку з вказаним, [PERSON] просив суд визнати частково недійсним правочин в частині суми боргу, а саме просив суд вважати, що [PERSON] отримав позику від [PERSON] у розмірі 175.000 гривень. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові; у зустрічному позові просили суд відмовити за безпідставністю позовних вимог. [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 25 червня 2006 року [PERSON] позичив у [PERSON] 25.000 доларів США, а у 2010 році він повернув [PERSON] 16.000 доларів США. Таким чином, [PERSON] вважає, що залишок який він повинен повернути [PERSON] складає 42.200 гривень. Однак, у своєму позові [PERSON] вказує, що у 2010 році він помилково написав розписку [PERSON] про отримання 175.000 доларів США, оскільки він повинен був написати розписку про отримання від [PERSON] 175.000 гривень. Крім того, у судому засіданні представник відповідача [PERSON] стверджувала, що [PERSON] не була завдана матеріальна та моральна шкода діями [PERSON], у зв'язку з чим просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди . Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оригінали розписок, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що у червні 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 175.000 доларів США, а [PERSON] зобов'язався ці грошові кошти повернути [PERSON] за її вимогою. У зв'язку з тим, що з червня 2006 року по червень 2010 року [PERSON] не повернув [PERSON] грошові кошти у сумі 175.000 доларів США, 25 липня 2010 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з проханням щоб він написав розписку про отримання у неї позики у сумі 175.000 доларів США, що підтверджується розпискою (а. с. 5). Під час розгляду справи, [PERSON] підтвердив, що він 25 липня 2010 року особисто написав розписку про отримання від [PERSON] 175.000 доларів США. 26 липня 2010 року [PERSON] повернув [PERSON] позику у розмірі 4.000 доларів США, що підтверджується розпискою ( а. с. 48). 01 серпня 2010 року [PERSON] повернув [PERSON] позику у розмірі 7.000 доларів США, що підтверджується розпискою ( а. с. 49). 28 серпня 2010 року [PERSON] повернув [PERSON] позику у розмірі 5.000 доларів США, що підтверджується розпискою ( а. с. 50). Крім того, судом встановлено, що до нинішнього часу залишок позики у сумі 159.000 доларів США року [PERSON] [PERSON] не повернув. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або Не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З урахуванням вказаного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути борг в сумі 159.000 доларів США, що по курсу Національного Банку України, станом на 22 листопада 2010 року, еквівалентно 1.260.870 гривень з наступного розрахунку: 1.) \~ \~ \~ \~1 долар за курсом Національного Банку України = 7 гривень 93 копійки; 2.) \~ \~ \~ \~159.000 помножити на 7.93 = 1.260.870. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] 2.500 доларів США в рахунок матеріальної шкоди, 12.000 доларів США в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що слід відмовити, оскільки ні позивачка , ні її представник не довели суду те, що [PERSON] отримала моральну та матеріальну шкоду у зв'язку з тим, що [PERSON] не повернув [PERSON] борг. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд критично оцінює заперечення відповідача та його представника проти задоволення позову, які грунтуються на тому, що [PERSON] помилився у виді валюти коли писав розписку [PERSON] про отримання від неї 175.000 доларів США, оскільки цей факт не відповідає дійсності і суд розцінює це як бажання відповідача [PERSON] уникнути від виконання взятих на себе зобов'язань, а саме від повернення [PERSON] залишку суми позики у розмірі 159.000 доларів США. Крім того, суд вважає, що твердження відповідача [PERSON] та його представника про те, що договір позики безгрошовий не знайшли свого підтвердження під час розгляду, тому що судом встановлено, що гроші [PERSON] передала [PERSON], але не в момент написання розписки. Стосовно позовних вимог [PERSON] про визнання правочину частково недійсним суд вважає, що слід відмовити, оскільки під час розгляду справи ні відповідач [PERSON], ні його представник не довели суду ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 2, ч. З ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, крім іншого, належать : - судовий збір, - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, У зв'язку з розглядом справи позивачка витратила власні грошові кошти: - на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 1.700 гривень ( а. с.З), - на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 0 гривень ( а. с. 4), а всього ( 1.700 + 120 = 1.820) 1.820 гривень. З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань, загальна грошова сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] складає: .260.870 + 1.820= 1.262.690) 1.262.690 гривень.

Outcome: partial