Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 05.05.2010 року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 92 по вул. Ворошилова в с. Ярешки Андрушівського району Житомирської області. Сторони є спадкоємцями за законом. Відповідач спадщину не прийняла. Позивач прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, але він не може реалізувати свої спадкові права, оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на жилий будинок № 92 по вул. Ворошилова в с. Ярешки Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові заяві обставинами. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву, з проханням розглядати справу в її відсутність, вказувала, що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив: 05.05.2010 року помер [PERSON] (а.с.4);після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 92 по вул. Ворошилова в с. Ярешки Андрушівського району Житомирської області (а.с.7);сторони є єдиними спадкоємцями за законом (а.с.5);відповідач спадщину не прийняла. Позивач прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, але він не може реалізувати свої спадкові права, оскільки на вищезгаданий будинок відсутні право встановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст . ст . 328,38 0,1216, 1220,1222,1269 ЦК України, ст.3 чі.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на жилий будинок № 92 по вул. Ворошилова в с. Ярешки Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved