Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача виконкому Дрогобицької міської ради, в якому з уточненням позовних вимог (а.с. 3, 20-21), просила визнати за нею право власності на самочинне будівництво веранду, добудовану до квартири №2 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вказане самочинне будівництво нею здійснено без порушення будівельних норм та правил, протипожежних вимог та жодним чином не порушує права та інтереси третіх осіб. Крім цього, не погодившись з первісним позовом, до суду звернулись [PERSON] особисто та в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з зустрічним позовом до [PERSON] (а.с. 38-39) про усунення перешкод в користуванні комунікаціями водогону і водовідведення та знесення самочинного будівництва. Позовні вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири №3 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області. Зазначають, що [PERSON] самочинно провела реконструкцію веранди у своїй квартирі, в результаті чого істотно збільшила її розміри. Крім цього, водопровідна та каналізаційна труби до їхньої квартири тепер проходять на відстані 0,3-0,6 м від фундаменту самочинно добудованої веранди і на глибині відповідно 1,6 м. та 1,1 м., що є порушенням ДБН СНиП ІІ-М.1-71, виданих у 1976 році, згідно яких найменша відстань від підземних мереж каналізації і водостоків до фундаментів будинків та споруд становить 3 м. Просять суд постановити рішення, яким усунути їм перешкоди в експлуатації комунікаціями водопроводу та водовідведення, зобовязавши [PERSON] привести веранду квартири №2 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області в попередній стан до зовнішніх розмірів, та стягнути на їхню користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] первісні позовні вимоги підтримали, не визнавши зустрічного позову, та доповнили, що в 2007 році вона [PERSON] придбала квартиру №2 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області. До цієї квартири була добудована веранда, однак така потребувала капітального ремонту. У звязку з цим вона отримала згоду всіх сусідів, зокрема, і від [PERSON], на реконструкцію цієї веранди з розширенням. Останній погоджувався на проведення саме такої реконструкції, однак згідно запропонованої ним схеми, про що написав у своїй заяві від 08.05.2007 року, посвідченої директором КП "БУ-3". Крім цього, [PERSON] не заперечував на підключення каналізації квартири №4, в якій проживала [PERSON], за її, [PERSON], кошти. Намагалась вирішити питання щодо виготовлення техдокументації на реконструкцію та здачу добудованої веранди в експлуатацію, однак їй в цьому було відмовлено у звязку з відсутністю документу щодо належності їй земельної ділянки, на якій зведено таке будівництво. Вважає, що здійснена нею добудова веранди ніяким чином не впливає на роботу та функціонування системи каналізації та водопроводу, а відтак не може порушувати права та інтереси мешканців квартири №3 [PERSON]. Крім цього, вважає також безпідставним посилання [PERSON]М на те, що встановлений нею турбокотел з трубою на стіні реконструйованої веранди порушує їхні права, оскільки на таке встановлення вона отримувала дозвіл у ФДУЕГГ. Просить її позов задоволити, у в зустрічному відмовити. Представник виконкому Дрогобицької міської ради [PERSON] заперечив проти задоволення первісного позову з тих підстав, що позивачка [PERSON], як і інші співвласники квартир у будинковолодінні №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області, не є ні власниками, ні користувачами земельної ділянки, на якій розміщений цей будинок. Така земельна ділянка є у власності Дрогобицької міської ради і лише була закріплена за будинком, як прибудинкова територія. В подальшому представник виконкому (по телефону) просив закінчувати розгляд справи у його відсутності у звяжу з хворобою. Третя особа [PERSON] відносно задоволення первісного позову покладається на думку суду, позаяк вважає, що здійснена [PERSON] добудова веранди до ї квартири жодним чином не порушує його прав та інтересів. Третя особа [PERSON] в судові засідання неодноразово не з'являвся, не повідомляючи причин неявки, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи по останньому відомому місцю проживання, а тому суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності. [PERSON], від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] заперечила проти задоволення первісного позову, а зустрічний підтримала. Доповнила, що ніякої згоди ні вона, ні [PERSON] на збільшення розмірів веранди до квартири [PERSON] вони не давали. Зазначила, що здійснена добудова порушує їхні права, оскільки спричинює затінення кімнати. Крім цього, до їхнього вікна підведена труба від турбокотла з квартири [PERSON], яка спричинює шум, вони не можуть відкрити вікно у своїй квартирі. Разом з тим, збільшення розмірів веранди [PERSON] призвело до порушення державних будівельних норм і правил, зокрема, що відстані системи каналізації та водовідведення, що в майбутньому зможе утруднити їхнє використання та ремонт. Допитана як спеціаліст представник КП "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради [PERSON] суду пояснила, що при проведенні обстеження водопроводу та каналізації в будинковолодіння №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області було виявлено порушення ДБН 360-92, що в майбутньому зможе ускладнити проведення їх аварійно-відновлювальних робіт, однак на даний час ці системи справно функціонують. Вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, заслухавши пояснення спеціаліста, перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Частина 1 ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. А згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що [PERSON] є власником квартири №2, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] співвласниками квартири №3, [PERSON] власником квартири №1, а [PERSON] власником квартири №4 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області. Разом з тим, як вбачається з довідки КП ЛОР Дрогобицьке МБТІ та ЕО (а.с. 16), поверхового плану, експлікації та викопіювання з плану (а.с. 12-14), [PERSON] до належної їй на праві власності квартири №2 у зазначеному вище будинку було самочинно збудовано замість старої нову (внаслідок чого збільшились розміри) веранду літ. "а3" зовнішніми розмірами (5,75 х 2,39)м. + ((2,39 +1,43)м./2) х 1,15 м., літ. "2-1" площею 4,0 кв.м., літ. "2-2" площею 7,9 кв.м. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК). Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК). Як на підставу своїх позовних вимог [PERSON] та її представник в судовому засіданні посилались на те, що самовільне будівництво (на їх думку реконструкція) веранди здійснено зі згоди сусідів, з дотриманням будівельних норм і правил, протипожежних вимог, у зв'язку з чим ними подано позов. Так, в матеріалах справи наявні заяви [PERSON] та [PERSON] від 08.05.2007 року, посвідчені директором КП "БУ-3" (а.с. 6-8), про відсутність їхніх заперечень щодо реконструкції веранди з розширенням [PERSON] Крім цього, відповідно до висновку, складеного КАПП "Архпроект" від 22.08.2007 року за №606 (а.с. 9) та згідно експертного висновку, складеного ВзПНПД Дрогобицького РВ ГУ МНСУ у Львівській області №6/849 від 22.08.2007 року (а.с. 15), самочинне будівництво веранди до квартири №2 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі Львівської області здійснено без порушення будівельних норм і правил, протипожежних вимог. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, належного дозволу на спірне самочинне будівництво [PERSON] не надавалось і належно затверджений проект будівництва у неї відсутній, самочинна добудова в експлуатацію у встановленому законом порядку нею не здавалась. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.10.2010 року (а.с. 87-88), яке набрало законної сили, ухваленим в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, а відтак доказуванню не підлягає, що як позивач, так і відповідачі, не дотримались процедури отримання земельної ділянки на вул. Грюнвальдська, 1 в м. Дрогобичі Львівської області в користування чи у власність. В судовому засіданні сторони підтвердили, що і на сьогоднішній день вони не являються ні користувачами, ні власниками земельної ділянки на вул. Грюнвальдська, 1 в м. Дрогобичі Львівської області. Таким чином судом встановлено, що спірне будівництво веранди до квартири [PERSON] здійснено без належно затвердженого проекту і, відповідно, без дозволу на початок будівельних робіт і таке будівництво здійснено на земельній ділянці, яка належить до земель місьземфонду, а відтак являється самочинним будівництвом. З огляду на зазначене та враховуючи той факт, що саме Дрогобицька міська рада являється власником земельної ділянки на вул. Грюнвальдська, 1 в м. Дрогобичі, на якій [PERSON] здійснила самочинне будівництво веранди до приватизованої квартири в чотирьохквартирному житловому будинку, відповідач заперечує проти визнання права власності за позивачем на спірну нерухомість, а тому суд не знаходить підстав для задоволення первісного позову. Що стосується зустрічного позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного ухилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд, за позовом відповідного органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, а у випадку відмови знести таке. Позивачі за зустрічним позовом - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], заявляючи позов про усунення їм перешкод в користуванні комунікаціями водопроводу та водовідведення шляхом приведення самочинної прибудови до попереднього стану відносно зовнішніх розмірів, зазначали, що водопровідна та каналізаційна труби до їхньої квартири №3 проходять на відстані 0,3-0,6 м від фундаменту самочинно добудованої веранди до квартири №2 на глибині відповідно 1,6 м. та 1,1 м., що є порушенням, на їхню думку ДБН СНиП ІІ-М.1-71 (а.с. 45-46), які як на час звернення до суду, так і на час розгляду справи судом втратили чинність. Що стосується посилання в судовому засіданні [PERSON]М на лист КП "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради від 23.11.2007 року про порушення [PERSON] ДБН 360-92 щодо розташування інженерних мереж водопроводу та каналізації, таке не може бути взяте судом до уваги, позаяк з цього приводу уточнення підстав позову позивачами не подавалось, а згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу лише в межах заявлених позовних вимог. Крім цього, позивачі за зустрічним позовом не вказали, які саме перешкоди спірним самочинним будівництвом їм чиняться в користуванні комунікаціями водопроводу та водовідведення, і в цілому їхньою квартирою №3 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі, хоча судом, з урахуванням вимог ст. 10 ЦПК України, з метою всебічного і повного зясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін відповідно до заявлених вимог, було запропоновано позивачам подати, зокрема, висновки відповідних експертиз щодо можливого порушення допустимого рівня шуму, забруднення тощо, однак позивачі цим правом не скористались, вказавши як на підставу своїх позовних вимог лише можливість виникнення перешкод в користуванні комунікаціями водопроводу та водовідведення та відсутність відповідних дозволів на таке будівництво. Що стосується посилання позивачів [PERSON] на можливість виникнення перешкод в користуванні комунікаціями водопроводу та водовідведення у майбутньому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно статті 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, у даному випадку у разі порушення права, свобод чи інтересів позивача у нього виникає право звернення до суду, а вимоги щодо усунення порушення, яке може виникнути в майбутньому, не можуть бути предметом розгляду в суді. При цьому, в судовому засіданні [PERSON] підтвердила справність системи водопроводу та водовідведення до належної їм квартири на даний час. Суд вважає також голослівним посилання [PERSON] в судовому засіданні на неправомірність встановлення позивачкою [PERSON] газового турбокотла у прибудованій веранді своєї квартирі, що спричинює їм незручності, позаяк жодних належних доказів про будь-які перешкоди таким встановленням вона суду не подала. Крім цього, правомірність встановлення газового котла не є предметом розгляду зазначеної справи та виходить за межі зустрічних позовних вимог. При таких обставинах суд вважає, що законні права та інтереси співвласників квартири №3 в будинку №1 на вул. Грюнвальдська в м. Дрогобичі [PERSON] спірним самочинним будівництвом у даному випадку не порушені. Разом з тим, стаття 376 ЦК України наділяє правом звернення до суду із вимогами про знесення самочинного будівництва лише власників (користувачів) земельної ділянки та відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування. Однак, як встановлено вище, громадяни [PERSON] не були і не стали по сьогоднішній день ні власниками, ні користувачами земельної ділянки на вул. Грюнвальдська, 1 в м. Дрогобичі, а тому не наділені правом на звернення до суду з даним позовом, . З огляду на зазначене суд вважає, що підстав для задоволення зустрічного позову, передбачених ст. 376 ЦК України, на які посилаються позивачі, в даному випадку немає.

Outcome: dismissed