Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач Хорольського КП "Комунсервіс"звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості з комунальних платежів. В позовній заяві позивач вказував, що Хорольське КП "Комунсервіс" є виготовлювачем та надавачем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 16 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відповідачеві протягом тривалого часу надаються комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач зобовязаний своєчасно, але не пініше 10 числа кожного наступного за звітним місяця вносити плату за надання послуг згідно встановлених тарифів за затвердженими міською радою нормативами, згідно ст.ст. 20,32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" та п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачай холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністр України № 630 від 21.07.2005 року. Послуги з централізованого водопостачання (водовідведення) відповідачеві надавали своєчасно та встановленої якості, однак він в односторонньому порядку не виконув зобовязання по оплаті з комунальних послуг, в результаті чого станом на 01.09.2010 ро склалась заборгованість в сумі 2278 грн. 48 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, але подав письмову заяву проханням справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі прохав стягнути з відповідача заборгованість з комунальних платежів в сумі 2278,48 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причі хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджуєті поштовим повідомленням, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у Й( відсутність не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочно розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібр по справі докази, суд приходить до висновку, що позов Хорольського комунальні підприємства «Комунсервіс» підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що виробником послуги з централізованого водопостачання водовідведення є позивач, який безпосередньо виробляє вказану послугу та отримує за це пле Відповідач [PERSON] проживає в [INFO]. Між відповідачем та позивачем за час надання послуг договір ] надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не укладався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позиі як виробник послуг, зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на нада житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов й виконання згідно з типовим договором. Пунктом 1 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлс комунальні послуги» та п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будині затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року передбач обовязок відповідача, як споживача житлово-комунальних послуг, укласти договір на нада житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. 3 наведених вище норм Закону видно, що, маючи обовязок на укладення договор сторони по справі допустили його невиконання без поважних причин, а тому ступінь їх вини однаковою. Зважаючи на те, що між сторонами відсутні договірні відносини, які б визнана; зміст та обсяг зобовязань між ними, на думку суду, вирішення спірних питань, які винию необхідно проводити згідно з чинним законодавством, яке їх регулює. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавсті України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інші нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних посл> Житловим Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», іншил піднормативними актами, встановлено, зважаючи на те, що значна частина житлових будинк відноситься до державного житлового фонду та перебуває у державній власності, обовязковіс' надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яка обумовлеї необхідністю забезпечення належних умов проживання та перебування осіб у будинках. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому оді сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну ді (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися в: певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязані виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися і засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 11 ЦК України, передбачено, ш однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. В даному випадку обовязок позивача, як виробника послуги, забезпечувати надіш водопостачання та водовідведення відповідно до умов договору та стандартів, передбачен законом України «Про житлово-комунальні послуги». Обовязок відповідача, як споживачі оплачувати отримані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законо,\\ закріплений п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 10 Ж України, п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджени постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року та п. ЗО «Правил наданн послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обовязку однією із сторін, як відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обовязку, є зустрічню виконанням зобовязання. Судом встановлено, що між сторонами мається зустрічне зобовязання, яке полягає в том) що згідно законодавчих актів у сфері водопостачання та водовідведення, які є чинними н момент розгляду справи та носять обовязковий характер виконання, позивач зобовязанні своєчасно та відповідної якості надавати відповідачу послуги з водопостачання і водовідведення а відповідач зобовязаний проводити оплату за надані йому послуги у строки встановлен законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чинок відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а з; відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, ще звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строї (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що позивачем протягом спірного періоду послуги з централізованогс водопостачання та водовідведення відповідачу надавалися своєчасно та відповідної якості Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної те гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 630 віл 21.07.2005 року відповідач повинен проводити оплату за отримані послуги з водопостачання та водовідведення щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем. Перевіркою законності розроблення та затвердження тарифів з надання комунальних послуг встановлено, що останні розробленні та прийнятті на підставі та в порядку, передбаченому чинним законодавством, а зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими піднормативними актами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконанні виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Зважаючи на те, що станом на 01.09.2010 року відповідач розрахунок за комун послуги проводив не своєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборговані сумі 2278 грн. 48 коп., суд визнає, що ним порушено зобовязання. Статтями 611 та 623 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання особі його порушила повинна відшкодувати завдані нею збитки. Беручи до уваги наведені вище н закону та надані докази, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача [PERSON] завданих ним збитків є законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рінь звільнено від сплати судових витрат, вони стягується з відповідача в дохід держави пропорі до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Беручи до уваги викладене, судовий збір в суі грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи в сумі 30 грн. слід стягщ відповідача на користь держави.

Outcome: approved