Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

В квітні 2010 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позові просить суд стягнути на його користь з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 30075,45 грн. та витрати на оплату судового збору и інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обґрунтування своїх вимог стверджує, що 08 червня 2008 року відбулася ДТП, за участю автомобіля КІА Magentis, державний реєстрацій номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], під його же керуванням та мотоцикла Дніпр 11, державний реєстраційний номер 62-61 ПОМ під керуванням [PERSON]. Згідно з довідкою УДАІУМВС України в Харківській області від 12.08.2008 року, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України з боку [PERSON] Вина відповідача також підтверджується постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 04.09.2008 року, згідно до якої [PERSON] визнаний винним в порушенні вимог правил дорожнього руху України. Автомобіль КІА Magentis, державний реєстрацій номер [NUMBER], що отримав пошкодження в наслідок вищевказаної ДТП, знаходиться під страховим захистом ЗАТ СК «ВУСО» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 015764-02- 21-02 від 24.04.2008 року. В звязку з настанням страхового випадку - шкода внаслідок ДТП - страховою компанією на підставі страхового акту № 5313-02 від 18.08.2008 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 30075,45 грн. (тридцять тисяч сімдесят пять грн. 45 коп.). Сума збитку підтверджується рахунком-фактурою № 41 від 19.06.2008 року СПДФО [PERSON]. Відповідно, сума регресної вимоги становить 30075,45 грн. Згідно з Договором відступлення права вимоги від 23.12.2009 р. ВАТ «Інвестиційно- фінансовий консалтинг» набуло належне ЗАТ СК «ВУСО» право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. Однак, не зважаючи на свій обовязок відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду, Відповідач не реагує на законні вимоги ВАТ «ІФК». В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання у відсутність представника позивача, підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяви, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 червня 2008 р. відбулася ДТП, за участю автомобіля КІА Magentis, державний реєстрацій номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] - номер 62-61 ПОМ під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова № 3-8959/08 від 04.09.2008 року, дорожньо- транспортна пригода, яка мала місце 08.06.2008 року сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. 09.06.2008 року страхувальник [PERSON] звернувся до ЗАТ СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі настання страхового випадку згідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 015764-02- 21-02 від 24.04.2008 року. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Згідно Договору страхування страховим випадком визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. В результаті дій [PERSON] автомобіль КІА Magentis, державний реєстрацій номер [NUMBER], отримав пошкодження, що нанесли майновий збиток власнику автомобіля - [PERSON] Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування згідно п. 5.2 Договору страхування є рахунок станції технічного обслуговування. Сума збитку підтверджується рахунком-фактурою № 41 від 19.06.2008 року СПДФО [PERSON], відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 31748,00 грн. Але відповідно до п. 11.3.1 Договору страхування із суми страхового відшкодування було виключено вартість робіт по захисту двигуна автомобіля вартістю 800,00 грн. Крім цього, була врахована франшиза, передбачена п.4.1.1.2 договору страхування в розмірі 872,55 грн. Отже, сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за Договором страхування, складає 30075,45 грн., про що було складено страховий акт № 5313-02 від 18.08.2008 року. В звязку з настанням страхового випадку - шкода внаслідок ДТП - страховою компанією на підставі страхового акту № 5313-02 від 18.08.2008 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 30075,45 грн. (тридцять тисяч сімдесят пять грн. 45 коп.) згідно платіжного доручення № 13246 від 18.08.2008 року. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового .відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ СК «ВУСО» виникло право вимоги до [PERSON], щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат ЗАТ СК «ВУСО», що дорівнює 30075,45 грн. (тридцять тисяч сімдесят пять грн. 45 коп.). Згідно з Договором відступлення права вимоги від 23.12.2009 р. ВАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» набуло належне ЗАТ СК «ВУСО» право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. Однак, не зважаючи на свій обовязок відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду, відповідач не реагує на законні вимоги ВАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг». Відповідно до ч.І ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно до ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved