Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 26.02.2008 року прийняла спадщину і стала власником ? частки квартири [ADDRESS], однак по теперішній час не може розпоряджатись належним їй майном. [PERSON] створює перешкоди в користуванні майном, яке належить позивачці, без її згоди укладає договори оренди квартири. Орендну плату за користування квартирою встановлює та отримує самостійно. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила стягнути з відповідачки безпідставно набутий прибуток у сумі 18000грн.. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши надані письмові докази по справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом ВКР № 844499 від 21 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-1555, [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON], а саме: ? частки квартири №50, що знаходиться по вулиці Південна, будинок №27 в м. Миколаєві, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва за № 2-710/2006 від 13.12.2006 року, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 11.04.2008 року за № 17262, реєстраційний номер 10992607. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20952364 від 18.11.2008 року, позивачці належить на праві приватної власності ? частина квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18771409 від 12.05.2008 року, відповідачці належить на праві приватної власності ? частина вищезазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу № 25 від 01.02.2001 року. З моменту прийняття спадщини по теперішній час позивачка не має можливості користуватись та розпоряджатись вищезазначеною квартирою, оскільки відповідачка створює перешкоди в користуванні квартирою, яка належить їм на праві приватної спільної часткової власності. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2010 року [PERSON] була вселена в квартиру [ADDRESS]. Позивач стверджує, що впродовж періоду з лютого 2008року по 2011рік упущена вигода склала 20000грн., оскільки квартира здавалася у оренду різним особам за 1000грн. у місяць. Вона позбавлена можливості користуватись своєю частиною квартири та й відповідно отримувати кошти від оренди. Відповідно до матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи №3729 від 14.04.2009року, №5536 від 04.06.2009року, №2705 від 12.03.2009року, №1701 від 22.02.2010року, №9741 від 13.10.2010року , оглянутих у судовому засіданні, органами міліції неодноразово проводились перевірки по заявам позивача. За період часу з лютого 2008року по лютий 2011року квартира здавалася в оренду [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується матеріалами перевірок проведених Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, поясненнями осіб що мешкали у кварті 50 будинку 27 по вул. Південна в м. Миколаєві, показаннями сусідів, які підтверджували факт проживання в зазначеній квартирі різних осіб (а.с. 18-23, відмовні матеріали оглянуті у судовому засіданні). Відповідно до умов договору оренди від 22.09.2008 року [PERSON] надала в користування вищезазначену квартиру з 22.09.2008 по 01.05.2009 рік зі сплатою орендної плати щомісяця в розмірі 1000 грн. [PERSON] (відмовний матеріал №3729 від 14.04.2009року). Статтею 1214 Цивільного кодексу України передбачається, що особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у звязку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватись особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Доводи позивача у судовому засіданні ні чим не спростовані. Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги щодо стягнення безпідставно набутого прибутку за період з лютого 2008року по лютий 2011року у сумі 18000,00грн. (36місяців*1000грн=36000грн./2 = 18000грн.), підлягають задоволенню. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Суд вважає що позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 500,00грн.. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати на правову допомогу, оскільки це підтверджено квитанцією про сплату юридичних послуг. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати: 51 грн. 00 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, 200 грн. 00 коп. витрати на правову допомогу. На підставі ст.ст. 22, 23,1214 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: partial