Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490133842, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 15332,69 гривень для придбання транспортного засобу, а відповідач зобовязався повернути кредит і сплатити за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Свої зобовязання позивач виконав повністю, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується виписками з особових рахунків. В порушення умов договору відповідач зобовязання не виконав, в результаті чого станом на 16.06.2010 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 16647,31 грн. Крім того 16.02.2009 року ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір поруки № 490133842-П, згідно якого [PERSON], як поручитель, поручається за виконання [PERSON] обовязків, що виникли на підставі кредитного договору. На виконання умов договору відповідачам направлена була вимога про дострокове повернення кредиту, але дана вимога не виконана. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та показала, що після 16.06.2010 року, як це зазначено в позові, вона неодноразово сплачувала заборгованість за кредитом, в тому числі робила це і до звернення до суду з цим позовом. Всього після 16.06.2010 року вона сплатила 4070 грн., надала суду на підтвердження цього відповідні квитанції. Від сплати іншої суми заборгованості вона не відмовляється, обіцяє найближчим часом її погасити, але робить це по мірі можливості, так як не має коштів. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 16.02.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490133842, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 15332,69 гривень для придбання транспортного засобу, а відповідач зобовязався повернути кредит і сплатити за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Свої зобовязання позивач виконав повністю, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується виписками з особових рахунків. В порушення умов договору відповідач зобовязання не виконав, в результаті чого станом на 16.06.2010 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 16647,31 грн. Крім того, 16.02.2009 року ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір поруки № 490133842-П, згідно якого [PERSON], як поручитель, поручається за виконання [PERSON] обовязків, що виникли на підставі кредитного договору. На виконання умов договору відповідачам направлена була вимога про дострокове повернення кредиту, але дана вимога не виконана. Сума заборгованості станом на 16.06.2010 року не заперечується відповідачем [PERSON] в судовому засіданні. З матеріалів справи також вбачається, що після 16.06.2010 року відповідачем неодноразово вчинялися дії по погашенню зазначеної суми боргу. Зокрема 12 серпня 2010 року [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплатила на користь банку 2000 грн., що підтверджується квитанцією № 14579; 16 вересня 2010 року також на користь банку вона перерахувала 1020 грн. для погашення заборгованості за вказаним договором, що підтверджується квитанцією № 14168. Погашення боргу відповідач здійснювала і після звернення до суду з цим позовом, а саме 08 листопада 2010 року нею перераховано на користь банку 450 грн., а 19 листопада 2010 року 600 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується квитанціями № 22383 від 08.11.2010 року та № 75732 від 19.11.2010 року. Таким чином після дати, станом на яку позивачем проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідач погасила 4070 грн. боргу, отже непогашеним залишається 12577,31 грн., які слід стягнути з відповідачів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частина перша ст.. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Згідно з ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників Кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Виникші правовідносини випливають з договірних зобовязань та регулюються цивільним законодавством України. Крім того, оскільки частина заборгованості по кредиту була погашена відповідачем ще до звернення в суд з цим позовом, з відповідачів підлягають стягненню на користь банку частково судові витрати, а саме державне мито в сумі136,27 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Outcome: partial