Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

24.09.2010 року [PERSON] - позивачка по справі, звернулася до суду з позовом до [PERSON], відповідача по справі, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в належній їй квартирі № 6 по пл.. Л.Українки, 7 в м. Новоград-Волинський та зобов»язати його знятися з реєстраційного обліку в даній квартирі. В обґрунтування своєї заяви зазначає,що згідно договору дарування від 06.01.1993 року їй на праві власності належить квартира № 6 на по. Л.Українки, 7 в м. Новоград-Волинський, в якій разом з нею зареєстрований і її син - відповідач по справі, який з 2000 року в ній не проживає, оскільки після розлучення вирішив проживати зі своїм батьком. Знятися з реєстраційного обліку відповідач у добровільному порядку не бажає. За комунальні послуги не платить. Тому була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав як власника. Представники позивача в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у письмовій заяві представник позивача [PERSON] просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності до суду не находило, а тому, суд визнав за можливе винести по справі заочне рішення, проти чого від представників позивача не надійшло заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку, прийшов до слідуючого висновку. Як встановлено, згідно копії договору дарування від 06.01.1993 року позивачка є власником квартири № 6 в будинку № 7 по пл.. Л.Українки в м. Новоград-Волинський ( а.с.11-12). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно копії довідки ЖБК - 1 № 337 від 13.08.2010 року в даній квартирі зареєстрована позивачка та її син - відповідач по справі ( а.с. 6 ). Судом встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу своїх батьків з 2000 року став проживати окремо від позивачки зі своїм батьком [PERSON] в с. Олександрівка Новоград-Волинського району, з яким перебував на утриманні, що стверджується копією довідки Наталівської сільської ради, копією рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.05.2006 року ( а.с. 9, 10 ). Відповідно до п.10 постанови Пленуму ВСУ від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] з 2000 року підтверджено довідкою ЖБК - 1 від 13.08.2010 року на підставі свідчень сусідів [PERSON]І, [PERSON]І.( а.с. 7 ). Частина 2 статті 405 ЦК України передбачає, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік. Згідно ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання на території України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою ), свідоцтва про смерть. А тому звернення до суду із вимогою про зняття особи з реєстраційного обліку - одна з форм захисту власником своїх прав і не суперечить законодавству та може бути застосована судом. Оскільки доведено, що відповідач в квартирі, яка належить на праві власності позивачці, не проживає більше одного року без поважних причин, будучи там зареєстрованим, то за таких обставин, суд вважає, що відповідач втратив право на користування квартирою. Крім того, реєстрація відповідача в даній квартирі позбавляє позивачку можливості належним чином користуватися і розпоряджатися своєю власністю, так як остання вимушена вносити більшу плату за комунальні послуги. В зв»язку з цим, суд вважає, що наявним є порушення права позивачки, за захистом яким спрямовані її вимоги до суду, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved