overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, мотивуючи свої вимоги тим, що \~між позивачем та [PERSON] укладено договір кредиту № 190 від 23 квітня 2007 року відповідно до якого остання отримала кредитні кошти в сумі 9400, 00 гривень зі сплатою 21, 5 % відсотків річних з кінцевим терміном повернення заборгованості 21 квітня 2009 року. В якості забезпечення своїх зобовязань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 190 від 23 квітня 2007 року. Однак, станом на 21 грудня 2010 року заборгованість у відповідачів перед банком становить 16581, 27 гривень, які в добровільному порядку не погашають, а тому просив задовольнити позов Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання двічі не зявилися, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного \~Договору \~кредиту № 190 від 23 квітня 2007 року відповідач \~[PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 9400, 00 гривень. Але протягом дії кредитного договору відповідач припинив виконувати взяті на себе зобовзання по Договору кредиту, в результаті чого виникла заборгованість в сумі \~16581, 27 гривень з них сума заборгованості 8502, 05 гривень, сума заборгованості за відсотками 6135, 43 гривні, пеня за несвочасне повернення кредиту 1229, 37 гривень, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 714, 42 гривні. Наведене підтверджується Договором кредиту № 190 від 23 квітня 2007 \~року, договором поруки, розрахунком загальної суми заборгованості. У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З положень ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. На підставі ст. ст. \~2, 11, 14, 16, 526, 530, 549, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

[PERSON] 19 квітня 2011 року звернувся до Галицького районного суду із заявою і просить постановити рішення, яким встановити, що трудова книжка на імя [PERSON], [INFO], заповнена 18.10.1968 року на монтажному участку № 6 тресту Електроюжмонтаж, належить йому, [PERSON], [INFO]. Заявник в заяві посилається на ті обставини, що він народився 28 грудня 1950 року. 16.09.1968 року заявник почав працювати електромонтером ІІ розряду на монтажному участку № 6 тресту Електроюжмонтаж, де йому було видано трудову книжку. При оформленні даної книжки була допущена помилка в даті його народження, замість 1950 року вказано 1951 рік. З 28.12.2010 року він (Мазур) досяг пенсійного віку і звернувся до управління пенсійного фонду України в Галицькому районі із заявою про призначення йому пенсії, але перешкодою в цьому є те, що при перевірці документів було виявлено розбіжність у даті народження, яка зазначена у паспорті 28.12.1950 рік, а в трудовій книжці 1951 рік і в звязку з тим йому було відмовлено у постановці на облік до пенсійного фонду в Галицькому районі. Факт про те, що заявник народився саме 28.12.1950 року підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НМ № 179433 та паспортом серії СЕ № 563121. Встановити факт належності йому трудової книжки іншим шляхом крім судового порядку, він не може. [PERSON] надіслав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, а також у заяві зазначив, що підтримує заявлені вимоги і просить задовольнити з викладених у заяві підстав. Представник Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника пенсійного фонду. Дослідивши представлені доводи заявника та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що заявник народився 28 грудня 1950 року, що стверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] на титульній сторінці записано 1951 рік народження. Із копії паспорта вбачається, що [PERSON] народився [INFO]. Заявник має право виходу на пенсію і бажає її оформити, однак перешкодою в цьому є те, що на титульній сторінці його ([PERSON]) трудової книжки вказано 1951 рік народження і тому змушений звертатися з заявою до суду. Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі щодо визнання заяви заявника не заперечує, про що свідчить письмова заява. Згідно п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених вище в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення. На підставі ст. 256 ч.1 ЦПК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення на користь сина [PERSON], [INFO], на час навчання в навчальному закладі\~у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, у звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Позивач у судове засідання подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить справу розглянути за її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що сумнівається в тому, що [PERSON] навчається у навчальному закладі, оскільки критично оцінює надану позивачем незавірену ксерокопію довідки з місця навчання дитини, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає з мамою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти повнолітнім дітям на період навчання стягуються до досягнення ними двадцяти трьох років. Позивачем не доведена належними доказами наявність навчання дитини. Позивач надала ксерокопію довідки № 6 від 12.01.2011 року з місця навчання дитини, проте вказана копія довідки ніким не завірена, невідомо, хто її підписав, а тому не може вважатись належним доказом в розумінні ст. 64 ЦПК України. Інших доказів з місця навчання не надано. Тому суд, приходить до переконання, що вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на час навчання дитини позивачем не доведена та не обґрунтована. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з недоведеністю позовних вимог, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст. 199 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], проте відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Позивач в судове засідання не зявилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про шлюб, що було видане 25 травня 2007 року відділом РАЦС Біловодського РУЮ Луганської області, вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, що було видано 2 листопада 2007 року відділом РАЦС Біловодського РУЮ Луганської області (а.с.5). Із довідки, що була видана Біловодською селищною радою Луганської області вбачається, що на утриманні позивачки знаходиться її син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню державне мито на користь держави в сумі 51 гривня та збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем уклала шлюб 17 лютого 2008 року. Від даного шлюбу у них народилася донька Валерія, 29.07.2008 року, яка проживаює з нею і знаходиться на повному її утриманні, а вона на даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Згідно чинного законодавства, відповідач зобовязаний матеріально утримувати свою неповнолітню доньку до її повноліття та згідно ст.84 СК України, дружина має право на грошове утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає і тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила задоволити, стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки в розміром ? частини від усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття та 400 гривень на її утримання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку і 250 гривень на утримання дружини, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, в частині стягнення аліментів на утримання дитини повністю, оскільки дійсно згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини в твердій сумі 250 гривень, враховуючи матеріальний стан відповідача. Відповідно ст.ст. 84, 180-182, 191, 199 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

04.05.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування їй боргу за користування централізованим водопостачанням та водовідведенням іншої особи в розмірі 870 грн. 32 коп. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що 21.04.2011 р. позивачка уклала з відповідачем договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, оскільки 03.02.2011 р. нею було придбано на прилюдних торгах квартиру [ADDRESS]. З моменту отримання квартири показання водяного лічильника складали 197 куб.м. та відповідно з цього моменту позивачка почала сплачувати поточні витрати води. Згідно довідки КП «Первомайський міський водоканал» від 21.04.2011 р., яка була надана позивачці, за останньою числиться борг в сумі 870 грн. 32 коп., який утворився ще при попередньому власнику [PERSON] Вважає, що дії відповідача щодо нарахування позивачці боргу іншої особи є незаконними. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що немає підстав для списання вказаного боргу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 3, 4). Згідно довідки № 4995 від 21.04.2011 р., за [PERSON], яка проживає [INFO], числиться заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення на показання лічильника 197 куб.м. в розмірі 870 грн. 32 коп. (а.с. 6, 7). Згідно акту прийому-передачі нерухомого майна від 01.02.2010 р. (а.с. 5), [PERSON] отримала трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], яка знаходилась на відповідальному зберіганні відповідно до акту опису й арешту майна від 21.10.2010 р. та договору відповідального зберігання, загальною площею 83 кв.м. При цьому показання лічильників складали: газовий 08843, водяний 00197, лічильник світла 0841. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх потреб, мають право на захист своїх прав державою та звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Отже, на підставі вище викладеного суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 22 травня 2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей (дитини) сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач є батьком дітей (дитини) і не надає матеріальної допомоги на їх (її) утримання. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заяв чи клопотань до суду від нього не надійшло. Розглянувши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач від такого обовязку ухиляється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив установити факт належності йому трудової книжки колгоспника виданої 15 жовтня 1973 року на імя [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] суду пояснив, що в лютому 2011 року звернувся до УПФУ в Біловодському районі для призначення пенсії на пільгових умовах. Але йому було відмовлено у призначенні пенсії в звязку з тим, що прізвище заявника по справі відрізняється від внесеного в трудову книжку. Визнання цього факту заявнику потрібно для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, просив заяву задовольнити. Представник управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі у судове засідання не зявилася. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за її відсутності, вимоги заяви визнає, проти доводів заявника не заперечує. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що з 1968 року по 1971 рік вони разом із заявником по справі працювали трактористами в колгоспі ім.50-річчя Жовтня. Аналогічні свідчення дав свідок [PERSON] Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Із заяви поданої [PERSON] судом встановлено, що в квітні 1968 року він був прийнятий на роботу в колгосп ім.50-річчя Жовтня в якості тракториста, де пропрацював до квітня 1971 року. Факт роботи в даному колгоспі на вказаному вище протязі підтверджується довідкою № 25 від 18 січня 2008 року виданої комунальною установою «Трудовий архів» (а.с.5), показаннями свідків [PERSON], [PERSON] При прийнятті на роботу інспектором відділу кадрів колгоспу ім.50-річчя Жовтня в трудовій книжці було помилково внесено прізвище «Соловей» (а.с.6), що не уможливлює призначення пенсії на пільгових умовах заявнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

\~ \~ Позивачка звернулась з згаданим позовом, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, починаючи з червня 2010 р. відносини в сім'ї стали псуватися, в сім'ї почалися постійні сварки. Відповідач перестав поважати ї як особистість, не рахуватися з її бажаннями і не поважати її працю в інтересах сім'ї. Всі спроби налагодити сімейні відносини пройшли марно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України \~ позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2002 року, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 441. Спільних дітей від шлюбу не має. Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільного бюджету не мають, спору про поділ майна немає. Позивач категорично заперечує можливість примирення та наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

В березні 2011 року Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних, живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих рибному господарству України, шляхом незаконної ловлі риби, а саме : карась - 10 штук на суму 51 грн. 00 коп. Спричинені збитки відповідач дотепер не відшкодував. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму збитків. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.04.2010 року [PERSON] о 07.00 годин в с.Сливино, Миколаївського району, Миколаївської області в р.Південний Буг, незаконно, під час нерестової заборони, забороненими знаряддями лову сіткою, без відповідних документів, виловив рибу : карась - 10 штук. Судом встановлено, що такими діями відповідач порушив вимоги ст.4.11 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища» від 25.06.1991 року, ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» від 13.12.2001 року, ст. 3.15.1, 4.14 «Правил любительського та спортивного рибальства». Відповідно до такс обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного лову чи знищення коштовних видів риб та інших обєктів водного промислу, затверджених Постановою КМУ від 19.01.1998 року №32 (зі змінами та доповненнями), відповідач своїми незаконними діями заподіяв шкоду рибним запасам на загальну суму 51 грн. 00 коп. (карась - 10 шт. х 5. 10 грн. = 51.00 грн.), яку до цього часу не відшкодував. Відповідно до постанови Миколаївського райсуду від 25.05.2010 року [PERSON] був визнана винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та притягнута до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову. Враховуючи зібрані по справі докази, на підставі ст.1166 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати : судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення повязані з розглядом цивільної справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved