Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

18 жовтня 2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП « Міський парк культури та відпочинку», третя особа : Красноармійська міська Рада, Красноармійський міський голова про визнання стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням від 08 липня 2010р. Апеляційного суду Донецької області були частково задоволені її позовні вимоги до Красноармійського міського голови, Відділу культури Красноармійської міської Ради, КП « Міський парк культури та відпочинку», третя особа Красноармійська міська Рада - про виз\-нання розпоряджень про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнь\-ого заробітку за весь час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та понесе\-них судових витрат. А саме: стягнуто на користь позивачки з КП «Міський парк культури та відпочинку» суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу 49034,15 грн., у відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн., понесені витрати на правову допомогу 7000,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 498,84 грн. - судовий збір, та 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вищевказане судове рішення набуло чинності у день його постановлення та звер\-нуто до виконання, але до теперішнього часу воно не виконано у жодній його частині. У зв»язку з чим, просить суд стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного про\-гулу починаючи з дня набуття чинності рішенням Апеляційного суду Донецької області по день розгляду справи судом. Також просить відшкодувати їй моральну шкоду у зв»язку з тривалим невиконанням рішенням суду, яку оцінює у 10000,00 грн. та просить стягнути на її користь понесені судові витрати на правову допомогу у сумі у розмірі 800,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача - КП «Міський парк культури та відпочинку» - в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково у - частині стягнення середнього заробітку, у частині відшкодування моральної шкоди та понесених судових витрат на правову допомогу просила відмовити. Представник третьої особи - Красноармійської міської Ради та представник Красноармійського міського голови позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні у повному обсягу. Суд, заслухав пояснення сторін, їх представників, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.З ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 08.07.2010р. були частково задоволені її позовні вимоги до Красноармійського міського голови, Відділу культури Красноармійської міської Ради, КП « Міський парк культури та відпочинку», третя особа Красноармійська міська Рада - про визнання розпоряджень про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та понесених судових витрат. А саме: стягнуто на користь позивачки з КП «Міський парк культури та відпочинку» суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу 49034,15 грн., у відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн., понесені витрати на правову допомогу 7000,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 498,84 грн. - судовий збір, та 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу (а.с.7-10). Згідно пояснень позивачки, її представника, представника відповідача та третіх осіб, вищевказане рішення Апеляційного суду Донецької області не виконано у жодній його частині, як щодо поновлення на роботі [PERSON], так щодо здійснення виплат нарахованих судом. Оскільки позивачка залишається до теперішнього часу не поновленою на роботі, і права подовжують порушуватись, суд вважає, що її вимоги щодо стягнення суми середнього заробітку є обґрунтованими. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до «Порядку нарахування середньої заробітної плати», яке затверджене постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи. Відповідно до довідки відповідача, врахованої під час розгляду справи Апеляційним судом Донецької області, середньоденна заробітна плата склала: 100,53 грн. З часу постановлення рішення Апеляційним судом Донецької області від 08.07.2010р. і до розгляду справи судом кількість робочих днів [PERSON] складає 131, тому суд вважає, що з відповідача КП «Міський парк культури та відпочинку» слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 13169,43 грн., із розрахунку 100,53 грн.(середньоденний заробіток) х на 131 робочих днів за період з 09.07.2010р. по 12.01.2011р.року = 13169,43 грн. Стосовно позовних вимог [PERSON] у частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. с237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо його порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Сам факт порушення відповідачем встановлених законом трудових прав особи є підставою для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину душевних страждань позивача, і виходячи з засад розумності та справедливості, частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн. Стосовно відшкодування позивачці понесених судових витрат, які складаються з оплати правової допомоги адвоката, суд визнає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсягу з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України, витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Будь-яка матеріальна вимога щодо оплати праці адвоката має бути аргументованою та виходити з обґрунтованості вартості послуг правового характеру, наданих адвокатом. Також, розмір вартості послуг адвоката підтверджений наявною у матеріалах справи угодою та довідкою про сплату позивачкою на користь адвоката внеску на суму - 800,00 грн., яка й підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] - стягнути з відповідача - КП «Міський парк культури та відпочинку» на користь позивачки суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогу\-лу - 13 169,43 (тринадцять тисяч сто шістдесят дев»ять) грн. 43 коп.; у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача -КП «Міський парк культури та відпочинку»- 3 000 (три тисячі) грн.; стягнути з відповідача - КП «Міський парк культури та відпочинку» - судові витрати у розмірі 800,00 (вісімсот)грн. 00 коп. Позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи стягуються з відповідача -КП «Міський парк культури та відпочинку»- на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial