Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

У січні 2011 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідачів та третіх осіб про визнання недійсним державного акту про право власності на землю та просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним державний акт про право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,051 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського р-ну Одеської області, масив «Надлиманський», СТ «Біла Акація», яким [PERSON] підтверджує право власності на земельну ділянку №2900, розташовану на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив «Надлиманський», СТ «Біла Акація». Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на підставі розпорядження [PERSON] РДА Одеської області від 25.09.2008 року №1667/А-2008 була передана у власність земельна ділянка №2900, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив «Надлиманський», СТ «Біла Акація», що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку №2900 серії ЯЖ №714994, що зареєстрований відділом Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області в книзі записів державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010953000195, для ведення садівництва, площею 0,057 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив «Надлиманський», СТ «Біла Акація», кадастровий номер земельної ділянки 5123981400:01:003:1457. Раніше вказана земельна ділянка знаходилась в користуванні [PERSON], однак у звязку з наявністю заборгованості з 1997 по 2006 рік та невикористанням земельної ділянки за цільовим призначенням, на підставі протоколу загальних зборів СТ «Біла Акація» від 20 травня 2006 року, земельна ділянка №2900 була введена у списки для зняття з реєстрації користування землею. Розпорядженням [PERSON] РДА №859/А-2006 від 18 вересня 2006 року [PERSON] було позбавлено права користування земельною ділянкою №2900. На підставі протоколу загальних зборів від 29.04.2007 року земельна ділянка №2900 була вилучена у [PERSON], вона була виключена зі списків членів Садового товариства «Біла Акація» та земельна ділянка передана для користування [PERSON]. На даний час Роздільнянським районним судом розглянуто цивільну справу №2-83/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] РДА, відділу Держкомзему у Роздільнянському районі, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача СТ «Біла Акація», про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 травня 2010 року по цивільній справі №2-83/2010 позов [PERSON] задоволено частково: визнано недійсним Державний акт серії АЖ №714994 на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на імя [PERSON], яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області в садівничому товаристві «Біла Акація» за №2900. Ухвалою апеляційного суду Одеської області у вказаній цивільній справі від 30 вересня 2010 року рішення суду першої інстанції залишене без змін. Позивач вважає, що підставою для ухвалення рішення суду на користь [PERSON] по вищевказаній цивільній справі було те, що їй нібито належала на праві власності вказана земельна ділянка. Однак державний акт на імя [PERSON] складений з порушенням п.п.2.3.,2.4.,2.5,2.6,3.1.,3.2. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю і права постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі і на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року за №28 в даному акті не зазначений його номер, серія. Немає дати видачі даного акту, не описані межі суміжних власників землі і землекористувачів, сторінка державного акту із зображенням «так званого плану земельної ділянки» не підписана інженером-землевпорядником, даний акт не зареєстрований у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю, не вказана дата його видачі, а що саме головне, на думку позивача, не вказано, яка саме земельна ділянка передається у власність [PERSON], а також вказаний інший розмір земельної ділянки: не 0,057 га, а 0,051 га, що є підставою для визнання даного державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним. Крім того, в даному акті вказано, що він нібито виданий на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області №13 від 23 грудня 1993 року, однак згідно довідки архівного відділу [PERSON] РДА Одеської області №35 від 24.03.2009 року, додатків до рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області №13 від 23.12.1993 року немає. А згідно довідки [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області №732/02 07 від 18.10.2010 року, наданою [PERSON] сільською радою Роздільнянського району Одеської області під час розгляду у апеляційному суді Одеської області цивільної справи за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.05.2010 року у вищезазначеній цивільній справі №2-83/2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] та інших відповідачів та третіх осіб про скасування державного акту та визнання права власності: «Ніяких даних по Державному акту на імя [PERSON] в СТ «Біла Акація» масиву «Надлиманський» на земельну ділянку №2900 в сільській раді не значиться». На даний час позивач у касаційному порядку оскаржила вищезазначені рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції. Просить задовольнити її позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на доводи позовної заяви, просив його задовольнити, оскільки визнання оспорюваного державного акту недійсним дасть право [PERSON] подати заяву про перегляд вищевказаних судових рішень за ново виявленими обставинами. Також пояснив, що касаційна скарга [PERSON] на вищевказані судові рішення не прийнята до розгляду Верховним Судом України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], надав суду письмові заперечення на позовну заяву, позов не визнав, просив відмовити у його задовленні, наголосив, що право власності [PERSON] крім державного акту від 1993 року, підтверджено рішенням суду від 26.05.2010 року,яке залишено без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.09.2010 року. Всі доводи нинішнього позову щодо недійсності державного акту на імя [PERSON] перевірені при розгляді справи №2-83/2010, ніяких нових доказів позивач не надала. Позов подано безпідставно, з метою незаконно позбавити [PERSON] право власності на землю. Відповідач [PERSON] сільська рада Роздільнянського району Одеської області до суду не зявилася, надала суду письмовий відзив на позов, у якому зазначила, що не має відношення до спірної земельної ділянки, просила розглянути позов без участі свого представника та постановити рішення згідно діючого законодавства. Відповідач [PERSON] РДА та третя особа відділ Держкомзему у Роздільнянському районі, будучи належним чином сповіщені про час, дату і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилися, заперечень на позов не надали. Третя особа СТ «Біла Акація» позов визнала, просила його задовольнити, справу розглянути та постановити рішення без участі свого представника. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідивши заяви сторін, оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи №2-83/2010 року, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. \~ Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідженню та доведення перед судом їх переконливості. \~Вирішуючи спір, суд виходить із принципу справедливості, закріпленому в ст.1 ЦПК України. \~ \~ \~Аналізуючи, досліджені в судовому засіданні докази, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає встановленим, що [PERSON] є членом Садового товариства «Біла Акація» з 01 червня 1989 року (а.с.58). Рішенням [PERSON] сільської ради Роздільнянського району №13 від 23.12.1993 року [PERSON] надана у приватну власність земельна ділянка №2900 в Садовому товаристві «Біла Акація» в с.Єгорівка, Роздільнянського району Одеської області, площею 0,051 га для ведення садівництва, в звязку з чим був виданий Державний акт на право приватної власності на землю (а.с.19-20). В звязку із наявністю заборгованості з 1997 по 2006 рік та невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням, на підставі протоколу загальних зборів від 20 травня 2006 року, земельна ділянка №2900 була введена у списки для зняття з реєстрації користування землею (а.с.9-11). Розпорядженням [PERSON] районної адміністрації №859/А-2006 від 18 вересня 2006 року [PERSON] було позбавлено права користування земельною ділянкою №2900. Дане розпорядження станом на 03.10.2008 року, згідно листа №Д-300 за підписом в.о. голови РДА [PERSON], вважається недійсним та скасоване (а.с.59). На підставі протоколу загальних зборів від 29 квітня 2007 року земельна ділянка №2900 була вилучена у [PERSON], вона була виключена зі списків членів Садового товариства «Біла Акація» та земельна ділянка передана у користування [PERSON] (а.с.12-16). [PERSON] звернулася до суду за захистом своїх порушених прав із позовом до [PERSON], [PERSON] РДА, [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії (справа №2-83/2010). Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 травня 2010 року позов [PERSON] задоволено частково: визнано недійсним Державний акт серії АЖ №714994 на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на імя [PERSON], яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області в садівничому товаристві «Біла Акація» за №2900 (а.с.24-25). Вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою від 30 вересня 2010 року колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області (а.с.26-28). Судами як першої, так і апеляційної інстанції підтверджено право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку №2900 і незаконність вилучення цієї земельної ділянки та передачу її [PERSON] Вказані рішення судів мають преюдиційне значення для вирішення даного спору. [PERSON] не надала жодного достовірного доказу недійсності Державного акту, виданого [PERSON] у 1993 році. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права або обмеженим у його здійсненні. Земельний кодекс України (1990 року) (в ст.9, ст.22, ст.23) закріплював порядок передачі земельних ділянок у власність громадян та підстави виникнення права власності. Статут Садового товариства «Біла Акація» в п.1.3 закріплює порядок здійснення володіння і користування земельними ділянками, закріпленими за товариством, за винятком земельних ділянок, наданих у приватну власність членам Товариства. Доводи [PERSON] про те, що у [PERSON] відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку не виникло, тому що вона не надала доказів про державну реєстрацію акту на право приватної власності на землю, судом до уваги не приймаються. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку й державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Посилання [PERSON] на те, що в архіві [PERSON] РДА до рішення №13 від 23.12.1993 року [PERSON] сільської ради Роздільнянського району про передачу земель у приватну власність відсутні додатки судом до уваги не приймається, оскільки [PERSON] не несе відповідальності за зберігання цих документів, а відсутність такого додатку не свідчить про те, що державний акт [PERSON] у 1993 році не видавався. На підставі наявних у справі доказів, у суду немає законних підстав для визнання державного акту, виданого [PERSON] недійсним, а підстави видачі [PERSON] державного акту визнані судами незаконними, а сам акт визнано недійсним, про що вказано вище. Позов не підтверджений доказами, не оснований на законі і не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed