Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, згідно договору купівлі-продажу від 3 травня 1961 року його мати [PERSON] була власником житлового будинку в с.Карапиші Миронівського району Київської області по вул. Жовтневій № 9. 31 серпня 1966 року його мати померла. На день смерті матері йому [PERSON] виповнилось 9 років, а тому він згідно ст. 535 ЦК україни 1963 року, який діяв на той час незалежно від змісту заповіту мав право на спадкування не менше від 2\\3 частки, яка б належала кожному з них при спадкоємстві за законом. Після смерті матері його батько [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з [PERSON], а 6 травня 1999 року вони зареєстрували шлюб. 7 червня 1999 року його батько помер. Він фактично прийняв спадщину після смерті батька в установлений законом строк, оскільки взяв собі його нагороди, та документи на його імя. Крім того він за свої кошти після смерті батька протягом 1999-2010 років за свої кошти газифікував будинок, облаштував в будинку гаряче та холодне водопостачання, облаштував присадибну ділянку. Також за свої кошти лікував та доглядав [PERSON] Незважаючи на те що він зареєстрований та проживає у вказаному будинку [PERSON] ([PERSON]І.) виганяє його з будинку і вказує, що вона є власником будинку. Позивач просив визнати за ними право власності на 1\\2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Карапиші Миронівського району Київської області по вул. Жовтневій № 9. В судове засідання позивач та його представник не зявились, проте викликались належним чином надали суду заяви, в яких просили суд розглядати справу без їх участі та просили задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте викликалась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Карапишівської сільської ради Миронівського району в судове засідання не зявився, проте викликався належним чином, надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно договору купівлі продажу від 3 травня 1961 року [PERSON], яка являлась матірю позивача, була власником житлового будинку в с. Карапиші Миронівського району по вул. Жовтневій. № 9. (а.с. 8) 31 серпня 1966 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 травня 2010 року серії 1-ОК № 1856737, виданим відділом РАЦС Миронівського РУЮ. На час смерті [PERSON] позивачу виповнилось 9 років. Відповідно до ст. 535 ЦК України (1963 року), який діяв на час смерті [PERSON] неповнолітні або непрацездатні діти успадковують незалежно від змісту заповіту не менше двох третин частки, яка б належала кожному них. Після смерті [PERSON] батько позивача [PERSON], 6 травня 199 року зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 163091. 7 червня 1999 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 115409, виданим Карапишівською сільською радою. В шестимісячний строк після смерті батька позивач фактично прийняв спадщину, оскільки фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, яке знаходилось в с. Карапиші Миронівського району по вул. Жовтневій 9. Проте на даний час позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки, як вбачається з довідки № 4209 від 12.10.2010 року право власності на будинок за адресою с. Карапиші Миронівського району вул. Жовтнева 9 не зареєстровано. Доказами належності будинку покійній [PERSON] є довідка видана комітетом Карапишівської сільської ради про те що згідно записів погосподарських книг Карапишівської сільської ради власником будинку № 9 по вул. Жовтневій в с. Карапиші Миронівського району Київської області була [PERSON] Доказом того, що позивач являється спадкоємцем майна померлої є матеріали спадкової справи. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачу чиняться перешкоди у користуванні будинком. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього кодексу. Право на успадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини . Позивачі в установленому порядку успадкували право на будинок, проте в установленому порядку не можуть одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, оскільки такий документ не було виготовлено на ім'я померлого, то успадковане право позивачів підлягає захисту в судовому порядку На підставі ст. ст. 392,1223 ,1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд - \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved