Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

29.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нього. Позивачка вказує, що 12.08.2000 року вона придбала за 1500 грн. у [PERSON] квартиру [ADDRESS], зареєструвавши цей договір за реєстровим № 498 на Універсальній товарно-сировинній біржі. Продавець квартири, отримавши обумовлену за договором суму грошей, на момент оформлення угоди ухилилася від нотаріального посвідчення цієі угоди. Тому позивачка просить суд визнати дійсною угоду купівлі-продажу вказаного нерухомого майна та право власності на нього. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що купила у відповідачки [PERSON], інтереси якої на той час представляла [PERSON] квартиру [ADDRESS], повністю розрахувалася з відповідачкою . Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, судом у відповідності із вимогами ч 9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи Через оголошення у пресі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Вислухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 12.08.2000 року за договором купівлі-продажу [PERSON] придбала у [PERSON], інтереси якої представляв [PERSON] за 1500 гривень квартиру [ADDRESS], зареєструвавши цей договір на Універсальній товарно-сировинній біржі за № 498 ( а.с.6). Відповідно до реєстраційного напису та інформації КП « Вознесенське МБТІ( а.с. 7,12) 25.10.2001 року зареєструвала вказану нерухомість у КП «Вознесенське МБТІ» за реєстровим № 8214. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі продажу був вчинений у серпні 2000 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який передбачав низку правил з приводу купівлі продажу жилого будинку ( ст. 227). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року, п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ від 03.03.2004 року за № 20/5 підставою як для державної реєстрації що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, та підтвердженням такого права ( правовстановлюючим документом) є в тому числі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Згідно ст. 3 ЦПК України, в порядку, встановленому даним Кодексом кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Доводи позивачки щодо необхідності визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, суд вважає обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню відповідно до ст. 47 ЦК України, оскільки обидві сторони виконали умови договору, тобто продавець передав майно, а покупець кошти. Оскільки угода потребувала нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною, зважаючи на ту обставину, що продавець [PERSON], отримавши гроші уникала позивачки, тим самим не бажала оформлення угоди нотаріально. Зазначене нерухоме майно вже зареєстроване за позивачкою у КП "Вознесенське МБТІ", що підтверджується довідкою реєструючої установи ( а.с.7), тому відповідно до ст. 128 ЦК УРСР 1963 року в неї вже виникло право власності на зазначену нерухому річ, позивачкою не надано доказів про те, що це право оспорюється чи не визнається іншими особами. Таким чином, оскільки сторони повністю виконали свої обов"язки по цьому договору, а відповідачка фактично відмовляється від нотаріального посвідчення договору, за таких обставин суд вважає за необхідне вказаний договір купівлі-продажу визнати дійсним.

Outcome: dismissed