Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 10.07.1999 року вона та її чоловік уклали договір купівлі-продажу квартири № [ADDRESS], в якому вона була зазначена покупцем, договір купівлі продажу був оформлений на [PERSON] рогіональній біржі „Нерухомість Приазов'я". Договір було укладено з [PERSON], який помер 24.11.2001 року, спадкоємцем першої черги після його смерті є його дочка [PERSON]. Після укладення договору на товарній біржі позивач зареєструвала за собою право власності на вказану квартиру у [PERSON] КПТІ, та вона вселилася у зазначену квартиру разом з родиною де і мешкає по теперішній час, уклала усі необхідні угоди з комунальними службами та сплачує кошти на надані послуги. Вона повністю розрахувалася з продавцем за квартиру та продавець отримав гроші, що підтверджується договором купівлі-продажу. На теперішній час їй стало відомо, що зазначена угода повинна бути посвідчена нотаріально, але відповідач по справі відмовилася з'являтися до нотаріуса для посвідчення угоди, пояснивши тим, що батько її помер, договір купівлі-продажу оформлений, в КПТІ квартира зареєстрована на ім'я позивача, та вона не бачить необхідності для додаткового посвідчення угоди у нотаріуса. При оформленні договору купівлі - продажу її не попередили працівники біржі, про те, що зазначений договір необхідно нотаріально посвідчувати, вона є юридично неосвіченою через, що зазначена угода не була нотаріально посвідчена. Зазначені обставини порушують її права з володіння та розпорядження належним їй майном. Просить поновити строк позовної давності та визнати причини його пропуску поважними, через те, що їй стало відомо лише в липні 2010 року про необхідність нотаріального посвідчення договору. Зважаючи на те, що сторони договору повністю виконали умови договору, просить визнати цей договір дійсним і визнати за нею право власності на цю квартиру. В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги та обставини на які посилається позивач у позові підтримали повністю. Просять позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що претензій ніяких до позивача не має, її батьком дійсно було укладено договір купівлі-продажу квартири № [ADDRESS], гроші ним було отримано повністю, квартиру було передано позивачу. Проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини справи, просить позов задовольнити. Третя особа [PERSON] регіональна товарна біржа „Нерухомість Приазов'я" у судове засідання не з'явилася, до суду повернуто конверт з відміткою „за зазначеною адресою не проживає", повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ч.4 ст. 174 ЦПК України, таким чином суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між позивачем та [PERSON], спадкоємицею якого є його дочка [PERSON], 10.07.1999 року був укладений договір купівлі-продажу згідно з яким позивач купила, а продавець [PERSON] продала однокімнатну квартиру № [ADDRESS], житловою площею 16,7 кв. метри, загальною площею 31,1 кв. метри, що підтверджується копіями договору, свідоцтва про смерть, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження (а.с.5,8,10,11). Договір купівлі продажу був оформлений на [PERSON] регіональній біржі „Нерухомість Приазов'я". Сторонами повністю були виконані всі умови договору: до підписання договору купівлі-продажу продавець одержав від позивача гроші у сумі 7900 грн., що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомості (а.с.5). Право власності було зареєстровано за позивачем [PERSON] КПТІ 03.08.1999р. за реєстровим номером №11133 (а.с.5,6). Даний договір купівлі-продажу не оформлений у нотаріальній конторі через юридичну необізнаність позивача. Відповідно до норм діючого на момент укладання договору купівлі продажу цивільного законодавства, а саме ст. 227 ЦК України (1963р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Статтею 47 ЦК України ( 1963р.) визначено, що суд має право визнати угоду дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Враховуючи, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу квартири, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували її на товарній біржі, будучи впевненими в його законності, позивач в даний час не має можливості розпорядитися своїм майном, суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним відповідно до ст. 47 ЦК України ( 1963р.) і визнання за позивачем права власності на цілий об'єкт нерухомості. Приймаючи до уваги, що позивач пропустила строк позовної давності, будучи впевненою в законності укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, про що їх завірили на товарній біржі, а про його недійсність їй стало відомо лише у липні 2010 року, суд приходить до висновку, що причина пропуску позовної давності є поважною і вважає можливим її поновити. Враховуючи, що в судовому засіданні були встановлені підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, суд вважає можливим визнати право власності на квартиру за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved