Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини за останні три роки і до досягнення повноліття, а у випадку продовження навчання до досягнення 23 річного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, пояснила що відповідач в 2007 році пообіцяв подарити дитині свою частку нерухомості, яку вони придбали під час шлюбу, проте обіцянок не виконав. Дочці він також практично не допомагає, за весь час з 2007 року купив велосипеда та періодично купляє їй подарунки. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він купляв протягом цього періоду речі, які просила дочка, зокрема і велосипед. Просив врахувати, що роботи він не має, а доходи має тільки від ведення домашнього господарства і на його утриманні перебуває ще одна дитина. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Позивач має на утриманні неповнолітню [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про народження дитини. Судом встановлено, що він в недостатній мірі бере участь в утриманні дитини, тому з нього необхідно стягувати аліменти. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів, суд враховує як матеріальний стан позивача, яка перебуває в декретній відпустці і в даний час з її пояснень доходів не має, дитина перебуває на її утриманні, так і матеріальне становище відповідача, який, з його пояснень, має дохід лише від ведення домашнього господарства, на його утриманні також перебуває неповнолітня дитина, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі. Проте, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти лише з дня звернення позивача до суду і до повноліття дочки з таких підстав. Відповідно ч.2 ст.79 СК України, якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за один рік. Проте, позивачем не надано суду докази про вжиття заходів щодо одержання аліментів від відповідача за останні три роки та доказів, які б свідчили про ухилення від їх сплати. Крім того, аліменти у звязку із навчанням не можуть бути також стягнуті судом, оскільки суд не може приймати рішення під умовою і щодо тих фактичних обставин, які не наступили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved