Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], 24 листопада 2010 року звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач у справі є його рідним батьком. 18 листопада 2010 року він досяг повноліття і мати аліменти на його утримання від батька не одержує. В той же час він навчається на денній формі навчання у Селидівському гірничому технікумі. Відповідач проживає окремо від нього, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача у примусовому порядку аліменти на його користь на час навчання у Селидівському гірничому технікумі, до закінчення учбового закладу, тобто до 30 червня 2012 року у розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму, встановленому законодавством України, починаючи з 19 листопада 2010 року. У судове засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої на позові наполягає, просить його задовольнити у повному обсязі та розглядати справу в його відсутність ( а.с. 23). Відповідач позов визнав частково, просить зменшити розмір аліментів, оскільки він хворий, був травмований на підприємстві, тому йому необхідні гроші для придбання ліків, а також він вважає, що його батьком дитини записали оманою, він ніколи не був у шлюбі з [PERSON] Третя особа: [PERSON] вважає позов обґрунтованим, просить його задовольнити у повному обсязі, оскільки вона вважає, що син потребує матеріальної допомоги, а вона сама отримує дуже малу пенсію і не може належним чином утримувати дитину. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи, та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі, [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства на а.с. 5 і свідоцтвом про народження дитини на а.с. 6. Ствердження відповідача відносно того, що його оманою вписали батьком [PERSON], який народився 18 листопада 1992 року у [PERSON], не може бути прийнята судом до уваги, оскільки свідоцтво про встановлення батьківства відділом РАЦС видається тільки на підставі особистої заяви особи, яка визнає себе батьком дитини. Крім того, відповідач на протязі всього часу, до досягнення дитиною повноліття сплачував на утримання [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа (а.с. 7). Не може суд прийняти до уваги ствердження відповідача відносно того, що [PERSON] раніше відмовлялася від стягнення аліментів на утримання сина і написала розписку, яку він надав суду на а.с. 24, оскільки вказана розписка була складена [PERSON] 13 листопада 1995 року, а аліменти з [PERSON] на утримання дитини стягнути 04 березня 1996 року і сплачував аліменти відповідач на дитину до виконання сином повноліття (а.с. 7). У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України повнолітня дитина має право вимагати матеріальної допомоги від батьків, якщо продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги на весь час навчання, але не більш як до досягнення нею 23-річного віку, якщо батько таку допомогу може надавати. З довідки на а.с. 08 вбачається, що позивач у справі 30 червня 2012 року навчається на денній формі навчання у Селидівському гірничому технікумі. Таким чином, відповідач зобовязаний матеріально утримувати сина на час його навчання. У судовому засіданні встановлено, що мати позивача, [PERSON], отримує пенсію в сумі 764,98 грн., що підтверджується довідкою Пенсійного Фонду в м. Красноармійську на а.с. 25. В той час відповідач у справі отримує пенсію у сумі 4452,75 грн. (а.с. 11), а також отримує щомісячні платежі від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області у сумі 1079,86 грн., тобто місячній дохід відповідача у справі складає 5532,61 грн. Таким чином, суд вважає, що відповідач має змогу надавати позивачу у справі матеріальну допомогу щомісячно у розмірі ? частини усіх видів доходів, що складає 1383,15 грн. Наведене свідчить про те, що у відповідача, після сплати аліментів на користь позивача, щомісячно буде знаходиться сума 4149,46 грн. Сам відповідач у судове засідання не надав ніяких доказів, що нібито він затрачує значну суму грошей на придбання ліків. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усів видів доходів. В той же час вимоги позивача відносно того, що розмір аліментів не може бути нижчі ніж 30 5 від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України, оскільки таки розміри аліментів встановлюються для дитини, яка не досягла повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 1 % від суми задоволеного позову, що складає 165,98 грн., згідно розрахунку: ? частина від 5532,61 грн. складає 1383,15 грн. х 12 міс. = 16597,80 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial