overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він із [PERSON] 26.06.2000 року уклали договір № 237 купівлі-продажу нерухомого майна - 2/5 частини житлового будинку № 106 по вул. Свердлова в м. Первомайську Миколаївської області. Зазначений договір вони зареєстрували та посвідчили в Універсальній біржі «Південь», не знаючи про те, що згідно законодавства такий договір потребує обовязкового нотаріального посвідчення. Всі умови договору і позивач, і відповідач виконали. У звязку із зазначеним [PERSON] просить визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок. Позивач [PERSON] судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив постановити рішення про визнання дійсним договору № 237 купівліпродажу нерухомого майна від 26.06.2000 року та визнати за ним право власності на 2/5 частини житлового будинку № 106 по вул. Свердлова в м. Первомайську Миколаївської області. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, проти постановлення рішення про задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не зявився, заперечень проти позову від Універсальної біржі «Південь» не находило. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 26.02.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 237, який посвідчений Універсальною Біржею «Південь». Згідно зазначеного договору відповідачка [PERSON] продала позивачу 2/5 частини житлового будинку № 106 по вул. Свердлова в м. Первомайську Миколаївської області Всі умови зазначеного договору позивачем та відповідачкою виконані. Зазначені обставини відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України є підставою для визнання договору дійсним. А оскільки відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, то за позивачем слід визнати право власності на спірне майно з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі в силу ст.ст. 220, 334 ЦК України. Слід визнати дійсним договір від 26.06.2000 року № 237 купівлі-продажу нерухомого майна та визнати за позивачем право власності на 2/5 частини житлового будинку № 106 по вул. Свердлова в м. Первомайську Миколаївської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що сторони не проживають разом, відповідач не піклується про свою доньку, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.11.2010 року до її повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача по справі невідомі. Суд вирішує справу, дотримуючись правил ст.ст.10,11,60 ЦПК України, вимоги яких судом роз"яснені учасникам розгляду справи неодноразово. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає задоволенню з наступних підстав. Як достовірно встановлено, згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] відповідач [PERSON] є її батьком. Сторони по справі не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не піклуються один про одного. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати доньку, матеріально її забезпечувати. На даний час донька знаходиться на утриманні своєї матері, позивачки по справі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач по справі має одну малолітню дитину( про що свідчить копія свідоцтва про народження) і вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.11.2010 року до повноліття доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на доньку підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 16.01.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме на частку в квартирі, що залишилася після смерті матері. Позивач в судовому засіданні суду позовні вимоги підтримав, суду вказав, що 12 жовтня 2004 року померла його мати. Після її смерті залишилося спадкове майно. Однак, він не прийняв спадщини у зв'язку із відсутністю в Україні. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 12 жовтня 2004 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 120850. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач є її єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті, інших спадкоємців після її смерті не має, заповіту від її імені складено не було, що підтверджується витягами із нотаріальної контори № 25580515 та №25580415. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач від прийняття спадщини не відмовлявся. Спадкове майно після смерті померлої складається із Уг частини квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 03 червня 2004 року виданого на підставі наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 03 червня 2004 року № 339. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем, від прийняття спадщини не відмовився, інших спадкоємців не має, а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], а саме на частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки подружнє життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, в сім'ї виникали непорозуміння, спільних дітей від шлюбу не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити, та після розірвання шлюби залишити прізвище «Казмірчук». Відповідач для розгляду справи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши надані по справі докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, беручи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, 13.06.2009 року Коростишівським відділом РАЦС було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 86. Позивач і відповідач зберегти сім'ю не бажають, не підтримують подружніх стосунків, примиритись не бажють, а тому суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, а отже збереження даної сім'ї є недоцільним та неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивач у листопаді 2010 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилалася на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.08.2002 року. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], 10.01.2003 р. н. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Подружніх стосунків сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з кінця січня 2010 року. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні сторонам був наданий строк на примирення терміном один місяць, який позитивного результату не дав. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, про що свідчить заява в матеріалах справи з проханням розгляду справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2002 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, актовий запис № 45. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], 10.01.2003 р. н. Також судом встановлено, що сімя сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство, проживають окремо з кінця січня 2010 року. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються заявою позивача, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, свідоцтвом про укладання шлюбу, свідоцтвом про народження, ксерокопією паспорту та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дав, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Сторожинецького району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на наступне. Позивач та відповідач [PERSON] являються дітьми [PERSON], яка померла 22.04.2000р. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Яремчука,20 в с.Стара Жадова Сторожинецького району. Позивач та відповідач подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інші троє спадкоємців за законом 1-ї черги подали заяви про відмову від спадщини на користь позивача. Але оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала за собою право власності на спадкове будинковолодіння, сторони не можуть отримати Свідоцтво про право на спадщині. Виходячи з викладеного позивач просить суд визнати за нею право власнстів на 4/5 ідеальних частини спадкового будинковолодіння, а за позивачем право власності на 1/5 ідеальну частину цього будинковолодіння. Позивач в судове засідання не зявилась. ЇЇ представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада Сторожинецького району в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання 29.12.2010р., та повторно 11.01.2011р. не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих документів. Судом встановлено, що будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Яремчука .20 в с.Стара Жадова складається з : житлового будинку літ. А-І, ганку літ. а1, гаража літ. Б, колодязя №1. Вказане підтверджується копією технічного паспорта на це житловий будинок. Вказане будинковолодіння належало [PERSON] на праві приватної власності, але право власності на нього вона за життя не зареєструвала. 22.04.2000р. [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про її смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на вказане будинковолодіння. Позивач, відповідач [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи дітьми спадкодавця, являються спадкоємцями за законом 1-ї черги. Позивач та відповідач [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інші троє спадкоємців подали заяви про відмову від спадщини на користь позивача. Вказане підтверджується довідкою нотаріальної контори. Таким чином позивачу стало належати 4/5 ідеальних частини будинковолодіння, а відповідачу [PERSON] 1/5 частина. Підсумовуючи викладене, суд знаходить доведеними, що позивач та [PERSON], являючись спадкоємцями за законом 1-ї черги, спадщину прийняли, і оскільки інші спадкоємці на спадщину не претендують, та відмовились від своїх часток у спадковому майні на користь позивача, тому позивачу дійсно стало належати 4/5 частини будинковолодіння, а [PERSON] 1/5 частина, а отже позовні вимоги являються обгрунтованими та підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.22 КзШтС, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивач ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по неповернутому кредиту, відсотків за користування кредитом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем підписано кредитний договір № СУХ0К33740164 від 29.01.2007 року , згідно якого [PERSON] в ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» отримав кредит в сумі 11 932,79 гривень -з терміном погашення з відсотками не пізніше 25.01.2009 року. Відповідач не виконував прийняті кредитні зобовязання, щодо порядку погашення заборгованості за Кредитними ресурсами відповідно до графіка по даному кредиту. Зважаючи на постійне порушення відповідачем умов кредитного договору, позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення наявної на той час заборгованості за кредитом та відсотками, та попереджено про повернення всієї суми заборгованості. На день заявленого позову прострочена заборгованість [PERSON] перед банком складає 65 453,35 гривень а тому позивач просить стягнути з відповідача свою користь вказану суму, а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 654,53 гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на вище вказані обставини. Відповідач в судове засідання вдруге не зявився,та не повідомив причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про день та місце розгляду справи, в звязку з чим суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача та у хвалити заочне рішення на підставі наданих документів, проти чого не заперечує представник позивача. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № СVХ0І133740164 від 29.01.2007 року , згідно якого [PERSON] в ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» отримав кредит в сумі 11 932,79 гривень -з терміном погашення з відсотками не пізніше 25.01.2009 року Відповідно до умов та положень кредитного договору відповідач зобов'язувався забезпечити повернення одержаного кредиту на умовах, передбаченого договором, однак протягом дії кредитного договору, систематично порушував його умови. В з вязку з чим відповідачу направлялися повідомлення про невиконання позичальником своїх зобов'язань з вимогою погасити борг, однак дана вимога залишилась без уваги. Заборгованість по даному договору відповідачем [PERSON] перед банком, згідно довідки ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» /а.с.4/ становить 65 453,35 гривень, з яких: 11 531,48 грн. борг по кредиту : 28 967,78 грн.- борг по процентам за користування кредитом, 3 416,02 грн.- борг по комісії за користування кредитом,-17 945,05 грн,- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн.-штраф /фіксована частина/: 3093,02 грн-штраф/процентна складова/. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а відповідач не надав заперечення на позов. Враховуючи обставини справи та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь, на її утримання аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27 жовтня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2010 року, з цього часу вони проживають окремо один від одного, не мають загального бюджету. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання в період її непрацездатності по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, хоча вона дуже потребує цієї допомоги. Вона не працює у звязку з доглядом за дитиною, отримує тільки щомісячну соціальну допомогу в розмірі 620 гривень, інших джерел прибутку та збережень не має. Вважає, що матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання повинен надавати працездатний відповідач. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд, відповідно до ч.2 ст. 158, ч.2 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказі та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 27.10.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Заводському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та зроблено актовий запис № 765 /а.с.6/ Мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження /а.с.7/. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї /а.с.8/. Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська та отримує щомісячну соціальну допомогу в розмірі 620 гривень, що підтверджується довідкою про отримання допомоги (а.с.4). Як стверджує позивач в своєму позові добровільно матеріальну допомогу відповідач на утримання дружини не надавав. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років...за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Відповідач не надав суду заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідач має надавати допомогу позивачці до досягнення дочкою трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

07.12.2010 року прокурора Чернігівського району в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів - заборгованості по кредиту в сумі 150919 грн. 81 коп. і судових витрат. У судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди прокурора та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач 14 березня 2007 року уклали кредитний договір № 45, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 17994 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних в порядку на умовах, визначених договором з кінцевим терміном повернення 13 березня 2013 року. Згідно із п.п 3.3.3. Кредитного договору Позичальник зобов'язується точно в строки, обумовлені договором повернути кредит в сумі 17994 доларів США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги . Відповідно до п.п 2.2.4 погашення кредиту та процентів здійснюється щомісячно рівними частинами в продовж першого року в сумі 400 доларів США, з другого року в сумі 300 доларів США до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси Банку або Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 10.11.2010 року становить 19058 доларів США 66 центів, що еквівалентно 150919 грн. 81 коп. грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 14468 доларів США 82 центи, несплачені нараховані відсотки станом на 01.11.2010 року, що еквівалентно 114574 грн. 24 коп., з пені за несвоєчасну сплату кредиту 11335,78 грн., з пені за несвоєчасну сплату відсотків 2449,41 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про розірвання кредитного договору, стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved