Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-29 00:00:00

20.07.2010 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки БМВ 318, реєстраційний номер [NUMBER], визнати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на спірний автомобіль дійсним. В процесі розгляду справи представник позивача підтримав позов виключно в частині визнання за [PERSON] права власності на вищевказаний автомобіль. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 22.02.2010 року він придбав у відповідача, який діяв на підставі довіреності від власника [PERSON] спірний автомобіль, який належав останньому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.07.2004 року, виданого Миронівським МРЕВ Київської області, серія КХН № 100247. На підтвердження укладеної угоди ним було передано відповідачеві 40.000 грн., а [PERSON] видав йому довіреність на право керування та розпорядження вказаним автомобілем та зобовязався зняти транcпортний засіб з реєстраційного обліку органів ДАІ. Від вказаних дій відповідач протягом обумовленого сторонами строку ухиляється, а спірний транспортний засіб вилучений ДАІ як незаконно зареєстрований на території України. Посилаючись на порушення свого права та позбавлення можливості розпорядитися придбаним автомобілем, позивач просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, надав суду письмову заяву про визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України). Водночас, ухвалою суду у прийнятті визнання відповідачем позову відмовлено та продовжений розгляд справи, в процесі якого суд, дослідивши обставини справи та наявні докази дійшов висновку про відмову у позові з наступних підстав. Так, судом встановлено, що за змістом довіреності від 22.02.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий номер 346 [PERSON] зазначений як власник автомобілю марки БМВ 318, реєстраційний номер [NUMBER]. Цією довіреністю [PERSON], діючий від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] бути представником власника у відповідних органах ДАІ, Міністерства транспорту, на митницях або інших установах, підприємствах, організаціях з усіх питань, повязаних з володінням, експлуатацією, перегоном і розпорядженням (продажем) спірного автомобілю. Фактично сторони уклали угоду-купівлі продажу цього автомобілю, за якою позивач передав відповідачеві 40.000 грн., що підтверджується розпискою від 22.02.2011 року, а [PERSON] зобовязався зняти транcпортний засіб з реєстраційного обліку органів ДАІ. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що спірний транспортний засіб вилучений ДАІ України як незаконно зареєстрований на території України. Вказаний факт підтверджується протоколом огляду та затримання транспорту ДАІ України від 20.04.2010 року, протоколом вилучення документів від 20.04.2010 року, за яким реєстраційне свідоцтво, талон технічного огляду, державні номерні знаки на спірний автомобіль вилучені органами ДАІ, відповіддю УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 11.05.2010 року. За даними відділу організації реєстраційно-екзаменоційної роботи УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 10.06.2011 року інформацію про проведення реєстраційних операції із спірним автомобілем було не санкціоновано внесено до інтегрованого національного банку даних про транспортні засоби. В дійсності такі операції в реєстраційних підрозділах ДАІ не проводились, номерний знак та свідоцтво про реєстрацію на нього не видавалось. Надання для дослідження в судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію автомобілю неможливо, оскільки воно, талон технічного огляду, державний номерний знак направлені до УДАІ ГУМВС України в Київській області для подальшого анулювання реєстрації та зняття з обліку відповідно п. 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого ПКМУ від 7.09.1998 року № 1388. Відповідно до відомостей Печерського районного управління ГУМВС України в м.Києві від 14.06.2011 року в провадженні слідчого відділу знаходиться кримінальна справи № 24-50, яка порушена 12.11.2008 року за фактом несанкціонованого втручання в базу даних АІС Автомобіль, що призвело до підробки інформації. При таких обставинах, набуття права власності позивачем на незаконне майно не може вважатися судом відповідно до ст. 328 ЦК України правомірним та не може бути набутим за рішенням суду. Крім того, суд враховує, що видача довіреності не передбачає зміну власника майна. Відповідач [PERSON], укладаючи угоду із [PERSON] діяв від імені особи, визначеної у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу як власник спірного автомобілю, а оформленого відповідно до вимог закону договору купівлі-продажу даного майна між цими особами не існувало, тому [PERSON], не набувши право власності на спірний автомобіль, є неналежним відповідачем в сенсі ЦПК України. Оскільки в матеріалах справи наявні відомості про порушення кримінальної справи за фактом несанкціонованого втручання в базу даних АІС Автомобіль, що призвело до підробки інформації, суд, виявивши в у процесі розгляду справи порушення законності в порядку ст. 211 ЦПК України вважає недоцільним постановлення окремої ухвали.

Outcome: dismissed