Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

27.05.2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] В.8. на його користь борг в розмірі 7 681,05 грн.. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.05.2009 р. ніж ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якому він передав відповідачу 600 дол, США, що становить 4755,55 гри., згідно офіційного курсу НБУ станом на 11.05.2010 .. При одержанні вказаної суки відповідач надав розписку від 01.05.2009 р., в якій зобов'язався до 10.05.2009 р. повернути вказану суму боргу. Проте у зазначений час [PERSON] не виконав зобов'язання і гроші не повернув до теперішнього часу. Тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 4755,55 грн., індекс інфляції в розмірі 372,75 грн., три проценти річних з простроченої суми в розмірі 130,55 грн., пеня з простроченої суми розміром 522,20 грн., а також витрати понесені ним у зв'язку зі зверненням за юридичною допомогою в розмірі 1900 грн., а всього 7681,05 грн.. 06.12.2010 р. представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог на суму витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму зазначених витрат в розмірі 420,00 грн.. Позивач та його представники у судове засідання не з'явились, суду надали заяву, в якій просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Згідно довідки адресно- довідкового бюро Харкова [PERSON] вибув з м. Харкова 13.05.2009 р. у Волинську область м. Ковель. Згідно довідки адресно-довідкового бюро УМВС України Волинської області, [PERSON] у Волинській області та в м. Луцьку не зареєстрований. Враховуючи, що місце проживання та реєстрації [PERSON] не вбачається можливим встановити, судом було здійснено виклик відповідача в суд через оголошення у пресі, відповідно до вимог ч.9 ст.75 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 01.05.2009 року відповідачем було складено розписку, відповідно до умов якої відповідач отримав у позивача в борг суму еквівалентом 600 доларів США по курсу НБУ, яку зобов'язався повернути 10.05.2009 р.. Позивачем грошові кошти в сумі еквівалентом 600 доларів США, що становить 4755,55 грн., згідно офіційного курсу НБУ, було передано відповідачу 01.05.2009 р., що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Однак, відповідачем прийняті на себе зобов'язання не виконано, ніяких дій щодо повернення позивачу суми боргу у визначеному в розписці розмірі та строку не проведено. Відповідно до ст.1047 ЦК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надано розписку позичальником або інший документ, що підтверджує передачу йому позикодавцем певної грошової суми або відповідної кількості речей. Тобто, за своєю правовою природою, розписка підтверджує укладення договору позики між позивачем і відповідачем. Відповідно до ст.218 ЦК України недотримання сторонами письмової форми договору, встановленої законом, не тягне за собою його недійсність, крім випадків, встановлених законом. ЦК України, які і інші законодавчі акти, не містять умов, про те, що договір позики, складений не в письмовій формі, є недійсним. Таким чином, недотримання позивачем і відповідачем письмової форми договору позики, не тягне за собою недійсність договору позики, а відтак, надана відповідачем розписка від 01.05.2009 р. підтверджує відношення позики. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином визнаються дії особи, що направлені на виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України з договорів та інших правочинів виникають зобов'язання. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, що визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку саму суму грошових коштів (суму позики) або таку саму кількість речей того самого роду та якості. Відповідно до ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк, встановлений договором. Проте станом на теперішній час її не виконано, борг не повернуто. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Неповернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Однак, всупереч, виниклій заборгованості, відповідачем оплату суми боргу позивачу проведено не було, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і порушення якого підлягає усуненню відповідачем. Підпис відповідача з вказаним прізвищем і ініціалами на розписці від 01.05.2009 р. про отримання в борг грошових коштів в сумі еквівалентом 600 доларів США, що становить 4755,55 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 11.05.2010 р., свідчить про згоду особи, яка його проставила з текстом та всіма умовами, викладеними в цьому документі. Відповідачем не надано суду доказів, які-спростовують виниклі у нього зобов'язання по поверненню отриманих в борг грошових коштів та розмір заборгованості перед позивачем, яка складається з основної суми боргу в розмірі 4755,55 грн., індексу інфляції з простроченої суми у розмірі 372,75, трьох процентів річних з простроченої суми у розмірі 130,55 грн., пені з простроченої суми у розмірі 522,20 грн., а всього . Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов, таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Позивачем надано суду копії договору про надання юридичних послуг від 15.06.2009 р. та акту виконаних робіт від 19.06.2009 р., відповідно до яких позивачем було сплачено 1900,00 грн. за надання йому юридичної допомоги. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правову допомогу в розмірі 1900,00 грн.. Крім того, відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сума витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 420,00 грн., що підтверджуються копією квитанції від 22.11.2010 р. Одночасно, з [PERSON] у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави сума витрат по сплаті судового збору в розмірі 76,8 грн. та сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справи в розмірі 30,00 грн. На підставі ст.ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049,ЦК України,

Outcome: approved