overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

29.11.2010року [PERSON] звернулась з позовом в інтересах [PERSON] про визнання за останньою права власності на присадибну земельну ділянку площею 0,0316 га розташовану по вул. Комсомольській. 59 в смт Підгородна Первомайського району Миколаївської області, так як згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Підгороднянською селищною радою на підставі рішення 2сесії 22 скликання Підгороднянської селищної ради від 16.01.1995 року належить її матері - [PERSON], яка померла 23.12.2009 року. Після смерті матері спадщину на житловий будинок вона оформила на себе за заповітом, але не оформила право власності на земельну ділянку, в зв»язку з тим, що відсутня нормативна грошова оцінка земельної ділянки, в звязку з чим вона просить визнати за нею право власності на вказану присадибну земельну ділянку, вартістю 1117 грн., згідно експертної оцінки, в порядку спадкування за заповітом. В попередньому судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але прислала телеграму 3проханням позов задовольнити. Підгороднянська селищна рада в попереднє судове засідання надала заяву в якій просила справу слухати у відсутність представника а проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст.ст. 377,1268 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна»про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та кошти за час затримки виплати заробітної плати. Свої вимоги він мотивує тим, що з 01.05.2008 року по 28.02.2010 року він працював охоронником у ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна».Наказом по підприємству №3 від 28.02.2010 року він був звільнений з посади згідно ст.38 КЗпП України. Трудову книжку йому видали, але не провели повний грошовий розрахунок. Просить стягнути з підприємства невиплачену заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов доведено і він підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до наказу по підприємству №3 від 28.02.2010 року [PERSON] був звільнений 28.02.2010 р. з посади охоронника згідно ст.38 КЗпП України (за власним бажанням). На момент звільнення за підприємством виникла заборгованість по зарплаті перед працівником на суму 869 гривень 00 коп., компенсація за невикористану відпустку в сумі 702 гривні 40 копійок, які йому невиплачені до цього часу, чого не заперечують сторони. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В зв»язку з цим суд вважає, що вимоги в частині стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку підлягають задоволенню. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпПУ , згідно ст.117 даного Закону, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку . Таким чином , суд прийшов до висновку, що з вини підприємства позивачу за 9 місяців був затриманий розрахунок з виплати заробітної плати (з 01.06.2010 по день розгляду справи по суті), а саме в сумі: 759,16 (середній заробіток) х 6 міс=6832 гривні За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн. та суму 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна»про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та кошти за час затримки виплати заробітної плати. Свої вимоги він мотивує тим, що з 23.07.2008 року по 24.05.2010 року він працював охоронником у ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна». Наказом по підприємству №5 від 24.05.2010 року він був звільнений з посади згідно ст.36 п.1 КЗпП України. Трудову книжку йому видали, але не провели повний грошовий розрахунок. Просить стягнути з підприємства невиплачену заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов доведено і він підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до наказу по підприємству №5 від 24.05.2010 року [PERSON] був звільнений 24.05.2010 р. з посади охоронника згідно ст.36п.1 КЗпП України (за угодою сторін). На момент звільнення за підприємством виникла заборгованість по зарплаті перед працівником на суму 3253 гривень 42 коп., компенсація за невикористану відпустку в сумі 844 гривні 80 копійок, які йому невиплачені до цього часу, чого не заперечують сторони. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В зв»язку з цим суд вважає, що вимоги в частині стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку підлягають задоволенню. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпПУ , згідно ст.117 даного Закону, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку . Таким чином , суд прийшов до висновку, що з вини підприємства позивачу за 6 місяців був затриманий розрахунок з виплати заробітної плати (з 01.06.2010 по день розгляду справи по суті), а саме в сумі: 829,83 (середній заробіток) х 6 міс=4979 гривень За таких обставин, суд вважає позов [PERSON]. обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн. та суму 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна»про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та кошти за час затримки виплати заробітної плати. Свої вимоги вона мотивує тим, що з 04.08.2005 року по 24.05.2010 року вона працювала охоронником у ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна». Наказом по підприємству №5 від 24.05.2010 року вона звільнена з посади згідно ст.36п.1 КЗпП України. Трудову книжку їй видали, але не провели повний грошовий розрахунок. Просить стягнути з підприємства невиплачену заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов доведено і він підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до наказу по підприємству №5 від 24.05.2010 року [PERSON] була звільнена 24.05.2010 р. з посади охоронника згідно ст.36 п.1 КЗпП України (за угодою сторін). На момент звільнення за підприємством виникла заборгованість по зарплаті перед працівником на суму 3253 гривень 42 коп., компенсація за невикористану відпустку в сумі 768 гривні 00 копійок, які їй невиплачені до цього часу, чого не заперечують сторони. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В зв»язку з цим суд вважає, що вимоги в частині стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку підлягають задоволенню. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпПУ , згідно ст.117 даного Закону, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку . Таким чином , суд прийшов до висновку, що з вини підприємства позивачу за 6 місяців був затриманий розрахунок з виплати заробітної плати (з 01.06.2010 по день розгляду справи по суті), а саме в сумі: 829,83 (середній заробіток) х 6 міс=4979 гривень За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн. та суму 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна»про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та кошти за час затримки виплати заробітної плати. Свої вимоги він мотивує тим, що з 07.10.2003 року по 24.05.2010 року він працював охоронником у ВАТ «Буринський завод продовольчих товарів ЛТД «Джаїна». Наказом по підприємству №5 від 24.05.2010 року він був звільнений з посади згідно ст.36 п.1 КЗпП України. Трудову книжку йому видали, але не провели повний грошовий розрахунок. Просить стягнути з підприємства невиплачену заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов доведено і він підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до наказу по підприємству №5 від 24.05.2010 року [PERSON] був звільнений 24.05.2010 р. з посади охоронника згідно ст.36п.1 КЗпП України (за угодою сторін). На момент звільнення за підприємством виникла заборгованість по зарплаті перед працівником на суму 3253 гривень 42 коп., компенсація за невикористану відпустку в сумі 921 гривні 60 копійок, які йому невиплачені до цього часу, чого не заперечують сторони. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В зв»язку з цим суд вважає, що вимоги в частині стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку підлягають задоволенню. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпПУ , згідно ст.117 даного Закону, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку . Таким чином , суд прийшов до висновку, що з вини підприємства позивачу за 6 місяців був затриманий розрахунок з виплати заробітної плати (з 01.06.2010 по день розгляду справи по суті), а саме в сумі: 829,83 (середній заробіток) х 6 міс=4979 гривень За таких обставин, суд вважає позов [PERSON]. обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн. та суму 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

КРЕП № 11 м. Кіровограда звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в сум! 1791 грн. 99 коп. за обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідач в судове засідання не належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник КРЕП № 11 м. Кіровограда до суду не зявився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу в його відсутність, про що надав заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Шляхом видачі розрахункової* книжки по оплаті за обслуговування будинку та прибудинкової території та наданням і отриманням послуг між сторонами склались фактичні договірні відносини по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Між сторонами склались фактичні договірні відносини про надання та отримання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. В судовому засіданні відповідач зазначив, що він не згоден з усім переліком послуг та з їх якістю. Суд находить, що пояснення відповідача не обгрунтовані та нічим не доказані. В порушення вимог ст. 68 ЖК України, ст.526, ст. 509 ЦК України в редакції 2003р. відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе договірних зобов'язань по оплаті згідно встановлених тарифів за обслуговування будинку та прибудинкової території, тому за період з січня 2007 року по квітень 2010 року утворилась заборгованість в сумі 1791 грн. 99 коп.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ЗО грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача, а судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 946 грн. 05 коп.. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що квартиронаймачем кв. 28 по вул. Повітрянофлотська, 67, к.2 в м. Кіровограді є [PERSON]. Відповідно до п.2 ст.218 ЦПК України, шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] дачею абонентської книжки, відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводиться згідно актів, складених завідуючим будинком та представником підприємства. Відповідачу були надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з липня 2008 року по березень 2010 року на суму 946 грн. 05 коп.. Оскільки відповідачем взяті на себе зобов'язання згідно ст. 525, 526 ЦК України та ст. 68 ЖК України не виконуються, суд стягує борг на користь позивача. Крім того суд стягує з відповідача у відповідності до ст.88 України на користь Комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» витрати за інформаційно - технічне забезпечення в сумі ЗО грн. 00 кос_ j судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 998 грн. 78 коп.. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що квартиронаймачем кв. 216 по вул. Київська. 35 в м. Кіровограді є [PERSON]. Відповідно до п.2 ст.218 ЦПК України, шляхом відкриття особового рахунку № 1098851 дачею абонентської книжки, відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводиться згідно актів, складених завідуючим будинком та представником підприємства. Відповідачу були надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з липня 2008 року по березень 2010 року на суму 948 грн. 78 коп.. Оскільки відповідачем взяті на себе зобов'язання згідно ст. 525, 526 ЦК України та ст. 68 ЖК України не виконуються, суд стягує борг на користь позивача. Крім того суд стягує з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК , України на користь Комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» витрати за інформаційно - технічне забезпечення в сумі ЗО грн. 00 коп., а судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 травня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний [PERSON].. В кінці червня 2010 року відповідач залишив сім'ю і проживає з іншою жінкою. Вона з сином проживає окремо. В зв'язку з тим, що їх дитина являється інвалідом дитинства і потребує стороннього догляду вона ніде не працює. Син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач систематично їздить в м. Київ на заробітки,отримує достойну заробітну плату,однак на утримання і лікування дитини коштів не надає. Разом з відповідачем стати дольовим учасником прожиткового мінімуму для утримання дитини вона позбавлена можливості, так як доглядає дитину-інваліда. В зв'язку з наведеними обставинами просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 900 гривень щомісячно,так як відповідач працездатний, інших утриманців не має, матеріально забезпечений. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, на стягненні аліментів у заявленому розмірі наполягає. Відповідач позов визнав частково. Згідний виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 500 гривень щомісячно, так як вважає, що позивачка теж повинна матеріально забезпечувати сина. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, оскільки вимоги позивача обґрунтовані, частково визнаються відповідачем, підтверджені належними доказами та відповідають вимогам закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), відповідач значиться його батьком, а отже, несе обов'язок щодо його утримання. Згідно довідки виконкому Кирнасівської селищної ради від 5.10 2010 року (а.с.5) на утриманні позивача [PERSON] знаходиться син [PERSON] [INFO], який є інвалідом дитинства з приводу дитячого церебрального паралічу і потребує догляду матері, що підтверджується довідкою Кирнасівської міської лікарні від 25.10.2010 року (а.с.6), а також копією пенсійного посвідчення (а.с.7). В зв'язку з хворобою дитини позивач позбавлена можливості працювати. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому має можливість утримувати сина. Поскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, то з нього необхідно стягнути аліменти на його утримання. Так як відповідач має нерегулярний заробіток, так як працює по найму, то аліменти необхідно стягнути в твердій грошовій сумі. Враховуючи, що позивач отримує пенсію на утримання сина-інваліда, а в відповідача нерегулярні заробітки, то суд вважає, що відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання дитини, але і* меншому розмірі чим просить позивач -700 гривень щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача, який є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] Позивач пояснила суду, що батько дитини життям та вихованням доньки не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити. Позивач додатково пояснила суду, що нею фактично створена інша сім"я, її чоловік став для доньки батьком та бажає її удочерити, здійснює їх матеріальне утримання, займається розвитком та вихованням дитини, біологічного батька донька не пам"ятає. Відповідач в судовом засіданні проти позову заперечив, проте будь-яких пояснень в обґрунтування своєї позиції не навів. Представник органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації який було притягнуто до участі у справі, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі слідуючого. Так відповідно до вимог ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав стосовно своїх дітей в судовому порядку, якщо буде встановлено, що відповідач не займається вихованням своєї дитини, матеріально їй не допомагає, аліменти на утримання дитини не сплачує. Факт неналежного виконання своїх батьківських обов'язків в судовому засіданні підтверджується поясненнями позивачки, відповідно до яких встановлено, що [PERSON] життям і вихованням доньки не цікавиться, нерегулярно сплачує аліменти на її утримання, взагалі не спілкується з дитиною. Дані факти підтверджуються і висновком органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 17.08.2010 р. за №3974, яким позбавлення батьківських прав відповідача визнано доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Також, в судовому засіданні, згідно вимог ч.2 ст.171 СК України, була заслухана думка самої неповнолітньої дитини, яка пояснила, що свого біологічного батька не пам"ятає, він абсолютно не цікавиться її життям, а тому не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо неї, оскільки він для неї чужа людина, а своїм батьком вона вважає нинішнього чоловіка її матері. Суд вважає, що ці обставини в сукупності взяті, дають суду підстави позбавити відповідача батьківських прав. Крім того,

Outcome: approved