Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-08 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 18 серпня 2007 року відповідач зайняв в неї 12500 гривень та обіцяв повернути дану суму коштів за два роки, тобто до 18 серпня 2009 року, однак з тих пір пройшло більше року, проте позиченої суми коштів відповідач не повернув і повертати в добровільному порядку не бажає. Факт того, що відповідач дійсно позичив у відповідачки вказану суму коштів підтверджується власноруч написаною ним розпискою від 18.08.2007 року. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на її користь суму займу з врахуванням відсотків за користування позиченою сумою та індексу інфляції на загальну суму 14943,76 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в позовній заяві, просив задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення слухання справи не заявляв, проти позову не заперечував. Суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України приймає рішення слухати справу на підставі наявних доказів за відсутністю відповідача з ухваленням заочного рішення. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, про те, що позов доведений та обгрунтований у звязку з чим підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 18 серпня 2007 року позивачем було позичено відповідачеві суму коштів у розмірі 12500,00 грн., про що [PERSON] написав розписку (а. с. ), згідно якої він зобовязався повернути зазначену суму коштів протягом 24 місяців, тобто двох років. Так, відповідачем в зазначений в строк повернуто запозиченої суми коштів не було, більш того, кошти не повернуті і на сьогоднішній день. У відповідності до с. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо іншого розміру відсотків не встановленого договором або законом. Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 01 листопада 2010 року становить 14943,76 грн., що підтверджується довідкою АТ Банку Фінанси та Кредитвід 08.11.2010 року (а. с. ), розрахунком індексу інфляції за період з 2007 року до 2010 року (а. с. ). В добровільному порядку відповідач позичених коштів не повертаєі як позивач зрозуміла відповідача, що повертати кошти їй взагалі не бажає. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. До сьогоднішнього часу суми коштів наданих позивачем відповідачеві не були повернуті останнім, крім того, належним чином повідомлений відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, у звязку з чим суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України на відповідача також слід покласти оплату судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved