overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] 11.02.2010р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1999 року, шлюб був зареєстрований Тушинським відділом РАЦС м.Москва. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З лютого 2000р. сімейні стосунки між сторонами припинились, спільно не проживають. З вересня 2000 року позивачка з дитиною проживає в квартирі своєї матері в [ADDRESS], Україна, потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, яку відповідач добровільно не надає, чим позивачка поставлена в скрутне матеріальне становище. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх видів заробітку і доходів, але не менше передбаченого законом мінімального розміру аліментів, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем проживання в порядку судового доручення згідно з умовами Конвенції про правову допомогу та правові правовідносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993р., з заявами до суду не звертався. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1999 року, шлюб був зареєстрований Тушинським відділом РАЦС м.Москва, актовий запис № 1462. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис про народження по Тушинському відділу РАЦС м.Москва від 15.08.2000р. № 1925. З лютого 2000р. сімейні стосунки між сторонами припинились, спільно не проживають. З вересня 2000 року позивачка з дитиною проживає в Україні в квартирі своєї матері в [ADDRESS], що підтверджено актом, складеним за місцем проживання від 08.02.2010р. Неповнолітній син сторін перебуває на утриманні позивачки, остання в звязку з цим потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, яку відповідач добровільно не надає, чим позивачка поставлена в скрутне матеріальне становище. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, позовні вимоги обґрунтовані на законі, аліменти підлягають до стягнення з 11.02.2010р. з дати звернення до суду відповідно до ст.191 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Заявник звернулася з заявою до суду про встановлення факту втрати основного джерела до існування та в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 30 квітня 2002 року її чоловік помер. За життя [PERSON] сімя проживала в основному за кошти чоловіка, дохід якого складався із заробітної плати в сумі 566 грн. 70 коп., так як він працював на шахті Г.КосмосуВАТ Павлоградвугіллята пенсії в розмірі 189,20 грн. Вона на час смерті чоловіка працювала педагогом в відділі освіти Тернівського міськвиконкому та отримувала середню заробітну плату в сумі 429,30 грн. Отже дохід, який отримував [PERSON] був для сім'ї основним та постійним джерелом до існування. Тому просить заяву задовольнити та встановити вищезазначений факт з метою отримання заявником пенсії у звязку зі втратою годувальника відповідно до чинного законодавства України. Заявник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов звдовольнити та справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в м.Тернівка Дніпропетровської області надала до суду письмову заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування батьки, чоловік (жінка) померлого мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело до існування. В судовому засіданні встановлено, що заявник та її чоловік [PERSON] до моменту смерті останнього проживали однією сімєю, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою ЖЕК № 3 про склад сім'ї (а.с.7). На момент смерті [PERSON] працював на шахті Г.Космосу ВАТ Павлоградвугіллята його середня заробітна плата на момент смерті складала 566,70 грн., згідно довідки ВАТ Павлоградвугілля№687 від 24.09.2010 року (а.с.9)., а також отримував пенсію в середньому розмірі 189,20 грн., згідно довідки УПФУ в м. Тернівка. Заявник на час смерті чоловіка працювала педагогом І категорії у Відділі освіти Тернівського міськвиконкому, та отримувала середню заробітну плату в розмірі 429,30 грн., згідно довідки виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт втрати заявником у звязку зі смертю [PERSON] основного джерела засобів до існування, у звязку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що 19 серпня 2006 року між ним та відповідачкою укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 484, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків та окремого проживання. Тому просить розірвати шлюб, оскільки він носить формальний характер і вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2006 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 484, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження. Також судом встановлено, що із-за відсутності взаємопорозуміння, поваги і довіри, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони припинили шлюбні стосунки і не бажають їх відновлювати, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що 29 серпня 2003 року між ним та відповідачкою укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 435, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Тому просить розірвати шлюб, оскільки він носить формальний характер і вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2003 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 435, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження. Також судом встановлено, що із-за відсутності взаємопорозуміння, поваги і довіри, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони припинили шлюбні стосунки і не бажають їх відновлювати, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 28.03.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з названою заявою, посилаючись на те, що 25 квітня 1991 року за особистий вклад у роботу по визначенню радіоактивного забруднення, проведенню дезактивації, що сприяло зменшенню дії радіоактивного опромінення на здоров'я людей та навколишнього природного середовища Указом Президії Верховної Ради УРСР від 25 квітня 1991 року за № 39154 він був нагороджений Грамотою. Відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", він має право на доплату до державної пенсії, як особа нагороджена Грамотою Президії Верховної Ради УРСР. Управлінням праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області йому відмовлено в проведенні доплати до пенсії із-за розбіжностей в написанні його прізвища. Так, в паспорті та пенсійних документах його прізвище написано «Мигун», а в Грамоті Президії ВР УРСР «Мігун». Тому просить встановити факт, що Грамота Президії ВР УРСР про нагородження [PERSON] належить йому [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, Судом встановлено, що на підставі Указу Президії Верховної Ради УРСР від 25 квітня 1991 року № 39154, [PERSON] нагороджено Грамотою. Згідно паспорту, свідоцтва про народження, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсійного посвідчення прізвище заявника «Мигун». Таким чином, судом встановлено, що Грамота Президії Верховної Ради УРСР про нагородження «[PERSON]І.» належить [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, подружні відносини припинені, вони обоє не бажають миритися. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і наполягає на розлученні, вважаючи неможливим продовження подружнього життя з чоловіком. Вони обоє не бажають зберегти сімю, вона остаточно переконалася в правильності свого рішення про розлучення, просить суд не надавати часу для примирення, тому що з чоловіком вони спільно не проживають більше 10 років, не спілкуються, він не надає ніякої матеріальної допомоги на дітей, це остаточно робить неможливим будь яке примирення чи поновлення подружніх відносин. Відповідач в судове засідання не зявився і не повідомив причини неявки в суд, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач згідна на заочний розгляд справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1988 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Сторони не досягли примирення на час розгляду справи і примирення позивач вважає неможливим. Позивач повідомила суд, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Гергель». Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 49986,75 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, зобовязання за яким останній не виконав. [PERSON] виступає поручителями за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2007 між позивачем та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 155/ЕК/2007-980, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 15000 грн. під 30% річних з кінцевим терміном повернення 01.10.2008. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договором терміни. [PERSON], в порушення своїх зобовязань, визначених кредитним договором, не сплачено плату за користування кредитом у встановленому порядку. Згідно розрахунку сума заборгованості за договором становить 49986,75 грн. В забезпечення виконання кредитного договору 02.10.2007 між сторонами укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобовязався відповідати перед позивачем за зобовязаннями [PERSON] Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. З відповідачів належить солідарно стягнути суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 49986,75 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не зявилась. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. 224 ЦПК України. Сторони перебувають у шлюбі з 14.05.2004. Сторони припинили шлюбні відносини. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що з 30.04.1998р. по теперішній час вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який зареєстровано Комсомольським відділом РАЦС м. Херсона. В період даного шлюбу в них народились діти син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем не склалось і вони проживають окремо. відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], працюючого в охоронній службі «Лідер», на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 488грн.50коп. на кожного від усіх видів заробітку щомісячно та до повноліття дитини, починаючи з 03.02.2011р. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], працюючого слюсарем в КП Дніпровський ХБК, на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно та до повноліття дітей, починаючи з 03.02.2011р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.1998р., що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Комсомольським відділом РАЦС м. Херсона, актовий запис за №156. В період їхнього шлюбу в них народились діти син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З довідки, виданої ПП «Жилсервіс»вих. №717 від 01.02.2011р., вбачається, що [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [INFO], разом з [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 Сімейного кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання їх дітей, а також, враховуючи матеріальний стан відповідача, який працює слюсарем в КП Дніпровський ХБК, суд приходить до висновків про те, що уточнені позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно та до досягання дітьми повноліття підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в січні 2011 року пред"явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстрований у 2000 році . Від шлюбу є дітей немає. Сімейне життя з відповідачкою не склалося ,оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що упродовж тривалого часу не підтримують подружніх та сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства , тому вважає, що подальше спільне життя і збереження сім"ї стало неможливим . У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився , подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення заявлених позовних вимог. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою у встановленому порядку про дату , час та місце судового розгляду, повторно , до суду не з"явилася, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 6 липня 2000 року актовий запис за № 593 відділу РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу сторін дітей немає. Спільне життя сторін не склалося , упродовж тривалого вони не підтримують подружніх та сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. Наведені обставини призвели до того, що сім"я сторін розпалася. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, оскільки суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. Свій позов мотивував тим, що позивачу, згідно договору дарування, належить ? частина житлового будинку з відповідною частиною побудов, що знаходиться за адресою м. Лубни, вул.. Залізнична, 11. Співвласниками інших частин є відповідачі. Право власності на цю нерухомість зареєстровано в комунальному підприємстві КП «Лубенське МБТІ». Згідно із технічним паспортом на будинок, розмір частки позивача становить ? частину. Між позивачем та відповідачами, як співвласниками будинку, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Прохає суд виділити [PERSON] у натурі у житловому будинку загальною площею 134,2 кв. м, що є у спільній частковій власності, у власність ? частку житлового будинку за адресою м. Лубни, вул.. Залізнична, 11. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. В судовому засіданні позивач від стягнення судових витрат з відповідачів відмовився, решту позовних вимог підтримав, на їх задоволенні наполягає. Відповідачі позов визнали, проти його задоволення не заперечують. Третя особа КП «Лубенське МБТІ»- проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши сторони, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Судом встановлено, що позивачу, згідно договору дарування від 15.01.2004р., належить ? частина домоволодіння за адресою м. Лубни, вул.. Залізнична, 11. Співвласниками інших частин є відповідачі. Право власності на цю нерухомість зареєстровано в комунальному підприємстві КП «Лубенське МБТІ». Згідно із технічним паспортом на будинок, розмір частки позивача становить ? частина. Між позивачем та відповідачами, як співвласниками будинку, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Outcome: approved