Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що 13 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 1856 на отримання кредиту у розмірі 126000 грн. строком на три роки зі строком остаточного повернення кредиту до 18 червня 2010 року на споживчі цілі. За кредитним договором позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 23 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Уклавши кредитний договір відповідач [PERSON] зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором, повернути кредит у сумі 126 000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором, у разі порушення умов договору та договору застави достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з договору. З метою забезпечення повернення отриманого кредиту та процентів за його використання між [PERSON] в якості заставодавця - майнового поручителя та позивачем в якості заставодержателя було укладено договір застави майна № 2436 від 13.06.2007 р. Відповідно до п.1.2 договору застави предметом застави за договором застави є рухоме майно, а саме транспортний засіб автомобіля «DAF», модель 95 ХГ, реєстраційний номер [NUMBER]. Разом з тим, з метою забезпечення повернення отриманого [PERSON] кредиту та процентів за його використання між відповідачем [PERSON], [PERSON] та позивачем укладено договір поруки № 1856/1 від 13.06.2007 р. Згідно п. 1.1 договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 1856 від 13.06.2007 р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому. Розрахунком заборгованості за кредитом станом на 11.09.2009 р. підтверджується наявність та розмір простроченої заборгованості за кредитним договором, укладеним з [PERSON]. Станом на 11 вересня 2009 року заборгованість за кредитним договором складає 23105,75 грн., з яких: строкова заборгованість по погашенню кредиту складає 3622,50 грн., строкова заборгованість по погашенню відсотків складає 411,80 грн., прострочена заборгованість по кредиту складає 12316,98 грн., прострочена заборгованість по відсоткам складає 2131, 24 грн., нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків складає 4623,23 грн. Просить стягнути солідарно з заповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1856 від 13 червня 2007 року у розмірі 23105,75 грн. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, присутня у судовому засіданні підтримала позивні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Присутня у судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні, вказувала, що кредитний договорі укладався для придбання автомобіля «DAF», який був оформлений на відповідача [PERSON] та згідно усної домовленості останній повинен був сплачувати кредит, однак свої зобовязання не виконав, просила суд застосувати строки позовної давності до нарахованої позивачем пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, підтверджував, що дійсно уклав кредитний договір на придбання автомобіля «DAF», однак вищевказаний автомобіль був оформлений на відповідача [PERSON], посилався на те, що кредитний договір був підроблений, оскільки підписував договір іншого змісту та зі сторони [PERSON] мали місця шахрайські дії. У останнє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами по справі докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1856 від 13 червня 2007 року на отримання кредиту у розмірі 126000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних та кінцевим строком повернення до 18 червня 2010 року. Згідно п.п. 1.2, 1.4.1, 1.4.2 договору позичальник зобовязується сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 23,00 % річних, а також комісійну винагороду за надання кредиту у розмірі 150 грн. та супроводження кредиту у розмірі 0,5 % від кредиту 630 грн. протягом одного робочого дня з моменту підписання цього договору. Відповідно до умов договору, сторони погодилися, що зобовязання банку надати кредит виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених нижче умов, а саме: укладання в забезпечення виконання зобовязань за цим договором договору. П. 1.5 кредитного договору передбачає, що відповідач [PERSON] зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в сумі 5037 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, перший ануїтетний платіж 20 липня 2007 року, в подальшому - не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним., останнє погашення кредиту здійснити не пізніше 18 червня 2010 року. Позичальник [PERSON] зобовязаний, відповідно до п.п. 4.3.2, 4.3.3, 4.3.5 повернути кредит у сумі 126000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагорода, встановлені кредитним договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що виникли за цим договором. У разі порушення умов цього договору та/або договору застави достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з кредитного договору. Як вбачається з п.п. 5.2, 5.3 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,06 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення, у разі ненадання позичальником документів, що передбачені умовами кредитного договору, позичальник повинен сплатити на користь банку неустойку в розмірі 0,05 % від суми кредиту. Окрім того, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 13 червня 2007 року було укладено договір застави № 2436. Предметом застави виступив автомобіль «DAF» (модель: 95 ХР, рік випуску: 1998) реєстраційний номер [NUMBER]. Договір застави складено 13.06.2007 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2334. Право власності заставодавця на майно підтверджується свідоцтвом про реєстрацію АХС № 032425 від 22.05.2007 виданим ПЕВ МВ № 1 [PERSON] України в Харківській області. Договірна вартість предмету застави за погодженням сторін становить 180590 грн. Згідно п. 6.1 договору застави заставодержатель набуває право вимагати виконання зобовязань за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави та його реалізації у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобовязання не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання стоку платежу у випадку невиконання заставодавцем будь-якого з своїх обовязків, передбачених цим договором та/або кредитним договором, а рівно у випадку, якщо будь-яка з гарантій або звернень, наданих заставодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Разом з тим, між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 1856/1 від 13 червня 2007 року за яким поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 1856 від 13 червня 2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. П. 2.1 договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником виконання зобовязань кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязань боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченим цим договором. Згідно п.п. 2.5, 3.1, 3.3 договору поруки, поручитель зобовязується протягом п*яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника згідно п. 2.4 договору поруки виплатити несплачену боржником суму кредит, поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним кредитним договором, перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, в разу невиконання або неналежного виконання поручителем зобовязань, що передбачені п. 2.5 даного договору, поручитель сплачує кредитору штраф в розмірі 10 % від суми несплаченого платежу. В порушення вимог закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість. Позивачем направлені листи від 19 січня 2009 року, 4 березня 2009 року відповідачам з повідомлення про заборгованість за кредитним договором, пропозицією сплати заборгованості та попередження про відповідальність, однак відповідача до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Зазначені у Кредитному договорі умови відповідачами не виконуються та порушуються строки виплати кредиту та процентів за кредит і станом на 11 вересня 2009 року, згідно розрахунку позивача загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за кредитним договором, складає 3622,50 грн. - строкова заборгованість по погашенню кредиту, 411,80 грн. - строкова заборгованість по погашенню відсотків, 12316,98 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 2131,24 грн. - прострочена заборгованість по відсотках. Вимоги відповідача [PERSON] щодо застосування строку позовної давності до нарахуваної суми пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків підтягають задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). П.п. 3,4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з розрахунку позивач, пеня за простроченим кредитом та простроченими відсотками нарахована у розмірі 4623,23 грн. за період з 21.03.2008 р. по 11.09.2009 р. Таким чином, суд вважає частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з відповідачів заборгованість за пенею за простроченим кредитом та простроченими відсотками за період з 16.09.2008 р. (за один рік з дня подачі позовної заяви 16.09.2009 р.) по 11.09.2009 року у розмірі 3630 грн. Таким чином, станом на 11 вересня 2009 року загальна сума заборгованості відповідачів за кредитним договором складає 22 112, 52 гривень. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Доводи відповідача [PERSON] щодо шахрайських дій зі сторони відповідача [PERSON] під час укладення кредитного договору та у подальшому, підроблення позивачем змісту кредитного договору та підписання ним кредитного договору іншого змісту не доведені відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Згідно платіжного доручення № 24344 від 11.09.2009 року позивачем при предявленні позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 231,06 грн. Згідно платіжних доручень № 24633 від 02.09.2009 року, позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача сплачуються витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258. На основі викладеного,

Outcome: partial