Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

позивач звернувся з позовом до [PERSON]Є про зменшення розміру аліментів на користь [PERSON]Є для утримання сина [PERSON], [INFO] і встановлення їх в розмірі 1/8 від всіх видів доходів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на даний час значно змінились обставини, які були підставою для визначення розміру аліментів при розгляді справи Нетішинським міським судом. На момент подачі позову позивач знаходиться в шлюбі з [PERSON] та виховує двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сплата аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму, на думку позивача, ставить у нерівне матеріальне становище його дітей від другого шлюбу, які народились після постановлення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]. Відповідно до вимог чинного законодавства він повинен утримувати вищезазначених осіб, а також йому необхідні кошти для власного утримання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років 917 гривень. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Така частка відповідно до доходів позивача буде становити більше 750,00 гривень і відповідно є 1/8 частки від заробітку позивача. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з обставин, викладених в позові. Відповідач в ході розгляду справи подала зустрічний позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на додаткові витрати на лікування дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що син [PERSON] перебуває на амбулаторному лікуванні та обліку з приводу «Нарушение активности и внимания у ребенка с дистимией и выраженной резидуально-органической недостаточностю с формированием фокуса епилептиформной активности в заднелобно-центральных полях коры мозга» і потребує постійного нагляду лікарів, що в свою чергу зумовлює додаткові витрати та стягнення заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що під час визначення розміру аліментів судом був врахований стан здоровя дитини, який не покращився і на даний час та значна сума коштів на його лікування іде саме з коштів, сплачених позивачем як аліменти, а не як додаткові витрати на дитину. Дитина постійно потребує медикаментозного та профілактичного лікування. Крім того, відповідач зазначила, що позивач має не лише офіційні доходи, а і інші заробітки, які не оподатковані і має можливість утримувати всіх дітей та сплачувати аліменти. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що первинний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2001 р. Нетішинським міським судом було постановлено рішення у справі за позовом [PERSON]Є до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до зазначеного рішення суду, з позивача стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. При визначені розміру аліментів судом було враховано, що [PERSON] є працездатним, працює, спроможний надавати позивачці [PERSON] аліменти на утримання їхньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Як встановлено судом, на час звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, у позивача змінився сімейний стан. 02.09.2003 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції складено актовий запис № 212. У даному шлюбі у позивача народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Враховуючи викладене, суд вважає, що у позивача, з огляду на положення ст.192 Сімейного кодексу України, є всі підстави для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Крім того, як доказом витрат які змушений нести позивач, він вказує договір №32 на довгострокове зберігання транспортного засобу на колективні автостоянці. Даний доказ оцінюється судом критично, оскільки такі витрати не є належною необхідністю. Згідно з ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище батька, який відповідно до довідки, що надана ВП «Хмельницька АЕС», від 28.04.2010 р. №669 працює на посаді інженера з управління турбіною і його середньомісячна заробітна плата становить 7387,56 гривень. Також, суд приймає до уваги ті обставини, що на день розгляду справи, на утриманні позивача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей та дружина, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 жовтня 2010 року становитиме 941 гривні, з 1 грудня 2010 року - 957 гривень. Відповідно до довідки від 13.10.2010 року №49-1166 виданої ВП «Хмельницька АЕС» позивачем [PERSON] сплачувались аліменти які значно перевищували встановлений прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] частково, зменшивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], визначивши аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача у справі про наявність у позивача доходів, які не оподатковуються, оскільки зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і не доведені належними доказами. Клопотання відповідача про витребування додаткових доказів задоволенню не підлягають, оскільки подане після попереднього судового засідання. Зустрічний позов про стягнення додаткових витрат на лікування дитини підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. [PERSON] не заперечує проти того щоб оплачувати половину суми додаткових витрат, що будуть повязані з необхідністю лікування сина [PERSON] Однак [PERSON] вказав, що буде проводити таку оплату після підтвердження фактичного понесення таких витрат. Додаткові витрати понесені [PERSON], що повязані з необхідністю лікування сина [PERSON] становлять суму 7421,70 грн. Дані витрати підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а саме: довідкою від 03.08.2010 року №053-41-1/241, товарним чеком від 17.08.2010 року, чеком №12604 від 19.10.2010 року. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] - позивач за зустрічним позовом, будучи членом профспілки «ХАЕС», отримуючи путівки на санаторно-курортне лікування сина [PERSON] ( за період 2005-2009 р.р.), оплачувала лише 10 % їх вартості, що в свою чергу не перевищувало суми отриманих аліментів від [PERSON] Виключення становить лише путівка за 2010 рік, що була придбана [PERSON]Є за повну вартість. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про рівний розподіл додаткових витрат, що повязані з лікуванням [PERSON] які були понесені [PERSON] - позивач за зустрічним позовом, за період 2005-2010 р.р. Щодо вимоги призначити щомісячно по 500 грн. додаткових витрат, то суд вважає, що в їх задоволені слід відмовити. Згідно з наданими рекомендаціями лікарів [PERSON] потребує медикаментозного лікування та профілактичних оглядів. Однак [PERSON] не надано обрахунку суми витрат, що в свою чергу не дає суду можливості визначити суму яка б підлягала стягненню з [PERSON] Крім того, як було зазначено вище, [PERSON] погодився оплачувати половину суми додаткових витрат після їх фактичного понесення.

Outcome: partial