overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 жовтня 2010 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також про стягнення утримання до досягнення дитиною трьох років. В своїй позовній заяві посилалась на те, що відповідач є батьком дитини, допомоги на утримання не надає. Просила суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина. Також просила стягнути з відповідача утримання в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття, починаючи з часу предявлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті СК України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлень судом, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем [PERSON] Відповідач по справі [PERSON] матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча має можливість надавати утримання до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років, тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн., від сплати якого звільнений позивач та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Монастириської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав і пояснив, що 08 травня 2008 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Ще за життя вона склала заповіт, яким заповіла позивачці: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що їй буде належати на день її смерті на що вона за законом матиме право. Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном і прийняла його, проте у шестимісячний строк після смерті матері у нотаріальну контору для оформлення спадщини не звернулася, в звязку з тим, що вона тимчасово проживає та працює в Королівстві Іспанії, про наявність заповіту не знала, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник Монастириської державної нотаріальної контори проти позову не заперечує. Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ИД №106103 спадкодавець [PERSON] померла 08 травня 2008 року. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлений ст. 1270 ЦК України і він становить шість місяців. Згідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини [PERSON] суд вважає поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» 18 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 5633,62 грн. з терміном користування по 24 березня 2011 року зі сплатою відсотків в розмірі 10 % річних, комісії - 112,67 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконала, станом на 15.10.2010 року загальна заборгованість перед банком складає 7048,49 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4964,26 грн., заборгованість за процентами 275,02 грн., комісія 1809,21 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 7048,49 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 400045092, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 5633,62 грн. з терміном користування по 24 березня 2011 року зі сплатою відсотків в розмірі 10 % річних, комісії - 112,67 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконала. Станом на 15.10.2010 року загальна заборгованість перед банком складає 7048,49 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4964,26 грн., заборгованість за процентами 275,02 грн., комісія 1809,21 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7048,49 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 190,49 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» 19 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 8000 грн. з терміном користування по 17 березня 2011 року зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних. Відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, станом на 12 жовтня 2010 року загальна заборгованість перед банком складає 6783,78 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5383,93 грн., заборгованість за процентами 308,30 грн., штраф 1091,55 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 6783,78 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. За таких обставин, суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 316/08-Б , за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 8000 грн. з терміном користування по 17 березня 2011 року зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконала. Станом на 12 жовтня 2010 року загальна заборгованість перед банком складає 6783,78 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5383,93 грн., заборгованість за процентами 308,30 грн., штраф 1091,55 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6783,78 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 187,84 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач у листопаді 2010 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилалася на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.03.2002 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], 29.08.2002 р. н. та [PERSON], 13.10.2009 р. н. Подружнє життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, виникнення конфліктних ситуацій та сварок. Подружніх стосунків сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Терміну на примирення не потребує. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила наведені обставини та просила його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 65. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], 29.08.2002 р. н. та [PERSON], 13.10.2009 р. н. Також судом встановлено, що сімя сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача, відповідача, свідоцтвом про укладання шлюбу, свідоцтвами про народження та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON]М звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1752 га, що розташована по вул. Первомайській 54 в м. Первомайську Миколаївської області, в звязку із переходом до неї права власності на житловий будинок з господарчими побутовими будівлями та спорудженнями за цією ж адресою. Ухвалою суду від 08.11.2010 року до участі у справі, в якості третьої особи залучено Підгороднянську селищну раду Первомайського району Миколаївської області. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1752 га, що розташована по вул. Первомайській 54 в м. Первомайську Миколаївської області, в звязку із переходом до неї права власності на житловий будинок з господарчими побутовими будівлями та спорудженнями за цією ж адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак на адресу суду направив телеграму, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак на адресу суду сільським головою було направлено заяву, в якій вона просить розглядати справу без участі їх представника, позовну заяву підтримують. Зясувавши позицію позивачки, дослідивши телеграму відповідача, заяву Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області і розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON]М необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання позову [PERSON]М не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому відповідно до ст.ст. 328, 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, є підстави для визнання за [PERSON]М права власності на земельну ділянку площею 0,1752 га, що розташована по вул. Первомайській 54 в м. Первомайську Миколаївської області, в звязку із переходом до неї права власності на житловий будинок з господарчими побутовими будівлями та спорудженнями за цією ж адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить встановити той факт, що [PERSON], яка померла 15.03.2009 року є її рідною матір'ю, посилаючись на те, що в її свідоцтві про народження помилково записано ім'я матері «Степаніда» та встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, виданий на імя [PERSON] замість вірного [PERSON]. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Вислухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження заявниці їі батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Однак згідно свідоцтва про народження заявниці її матір вказана як «Степаніда», а в свідоцтві про смерть вказана як «Стефанида». Крім того, заявниця просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, виписаний на ім'я «Стефаніда» замість вірного «Стефанида». Так, мати заявниці згідно свідоцтва про смерть значилася як «Стефанида», однак при оформленні Державного акту серії II-ОД №051149 помилково був зроблений запис в графі ім'я «Стефаніда» замість вірного «Стефанида» Той факт, що заявниця є дочкою померлої [PERSON] с.М., крім матеріалів справи підтверджується доказами свідків - мешканців с. Рівне - [PERSON] та [PERSON] Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 8010 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування своїх позовних вимог поозивач покликається на те, що 5 травня 2009 року уклав з відповідачем договір позики на суму 1000 доларів США, які [PERSON] зобов'язувався повернути до 30 червня 2009 року. Однак, свої зобо¬ в'язання за розпискою він не виконує, на прохання повернути борг не реагує. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних мотивів. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини та дослідивши представ¬лені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Як встановлено судом, 5 травня 2009 року між сторонами було укладено договір позики, що стверджується представленою позивачем розпискою відповідача. Згідно вказаного договору [PERSON] зобовязувався повернути [PERSON] борг в сумі 1150 доларів США до ЗО червня 2009 року. Згідно ст.525, 526, ч.І ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'я¬зання не допускається. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача боргу в сумі 1000 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подання позовної заяви до суду становить 8010 грн., підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на ко¬ристь позивача понесені ним судові витрати на оплату державного мита в сумі 81 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., які підтверджені документально. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] який вони зареєстрували 22 жовтня 1994 року у виконавчому комітеті Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свій позов зазначив, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. В судове засідання позивач не явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу без його участі позов підтримує. Відповідач в судове засідання не явилася, надіслала заяву в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ТП № 072013 сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 1994 року. ( а.с.6). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує, спір про дітей відсутній, суд ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.04.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис №120, мотивуючи тим, що вони з вересня 2004 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 22.04.1998 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №150724 від 07.10.1998 р. Сторони з вересня 2004 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

У жовтні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 17.07.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу мають малолітню дитину,проте їхнє подружнє не склалось у звязку з постійними сварками,бійками,що стало причиною припинення шлюбних відносин у липні 2010 року.Вважає,що сімя їх розпалась остаточно,миритися з відповідачем не бажає, а тому просить шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з нею, після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище Костенко.. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю, на розірвання шлюбу згоден,також вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки на протязі останніх років життя між ними відсутнє взаєморозуміння,не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір"ю. Заслухавши сторони,вивчивши письмові матеріали справи,суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя,суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу,бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини подружнього життя. Судом встановленого сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07. 2007 року,від якого мають малолітнього сина [PERSON],04.06.2007р.н.,який знаходиться на утриманні позивачки. Сімейне життя у сторін не склалось із-за різних характерів,різних поглядів на життя, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, у звязку з чим у липні 2010 року вони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини,подружніх стосунків не підтримують,мають окремий бюджет, спільним побутом не пов»язані. За таких обставин,суд вважає, що сім'я розпалась остаточно,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. За взаємною згодою сторін дитина залишається проживати з матірю. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved