Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та з мотивів, наведених ним у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від нього не надійшло, як не надійшло і заяви про розгляд справи за його відсутності. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1046, 1047, абз.1 ч.1 ст.1048, абз.1 ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як передбачено ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як пояснив суду позивач [PERSON] та в обґрунтування своїх пояснень подав оригінал договору позики від 17 серпня 2010 року й розписку позичальника [PERSON] від 17.08.2010 р., 17 серпня 2010 року [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 25373 грн., які зобов`язався повернути до 31 жовтня 2010 року, однак свого зобов`язання за договором не виконав, що й стало підставою звернення позивача до суду. З п.7 вказаного договору вбачається, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 40 процентів річних від простроченої суми. На неодноразові прохання позивача повернути кошти, відповідач під різними приводами ухиляється від виконання свого зобов`язання. З поданого [PERSON] і не спростованого [PERSON] розрахунку заборгованості по договору позики вбачається, що станом на 04 лютого 2011 року (дата розрахунку) сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 25656,80 грн., розмір процентів 717,39 грн., а всього до стягнення підлягає 26374,19 грн. Таким чином, позивач обґрунтував зміст і підстави своїх позовних вимог таким письмовим доказом як договір позики і розписка, що є підтвердженням факту укладення між сторонами цього договору, для якого законом (ч.1 ст.1047 ЦК) встановлена проста письмова форма. Позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплачених судового збору в розмірі 263,75 грн. й витрат в розмірі 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому вказані витрати, всього - 383,75 грн., підлягають до стягнення на його користь з відповідача.

Outcome: approved