Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Від укладеного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві, позивачка посилається на те, що неповнолітній син перебуває на її утриманні, відповідач не надає дитині належної матеріальної допомоги, не сплачує аліменти в добровільному порядку. У зв'язку з чим, вона просить суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів та заробітку щомісячно до повноліття дитини та задовольнити даний позов в повному обсязі. Позивачка пояснила, що протягом останнього часу відповідач зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання дитини і син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Також зазначила, що вона змушена нести витрати на забезпечення нормального харчування та умов життя дитини. На той час, як утримання з боку відповідача не є достатнім для забезпечення належного рівня життя та розвитку сина, у якого є потреби у належному харчуванні та побуті. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду, з врахуванням клопотання позивачки, вирішено справу розглядати заочно. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю, а відповідач батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не належним чином виконує свій обов'язок по утриманню свого неповнолітнього сина, не надає також матеріальної допомоги, яка б мала сталий розмір та постійний характер і була достатньою для задоволення першочергових витрат на дитину харчування, забезпечення одягом, предметами побуту та інших розумних потреб дітей у їх розвитку. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги позивачки є підставними і підлягають до задоволення. При вирішенні даного спору, судом враховується матеріальний стан та стан здоров'я дитини, також матеріальний стан позивачки та відповідача. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON], щодо стягнення з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів та заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved