Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулось з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.08.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 400057527 (надалі за текстом - договір) за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2 057 грн. 69 коп. строком до 25.02.2009 року зі сплатою процентної ставки, яка становила 0, 01 % річних. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі та строк, але відповідач порушив взяті зобов'язання по своєчасній та повній сплаті кредиту, процентів за користування кредитом. Таким чином, станом на 30.12.2010 року у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в розмірі 1 557 грн. 75 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав, просив його задовольнити. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи, згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а. с. 28 - 29). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в попереднє судове засідання відповідач викликався судовими повістками - про виклик 18.02.2011 року, 14.03.2011 року (а.с. 31, 33), про явку в судове засідання 11.04.2011 року відповідачу направлялась судова повістка зі зворотнім повідомленням (а.с. 38, 40). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. 24.08.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № 400057527 (а.с. 9-10). За умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2 057 грн. 69 коп строком до 25.02.2009 року зі сплатою процентної ставки, яка становила 0,01 % річних. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі та строк, факт надання коштів підтверджується меморіальними ордерами від 26.08.2008 року № № 211138, 211139, 211140 (а.с. 6 - 8). Відповідач порушив взяті зобов'язання по своєчасній та повній сплаті кредиту, процентів за користування кредитом таким чином, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в розмірі 1 557 грн. 75 коп. Відповідно до п. 3.2.2 договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором, Банк має право вимагати від Позичальника виконання боргових зобов'язань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Розрахунки позивача відповідачем спростовані не були. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача загальну суму заборгованості в розмірі - 1 557 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 75 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача державне мито в розмірі 51 гривня та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved