Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

19.10.2010 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказано, що 11.09.1993 року між сторонами по справі було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. В процесі спільного життя сторони стали байдужими один до одного та утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох. З грудня 2003 року позивачка з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства та сімейного бюджету з ним не веде, проживає окремо від нього разом з дитиною. Позивачка вважає, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер. Примирення з відповідачем не можливе. На даний час позивачкою фактично створена сім'я з іншим чоловіком, з яким вони проживають однією сім'єю близько чотирьох років. Позивачка чекає від нього дитину, а він визнає себе батьком зачатої дитини. Перебування позивачки в шлюбі з відповідачем не дає їй можливості зареєструвати повторний шлюб з іншим чоловіком, від якого вона чекає дитину. В позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Байбузівською сільською радою Черкаського р-ну Черкаської області, актовий запис № 11 від 11.09.1993 року; неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], залишити на її утриманні та вихованні; стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище, а також просила суд після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище "Єфімова". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 282554 від 23.10.2010 року. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, заслухавши позивачку та, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення в повному обсязі, обґрунтовуючи своє рішення нижчезазначеним. Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, не ведуть спільного господарства, шлюб позивачки з відповідачем носить формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 110 Сімейного Кодексу України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно заяви [PERSON] від 19.10.2010 року серії ВРВ № 337968, засвідченої Ржищівською міською державною нотаріальною конторою за № 3291 від 19.10.2010 року, останній визнає себе батьком дитини, яка повинна народитися у [PERSON], - жінки, з якою він проживає однією сім'єю протягом останніх чотирьох років. Згідно з свідоцтвом про народження серії І СР № 042266 від 12.10.1998 року у позивачки та відповідача є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11 у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Оскільки відповідач не з'явився в судове засідання, а позивач та відповідач проживають окремо, то суд вважає за необхідне вирішити питання щодо неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], та вважає за можливе залишити її на утриманні та вихованні матері - [PERSON]. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії II СР № 292649 від 11.09.1993 року, після укладення шлюбу позивачці було присвоєно прізвище "Веретільник". Таким чином, після розірвання шлюбу вона має право відновити своє дошлюбне прізвище "Єфімова". Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Факт сплати позивачкою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. підтверджується квитанцією № 102 від 18.10.2010 року Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. б) ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" розмір ставки державного мита із позовних заяв про розірвання шлюбу становить 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави 8 (вісім) гривень 50 копійок судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved