Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Під час судового розгляду справи представник позивача за довіреністю змінила позовні вимоги, вказуючи на те, що між Позивачем та [PERSON] 23 жовтня 2007 року був укладений кредитний договір №133м/2007. Згідно Кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 80 000 доларів США. Відповідно до п.1.3 розділу 1 Кредитного договору термін повернення кредиту й окремих частин - Траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу Траншів кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди. У відповідності до п.4.1 розділу 4 Кредитного договору за користування кредитними коштами в період списання з позичкового рахунка до дати погашення Траншу кредитку Позичальник сплачує 14 (чотирнадцять) % річних. Згідно п.4.3 розділу 4 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 даного Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Траншем кредиту у розмірі: 32 (тридцять два) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п.6.6 розділу 6 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даною Угодою, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим Банк буде змушений звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. У порушення норм закону та кредитного договору №133м/2007 від 23.10.07р. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.03.11р. [PERSON] має заборгованість у розмірі 96 401,57 доларів США та 250 грн. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та ПриватБанком 23 жовтня 2007 року було укладено Договір іпотеки №ДІ1-133м/2007, згідно якого в іпотеку банку було передано жилий будинок з прибудовами літ.А-І, вбиральня літ.В, погріба літ.Г,Д, горожа 1-3,5-9, водоколонка 4, замощення І, загальною площею 69,5 кв.м, житловою площею 35,7 кв.м. Житловий будинок знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Сєдова, буд.93 та належить [PERSON] на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу будинку від 31.05.07 р. Згідно п.35.4 Договору іпотеки №ДІ1-133м/2007 від 23.10.07р. та відповідно до ст. 6 Закону України "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 492 кв.м, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №140119 від 16.07.07р. У зв'язку з вказаними обставинами, Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №133м/2007 від 23.10.07р. в сумі 96 401,57 10 доларів США та 250 грн. звернути стягнення на будинок та земельну ділянку площею 492 кв.м., що розташовані за адресою м.Черкаси, вул.Сєдова, буд.93 шляхом продажу Предмету іпотеки з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Представник Позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Заявила, що в позовній заяві викладені всі обставини по справі, а в матеріалах судової справи знаходяться всі необхідні письмові докази. Відповідачі позовні вимоги, з урахуванням їх зміни, визнали та не заперечували проти їх задоволення. Суд заслухавши представника позивача, відповідачів, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, відповідно до укладеного кредитного договору №133м/2007 від 23.10.07р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 80 000 доларів США. Відповідно до п.1.3 розділу 1 Кредитного договору термін повернення кредиту й окремих частин - Траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу Траншів кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди. У відповідності до п.4.1 розділу 4 Кредитного договору за користування кредитними коштами в період списання з позичкового рахунка до дати погашення Траншу кредитку Позичальник сплачує 14 (чотирнадцять) % річних. Згідно п.4.3 розділу 4 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 даного Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Траншем кредиту у розмірі: 32 (тридцять два) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п.6.6 розділу 6 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даною Угодою, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим Банк буде змушений звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором №133м/2007 від 23.10.07р. [PERSON] станом на 28.03.11р. має заборгованість у розмірі 96 401,57 доларів США та 250 грн. Всупереч умовам Кредитного договору, взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує належним чином, допускає грубі порушення Графіку погашення, внаслідок чого непогашеною перед [PERSON]" залишається заборгованість по кредиту, відсоткам, пені та штрафу у встановлені Кредитним договором строки. Відповідачі ухиляються від добровільної сплати заборгованості, не реагують на неодноразові звернення позивача до них щодо проведення розрахунків за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до положень ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та ПриватБанком 23 жовтня 2007 року було укладено Договір іпотеки №ДІ1-133м/2007, згідно якого в іпотеку банку було передано жилий будинок з прибудовами літ.А-І, вбиральня літ.В, погріба літ.Г,Д, горожа 1-3,5-9, водоколонка 4, замощення І, загальною площею 69,5 кв.м, житловою площею 35,7 кв.м. Житловий будинок знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Сєдова, буд.93 та належить [PERSON] на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу будинку від 31.05.07р. Згідно п.35.4 Договору іпотеки №ДІ1-133м/2007 від 23.10.07р. ва відповідно до ст.6 Закону України "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 492 кв.м, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №140119 від 16.07.07р. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.2 ст. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 18.8.2 Договору іпотеки №ДІ1-133м/2007 від 23.10.07р. передбачено, що іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення Позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до пункту 29 Договору іпотеки №ДП-133м/2007 від 23.10.07р. звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя здійснюється шляхом продажу Предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити необхідні дії від імені Іпотекодавця. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. У відповідності до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Оцінивши зібрані у справі докази суд вважає, що позовні вимоги ПАТКБ"ПРИВАТБАНК" підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім та підтверджені платіжними дорученнями судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial