Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

\~\~ В грудні 2010 року Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» (надалі за текстом Позивач) звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів [PERSON] (надалі за текстом Відповідач 1) та Дніпропетровської міської ради (надалі за текстом Відповідач 2), третя особа Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (надалі за текстом Третя особа) про визнання права власності за Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» на склад для вантажів, площею 992, 7 кв. м, літера по плану Ц-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5, без додаткових актів вводу в експлуатацію. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 15 грудня 2006 року між Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» та [PERSON] було укладено договір про пайову участь у будівництві (надалі за текстом Договір від 15 грудня 2006 року). Відповідно до п. 1.1. Договору від 15 грудня 2006 року його предметом є правове регулювання участі Сторін у пайовому будівництві обєкту нерухомого майна складу для вантажів, що буде розташований в районі будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5 (надалі за текстом Обєкт), шляхом фінансування будівництва та організації будівельних робіт сторонами в обсягах та в порядку, що передбачені цим договором. Розділом 2 Договору від 15 грудня 2006 року передбачено, що сторони дійшли згоди про наступний розподіл часток в Обєкті: протягом 15-ти днів після здачі Обєкта в експлуатацію Позивачеві переходить у власність 1% усієї площі у Обєкті, а Відповідачеві 1 переходить у власність 99% усієї площі у Обєкті. Будівництво Обєкта планувалось здійснити на земельній ділянці, що перебуває у строковому платному користуванні Позивача на умовах договору оренди від 14 грудня 2006 року, укладеного між Позивачем та Дніпропетровською міською радою, посвідченого 14 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 9774 та зареєстрованим Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» 27 лютого 2007 року за номером 040710400118. Здійснення будівництва Обєкта не призводило до зміни цільового призначення орендованої Позивачем земельної ділянки (внутрішній водний транспорт), визначеного договором оренди від 14 грудня 2006 року. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 14 грудня 2006 року, земельна ділянка надана по фактичному розміщенню будівель та споруд міського вантажного району, що належать Позивачу на підставі балансової довідки, актів прийому-передачі від 31.06.2003 р., 01.07.2003 р., передавального балансу від 30.06.2003 р., переліку нерухомого майна. В перелік цього майна входе склад для вантажів літ. В-1, площею 2660, 9 кв. м, прибудова літ. В-1, площею 218, 3 кв. м, естакада літ. в, площею 169, 9 кв. м, будівля прохідної літ. Ж-2, площею 24,8 кв. м та інше нерухоме майно відповідно до технічного паспорту, копія якого долучена до позовної заяви. 04 березня 2007 року між Позивачем та Відповідачем 1 було укладено договір купівлі-продажу права на частку в Обєкті (надалі за текстом Договір від 04 березня 2007 року). Згідно пункту 1 Договору від 04 березня 2007 року Продавець (Позивач) зобовязується продати, а Покупець (Відповідач 1), відповідно, придбати та оплатити право на частку в обєкті нерухомого майна складу для вантажів, що складає 1% від загальної площі обєкту. Пунктом 2 Договору від 04 березня 2007 року встановлено, що право на частку в обєкті нерухомого майна складу для вантажів, що складає 1% від загальної площі обєкту, належить Продавцеві на підставі договору від 15 грудня 2006 року про пайову участь у будівництві. Сторони за Договором від 04 березня 2007 року дійшли згоди про те, що вартість частки в обєкті нерухомого майна, що складає 1% від загальної площі обєкту, який є предметом даного договору, становить 1700, 00 гривень. 17 серпня 2007 року, на виконання умов Договору від 04 березня 2007 року Відповідач 1 здійснив оплату вартості придбаного ним права на частку в обєкті нерухомого майна, яка складає 1% загальної площі обєкту, який є предметом даного Договору, виконавши умови Договору від 04 березня 2007 року. Таким чином, з 04 березня 2007 року Відповідач 1, маючи 100% частку в обєкті нерухомого майна, самостійно здійснював будівництво Обєкту за свій рахунок. В результаті Відповідачем 1 було збудовано Обєкт склад для вантажів літ. Ц-1, площею 992, 7 кв. м, що розташований в районі будівель та споруд за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5, що підтверджується технічними паспортами, виготовленими на замовлення Позивача та Відповідача 1 КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07 листопада 2007 року та від 26 грудня 2007 року. 24 вересня 2010 року між Позивачем та Відповідачем 1 була укладена додаткова угода до Договору від 04 березня 2007 року, відповідно до п.1 якої Продавець (Позивач) та Покупець (Відповідач 1) домовились про розірвання Договору від 04 березня 2007 року, відповідно до п. п. 2, 3 Сторони підтвердили право на частку в Обєкті Позивача, що складає 1% від загальної площі Обєкту, та право на частку в Обєкті Відповідача 1, що складає 99% від загальної площі Обєкту, відповідно до п. 4 Сторони підтвердили, що Позивач, 11 квітня 2008 року, повернув Відповідачу 1 платіжним дорученням № 1253 суму 1700, 00 гривень. Актом прийому-передачі від 24 вересня 2010 року засвідчений факт передачі Відповідачем 1 Позивачу права на частку в Обєкті (1% від загальної площі Обєкту). В цей же день, 24 вересня 2010 року між Позивачем та Відповідачем 1 була укладена додаткова угода до Договору від 15 грудня 2006 року, якою були внесені зміни у зазначений договір, відповідно до яких встановлена балансова вартість Обєкту у розмірі 1\~212\~121, 21 грн та вартість відповідних часток кожної з Сторін, а саме: вартість частки Позивача встановлена у сумі 12\~121, 21 грн, вартість частки Відповідача 1 встановлена у сумі 1\~200\~000, 00 грн. В цей же день, 24 вересня 2010 року між Позивачем та Відповідачем 1 був укладений Договір купівлі-продажу права на частку в обєкті нерухомого майна (надалі за текстом Договір від 24 вересня 2010 року). Згідно п.1.1. Договору від 24 вересня 2010 року Продавець (Відповідач 1) зобовязується продати, а Покупець (Позивач) придбати та оплатити право на частку в обєкті нерухомого майна складу для вантажів, що складає 99% від загальної площі обєкту, який розташовано за адресою: 49038, м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5 Згідно п.1.4. Договору від 24 вересня 2010 року вартість частки в обєкті нерухомого майна, яка складає 99% від загальної площі обєкту, що є предметом даного договору складає 1\~200\~000, 00 грн. Позивач виконав умови Договору, оплативши Відповідачу 1 платіжним дорученням №2 від 23.09.2010 р. вартість частки в обєкті нерухомого майна. Актом прийому-передачі від 24 вересня 2010 року засвідчений факт передачі Відповідачем 1 Позивачу права на частку в Обєкті (99% від загальної площі Обєкту). Таким чином, 24 вересня 2010 року, в результаті укладення вищезазначених договорів з Відповідачем 1, Позивач набув право власності на 100% частку в обєкті нерухомого майна. Однак, як стало відомо Позивачу, будівництво Обєкту Відповідачем 1 було здійснено без відповідного дозволу, передбаченого «Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05 грудня 2000 року № 273, що стало для Позивача слідством неможливості прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом Обєкту відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 923. Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Проте, згідно технічного висновку, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтехстальпроект» (ліцензія АВ № 051902 від 21 квітня 2006 року) Обєкт склад для вантажів літ. Ц-1, площею 992, 7 кв. м, що розташований в районі будівель та споруд за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5, придатний для експлуатації та є безпечним для життя і здоровя людей. Обєкт побудований з технічної точки зору правильно, відповідає вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших чинних норм і правил. Будівництво Обєкту закінчено ще у 2007 році. В силу ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Оскільки ж будівництво Обєкту Відповідачем 1 було здійснено без відповідного дозволу, що стало слідством неможливості прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом Обєкту, Позивач не має юридичної можливості оформити свідоцтво про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, який є правовстановлюючим документом, відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 923. Відповідно до частин 1,2,3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як зазначено вище, земельна ділянка Позивачу була надана в оренду під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, Позивач фактично є власником Обєкту, як новоствореного нерухомого майна, володіє і користується ним, але у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на Обєкт, неможливістю їх отримання у позасудовому порядку із-за порушення Відповідачем 1 норм права, що регулюють порядок здійснення будівництва нерухомого майна, здійснення права власності у повному обсязі є неможливим, тому Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюваних документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, рішення суду про визнання права власності є право встановлювальним документом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У судовому засіданні \~представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідач 1 подав до суду нотаріально посвідчену письмову заяву про визнання позову, в якій зазначив, що користуючись своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 174 ЦПК України, повністю визнав заявлені Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» позовні вимоги і не заперечував проти ухвалення рішення про задоволення позову, справу просив розглянути за його відсутності. Представник Відповідача 2 в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення рішення про задоволення позову, справу просив розглянути відповідно до вимог закону. Представник третьої особи в судовому засіданні справу просив розглянути відповідно до вимог закону. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги Позивача слід задовольнити.\~\~ \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.\~\~ \~ Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.\~ В судовому засіданні встановлено, що Позивач є власником складу для вантажів, площею 992, 7 кв. м, літера по плану Ц-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5, як новоствореного нерухомого майна, що було побудоване відповідно до договору про пайову участь у будівництві від 15 грудня 2006 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем 1. 24 вересня 2010 року Позивач набув право на 100% частку в побудованому Обєкті шляхом укладення низки договорів та додаткових угод між ним та Відповідачем 1. Будівництво Обєкту було здійснено без відповідного дозволу, що стало слідством неможливості прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом Обєкту відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 923. Згідно технічного висновку, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтехстальпроект» (ліцензія АВ № 051902 від 21 квітня 2006 року) Обєкт склад для вантажів літ. Ц-1, площею 992, 7 кв. м, що розташований в районі будівель та споруд за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5, придатний для експлуатації та є безпечним для життя і здоровя людей. Обєкт побудований з технічної точки зору правильно, відповідає вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших чинних норм і правил. Будівництво Обєкту закінчено ще у 2007 році. Будівництво Обєкта здійснено на земельній ділянці, що перебуває у строковому платному користуванні Позивача на умовах договору оренди від 14 грудня 2006 року, укладеного між Позивачем та Дніпропетровською міською радою, посвідченого 14 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 9774 та зареєстрованим Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» 27 лютого 2007 року за номером 040710400118. Здійснене будівництво Обєкта не призвело до зміни цільового призначення орендованої Позивачем земельної ділянки (внутрішній водний транспорт), визначеного договором оренди від 14 грудня 2006 року. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 14 грудня 2006 року, земельна ділянка надана по фактичному розміщенню будівель та споруд міського вантажного району, що належать Позивачу на підставі балансової довідки, актів прийому-передачі від 31.06.2003 р., 01.07.2003 р., передавального балансу від 30.06.2003 р., переліку нерухомого майна. В перелік цього майна входе склад для вантажів літ. В-1, площею 2660, 9 кв. м, прибудова літ. В-1, площею 218, 3 кв. м, естакада літ. в, площею 169, 9 кв. м, будівля прохідної літ. Ж-2, площею 24,8 кв. м та інше нерухоме майно відповідно до технічного паспорту. Таким чином, Позивач володіє і користується Обєктом, але у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на Обєкт, неможливістю їх отримання у позасудовому порядку із-за порушення Відповідачем 1 норм права, що регулюють порядок здійснення будівництва нерухомого майна, здійснення права власності у повному обсязі є неможливим. Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюваних документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, рішення суду про визнання права власності є право встановлювальним документом. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, \~суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Тобто, за Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» слід визнати право власності на склад для вантажів, площею 992, 7 кв. м, літера по плану Ц-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 5, без додаткових актів вводу в експлуатацію. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного і \~

Outcome: approved