Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання права власності на 14 частину новозбудованого житлового будинку, розташованого по сел.Високий по вул.Українській №15, Харківського району Харківської області, як на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Ухвалою Харківського районного суду від 06.11.2088 року позовні вимоги про розірвання шлюбу виділені в окреме провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою він знаходився в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1986 року. В 1990 році бабуся дружини заповіла їй свій старий будинок на земельній ділянці, де був будинок матері відповідача. Будинок був в аварійному стані і вони разом з дружиною його знесли і збудували новий будинок. Для цього позивач пішов працювати на цегляний завод, а потім - будівельний кооператив. У нього також були грошові заощадження в Ощадбанку. Вони наймали каменщика та допомагали йому у будівництві будинку. Новий будинок зареєстровано на імя відповідача. Однак, оскільки новий житловий будинок побудовано сторонами в період шлюбу, на спільні кошти подружжя, позивач просить у порядку розділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 14 частину зазначеного будинку відповідно до вимог ст.60, ч.І ст.70 Сімейного Кодексу України. Відповідачка належним чином, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням повідомлялася судом про день та час слухання справи за місцем реєстрації. До суду не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. В звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.ст.224-226 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27.07.1986року, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.8). За період шлюбу сумісно подружжям було побудовано замість старого знесеного новий житловий будинок, розташований в сел.Високий по вул.Українській №15, Харківського району Харківської області, право власності на який у встановленому законом порядку не зареєстровано, про що свідчить довідка КП «ХРБТІ» від 07.08.2008 року №2908 (а.с.5). Будинок знаходиться на земельній ділянці, що належить відповідачу [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 25.65.91089, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1451 від 25 грудня 1998 року (а.с.72-73). Відповідно до Акту обстеження будинку КП «Архітектурне бюро Харківського району» за 2008 рік, він може бути збереженим та використовуватися за призначенням (а.с.66-76). Рішенням XXII сесії Височанської селищної ради V скликання від 29 вересня 2009 року видано дозвіл на збереження житлового будинку, господарчої будівлі. споруди, збудованих з відхиленням від проектної документації, на садибі №15 по вул. Українській в сел.Високий (а.с.59). Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ч.1.ст.70 Сімейного Кодексу України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Доказів такої домовленості суду не надано. Тому суд вважає рівними частки подружжя у спільній сумісній власності. Тому в порядку розділу спільного майна подружжя можливо визнати за позивачем право власності на Уз частину зазначеного будинку.

Outcome: approved