Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом та просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, батьком яких відповідно до свідоцтва про народження є відповідач. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1992 року, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох місяців відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та сімї, припинив цікавитись сімєю. Відповідач фізично здоровий, працездатний, працює приватним підприємцем та має можливість матеріально утримувати дітей та сімю. Оскільки відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, вона бажає стягувати з нього аліменти в примусовому порядку. Позивачка в судове засідання не прибула, до суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позові, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі по 200 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З копій свідоцтва про укладення шлюбу та народження дітей видно, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1992 року, від якого мають неповнолітніх дітей синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 21.07.2004 (а.с.2,3,4,6), які згідно довідки КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» №5841 від 19.10.2010 року проживають на утриманні позивачки (а.с.5). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Вище вказаними нормами Сімейного кодексу України та розясненнями Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що в разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач здоровий та працездатний, інших утриманців не має, не приймає участі в утриманні неповнолітніх синів, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, в судовому засіданні позов визнав частково, мотивуючи тим, що на даний час він не працює та не має доходів, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний частково сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. Суд вважає позовні вимоги позивачки дещо безпідставно завищеними і задовольняє їх частково - стягує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. на утримання дітей щомісячно, що наближені до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved