overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

16 листопада 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки [PERSON] в розмірі 623 грн. 04 коп. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2010 року по 01.11.2010 року та понесених судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Письмових заперечень проти задоволення позову не подала. Вислухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає наявність фактів, якими обґрунтовувались вимоги, встановленими. При розгляді справи судом встановлено і це підтверджено довідкою КП "Служба замовника" від 19.08.2010 року № 16, що відповідачка проживає в [INFO] і є її власником. В період з 01.06.2010 року по 01.11.2010 року користувалась послугами з водопостачання та водовідведення, які їй по місцю проживання надавав позивач. Плата за водокористування та водовідведення відповідачці нараховувалась за тарифами які введені в дію з 01.04.2008 року відповідно діючого законодавства України. Відповідачці відкритий особовий рахунок № 551799 та видана абонентська книжка за таким же номером. Як передбачено ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.67 ЖК України та п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідачка свого обов'язку оплачувати одержані від позивача послуги, належним чином не виконувала і відповідно з наданим суду розрахунком має заборгованість по платежах у сумі та за період, які визначені позивачем. Позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 509, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належно повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте в позовній заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі та без застосування технічних засобів. Судові витрати бере на себе. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 31.03.2005 року, не склавши за життя заповіту, помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом є позивачка. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. У встановлений законодавством шестимісячний термін позивачка, не знаючи чинного цивільного законодавства України, не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер 31.03.2005 року. Коли в серпні місяці 2010 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку з дня відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Статтею 1270 Цивільного Кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд дійшов до висновку, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважної причини, а тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 31.03.2005 року. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати позивачка бере на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте в позові зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без застосування технічних засобів. Судові витрати бере на себе. Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без застосування технічних засобів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що, не склавши за життя заповіту, 11.06.2010 року помер батько позивача [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельного та майнового паїв, грошових вкладів та житлового будинку з господарськими будівлями, 1975 року забудови, який розташований в с. Дубівка Таращанського району Київської області по вул..Набережна, 32, вартістю 139747 грн. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач по справі. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця і 17.12.2010 року приватний нотаріус Таращанського районного нотаріального округу видала йому Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні ділянки , грошові вклади. У видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок з господарськими будівлями належав на праві власності померлому [PERSON], стверджується: виписками з погосподарських книг № 2, за 2001-2005, 2006-2010 роки, особові рахунки відповідно №165,170, виданими виконкомом Дубівської сільської ради, згідно яких головою домогосподарства в будинку, розташованому в с. Дубівка по вул. Набережна, 32 Таращанського району Київської області, зазначений [PERSON], який помер 11.06.2010 року; довідками №04 від 10.01.2011 року та № 340 від 19.10.2010 року, виданими виконкомом Дубівської сільської ради, згідно яких [PERSON], який помер 11.06.2010 року, проживав і був зареєстрований та мав власний будинок № 32 по вул..Набережна в с. Дубівка Таращанського району Київської області, тобто був власником будинку. Таким чином, позивач своєчасно прийняв спадщину і є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], який помер 11.06.2010 року. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати позивач бере на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

1997 року в Калинівській сільській раді Броварського району Київської області уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 42. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У [PERSON] та [PERSON] сімейне життя не склалось через абсолютну протилежність поглядів на життя, взаємні права та обов'язки і психологічну несумісність характерів. Позивач втратив до дружини почуття поваги та кохання. На даний час їхній шлюб носить чисто формальний характер, так як вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Ці обставини підтверджені наявною в справі копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження (а.с. 6), копіями паспортів (а.с. 7, 8). Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

[PERSON], звернувшись в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON],[INFO]. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що у неї з відповідачем під час спільного проживання народилася донька [PERSON]. З грудня 1999 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення рівненського міського суду у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції 04 серпня 2009 року, актовий запис № 428. З грудня 1999 року по даний час сторони разом не проживають,батько про дитину не піклується, матеріальної допомоги на її утримання не надає, духовним та фізичним розвитком дочки не цікавиться. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] пояснила, що відповідач жодного разу не відвідав навчальний заклад, де навчається його дитина, не цікавиться її життям, коштів на матеріальне утримання дитини не надає. [PERSON] не заперечує проти того, щоб її батька позбавили батьківських прав відносно неї, так як фактично вона вже давно позбавлена батьківської турботи з боку відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи заздалегідь та належним чином. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи пояснив, що орган опіки та піклування надав висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO]. Але зазначив, що висновок носить рекомендаційний характер і даний на підставі того, що на засіданні опікунської ради не вдалося заслухати думку батька дитини. Просить вирішити дане питання на розсуд суду. Суд , заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком [PERSON],[INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 064564, але ухиляється від своїх обов?язків по її вихованню, що стверджується письмовими поясненнями самої [PERSON] та довідкою , виданою класним керівником [PERSON] № 178 від 11.06.2010 року, в якій зазначено, що на протязі навчання в школі, вихованням учениці займалася мати та бабуся, батько жодного разу навчальний заклад не відвідав, навчанням дочки взагалі не цікавиться. Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування від 29.11.2010 року № 08-1720, оскільки цей документ носить рекомендаційний характер, крім того, висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] нічим не обґрунтовано, а в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, що вказують на неналежне виконання своїх батьківських обов'язків відповідачем відносно його неповнолітньої дочки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивачка, [PERSON], 15 грудня 2010 року звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], зазначивши, що вона 17 січня 2004 року уклала юридичний шлюб з відповідачем у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 05 відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові. Від спільного життя вони з відповідачем дітей ні мають. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачкою припинили підтримувати з 2007 року з тих підстав, що відповідач відмовився переїхати з нею до м. Красноармійська, де мешкала її дочка від першого шлюбу і, яка мала необхідність в допомозі батьків. З того часу вони проживають окремо, тому вона вважає, що їх сімя фактично розпалася. Подальше спільне проживання і збереження родини позивачка вважає неможливим. Оскільки фактично їх сімя розпалася, а відновити шлюбні відносини неможливо та не доцільно, тому вона просить шлюб розірвати. Спільного господарства вони з відповідачем не ведуть, спору про поділ спільного майна на час розірвання шлюбу між ними немає. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій зазначено, що вона доводи позовної заяви підтримує, наполягає на її задоволенні та просить справу розглядати в її відсутність (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи судом повідомлялася. Відповідач надіслав в адресу суду телеграму, згідно якої позов [PERSON] визнає та просить справу розглядати в його відсутність (а.с. 11). Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 січня 2004 року знаходяться у шлюбі (а.с. 6), який зареєстрований за актовим записом № 05 відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові. Від спільного життя сторони дітей не мають. Сторони довгий час, з 2007 року, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків з тих підстав, що відповідач відмовився переїхати з позивачкою у справі у м. Красноармійськ, Донецької області і до наступного часу не прийняв ніяких мір до переїзду та примирення, тому підстав для збереження шлюбу немає. Спору майнового характеру на час розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя та на підставі матеріалів справи, з урахуванням яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, суд вважає, що підстави для розірвання шлюбу є достатніми. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

13.12.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 23 вересня 2006 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з вересня 2008 року. Відповідач працює на шахті «Покровська» гірничим робітником, достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у вихованні дитини не приймає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2006 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №443. Від цього шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини позивачки, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти на користь інших осіб не сплачує, працює на шахті «Покровська» гірничим робітником. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача , в якому зазначає , що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] З 01.09.2010 р. дочка навчається в Межівському ПТУ , що підтверджується доданою до заяви довідкою . В звязку з цим дочка потребує матеріальної допомоги на час навчання. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки до покінчення навчання в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу ) . У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, дала пояснення по суті справи. Доповнила , що при народженні дитини у свідоцтві про народження у графі « батько» вона записала своє прізвище , а імя та по-батькові записала відповідача. Просить суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. На обґрунтування цього зазначає , що він не вважає себе батьком дитини. Раніше він оспорював своє батьківство , звертався до суду з відповідним позовом. Всі позовні вимоги його були залишені без задоволення . Він оскаржував рішення суду , але суд апеляційної та касаційної інстанції його апеляції відхилили. Судом встановлено, що згідно довідки в.о. директора ДПТНЗ МПТУ від 21.06.2010 року [PERSON] дійсно навчається в в Межівському професійно-технічному училищі з терміном з 01.09.2010 р. і до 30.06.2011 р. Факт родинних відносин сторін з повнолітньої [PERSON] встановлено в ході судового розгляду справи. Суд не погоджується з доводами відповідача про те , що він не являється батьком дочки [PERSON] . Даний факт було встановлено раніше прийнятими судовими рішеннями , що визнав сам відповідач . Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 цієї ж статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає, син (донька), а також самі дочка, син. Які продовжують навчання. Відповідач отримує пенсію та щомісячну матеріальну допомогу по виробничій травмі . Інших утримань по виконавчим листам з нього не проводиться. Перебуває у шлюбі з працездатною дружиною. Отже , він має реальну можливість надавати матеріальну допомогу своїй дочці , сплачувати аліменти до часу закінчення навчання в ПТУ. Таким чином, позивач надав суду достатньо доказів на обґрунтування свого позову, а тому позов підлягає задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 28 липня 1979р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Сторожинецькому відділі РАЦС, актовий запис №86. Від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], 08.03.1994року народження, який проживає разом з позивачкою. Позивач просить розірвати шлюб посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртні напої, вчиняє сварки, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем; стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON]. 08.03.1994р.н., у розмірі ? частки його заробітку(доходу), в місяць, але не менше 30% від суми мінімального прожиткового мінімума для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, позов просить задоволити. В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 1979р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] у Сторожинецькому відділі РАЦС, актовий запис №86. Від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON] 08.03.1994року народження, який проживає разом з позивачкою. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи, що подальше збереження сім'ї суперечило б правам та охоронюваним інтересам позивача. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 ЦК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою і просить постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті баби, [PERSON], - три місяці. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 12 грудня 2009 року померла його баба, [PERSON] , яка проживала в Бурштині, по вул. С. Стрільців, 10/3, Галицького району. Протягом наступного року його родина жодних дій ні особистими речами, ні з документами покійної не вчиняли,

Outcome: approved