Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобовязання повернення боргу за договором позики від 25 березня 2009 року в сумі 44000 доларів США, а у разі неможливості повернення боргу просить стягнути з відповідача суму боргу в гривнах в розмірі 349580,00 грн., відповідно до продажного комерційного курсу долара до гривни на день прийняття рішення суду, при цьому зазначивши, що він позичив відповідачу 44000 доларів США. В підтвердження своїх зобовязань відповідач особисто написав розписку про отримання грошових коштів, в якій зазначається, що відповідач зобовязується повернути борг до 25 березня 2010 року , але незважаючи на неодноразові вимоги позивача борг не сплатив, тому позивач вимушений звернутися до суду за поновленням своїх прав. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку та був викликаний до суду через оголошення в газеті Житомирщина. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору позики від 10 січня 2008 року позивач позичив відповідачу під зобовязання повернення боргу до 30 грудня 2010 року 11000 (одинадцять тисяч ) доларів США. Відповідно до встановленого Національним Банком України курсу гривні до іноземної валюти долара США станом на 25 березня 2009 року становить 44000 доларів США складають в перерахунку 349580,00 грн. В підтвердження повернення боргу відповідач власноручно написав розписку про отримання зазначених грошових коштів від позивача, що стверджується копією розписки. На вимоги позивача про повернення боргу відповідач зазначену суму боргу не повернув та незважаючи на неодноразові прохання позивача про повернення суми позики, відповідач добровільно відмовляється виконувати свої зобовязання по поверненню коштів за договором позики, що і зумовило позивача звернутися до суду за поновленням своїх прав. Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами, а саме: Так, відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти (долари США), а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Стаття. 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Із змісту ч.1 ст.1049 ЦК України слідує, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В даному випадку судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по поверненню боргу за договором позики, тому позов підлягає до задоволення в межах суми боргу 44000 доларів США, що в перерахунку становить 349580,00 грн. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що на користь позивача повинно бути стягнуто з відповідача 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом та 240 грн. понесених витрат за оголошення в газету про виклик відповідача до суду, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з якої слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved