Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району, третя особа Комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 26 травня 2010 року померла [PERSON], про що 27 травня 2010 року виконкомом [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме жилий будинок № 50 по вул. Радянській в м. Боярка, Києво-Святошинського району. Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою від 6 лютого 1993 року за реєстровим № 1-326 та на підставі ухвали Києво-Святотшинського районного суду від 20 травня 1980 року про затвердження мирової угоди. [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП „Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області 25 січня 2011 року загальна вартість жилого будинку складає 108136 грн. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй за законом на день її смерті, [PERSON]. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20 травня 1980 року про затвердження мирової угоди за [PERSON] Ідою Андріївною було визнано право власності на 29/50 частин спірного будинку, а за [PERSON] визнано право власності на 21/50 частин спірного будинку. Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 17 вересня 1980 року за [PERSON] помилково зареєстровано право власності на 21/50 частин жилого будинку та записано в реєстрову книгу під № 2713, інвентаризаційна справа № 3287, а за [PERSON] право власності на 29/50 частин. В подальшому після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала за заповітом право власності на його частку, про що 6 лютого 1993 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складалось з 29/50 частин жилого будинку. Таким чином внаслідок помилки на день смерті [PERSON] належало 29/50 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину та 29/50 частин на підставі ухвали суду. Враховуючи викладене, [PERSON] просила визнати, що спадкове майно після померлої 26 травня 2010 року [PERSON] складається з 29/50 та 21/50 часток, а загалом 50/50 часток, що становить єдину цілу жилого будинку під № 50 по вул. Радянській в м. Боярка. Києво-Святошинського району, Київської області, визнати за нею, [PERSON] право власності на жилий будинок № 50 по вул. Радянській в м. Боярка, Києво-Святошинського району після померлої 26 травня 2010 року [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відповідач надав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. У судовому засіданні представник третьої особи КП „Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності третьої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 26 травня 2010 року померла [PERSON], За життя 4 лютого 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO]. 24 червня 2010 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 8/2010 до майна померлої 26 травня 2010 року [PERSON]. [PERSON] наявної в матеріалах справи ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20 травня 1980 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку і поділ майна ухвалено затвердити мирову угоду, згідно якої [PERSON] визнав за [PERSON] Ідою Андріївною право власності на 29/50 частин будинку, розташованого в м. Боярка, вул. Радянська, 50 і згоден, щоб було виділено їй коридор площею 7,6 кв.м., кімнату жилу площею 11,3 кв.м., кімнату площею 6,2 кв.м., кладову площею 3,4 кв.м., сходову клітку, кухню площею 13,3 кв.м., коридор площею 4,5 кв.м., кладову площею 3,2 кв.м.. [PERSON] визнає за [PERSON] право власності на 21/50 частин будинку і не заперечує проти виділення йому кухні площею 11,7 кв.м., ванни площею 7,6 кв.м., кімнати площею 21,2 кв.м.. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 6 лютого 1993 року спадкоємцем померлого 17 червня 1992 року [PERSON] є [PERSON], і спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво, складається з 29/50 частин жилого будинку, що знаходиться в м. Боярка, Київської області по вул. Радянській № 50, що належало померлому [PERSON] на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20 травня 1980 року. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 50 по вул. Радянській в м. Боярка складений 9 грудня 2010 року на імя [PERSON], розмір частки становить 58/50 частин. [PERSON] Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 8 квітня 2011 року № 1174 будинок № 50 по вул. Радянській в м. Боярка належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 6 лютого 1993 року (29/50 частин) та ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20 травня 1980 року про затвердження мирової угоди (29/50 частин). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20 травня 1980 року про затвердження мирової угоди за [PERSON] Ідою Андріївною було визнано право власності на 29/50 частин спірного будинку, а за [PERSON] визнано право власності на 21/50 частин спірного будинку. Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 17 вересня 1980 року за [PERSON] помилково зареєстровано право власності на 21/50 частин жилого будинку та записано в реєстрову книгу під № 2713, інвентаризаційна справа № 3287, а за [PERSON] право власності на 29/50 частин. В подальшому після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала за заповітом право власності на його частку, про що 6 лютого 1993 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складалось з 29/50 частин жилого будинку. Таким чином, внаслідок помилки на день смерті [PERSON] належало 29/50 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину та 29/50 частин на підставі ухвали суду. За таких обставин суд дійшов висновку, що спадкове майно після померлої 26 травня 2010 року [PERSON] складається з 29/50 та 21/50 часток, а загалом 50/50 часток, що становить єдину цілу жилого будинку під № 50 по вул. Радянській в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на жилий будинок № 50 по вул. Радянській в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON].

Outcome: approved