Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначили, що 01 лютого 2010 року, приблизно о 10 годині ранку, позивач [PERSON], на підставі довіреності серія ВМК №306869 від 25 вересня 2009 року, керував транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO Т 13110 І», реєстраційний номер [NUMBER], який належить власнику автомобіля позивачу [PERSON] і рухався з боку вулиці Седнєва в напрямок вулиці Нєдєліна по вул. Каткова зі швидкістю 50 км/год., в світлу пору доби, по мокрому дорожньому покритті. Попереду нього зустрічного транспорту не було, а в попутному напрямку рухався трактор-екскаватор ЮМЗ Е02101 державний знак [NUMBER] зі швидкістю 20-30 км/год. Екскаватор рухався з правого боку дороги, на ньому не були включені сигнали повороту чи стопу. Впевнившись в тому, що є можливість безпечно для інших транспортних засобів виконувати маневр обгону, [PERSON] включив покажчик лівого повороту та почав обгін. Коли він наздогнав задні колеса екскаватора, водій екскаватора [PERSON] включив покажчик лівого повороту і одночасно почав повертати вліво. Відбулося зіткнення, в результаті якого транспортний засіб позивача зазнав значні механічні ушкодження. За вищевикладеними обставинами водій [PERSON] за постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 квітня 2010 року був визнаний винним у вчиненні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Екскаватор ЮМЗ Е02101 державний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] при скоєнні ДТП, належить ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС». [PERSON], який винен в дорожньо-транспортній пригоді, знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС», дорожньо-транспортна пригода трапилась при виконанні [PERSON] його трудових обовязків. Підтвердженням заподіяної матеріальної шкоди є Довідка ДАІ від 01.02.2010 року, де вказані такі механічні пошкодження автомобіля: праве переднє крило, права бокова фара, передній бампер, капот з правого боку, решітка радіатора, тріщина бокового скла. Для визначення вартості завданих матеріальних збитків було проведено експертизу за участю представника ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС» [PERSON], що підтверджується протоколом огляду від 10.03.2010 року, при цьому представник ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС» ніяких претензій щодо правильності проведення експертизи не висував. Відповідно до висновку експертизи № 71/10 про визначення матеріального збитку від 20.03.2010 року сума матеріальної шкоди, понесеної пошкодженням автомобіля позивача складає 8\~432 грн. 63 коп. Підтвердженням виконаного ремонту є рахунок фактура, видана СПД Оводенко. Крім цього, позивач [PERSON] поніс такі судові витрати: повязані із проведенням експертизи - 300 грн. проїзд, - 500 грн. залучення спеціаліста-експерта, витрати на правову допомогу 2\~000 грн. Крім матеріальних збитків позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному. Позивачем [PERSON], який під час ДТП повністю дотримувався правил дорожнього руху, було втрачено спокій у душі, у власному внутрішньому світі, який зазнав травм, що погано вплинуло на його емоційний та фізичний стан. Він відчував хвилювання, повязані з пошкодженням чужого автомобіля, пригнічення, образу, що вину намагаються покласти на нього. Довгий час представники ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС» обіцяли надати добровільну допомогу у відновленні пошкодженого майна, але не виконали свої обіцянок, тому справа почала вирішуватись у судовому порядку, внаслідок чого позивач [PERSON] відчув приниження своєї гідності, образу, відсутність поваги до нього, як до людини. У звязку з вищевикладеним, позивачі були змушені звернутись до суду з даним позовом і просять стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 8\~432 грн., на користь позивача [PERSON] стягнути 50\~000 грн. моральної шкоди, 2\~800 грн. сплачених витрат на проведення експертизи та правову допомогу і судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON], представник позивача [PERSON], [PERSON], кожний окремо, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки в матеріалах справи (а.с.140). В цей день через канцелярію суду від відповідача факсом було надіслане клопотання, за змістом якого відповідач просить відкласти судове засідання, так як їх представник не зміг зняти ксерокопії з деяких матеріалів справи. З урахуванням думки сторін суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника відповідача, оскільки під час судового засідання 06 квітня 2011 року, за клопотанням представника відповідача (а.с.134) оголошувалася перерва, під час якої представник відповідача був ознайомлений з матеріалами справи у повному обсязі, після судового засідання 06 квітня 2011 року додаткових матеріалів до справи не залучалось, уточнень не було. Третя особа, [PERSON], в цей день у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. В попередніх судових засіданнях, під час усних пояснень суду [PERSON] повністю підтвердив ті обставини, на які посилались позивачі при обґрунтуванні позову, заперечень, чи окремих пояснень суду не надав. З урахуванням думки сторін суд вважає за можливе справу слухати у його відсутність. Заслухавши позивача, представників позивачів, дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що 01 лютого 2010 року, приблизно о 10 годині ранку, на вул. Каткова в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були водій [PERSON], керуючий на підставі довіреності серія ВМК №306869 від 25 вересня 2009 року (а.с.9) транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO Т 13110 І», реєстраційний номер [NUMBER], який належить власнику автомобіля [PERSON] (а.с.10) і водій [PERSON], керуючий екскаватором ЮМЗ Е02101 державний знак [NUMBER], який значиться на балансовому обліку управління житлово-комунального господарства виконкому міськради і знаходиться в орендному користуванні ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС» (а.с.106-107). Під час ДТП [PERSON] виконував свої трудові обовязки водія екскаватора ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС», де він працює з 01.12.2008 року по цей час (а.с.108, 109-111). У вищезазначеному ДТП, за порушення правил дорожнього руху, постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 квітня 2010 року винним визнаний водій [PERSON] (а.с.6-7). Вищевказані обставини підтверджені вищезазначеними письмовими матеріалами, прийняті сторонами без заперечень, а відтак у відповідності до положень статті 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Проте у відповідності до частини першої статті 60 ЦПК України позивачі зобовязані довести розмір визначеної ними матеріальної шкоди та наявність і розмір моральної шкоди, а відповідач відсутність матеріальної шкоди саме у розмірі, визначеному позивачами та відсутність моральної шкоди. У ч. 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права. Відповідно до Довідки Державтоінспекції МВС від 01.02.2010 року внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача [PERSON] отримав такі механічні пошкодження: праве переднє крило, права бокова фара, передній бампер, капот з правого боку, решітка радіатора, тріщина бокового скла (а.с.8). Згідно Висновку автотоварознавчої експертизи, сума матеріального збитку, завданого позивачеві [PERSON] внаслідок пошкодження його автомобіля, склала 8 432 грн. 63 коп., що підтверджується Експертним висновком спеціаліста автотоварознавця від 20.03.2010 року (а.с.112-118). Відтак, суд встановив, що винними діями працівника відповідача, ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС», водія екскаватора [PERSON], під час виконання ним своїх трудових обов'язків позивачу [PERSON] була завдана матеріальна шкода, яка складається з суми матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок пошкодження його автомобіля. Таким чином, позивач повинен відшкодувати позивачу [PERSON] в рахунок завданої матеріальної шкоди 8\~432 грн. Ця сума є обґрунтованою, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] 50 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до наступного. Виходячи з положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана, у тому числі, фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що матеріальна шкода позивачу заподіяна з вини працівника відповідача, ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС», під час виконання ним своїх трудових обов'язків. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в частині, яка доведена позивачем у судовому засіданні. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди на користь позивача [PERSON], враховуючи характер та обсяг його душевних і психічних страждань, характер немайнових витрат і їх тривалість, повязаних з тим, що відповідач на протязі тривалого часу не намагався усунути шкідливі наслідки проступку, спричиненого позивачу винною особою - їх працівником, з урахуванням тяжкості вимушених змін у його житті, повязаних з необхідністю захищати свої порушені права у судовому порядку протягом тривалого часу, що крім іншого було повязано з неодноразовими неявками представника відповідача до суду без поважних причин (а.с.44, 71, 84, 104, 140), суд вважає, що такими діями відповідача позивачеві спричинено моральну шкоду в розмірі 4\~000 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем [PERSON] судові витрати в загальному розмірі - 2\~712 грн. 82 коп., які складаються з судового збору в розмірі 84 грн. 32 коп. та 8 грн. 50 коп. (а.с.1, 111), витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.2), 2\~000 грн. на правову допомогу (а.с.19, 45, 46), витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 500 грн. (а.с.19) також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] у повному обсязі. Вимога позивача [PERSON] про стягнення на його користь 300 грн., витрачених на проїзд при проведенні експертизи задоволенню не підлягає, оскільки надані на обґрунтування заявленої вимоги чеки (а.с.18) не підтверджують тієї обставини, що зазначений розмір коштів був витрачений позивачем [PERSON] на потреби, повязані з проведенням експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: partial