Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування вимог вказує, що 10.10.08 р. померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № 95 по вул.Дзержинського в с.Колибаївка, яке є власністю померлої, однак за життя нею не оформлене. Відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає йому оформити право власності на спадкове майно. Позивач просить суд винести рішення яким визнати за ним право власності на домоволодіння № 95 по вул.Дзержинського в с.Колибаївка. Під час розгляду справи в суді представник позивача позовні вимоги зменшив, просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. Представник позивача в суді уточнені позовні вимоги по зустрічному позову [PERSON] та уточнені позвні вимоги [PERSON] визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], Колибаївської сільської ради, третя особа на стороні відповідача [PERSON] державна нотаріальна контора, про визнання відмови від спадщини недійсною та визнання права на ? спадкового майна. В обгрунтування вимог [PERSON] вказує, що є сином померлої [PERSON], 30.04.2009 р. під впливу збігу тяжких обставин та на невигідних умовах подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Під час оформлення заяви в нотаріальну контору зловживав алкогольними напоями внаслідок чого з 24.11.2008 р. перебуває на диспансерному обліку, проходив періодичні курси лікування на які йому потрібні були кошти. Оскільки в нього на утриманні також перебувала дружина інвалід першої групи, двоє неповнолітніх дітей тому на пропозицію брата [PERSON] відмовився від своєї частки на спадщину за умови що брат допоможе в лікуванні, в матеріальній підтримці сімї, а після оформлення спадщини на себе надасть грошову компенсацію за спадщину. Однак після подачі заяви в нотаріальну контору [PERSON] взагалі не цікавився його життям, здоровям, ні його сімєю. [PERSON] просить суд визнати його відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка подана 30.04.2009 р. в [PERSON] державну нотаріальну контору недійсною; визнати пропущення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] по поважних причинах; визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] будинковолодіння по вул.Дзержинського, 95, в с.Колибаївка. В суді представник [PERSON] позовні вимоги зменшив, просить суд: визнати його відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка подана 30.04.2009 р. в [PERSON] державну нотаріальну контору недійсною; визнати пропущення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] по поважних причинах; визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] 1/3 частину будинковолодіння по вул.Дзержинського, 95, в с.Колибаївка. В суді представник [PERSON] визнав уточнені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 09.05.1970 р. проживав однією сімєю з [PERSON] по вул.Дзержинського, 95, в с.Колибаївка, збудували новий будинок в 1975 р. За час спільного проживання у них з [PERSON] народилися діти: син [PERSON] та син [PERSON]. 10.10.08 р. [PERSON] померла. В звязку із її смертю відкрилася спадщина на будинковолодіння № 95 по вул.Дзержинського в с.Колибаївка. Рішенням Камянець-Поділського міськрайсуду від 27.10.10 р. визнано факт проживання його як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1970 р. по 10.10.08 р. з [PERSON] Протягом останніх років життя [PERSON] хворіла, була в безпорадному стані, надавав їй матеріальну допомогу, лікував її, опікувався нею. Після відкриття спадщини намагався з синами домовитись про зміну черговості на спадкування майна [PERSON]І, однак вони відмовились. [PERSON] просить суд змінити черговість одержання ним права на спадкування майна [PERSON] яка померла 10.10.08 р. та визнати його спадкоємцем першої черги за законом; визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] 1/3 частину будинковолодіння по вул.Дзержинського, 95, в с.Колибаївка. В суді [PERSON] позовні вимоги збільшив, просить суд також визнати недійсною його відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка подана ним 30.03.2009 р. в [PERSON] державну нотаріальну контору, визнати пропущення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] по поважних причинах. В суді [PERSON] пояснив, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння померлою не оформлювались, після смерті [PERSON] проживає в спірному будинку, сини обіцяли що залишать йому половину будинку, однак після оформлення заяви відмовилися надавати допомогу по його утриманню, не цікавляться ним, його здоровям, тому вважає що відмову від спадщини написав під збігом тяжких сімейних обставин. [PERSON] визнав в суді уточнені позовні вимоги його синів [PERSON] та [PERSON], не заперечує щодо їх задоволення. Представник відповідача Колибаївської сільської ради в судове засідання не зявився, сільський голова направив суду заяву в якій просить справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] з 1970 р. по 10.10.2008 р. проживав однією сімєю з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Зазначені обставини встановлені рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду від 27.10.2010 р. по справі № 2-о-192/10, копія якого приєднана до матеріалів справи. За час спільного життя у [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживав з [PERSON] в будинку № 95 по вул.Дзержинського, в с.Колибаївка Камянець-Подільського району. Зазначений будинковолодіння згідно по господарських книг по с.Колибаївка відносилось до колгоспного двору протягом 1986-1993 р. В ньому проживали та були зареєстровані [PERSON] бабуся [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх діти [PERSON] та [PERSON] Право власності на зазначений будинок не оформлялось. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного суду України N 20 від 22.12.95 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" ( 885-12 ) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку що спірне будинковолодіння як обєкт власності колгосний двір належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частка кожного складала 20%. В звязку з цим твердження сторін, що спірний будинок належав на праві власності померлій [PERSON], суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються приєднаними до матеріалів справи довідками Колибаївської ради, ксерокопіями з по господарських книг. [PERSON] померла 29.03.1993 р., після її смерті її частку в спільному будинковолодінні успадкувала її онука [PERSON], в звязку з чим її доля в спірному будинковолодінні збільшилася до 40%. [PERSON] померла 10.10.2008 р. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку в спірному будинковолодінні. [PERSON] та [PERSON] як діти померлої є спадкоємцями першої черги. [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Камянець-Подільського міськрайсуду від 27.10.10 р. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. [PERSON]В, проживав з [PERSON] тривалий час однією сімєю, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік перебувала в безпорадному стані. В судовому засіданні представники [PERSON] та [PERSON] визнали. В звязку з цим суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на спадкування разом із синами як спадкоємцями першої черги частки [PERSON] в спірному будинковолодінні. Після відкриття спадщини після смерті [PERSON] її фактично прийняли син померлої [PERSON] та [PERSON], які залишилися проживати в спірному будинку. 30.03.2009 р. [PERSON] та [PERSON] подали до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що розяснювала [PERSON] та [PERSON] наслідки відмови від спадщини, обставин оформлення ними заяви не памятає за плинністю часу. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. П 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 „Про судову практику у справах про спадкування встановлено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК. Ч.1 ст. 233 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того,хто був ініціатором такого правочину. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку по алкоголізму з 24.11.2008 р., лікувався стаціонарно з 24.11.2008 р. по 28.11.2008 р. та з 08.04.2009 р. по 17.04.2009 р., на його утриманні перебуває дружина інвалід 1 групи, діти: донька Ольга, [INFO], син [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються приєднаними до матеріалів справи довідками [PERSON] міської лікарні № 1, довідкою управління праці та соціального захисту населення, довідкою ЖЕК № 2 про склад сімї. З врахуванням зазначених обставин, враховуючи, що представник [PERSON] та [PERSON] в суді визнали зустрічний позов, а тому вимоги [PERSON] про визнання відмови від прийняття спадщини після смерті матері слід задоволити. На переконання суду також підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про визнання його відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] оскільки суд враховує, що він як пенсіонер є непрацездатним, потребує догляду, крім цього суд враховує що представники [PERSON] та [PERSON] в суді його позовні вимоги визнали. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому їх вимоги визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини підлягають задоволенню. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що частка [PERSON] в будинковолодінні підлягає спадкуванню сторонами по справі в рівних частках. Що ж стосується позовних вимог сторін про визнання за ними права власності за кожним по 1/3 частині на кожного як за спадкоємцями померлої, то ці вимоги задоволенню не підлягають оскільки фактично сторонам по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] як членам колгоспного двору належить кожному по 20 % спірного будинковолодіння на підставах зазначених вище. На підставі викладеного,

Outcome: approved