Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за вищевказаною адресою. Вона являється спадкоємцем по заповіту, але не може в нотаріальному порядку успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями, так як під час життя [PERSON] не оформила своє право власності на це нерухоме майно, тобто із-за відсутності правовстановлюючих документів. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов і просила задовольнити її вимоги посилаючись на вищевказані обставини. Відповідач в судове засідання не направив свого представника, натомість надіслав листа, згідно якого просить розглянути справу без участі представника відповідача. Позов визнає. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, не дивлячись на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки до суду не повідомила. Клопотання про розгляд справи за її відсутності не надходило. В судовому засіданні співвідповідач [PERSON] пояснив, що позивачка є рідною дочкою померлої [PERSON] Позивачка [PERSON] до смерті і після смерті [PERSON] проживала разом з останньою і проживає по даний час в будинку [ADDRESS]. Позивачка після смерті матері доглядала за будинком, обробляла город, сплачувала за комунальні послуги, тому він повністю визнає позов і не заперечує проти задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У відповідності до ч.1 ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. У відповідності до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Із копії свідоцтва про народження виданого 24.11.1972 року ЗАГСом Рокитнянської селищної Ради депутатів трудящих, копії свідоцтва про укладення шлюбу виданого 02.07.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськвиконкому та пояснень співвідповідача [PERSON], вбачається, що позивач [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON]. Із копії будинкової книги вбачається, що житловий будинок, який розташований [ADDRESS], рахується за померлою [PERSON] Згідно спадкової справи вбачається, що 12.04.2000 року до нотаріальної контори звернулася із заявою співвідповідач [PERSON], яка вважаючи себе спадкоємцем по заповіту після смерті сестри [PERSON], відмовляється від прийняття спадщини. Звертатися до суду з приводу продовження строку на прийняття спадщини не бажає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] помилково вважає себе спадкоємцем по заповіту. Із довідки №3871 від 16.07.2010 року виданої відповідачем вбачається, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] на протязі шести місяців прийняла спадщину, так як доглядала за будинком, робила в ньому ремонт, була прописана і проживала та проживає на даний час в цьому будинку. Крім, цього про фактичне прийняття спадщини підтверджується копією домової книги, договором про надання послуг телефонного зв'язку, розрахунковою книжкою по оплаті за спожитий природний газ, квитанціями про оплату за користування комунальними послугами та поясненнями співвідповідача [PERSON] Із копії технічного паспорта на житловий будинок, що виготовлений 28.07.2010 року Білоцерківським МБТІ, вбачається, що в [ADDRESS], знаходиться житловий будинок загальною площею 79,40 кв.м., жилою площею 44,50 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: прибудова-1980р., сарай-1980р., сарай, гараж-1980р., убиральня-1980р., сарай-1980р., ворота-1994р., огорожа-1994р., стінка підпірка-1994р. Враховуючи те, що позивач [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON], протягом шести місяців фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку та господарських будівель, що розташовано по [ADDRESS], та те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved