Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування втраченої заробітної плати та понесені витрати на лікування. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що 25 жовтня 2006 року внаслідок злочинних дій з вини відповідача йому завдано тяжкі тілесні ушкодження в результаті чого йому була встановлена інвалідність першої групи , а з квітня 2010 року - друга. Відносно відповідача було порушено кримінальну справу за ч.2 ст.286 КК України і 25 січня 2008 року його було звільнено від кримінальної відповідальності по амністії. За мировою угодою відповідач зобов»язався виплатити йому до 15 листопада 2008 року - 5780 грн. витрат на лікування, 12620 грн. розмір мінімальної заробітної плати за період з 25 жовтня 2006 року по 25 жовтня 2008 року та 20000 грн. завданої моральної шкоди. На даний час умови мирової угоди відповідачем не виконані, і дані кошти стягуються державною виконавчою службою. Додав, що Рішенням Рівненського міського суду від 16 липня 2010 року з [PERSON] на його користь стягнуто втрачену мінімальну заробітну плату за період з 26 жовтня 2008 року по 25 червня 2009 року в розмірі 4270 грн. та витрати на лікування в сумі 4917 грн. 84 коп. Просить стягнути з відповідача на його користь втрачену мінімальну заробітну плату в сумі 13887 грн. за період з 26 червня 2009 року по листопад 2010 року, та витрати понесені на лікування в сумі 1108 грн. 39 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав пояснення свого довірителя, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надіслав заяву в якій вказує, що позов визнає частково. Вважає, що не підлягають стягненню витрати на лікування в сумі 1108 грн. 39 коп., так як всі чеки - квитанції на придбання ліків датовані з 2008 року по березень 2009 року та в підтвердження їх потреби позивачем не надано суду виписку з історії хвороби про те, що ці ліки були приписані лікуючим лікарем і позивач проходив лікування. Просить справу слухати в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 жовтня 2006 року внаслідок злочинних дій з вини [PERSON] [PERSON] завдано тяжкі тілесні ушкодження в результаті чого останньому була встановлена інвалідність першої групи, а з квітня 2010 року - друга. Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ч.2 ст.286 КК України і 25 січня 2008 року його було звільнено від кримінальної відповідальності по амністії. Відповідно до мирової угоди, затвердженої Рівненським міським судом 27 жовтня 2008 року , відповідач зобов»язався виплатити позивачу до 15 листопада 2008 року - 5780 грн. витрати понесені на лікування, 12620 грн.- розмір мінімальної заробітної плати за період з 25 жовтня 2006 року по 25 жовтня 2008 року та 20000 грн. завданої моральної шкоди. На даний час умови мирової угоди відповідачем не виконані, і дані кошти стягуються виконавчою службою. Відповідно до Рішенням Рівненського міського суду від 16 липня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто втрачену мінімальну заробітну плату за період з 26 жовтня 2008 року по 25 червня 2009 року в розмірі 4270 грн. та витрати на лікування в сумі 647 грн. 84 коп. Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід) , втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати викликані необхідністю посиленного харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. На підставі викладеного, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що злочинними діями відповідача позивачу завдано шкоду каліцтвом, яка підлягає відшкодуванню за рахунок [PERSON] На підставі ст. 1195 ЦК України,

Outcome: approved