overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 210. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Крім того, у позивача почалися стосунки з іншою жінкою, з якою він бажає створити нову сім`ю. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав. Не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

17 вересня 2010 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2009 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дитини на користь позивачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 20.11.2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 603. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 липня 1999 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 240. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Крім того, відповідача було засуджено до позбавлення волі на строк більше ніж сім років, а позивач на сьогоднішній день має іншого чоловіка з яким має намір створити іншу сім`ю. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судове засідання позивач не з`явилась, було подано заяву до суду про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, так як знаходиться в місцях позбавлення волі. Судом було направлене доручення від 16.11.2010 року до виправної колонії № 72, в якому утримується відповідач, але відомостей до суду не надходило. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1999 року та від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2006 року, а в 2007 році відповідач був засуджений до позбавлення волі. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення йому прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 31 травня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 269. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, спору щодо спільного майна відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій позов визнала. Не заперечувала проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи\~питання про\~розірвання шлюбу\~вважає за\~необхідне з`ясувати\~прізвище подружжя\~після розірвання\~шлюбу.\~Відповідачем надано\~заяву про\~зміну прізвища\~на дошлюбне. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу змінити прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування та про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS] . Вказавши, що їх батькові [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями. Протягом 2006-2010 років господарським способом та за власні кошти ним самочинно, за відсутності рішення виконкому та без оформлення технічної документації було здійснено будівництво гаражу «В» розміром 9.25x7.15м, навісу «Н» розміром 8.70x9.05 м, вбиральні «П» розміром 1.30x1.30 м., літнього душу «О» розміром 1.30x1.30 м. Згідно акта обстеження, складеного 15.11.2010 року спеціалістами КП «Архітектурне бюро Золочівського району» будівництво проведено господарчим способом. [INFO] [PERSON] помер не залишивши заповіту. Після його смерті спадщину фактично прийняли вони - його діти, продовжуючи проживати у вищевказаному будинку, користуватися предметами домашнього вжитку. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснивши, що будівлі знаходяться на земельній ділянці позивачів. Цільове призначення земельної ділянки не порушене. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п. 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, вони не заявили про відмову від неї. Також, відповідно до п. 5 цієї ж статті ЦК спадщина належить спадкодавцям і з часу її відкриття. У відповідності до п.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно акта обстеження складеного 15 листопада 2010 року спеціалістами КГІ «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» який погоджено з відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, господарчі будівлі побудовано господарчим способом. При проведенні обстеження самовільно збудованих будівель встановлено, що дані будівлі відповідають встановленим будівельним нормам і знаходяться в задовільному стані. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27 січня 1996 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого району міста Запоріжжя, актовий запис № 16. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде мешкати з нею. Сторони фактично припинили шлюбні відносини в зв`язку з тим, що відсутнє взаєморозуміння, повага та мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим з 1999 року припинили сумісне господарство та життя.\~ На підставі викладеного, просить суду розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 27 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого району міста Запоріжжя, актовий запис № 16.\~ \~ \~ \~ \~До суду поступили заяви: від позивачки по справі [PERSON] , в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності та на позовних вимогах наполягає в повному обсязі; від відповідача по справі [PERSON] , в якій він просить розглянути справу за його відсутності та проти позовних вимог позивачки не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви позички та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 27 січня 1996 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого району міста Запоріжжя, актовий запис № 16. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде мешкати з позивачкою. Сторони фактично припинили шлюбні відносини в зв`язку з тим, що відсутнє взаєморозуміння, повага та мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим з 1999 року припинили сумісне господарство та життя. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленний до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-17 00:00:00

ВАТ "Укртелеком" звернулося з позовом до [PERSON] і прохало стягнути з неї на користь товариства 247,32 грн. заборгованості за телекомунікаційні послуги, 51 грн. сплаченого судового збору і 120 грн. сплачених коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Свої вимоги мотивувало тим,що відповідачка не оплачує міжміські телефонні переговори в суму 82,61 грн. і послуги міського та проводового мовлення в сумі 164,71 грн., а всього 247,32 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив розмір позовних вимог і прохав стягнути лише судові витрати, оскільки відповідачка сплатила заборгованість за телекомунікаційні послуги. [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи її повідомлено належним чином. Суд ,вислухавши пояснення представника позивача і вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно письмової заяви представник позивача прохає присудити стягнення судових витрат з [PERSON], яка сплатила борг за телекомунікаційні послуги, але не відшкодувала судові витрати. При таких обставинах відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь відповідача 51 грн. сплаченого судового збору і 120 грн. сплачених коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-17 00:00:00

13.12.2009 року заявник звернулась до суду з даною заявою, пояснюючи, що її дошлюбне призвіще - Лихошва. 28.03.1977 року вона була прийнята до колгоспу ім. 18 П/ 3*їзду Єгоровської сільради Волноваського району Донецької області. 22.11.1975 року вона зареєструвала шлюб та їй було присвоєно прізвище - [PERSON]. В подальшому трудова книжку було заповнено на призвіще - Дыгутис. В наступний час вона звернулась до управління пенсійного фонду Волноваського району та надала усі належні документи для оформлення свого пенсійного права, але їй було відмовлено, в зв*язку з тим, що в трудовій книжці призвіще записано Дыгутис. Для неї цей факт має юридичне значення, тому вона вимушен звернутися до суду. У судовому засіданні заявник наполягав на заявлених вимогах. Представник управління пенсійного фонду України у судове засідання не заявився, надав письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, проти заявлених вимог не заперечує. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась 26.12.1955 року(а.с. 6). Згідно свідоцтва про шлюб серії Н-НО №301119 від 22.11.1975року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй було присвоєно призвіще [PERSON] Згідно трудової книжки виданної 28.03.1977 року колгоспом ім. 18 П/ 3*їзду Єгоровської сільради Волноваського району Донецької області ( арк. 7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-17 00:00:00

В травні 2009 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач 06.12.2006 р. позичив у неї 1 000 доларів США. А 27.04.2007 р. позичив ще 700 доларів США, видавши відповідну розписку, та зобов`язавшись повернути усі гроші в строк до 10.01.2008 р. Але до сих пір не повернув. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути гроші, але марно. Тому просила стягнути з відповідача на її користь 1\~700 доларів США. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] вимоги позивачки підтримав, пояснивши відповідно до позовної заяви. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши суду через дружину документи, що підтверджують його знаходження у закордонному відрядженні, але не просив відкласти розгляд справи чи зупинити у справі провадження. Приймаючи до уваги, що провадження у справі вже зупинялось на тривалий час у зв`язку із відрядженням відповідача, після закінчення якого він суд про це не повідомив, а у відрядження він виїхав 11.12.2010 р., знаючи, що до нього пред`явлений позов, суд вважає таку процесуальну поведінку відповідача неналежною, та розглянув справу за його відсутності заочно, на підставі наявних у ній доказів, за відсутності заперечень представника позивача щодо цього. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. Судом встановлено і підтверджується відповідною розпискою, що відповідач [PERSON] 06.12.06 р. отримав у борг у позивачки [PERSON] 1\~000 доларів США з терміном повернення до 10.01.2007 р., а 27.04.2007 р. відповідач знову позичив у позивачки ще 700 доларів США, зобов`язавшись повернути гроші в строк до 10.01.2008 р. (а.с. 4). Відповідно до ст. 1046 ч. 1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей. Враховуючи положення зазначеної норми закону, а також виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалено не на користь відповідача, то той має відшкодувати позивачці її судові витрати у повному обсязі в загальному розмірі 1\~157,50 грн. (127,50 грн. судовий збір + 30 грн. витрати на ІТЗ + 1\~000 грн. витрати на правову допомогу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-17 00:00:00

В грудні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що від сумісного шлюбу з відповідачем вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим вона звернулась до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до повноліття дитини, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач під час попереднього судового розгляду справи позов визнав, згодний щомісячно сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується його письмовою заявою, залученою до матеріалів справи. Суд, враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим згідно ст..174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За свідоцтвом про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась 20 березня 2001 року. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів, наявність в нього інших дітей або непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вимог ст. 181-183 Сімейного кодексу України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №2801-4 від 22.09.2005 року), враховуючи, що, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, перешкод з боку стану його здоров'я не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], починаючи з 14 грудня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позову, суд відповідно до ст..88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved