Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

Позивач 06.12.2010 року звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду; яким стягнути з відповідача [PERSON] 8836 грн. 47 коп. на відшкодування заподіяної з його вини майнової шкоди. Також стягнути в судові витрати по сплаті державного мита в сумі 88 грн. 36 коп. і 120 грн. витрат з інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду. В обгрунтування позову зазначає, що 11.10.2010 року в с. Орепи Новоград-Волинського району [PERSON] залишив на смузі відведення дороги гужовий віз з твариною без нагляду, внаслідок чого некерований віз здійснив зіткнення з легковим автомобілем ВАЗ-2105, д/з 47317 РВ, який знаходиться в його розпорядженні. Внаслідок ДТП вказаний легковий автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 11.11.2010 року [PERSON] визнано, винним у даній ДТП. Вказаними діями позивачу заподіяна майнова шкода, а саме: матеріальний збиток відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження №В-3976 від 22.10.2010 року у розмірі 7767 грн. 62 коп.; за проведення даного дослідження сплачено 979 грн. 20 коп.; за оплату послуг електрозв'язку 32 грн. 45 коп.; витрати на бензин у розмірі 57 грн. 20 коп. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється відшкодувати шкоду, тому він змушений за захистом своїх прав звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказує, що він є винним у даній ДТП, однак згоден добровільно виплатити суму 6 тис. грн., але поступово за певний період, оскільки ррзміри матеріальної шкоди за висновком автотоварознавчого дослідження є завищеними. Сам проводити експертизу по даному питанню відмовляється. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] має право розпоряджатися автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER], належним [PERSON] (а.с. 5-7). Відповідно до постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду по справі № 3- 3995/2010 від 11.11.2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: 11.10.2010 року залишив на смузі відведення дороги гужовий віз з твариною без нагляду, внаслідок чого некерований віз здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження (а.с. 10). Відповідно до довідки та протоколу про адміністративне правопорушення даному автомобілю завдані такі механічні ушкодження: тріснуте лобове скло з лівого боку, деформована передня, задня ліва дверка, деформований лівий поріг, деформована криша (а.с. 9, 11-13). Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № В-3976 від 28.10.2010 року Житомирської торгово-промислової палати матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП складає 7767 грн. 62 коп. (а.с. 14-27). За проведення даного автотоварознавчого дослідження відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 3976 від 28.10.2010 року сплачено позивачем 979 грн. 20 коп. (а.с. 23). Також позивачем надано фіскальні чеки ВАТ «Укртелеком» від 21.10.2010 року на суму 32 грн. 45 коп. за направлення телеграми про повідомлення [PERSON] про проведення автотоварознавчого дослідження та ФОП [PERSON] АЗС м. Новоград-Волинський від 21.10.2010 року на 57 грн. 20 коп. за бензин А-92 (а.с. 24). За змістом ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробили для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом; чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до положень ст. 1187 ЦПК України, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки відповідач в судовому засіданні не надав доказів, що шкода автомобілю ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER] була завдана внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого [PERSON], суд покладає на відповідача [PERSON] відповідальність за завдану шкоду. Із ст. 1192 ЦК України слідує, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може задов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Суд не вбачає підстав для застосування ст. 1193 ЦК України щодо зменшення розміру відшкодування шкоди, залежно від матеріального становища, оскільки про скрутний матеріальний стан відповідач лише заявляв в судовому засіданні, а не надав суду з даного приводу ніяких доказів, крім того, пояснив, що є здоровим, працездатним, так як на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не має ніяких утриманців. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження завданих збитків, зазначених в позовній заяві, а також, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем в межах суми 6 тис. грн. та відсутність будь-яких доказів на підтвердження його заперечень, суд задовольняє заявлений позовну повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved