Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-21 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 2 жовтня 2009 року помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, Києво-Святошинського району. Дана земельна ділянка була передана [PERSON] у власність на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району. На підставі цього рішення та відповідної технічної документації на дану земельну ділянку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27. Даний Державний акт було виготовлено, але [PERSON] помер, не встигши його отримати, тому він знаходиться у Києво-Святошинському відділенні „Центр ДЗК при ДК України по земельних ресурсах Київської області. Так як Державний акт було виготовлено, то відповідно до вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України дані земельні ділянки належать померлому на праві власності та входять до складу спадкового майна. Відповідно до вимог ст. 218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишив, тому спадкове майно спадкується спадкоємцями за законом. Вона є дочкою померлого, тому є спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї спадкоємцем першої черги є дружина померлого, а її мати відповідач у справі [PERSON] подала заяву до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини на її користь. Спадщину після смерті батька [PERSON] вона прийняла у встановлений законом строк шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. 5 травня 2010 року на частину спадкового майна, яке складається з жилого будинку в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, земельну ділянку в садовому товаристві та грошові вклади на її імя державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. У видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку нотаріус відмовив їй, про що надав відповідно постанову від 23 листопада 2010 року № 2257/02-31. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що вона не надала правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, тобто Державний акт. Так як видача свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку в нотаріальній конторі є неможливим, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом, адже порушується її право на отримання спадкового майна, а саме цієї земельної ділянки. Таким чином, за нею, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], повинно бути визнано право власності на вищевказану земельну ділянку. Враховуючи викладене, [PERSON] просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], якому ця земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виготовленого на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району, Київської області. Ухвалою суду від 16 грудня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості третьої особи Києво-Святошинську районну державну нотаріальну контору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. У судове засідання представник третьої особи Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 2 жовтня 2009 року помер [PERSON], який доводився батьком позивачці у справі [PERSON] та чоловіком відповідачці у справі [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 24 жовтня 2009 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] Відповідач у справі [PERSON], яка доводилась дружиною померлому [PERSON], у своїй заяві від 22 жовтня 2009 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь його дочки [PERSON] Постановою Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 23 листопада 2010 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Тургєнєва, 27, оскільки вона не надала правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори № 398 за 2009 рік до майна померлого 2 жовтня 2009 року [PERSON]. Як зазначила в позовній заяві позивач [PERSON] та підтвердив представник позивача в своїх поясненнях в судовому засіданні після смерті 2 жовтня 2009 року [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, Києво-Святошинського району. Дана земельна ділянка була передана [PERSON] у власність на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району. На підставі цього рішення та відповідної технічної документації на дану земельну ділянку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27. Даний Державний акт було виготовлено, але [PERSON] помер, не встигши його отримати, тому він знаходиться у Києво-Святошинському районному відділі „Центр ДЗК при ДК України по земельних ресурсах Київської області. Однак згідно наданої суду відповіді Києво-Святошинського районного відділу Київської обласної філії ДП „Центр державного земельного кадастру Державного комітету України із земельних ресурсів № 274 від 29 грудня 2010 року вбачається, що інформацію про державний акт на право власності на земельну ділянку в м. Боярка, вул. Тургенєва, 27 площею 0,395 га на імя [PERSON] у відділі не виявлено. Відповідно до наданої суду відповіді Головного управління Держкомзему у Київській області від 25 лютого 2011 року № 07-0303/2645 повідомлено, що земельні ділянки в межах Київської області за [PERSON] не обліковуються. Також у судовому засіданні представник позивача [PERSON] не надав суду доказів на підставі якого рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району спірна земельна ділянка була передана [PERSON] у власність. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] та її представником відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів, не здобуто їх і судом, що земельна ділянка площею 0,395 га за адресою: м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, належала померлому 2 жовтня 2009 року [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виготовленого на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району, Київської області, і за [PERSON] як спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] необхідно визнати право власності на вказану земельну ділянку, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed