Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач, свої вимоги мотивує тим, що 2 серпня 2005 р. між кредитною спілкою "Аккорд" та [PERSON], було укладено кредитний договір №020805/3/сі. Згідно з п.1.1. Договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 5 500 грн. Отримання грошових коштів Позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п.2.2 Договору кредит Позичальнику було надано строком до 15.08.2006 00:00:00 Відповідно до п.2.2. Договору Позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати Спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів (додаток до Договору). При дотриманні Позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованому графіку платежів, нарахування процентів є мінімальним : на залишок суми кредиту. Розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом передбачено п.2.3 Договору. Однак всупереч договірним зобов'язанням, в установлені графіком терміни Позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.2.3 Договору). Відповідно до п. 3.2 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0.5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. На день подачі заяви про стягнення суми боргу за кредитним Договором, сума боргу за тілом кредиту становить 3636,29грн., за процентами становить 9 721,13грн., за пенею 1 818,15грн., що в сумі складає 15 175,57грн. Останній платіж за кредитним договором був проведений 18.11.2005 року. Просять суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості яка станом на час звернення до суду становить 15 175,57, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи його належним чином повідомлено, до суду надійшла письмова заява в якій банк просить розглядати справу у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився , про час та місце розгляду справи його належним чином повідомлено. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 2 серпня 2005 р. між кредитною спілкою "Аккорд" та [PERSON], було укладено кредитний договір №020805/3/сі згідно з яким позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 500 грн.. Стаття 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 536 (ч. 1) ЦК України зобов'язує боржника сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2). Стаття 1049 ЦК України покладає на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 (ч. 1) ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України зобов'язання може забезпечуватись неустойкою (штрафом або пенею), якщо це встановлено у письмовій формі договором або встановлено законом. Виходячи зі ст. 610 (ч. 1) ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що з часу отримання кредиту, відповідач недобросовісно виконував свої зобовязання та несистематично сплачував за кредит, таким чином порушивши взяті на себе зобовязання. Відносно вимоги про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав : у відповідності із ст. 151 ЦПК України, передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов. Несплата відповідачем [PERSON] коштів по кредиту не є безумовною підставою для забезпечення позову. Встановлене судом підтверджується : Кредитним договором Копією паспорту Довідкою ідентифікаційного коду Заявою про надання кредиту Заявою про вступ в члени КС Витягом з рішення Розрахунком суми заборгованості Іншими матеріалами справи.

Outcome: approved