Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Кредитна спілка «Кредитний альянс» звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7/Б від 21.09.2007 р., на загальну суму 122235 грн. 57 коп., сплаченого судового збору, в сумі 1223 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в сумі 120 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 21 вересня 2007 року позивач та відповідачка [PERSON] як фізична особа уклали кредитний договір № 7/Б на суму 59200 грн. 00 коп., цільове призначення розвиток підприємницької діяльності, зі сплатою 0,1315 % від фактично залишеної суми кредиту за кожен день користування ним, строком на 24 календарних місяці, з 21.09.2007 року по 21.09.2009 року. Крім того, як спосіб забезпечення виконання зобовязань, цього ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору, [PERSON] (поручитель), відповідає перед позивачем за зобовязанням у повному обсязі. За час користування кредитом, після останньої проведеної оплати 18.11.2009 р., відповідачка порушувала умови кредитного договору, в результаті чого станом на дату звернення позивача до суду у неї виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 122235 грн. 57 коп., яка складається з наступного: борг за кредитом 34629,80 грн., заборгованість по відсоткам 79897,47 грн., збитки від інфляції - 5952,14 грн., 3% річних від простроченої суми 1756,16 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені у позовній заяві обставини, пояснив, що за час знаходження справи у суді відповідачкою сплачено лише 200 грн. основного боргу, просить задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не з'явились двічі, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника позивача, думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2007 року між кредитною спілкою Кредитний альянс та [PERSON] як фізичною особою було укладено кредитний договір № 7/Б, згідно якого остання отримала кредит в сумі 59200 грн., на розвиток підприємницької діяльності, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік від фактично залишеної суми кредиту за кожен день користування ним та остаточним строком погашення кредиту до 21.09.2009 року (а.с. 13). Як спосіб забезпечення виконання зобовязань 21.09.2007 року між кредитною спілкою Кредитний альянс та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору, [PERSON] (поручитель), відповідає перед позивачем за зобовязанням у повному обсязі. (а.с.16). Згідно розрахунку, заборгованість за кредитним договором склала 122235 грн. 57 коп., яка складається з наступного: борг за кредитом 34629,80 грн., заборгованість по відсоткам 79897,47 грн., збитки від інфляції - 5952,14 грн., 3% річних від простроченої суми 1756,16 грн. (а.с. 6-8). Пунктом 4.1.2, 4.1.3 та 4.1.4 Договору передбачено, що позичальник зобовязується проводити погашення кредиту в порядку та строки встановлені в графіку погашення кредиту. Всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України відповідачка після отримання кредиту не виконує умови кредитного договору, що порушує права позивача, який є стороною вказаного договору. Відповідно до ч 2 ст. 1050 ЦК України. якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (стаття 554 ЦК). Зобовязання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Тобто, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя (частина 4 статті 559 ЦК України). Отже, приписи наведеної норми передбачають, що кредитор повинен звернутися до поручителя з вимогою про примусове виконання взятого ним зобовязання в межах шестимісячного строку. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки позивачем в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що він звертався до поручителя із вимогою про примусове виконання взятого зобовязання протягом шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання, а відповідачі, в свою чергу, не надали в судове засідання доказів, які б стверджували неправильність розрахунку, наданого позивачем та не надали свого розрахунку суми боргу за кредитом, тому суд рахує, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження вимоги позивача щодо стягнення боргу за кредитним договором з відповідачки [PERSON], із урахуванням сплачених 200 грн. основного боргу. Натомість, відсутні підстави для задоволення позову до відповідача [PERSON], а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial