Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач акціонерне комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що 01.03.2007 року між акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 811 -3/27/3/7/7- 005. Згідно умов якого відповідачу [PERSON] надано кредит у сумі 15000 доларів СІЛА зі сплатою процентів за користування кредитом 13 % річних, а з 21 жовтня 2008 року згідно додаткової угоди № 1 - 14,5% річних, з щомісячним погашенням основної заборгованості по 250 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту до 28.02.2012 року включно. Відповідач, в свою чергу, відповідно до умов договору п.п. 3.3.5 - 3.3.8 зобовязався забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати можливих штрафних санкцій. У забезпечення кредитних зобовязань перед позивачем на підставі іпотечного договору № 811-4/27/3/7/7-018 від 01.03.2007 року відповідачем надано в іпотеку нежитлові приміщення -підвалу № 1-4 та х/г частини приміщення № 5 (у звязку з уточненням при поточній інвентаризації нумерація нежитлових приміщень змінилась з нежитлових приміщень підвалу № 1-4 та 1А частини приміщення № 5 на № 93-7,93-8,93-9,93-10 та 1А частини тамбура 3), що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 198, та підтверджується договором купівлі - продажу від 03.06.2002 року. Позивач свої зобовязання виконав, відповідач [PERSON] починаючи з 05.02.2009 року постійно порушує умови договору кредиту, щодо своєчасного погашення кредиту та своєчасного погашення відсотків за користування кредитом. Станом на 25.11.2009 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає - 81 383,80 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 9000,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 71910,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 983,80 доларів СІЛА, що за курсом НБУ складає 7860,56 грн., пеня у розмірі 1613,24 грн. У звязку з чим, позивач просить звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлові приміщення підвалу № 1-4 та 1Л частини приміщення № 5 (у звязку з уточненням при поточній інвентаризації нумерація нежитлових приміщень змінилась з нежитлових приміщень підвалу № 1-4 та Уг частини приміщення № 5 на № 93-7,93-8,93- 9,93-10 та Уг частини тамбура 3), що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 198, шляхом реалізації предмета іпотеки та застосовуючи процедуру продажу предмету іпотеки, встановлену ст. 38 Закону України «Про іпотеку», надати позивачу право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві, за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги позивача у розмірі 81383,80 грн., зобовязати [PERSON] передати акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» одночасно з актом приймання -передачі нежитлових приміщень, ключі від нежитлових приміщень: нежитлові приміщення підвалу № 1-4 та Уг частини приміщення № 5 ( у звязку з уточненням при поточній інвентаризації нумерація нежитлових приміщень змінилась з нежитлових приміщень підвалу № 1-4 та Уг частини приміщення № 5 на № 93-7,93-8,93-9,93-10 та Уг частини тамбура 3), що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 198, надати позивачу до моменту продажу предмету іпотеки право на господарське управління предметом іпотеки, з правом укладання у якості орендодавця договорів оренди з фізичними та юридичними особами, та направленням отриманих від управління коштів на задоволення вимог позивача за кредитним договором, та з метою збереження предмету іпотеки до його реалізації надати позивачу право обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами та стягнути судові витрати. Під час судового розгляду позивач надав заяву про зміну назви позивача з АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 365338 від 14.06.2010 року. У судове засідання представник позивача [PERSON], не зявився, однак надав суду заяву, в якої вказує, що підтримує позивні вимоги та просить розглядати справу у його відсутності з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мітиться зворотне повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2007 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 365338 від 14.06.2010 року), та [PERSON] укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-005, за яким (п. 1.1.1) кредит буде здійснюватись окремими частинами «Траншами», зі сплатою процентів за користування кредитом 13 % річних, комісією в розмірі та в порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом у сумі 15000,00 доларів СІЛА, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 18 від 01.03.2007 року. Відповідно до п. 1.1.2 вищевказаного договору, погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 250,00 доларів СІЛА, не пізніше 5 числа, кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем в якому було надано кредит, та з кінцевим терміном погашення заборгованістю за кредитом не пізніше 28.02.2012 року на умовах, визначних цим договором. 21 жовтня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладена додаткова угода № 1 до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-005 від 1 березня 2007 року, за якою сторони домовились внести зміни до вищевказаного договору. Згідно п. 1.1 додаткової угоди від 21.10.2008 року до договору невідновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-005 від 01.03.2007 року за домовленістю сторін були внесені зміни до п. 1 договори, а саме змінено розмір відсотків з 13% річних на 14,5 % річних. Відповідно до п. 1.1 договору кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених цим договором. За умовами п. 1.3 договору, кредит надається на поточні потреби. Разом з тим, згідно умов п. 1.4, 1.4.1 договору, в якості забезпечення позичальником своїх зобовязань, щодо погашення кредиту, кредитор укладає з позичальником договір іпотеки № 811- 4/27/3/7/7-018 від 01.03.2007 року, загальною заставною вартістю 151500 грн. Згідно п. 4.1 договору у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту (траншів кредиту) та/або сплати процентів, комісій, зазначених у п.п. 1.1.2, 2.4, 2.5, 3.3.15, договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобовязань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Відповідачем [PERSON] починаючи з 05.02.2009 року постійно порушує умови договору кредиту, щодо своєчасного погашення кредиту та своєчасного погашення відсотків за користування кредитом. Станом на 25.11.2009 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає - 81383,80 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 9000,00 доларів СІІІА, заборгованість за відсотками у розмірі 983,80 доларів СІЛА, пеня у розмірі 1613,24 грн. Згідно даних офіційного курсу НБУ станом на 17.12.2010 року Національним банком України встановлений наступний курс гривні до долара СІЛА - за 100 доларів СІЛА-796, 3500 грн. Таким чином, станом на 17 грудня 2010 року заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором, складає 81 119 грн. 23 коп. (9000 доларів СЛІА + 983,80 долари СЛІА) х 7,9635 грн.) +1613,24 грн.). Приймаючи до уваги, що відповідно до розрахунку позивача заборгованість за договором кредиту складає 81383,80 грн., суд важчає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги у розмірі 81 119,23 грн. Разом з тим, 01 березня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 222 відповідно до якого, відповідач передав у іпотеку позивачу нерухоме майно - нежитлові приміщення підвалу № 1-4 та Уі частини приміщення № 5 загальною площею 116,5 кв.м. в літ «А-5» (у звязку з уточненням при поточній інвентаризації нумерація нежитлових приміщень змінилась з нежитлових приміщень підвалу № 1-4 та Уг частини приміщення № 5 на № 93-7,93-8,93-9,93-10 та Уг частини тамбура ПІ), що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 198. Разом з цим було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки. Відповідно до іпотечного договору, в іпотеку нежитлове приміщення загальною площею 116,5 кв.м., загальною вартістю 151500,00 грн., що в еквіваленті складає 30 000 доларів СІЛА. Згідно п. 1.1 іпотечного договору предметом іпотеки є нежитлові приміщення підвалу № 1-4 та Уг частини приміщення № 5, що належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського округу [PERSON] від 03.06.20020 року за реєстраційним номером № 1-2210. Згідно п.п. 4.1, 4.5, 4.5.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного викання іпотеко давцем основного зобовязання, іпотеко держатель має право задовольнити свої забезпечення іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 33 Закону Україну «Про іпотеку» від 05 травня 2003 р. у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 37 Закону Україну «Про іпотеку» від 05 травня 2003 р. іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Стаття 38 Закону Україну «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Як вбачається зі статті 39 Закону Україну «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві ; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 35 Закону Україну «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав і предмети застави в заклад позивачу не передані. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 12 лютого 2010 року позивач звертався до відповідача з повідомленням про невиконання основного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак відповідачем заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії не погашена. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.617 ЦК України. Вимоги позивача щодо зобовязання відповідача передати Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» в особі обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», одночасно з актом приймання -передачі нежитлових приміщень, ключі від нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 198, не доведені позивачем. Так, в матеріалах справи відсутні данні щодо відмови відповідача у наданні позивачу акту приймання -передачі нежитлових приміщень, ключа від нежитлових приміщень, що свідчить при відсутність спору, таким чином, вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно платіжного доручення № 146-002 від 15.03.2010 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 813,84 грн. Згідно платіжних доручень № 146-003 від 15.03.2010 року позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial