Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

24 грудня 2010 року ТОВ КБ «АРМА» в особі ліквідатора [PERSON] звернулося до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та ПП «Азовмех» про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи позовні вимоги тим, що 20 березня 2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 21/02-N/18 (далі за текстом Кредитний договір), за умовами якого останньому Банк надав грошові кошти на поточні потреби в розмірі 900000 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі 25 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 березня 2009 року. 11 квітня 2008 року було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за умовами якої Банком збільшено суму наданого кредиту до 1200000 гривень. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] 20 березня 2008 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання надала в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область м. Маріуполь, вулиця Салтикова-Щедріна будинок 10, із змінами та доповненнями від 11 квітня 2008 року. Крім того, 11 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, між ТОВ КБ «АРМА» та ПП «АЗОВМЕХ» в особі директора підприємства [PERSON], було укладено договір іпотеки, відповідно до якого останнє надало в іпотеку нерухоме майно у вигляді нежилого приміщення, розташованого за адресою: Донецька область м. Маріуполь, пр. Нахімова будинок 154 приміщення 61. Позичальником [PERSON] зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконувалися, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 20 жовтня 2010 року становить 3842441,31 гривень та складається з заборгованості за кредитом в сумі 1200000 гривень, заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 40273,97 гривень, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 503725,98 гривень, пені за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків в сумі 326905,97 гривень, штрафу за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків в сумі 139535,39 гривень, пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів в сумі 1392000 гривень та штрафу за несвоєчасне повернення кредитних коштів в сумі 240000 гривень. Представник позивача просила стягнути з [PERSON] вказану суму, звернути стягнення на жилий будинок № 10, розташований по проїзду Салтикова-Щедріна в м. Маріуполі, та на нежиле приміщення № 61, що знаходиться у будинку № 154 по пр. Нахімова в м. Маріуполі. Крім того, просила висилити з жилого будинку № 10 по проїзду Салтикова-Щедріна: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], із зняттям вказаних осіб з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ Маріупольського ГУ МВС України в Донецькій області. Також просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ КБ «АРМА» всі судові витрати. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, до судового засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутності. Вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує у повному обсязі. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала та пояснила, що у випадку задоволення судом позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно із стягненням заборгованості за кредитним договором, буде фактично здійснено стягнення у подвійному розмірі. Крім того, при розрахунку загальної суми заборгованості позивачем враховуються як пеня, передбачена п.4.1 кредитного договору, так і штрафні санкції, передбачені п. 4.5 цього ж договору. Вважає, що данні дії протиречуть діючому законодавству, оскільки за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. Крім того, ст.. 3 Закону України «Про відповідальність за не своєчасне виконання грошових зобовязань» установлено граничний розмір пені: розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Також просила застосувати строк позовної давності для стягнення пені. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу в її відсутності. У заяві пояснила, що з позовними вимогами не згодна, оскільки у випадку задоволення судом позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 10 по проїзду Салтикова-Щедріна в м. Маріуполі, який належить їй на праві приватної власності, одночасно із стягненням заборгованості за кредитним договором, буде фактично здійснено стягнення у подвійному розмірі. Директор Приватного підприємства «Азовмех» [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника ПП «Азовмех». Крім того надав заперечення, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ КБ «АРМА» на тій підставі, що з 23 грудня 2010 року постановою Господарського суду Донецької області порушено ліквідаційну процедуру по справі про банкрутство ПП «Азовмех». Вважає, що дана справа повинна розглядатися у відповідності із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а ні у порядку цивільного судочинства районним судом. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка. Третя особа [PERSON], діюча в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], до судового засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності. У заяві пояснила, що з позовними вимогами не згодна, оскільки у випадку задоволення судом позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, одночасно із стягненням заборгованості за кредитним договором, буде фактично здійснено стягнення у подвійному розмірі, що є неприпустимим. Представник третьої особи - ВГІРФО Орджонікідзевського РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області до судового засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка. Представник третьої особи - БТІ міста Маріуполя Донецької області до судового засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка. Представник третьої особи Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації міста Маріуполя [PERSON], діюча на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка. На попередньому судовому засіданні проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що у неповнолітньої дитини більш немає нерухомого майна. Якщо на майно буде накладено стягнення, дитина залишиться без житла. Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ КБ «АРМА» підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що Постановою правління НБУ за № 79 від 19 лютого 2010 року «Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ТОВ КБ «Арма» з 22 лютого 2010 року відкликана банківська ліцензія та ініційована процедура ліквідації ТОВ КБ «Арма», ліквідатором ТОВ КБ «Арма» призначено незалежного експерта [PERSON]. Згідно рішення Господарського суду міста Києва від 15 квітня 2010 року підтверджено відповідність застосування процедури ліквідації ТОВ КБ «Арма» з боку Національного банку України вимогам Закону України «Про банки і банківську діяльність» та підтверджено кандидатуру ліквідатора ТОВ КБ «Арма» [PERSON]. (а.с. 10-16). 20 березня 2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 21/02-N/18, за умовами якого останньому Банк надав грошові кошти на поточні потреби в розмірі 900000 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі 25 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 березня 2009 року. (а.с. 17-18). 11 квітня 2008 року сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 21/02-N/18 від 20 березня 2008 року, за умовами якої Банком збільшено суму наданого кредиту до 1200000 гривень (а.с. 19). З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 21/02-N/18 від 20 березня 2008 року, між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] 20 березня 2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований за номером 1214. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область м. Маріуполь, вулиця Салтикова-Щедріна будинок 10, який належить їй на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 лютого 2008 року. Вказаний договір із змінами та доповненнями від 11 квітня 2008 року (а.с. 20-24). 11 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 21/02-N/18 від 20 березня 2008 року, між ТОВ КБ «АРМА» та ПП «АЗОВМЕХ» в особі директора підприємства [PERSON], було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 659. Відповідно до умов вказаного договору ПП «АЗОВМЕХ» в особі директора підприємства [PERSON] надало в іпотеку нерухоме майно у вигляді нежилого приміщення, розташованого за адресою: Донецька область м. Маріуполь, пр. Нахімова будинок 154 приміщення 61, яке належить йому на праві власності на підставі договору розподілу нерухомого майна між співвласниками спільної часткової власності, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] 25 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1644 та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 1 квітня 2008 року за № 2755 (а.с. 25-42). Отримання грошових коштів [PERSON] у розмірі 900000 гривень від ТОВ КБ «Арма» підтверджується копією меморіального ордера № 823277 від 20 березня 2008 року, отримання грошових коштів у розмірі 300000 гривень копією квитанції від 11 квітня 2008 року. Згідно довідки ТОВ КБ «Арма» за № 2986 станом на 28 жовтня 2010 року [PERSON] за кредитним договором №21/02-N/18 від 20 березня 2008 року фактично сплачено тільки проценти за користування кредитом у розмірі 226737,71 гривень (а.с. 46). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ҐЦК України. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитом складає 1200000 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками - 40273,97 гривень, заборгованість за простроченими відсотками - 503725,98 гривень. Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків в сумі 326905,97 гривень, та пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів в сумі 1392000 гривень, вони підлягають частковому задоволенню у межах річного строку позовної давності на підставі п.1 ч.1 ст. 258 ЦК України, а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пеня за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків підлягає стягненню у розмірі 233089,73 гривень (з 27.12.09 р. по 29.12.09 р. 1671,12 гривень; з 30.12.09 р. по 28.01.10 р. 18240 гривень; з 29.01.10 р. по 25.02.10 р. 18450,85 гривень; з 26.02.10 р. по 13.04.10 р. 33134,35 гривень; з 14.04.10 р. по 25.05.10 р. 31749,70 гривень; з 26.05.10 р. по 28.07.10 р. 51536,65 гривень; з 29.07.10 р. по 28.09.10 р. 56143,12 гривень; з 29.09.10 р. по 20.10.10. р. 22163); - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів підлягає стягненню у розмірі 715200 гривень ( 2400 грн. х 298 дн. = 715200 гривень, де: - 2400 сума процентів в грн. за один день (1200000 гривень х 0,20% = 2400 гривень); - 298 кількість днів у період з 27.12.2009 року по 20.10.2010 року). Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст.. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Пунктами 4.1, 4.5 кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобовязання, а саме: пеня у розмірі 0,2%, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів. Тобто за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст.. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача в частині стягнення штрафу за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків в сумі 139535,39 гривень та штрафу за несвоєчасне повернення кредитних коштів в сумі 240000 гривень, необхідно відмовити. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України « Про іпотеку»,у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. 22 жовтня 2010 року позивачем була надіслана на адресу відповідачів вимога про усунення порушень основаного зобовязання за кредитним договором № 21/02-N/18 від 20.03.2008 року, яка останніми до теперішнього часу не виконана. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. З урахуванням наведених норм права, виходячи з того, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позову ТОВ КБ «АРМА» про звернення стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область м. Маріуполь, вулиця Салтикова-Щедріна будинок 10, та на нежиле приміщення, розташоване за адресою: Донецька область м. Маріуполь, пр. Нахімова будинок 154 приміщення 61. Як вбачається з іпотечних договорів, іпотека за цими договорами забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з Кредитного договору. Таким чином, виходячи з того, що позивачем заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно зі стягненням заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 21/02-N/18 від 20.03.2008 року в розмірі 2692289,68 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1200000 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками - 40273,97 гривень; заборгованість за простроченими відсотками - 503725,98 гривень; пеня за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків - 233089,73 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів - 715200 гривень, звернути стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область м. Маріуполь, вулиця Салтикова-Щедріна будинок 10, та на нежиле приміщення, розташоване за адресою: Донецька область м. Маріуполь, пр. Нахімова будинок 154 приміщення 61, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки (на підставі договорів іпотеки від 20 березня 2008 року та від 11 квітня 2008 року, ТОВ КБ «АРМА» з укладанням від імені Банку договорів купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ТОВ КБ «АРМА» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до ст. статті 40 Закону України « Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки, на момент розвязання спору в частині щодо виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом із неповнолітньою [PERSON], [INFO], відсутнє ухвалене в установленому законом порядку рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в сенсі вищевказаних норм законодавства, відсутні підстави у задоволені позову ТОВ КБ «АРМА» в частині виселення вказаних осіб з будинку № 10 по вулиці Салтикова-Щедріна у м. Маріуполі, що є предметом іпотеки, із зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ Маріупольського ГУ МВС України в Донецькій області. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, сплачені при поданні позовної заяви до суду, які складаються з судового збору в розмірі 1700грн. та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп..\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст. 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку» , ст.ст. 203,215,526,533, 573, 652, ч.1 ст.1050, ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial