Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON]І звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON]М за участю третьої особи - дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» з вимогами про зобовязання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення побудованого відповідачкою камяного забору, що знаходиться на межі земельної ділянки № 10-а по вул. Урожайній в м. Одесі та проїзду з боку ДБК «Зелений куток» та будівництвом якого зменшено ширину проїзду до будинку позивача, а також стягнення з відповідачки на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та судових витрат. Відповідачка [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради та дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток», з вимогами про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн., яка була завдана [PERSON] в звязку порушенням її нормального життєвого укладу, неодноразових сварок з [PERSON] та відвідуванням суду за зверненнями [PERSON] Дачно-будівельний кооператив «Зелений куток» звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб - Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеської міської ради, [PERSON] з вимогами про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» шляхом зносу роздільного паркану, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Урожайна, 10-а та належить [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] В.1. та його представник підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні. Позов ДБК «Зелений куток» підтримали і не заперечували проти його задоволення. [PERSON] та її представники в судовому засіданні позови [PERSON] та ДБК «Зелений куток» не визнали в повному обсязі та просили суд відмовити в їх задоволенні. При цьому наполягали на задоволенні зустрічного позову [PERSON]. Представник третьої особи дачно-будівельного кооперативу «Зелений куток» в судовому засіданні позов [PERSON] визнала, підтримала та просила його задовольнити. Також підтримала заявлені позовні вимоги ДБК «Зелений куток». Проти позову [PERSON] заперечувала, та просила суд відмовити в його задоволенні. Представники третіх осіб - Одеської міської ради, Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради в судовому засіданні пояснень не надавали, а в подальшому у судові засідання не зявлялись, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов [PERSON]І підлягає частковому задоволенню, в задоволені позовів [PERSON] та ДБК «Зелений куток належіть відмовити у повному обсязі. Судом встановлено що [PERSON] на праві власності належить 20/1000 частин нерухомого майна ДБК «Зелений куток», розташованого в м. Одесі по вул. Урожайній, 8. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності від 20.08.2003 року, виданим Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Право власності [PERSON] на 20/1000 частин нерухомого майна ДБК «Зелений куток», розташованого в м. Одесі по вул. Урожайній, 8, зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості за № 192 стор. 158 кн. 16с 21 серпня 2003 року. Відповідно до даних технічного паспорту від 23.07.2003 року у фактичному користуванні [PERSON] за цією ж адресою знаходиться земельна ділянка загальною площею 579 кв.м. Згідно висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №740 пр- К/2270 від 06.10.2004 року існує можливість надання в приватну власність [PERSON] для дачного будівництва земельної ділянки площею 0,0522 га. Згідно висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради № 702пр- К/01-15/1396 від 11.05.2009 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Урожайна, 8, для індивідуального дачного будівництва, є погодженим. Умовою організації нормативного проїзду вказана його ширина у розмірі 3,5 м. [PERSON] на праві власності належить 85/100 частин домоволодіння, розташованого в м. Одесі по вул. Урожайній, 10-а, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.10.2001 року, виданим Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому. Право власності [PERSON] на 85/100 частин домоволодіння, розташованого м. Одесі по вул. Урожайній, 10-а, зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості за № 11186 стор. 78 кн. 82 доп. 15 квітня 2002 року. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №083828 від 02.08.2004 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0508 га по вул.. Урожайній, 10-а в м. Одесі. Також, відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-3775/2004 від 22.06.2004 року за [PERSON] визнано право власності на 15/100 частин домоволодіння розташованого в м. Одесі по вул. Урожайній, 10-а та на земельну ділянку площею 0,0505 га, розташовану м. Одесі по вул. Урожайній, 10-а. Рішення набрало законної сили 23.07.2004 року. Судом встановлено, що земельна ділянка, яка розташована м. Одесі по вул. Урожайній, 8 та знаходиться в користуванні у [PERSON] В.1. та земельна ділянка, яка розташована м.Одесі по вул.. Урожайній, 10-а та належить [PERSON], розділені проїздом між ділянками [PERSON] та [PERSON] Дачно-будівельний кооператив «Зелений куток» зареєстрований Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.07.1996 року, про що видано свідоцтво про реєстрацію статуту дачно- будівельного кооперативу за № 20995893. Юридична адреса ДБК «Зелений куток»: м. Одеса, вул. Красних Зорь, 14, вул. Урожайна, 8. Суд встановив, що [PERSON] за власний рахунок побудувала камяну огорожу, що знаходиться на межі земельної ділянки № 10-а по вул. Урожайній у м. Одесі та проїзду з боку ДБК «Зелений куток». У Висновку № 3366/3367 судової будівельно-технічної експертизи від 19.03.2007 року, виконаного відповідно до ухвали Київського райсуду м. Одеси від 20.01.2006 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, визначено, що розділовий забір, побудований [PERSON], уявляє собою споруду з каменя черепашнику під розшивку, товщиною 0,5 каменя, висота забору складає 2,30 м. Фундамент забору - з каменю черепашнику без гідроізоляції. Товщина вертикальних та горизонтальних швів кладки - приблизно 40 мм. В результаті вивчення плану будівельного кварталу № 154, до якого входять земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] експертом встановлено, що розділова межа між ДБК «Зелений куток», до якого входить земельна ділянка [PERSON] та земельними ділянками індивідуальних забудовників, де у теперішній час розташовано домоволодіння № 10-а, проходила уподовж вулиці Урожайній по прямій лінії, без уступів. На цей час межа розділу проходить від вулиці Урожайній по проїзду шириною 2,66 м в середній частині. Межі ділянок [PERSON] та [PERSON] зміщені, а саме: фасадна межа ділянки [PERSON] зміщена у глибину ділянки, а межа земельної ділянки [PERSON], що орієнтована у бік ДБК «Зелений куток», зміщена на 0,6 м у сторону проїзду по всієї довжині ділянки. Таким чином, що розділовий забір, побудований [PERSON], знаходиться за межами земельної ділянки № 10-а по вулиці Урожайній в м. Одесі. Зміщення розділового забору зменшило ширину проїзду до ділянки [PERSON] В.1. до 2,66 м, що виключає можливість вільного руху автомобільного транспорту та не відповідає вимогам п. 7.27 ДБН 360-92 «Містобудівництво. Планування та забудова міських та сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року № 44, згідно якого ширина проїзду повинна складати 3,0 - 3,5 м. Висновком судової будівельно-технічної експертизи також встановлено, що побудований [PERSON] розділовий забір не відповідає вимогам низки нормативно-технічної документації, а саме: за товщиною вертикальних та горизонтальних швів кладки - п. 7.6 СНиП 3.03.01-87 «Несучі та огороджувальні конструкції», за конструктивним рішенням - п.п. З*,6 СН 441- 72 «Указівки по проектуванню огороджень площадок та ділянок підприємств, зданій та споруд», за висотою огорожі - п. 2 СН 441- 72, тобто висота огорожі не повинна бути більш 2 м. Ст.24, 29 Закону України «Про планування та забудову територій» передбачають, що фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво обєктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобовязанні отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво обєкта містобудування. Дозвіл на будівництво обєкту містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. У відповідності зі ст. 5 Закону України „Про основи містобудування при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; облік державних і суспільних інтересів при плануванні й забудові територій; врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок і будинків, що оточують місце будівництва; захист прав громадян і громадських організацій відповідно до законодавства. Проведення будь-яких будівельних робіт до отримання дозволу забороняється та вважається самовільним із подальшим застосуванням цивільно-правових санкцій. Проектної документації на будівництво кам'яного забору та дозволу на проведення будівельних робіт [PERSON] до суду не надано, а також документів про введення в експлуатацію даної побудови. В той же час судом встановлено, що існування спірного забору порушує права та законні інтересі [PERSON], оскільки не дає останньому можливості вільного проїзду до належної йому земельної ділянки, та гаражу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушеним, ніхто не може бути обмеженим у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вирішуючи питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди суд виходить з того, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. [PERSON] В.1. не надано до суду доказів наявності моральної шкоди завданої діями [PERSON] й розрахунку розміру компенсації моральної шкоди, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникає у разі наявності вини особи, з якої її належить стягнути. Захист своїх прав у передбачених законом порядку не є винною поведінкою особи, а тому вина [PERSON] у діях останнього відсутня. Статтею З ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відносно позовних вимог ДБК «Зелений куток» суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню, так як суду не надано відповідних доказів порушення прав ДБК щодо спірної земельної ділянки.

Outcome: partial