Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON], який зареєстрований за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Аношкіна, 9-149, таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням, та зобов'язати Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського районного відділу Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що, відповідач [PERSON] тривалий час, а саме більш ніж шість місяців, в квартирі за місцем своє реєстрації не проживає, квартирою не цікавиться. Вказана квартира знаходиться у власності територіальної громади м. Дніпродзержинська. [PERSON] рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.11.2006 року, позивач здійснює повноваження щодо права звернення до суду з вимогою про визнання незаконним володіння або користування житловим фондом на території Заводського району м. Дніпродзержинська, на підставі чого вважає необхідним звернутись до суду, та, на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться на території Заводського району м. Дніпродзержинська. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського районного відділу Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області та ДП «Центральне КП «ДЖО» в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень проти позову суду не надали, що дозволило суду визнати їх неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України, здійснити розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав. [PERSON] ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. [PERSON] ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON] роз'яснень, наданих у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N 2 від 12.04.1985р., відповідно до ст.107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно копії особового рахунку на квартиру, станом на 07.04.2011р. відповідач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Аношкіна, 9-149. [PERSON] листів: - начальника Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ за вих.№2121 від 20.05.2011р., - начальника Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ за вих.№1411 від 10.05.2011р.; - начальника Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ за вих.№887 від 10.06.2011р., актові записи про смерть відповідача [PERSON] - відсутні. [PERSON] листа ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 12.04.2011р., право власності на квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Аношкіна, 9-149 - на підприємстві не зареєстровано. [PERSON] про не проживання, складеного 11.04.2011р., зі слів сусідів працівниками ДП «Центральное» було встановлено, що, відповідач [PERSON] з 2008р. в спірній квартирі не проживає. На підтвердження вказаного факту сусіди від підпису відмовились. [PERSON] ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що, на підтвердження тих обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме щодо відсутності відповідача [PERSON] у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, позивачем не надано жодного доказу, з якого можливо встановити, що, відповідач [PERSON] вибув із спірного приміщення на інше постійне місце проживання, відповідно до чого втратив право користування жилим приміщенням. Крім того, частиною 3 ст.71 ЖК України визначено певні випадки зберігання жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем. Будь-яких доказів, які дають можливість суду виключити, що відповідач [PERSON] не є відсутнім у спірному приміщенні з причин, зазначених у ч.3 ст.71 ЖК України матеріали справи не містять. Таким чином, враховуючи, що, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, та, приймаючи до уваги, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін, кожна з яких повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Outcome: dismissed