Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] міської ради, 3-тя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області про визнання права власності. Представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просить суд слухати справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився,у наданому до суду відзиві просить справу слухати у відсутность представника [PERSON] міської ради та просить ухвалити рішення суду відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в судове засідання не зявився, у наданих до суду поясненнях просить справу слухати у відсутность представника третьої особи та просить ухвалити рішення суду відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 25 квітня 1984 року рішенням Московського районного народного суду м. Харкова за [PERSON] було визнано право власності на будинок з надвірними будівлями, розташований у місті Харкові, по вул. Бобруйській 6. 06 жовтня 1999 року [PERSON] помер, 04.03.2003 року померла його дружина [PERSON]. [PERSON], [INFO], є єдиним сином померлих [PERSON], та [PERSON] Згідно технічного паспорту виготовленого КП [PERSON] міське бюро технічної інвентаризаціївід 06.11.2010 року, власником житлового будинку, що знаходиться по вул. Бобруйській, 6 в місті Харкові, є померлий [PERSON]. Починаючи з 1995 року позивачем самостійно та за власні кошти побудовано (реконструйовано/переобладнано): житлова прибудова (літ. А1-2) площею 24,8 м2, загальною площею 42,2 м2, з приміщеннями № 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11; сарай літ. Лплощею 25,1 м2, частини приміщення № 1-5 площею 5,6 м2, прибудови (літ. а1), а також переобладнано приміщення № 1-1 площею 18,7 м2 з кухні на житлову кімнату та № 1-2 площею 14,1 м2 з житлової кімнати в прихожу. Технічним висновком, виготовленим ТОВ Служба архітектурно-будівельного оформлення (ліцензія серія АВ № 490965 від 06.11.2009 року) від 02.12.2010 року про технічний стан будівельних конструкцій, можливості подальшої експлуатації побудованих приміщень: житлової прибудови (літ. А1-2) площею 24,8 м2, загальною площею 42,2 м2, з приміщеннями № 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11; сараю літ. Лплощею 25,1 м2, частини приміщення № 1-5 площею 5,6 м2, прибудови (літ. а1), а також переобладнаного приміщення № 1-1 площею 18,7 м2 з кухні на житлову кімнату та № 1-2 площею 14,1 м2 з житлової кімнати в прихожу, розташованих за адресою: вул. Бобруйська, у місті Харкові, встановлено, що будівельні роботи виконані якісно, обємно-планувальні рішення будівель відповідають архітектурним, будівельним, санітарним та пожежним нормам та вимогам, що встановлені діючим законодавством України, а також придатні для подальшої експлуатації. Будівництво на вказаному обєкті на теперішній час закінчилось, тому будівля є такою, що здана в експлуатацію, та відповідає усім санітарним, пожежним та будівельним нормам, що встановлені діючим законодавством України. Згідно ст. 320, 331 ЦК України власник має право використовувати своє майно в підприємницькій та іншій, не забороненій законом діяльності, без отримання згоди інших осіб та право власності на новостворене майно виникає з моменту закінчення будівництва. Однак, відповідно до ст. 182 ЦК України передбачена обов'язкова державна реєстрація права власності на новостворене майно, яке може виникнути тільки з моменту його державної реєстрації. Оформлення права власності на новостворене нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва на право власності місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. При зверненні до [PERSON] міської ради Харківської області з проханням видати свідоцтво на право власності на новостворений об'єкт нерухомого майна Позивачу було відмовлено з посиланням на недотримання вимог п.6.1. „Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно. Затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 в редакції наказу від 28 січня 2003 року №6/5 Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Згідно із ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно за законом не можуть їм належати. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво (ст. 376 ЦК України). У відповідності до п. 1.3. Тимчасового положення державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць. Отже, [PERSON], для реєстрації права власності на побудовані (реконструйовані/переобладнані) приміщення необхідно одержати правовстановлюючий документ який би засвідчував право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості. Так, відповідно до пункту 10 Додатку 1 "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу від 28 січня 2003 року № 6/5) одним з таких документів є рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно. В свою чергу відповідач відмовляючи в видачі свідоцтва на право власності на нерухоме майно, тим самим обмежує право власності позивача на вищезазначене нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими наданими до матеріалів справи документами та такими, що підлягають задоволенню. Представник позивача не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат , у звязку з чим суд вважає за можливе витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу залишити за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved