Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-19 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство КРЕДІ [PERSON](правонаступник ПАТ ІНДЕКС БАНК, далі [PERSON]) звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 1402 від 24.09.2009 року в сумі 3219 грн. 08 коп., яка складається із 1855,39 грн. заборгованість за кредитом, 461,12 грн. заборгованості за відсотками, 720,73 грн. заборгованості за комісією, 181,84 пені, а також судові витрати. Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що 24.09.2009 року, відповідно кредитного договору № 1402, укладеного між Банком та [PERSON], останній отримав у Банку кредит в сумі 1894,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 23.09.2012 року. Погашення заборгованості боржником не здійснюється, у звязку з чим виникла заборгованість, зазначена у позові. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24.09.2009 року укладено кредитний договір № 1402, за яким відповідач отримав у Банку кредит в сумі 1894,85 грн., зі сплатою 19 відсотків річних за користування кредитом та комісією в розмірі 1,15 відсотків в місяць від суми кредиту щомісячними платежами до 24 числа кожного місяця, згідно з графіком. Однак, відповідач у встановлені строки не сплачував заборгованості за кредитом, тим самим не належним чином виконував свої зобовязання, передбачені цим договором та істотно порушив його умови, що є підставою дострокового стягнення повної суми заборгованості. При вирішенні даної справи, суд виходить із загальних засад судочинства в частині свободи договору, передбаченого п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, обовязковості договору, передбаченої ст.629 ЦК України, а також вимог ст.1054 ЦК України та ч.1 ст.1049 ЦК України, відповідно до яких позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником, визначені у ст.1050 ЦК України та передбачають у разі своєчасного не повернення ним суми позики, його зобовязання сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, а саме суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних, від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Зі ст.614 ЦК України, витікає, що особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2 цієї статті: Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Враховуючи, що відповідач у судовому засідання позов визнав, що не суперечить закону, не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову, а тому вбачає підстави для його задоволення повністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі, понесені позивачем також підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки підтверджуються приєднаними до справи квитанціями про їх оплату.

Outcome: approved