Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-29 00:00:00

29 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи приватний нотаріус ДМНО [PERSON], КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що квартира № 10 в будинку № 5Н на ж/м Комунар у м. Дніпропетровську належить на праві спільної сумісної власності його батькам [PERSON] та [PERSON] Позивач посилається на те, що 13 лютого 2010 року помер [PERSON] Єдиним спадкоємцем за заповітом після його смерті є позивач. 21 квітня 2010 року померла [PERSON] Єдиним спадкоємцем за заповітом після її смерті є позивач. Позивач просив суд визначити, що [PERSON], померлому 13 лютого 2010 року та [PERSON], померлій 21 квітня 2010 року на праві спільної часткової власності належить кожному по ? частині квартири № 10 в будинку № 5Н по ж/м Комунар у м. Дніпропетровську, припинивши їх право спільної сумісної власності на це житло; визнати за ним право власності на ? частину квартири № 10 в будинку № 5Н по ж/м Комунар у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13 лютого 2010 року; визнати за ним право власності на ? частину квартири № 10 в будинку № 5Н по ж/м Комунар у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 21 квітня 2010 року; визнати за ним право власності в цілому на квартиру № 10 в будинку № 5Н по ж/м Комунар у м. Дніпропетровську. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник Дніпропетровської міської ради просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнала в повному обсязі. До суду надійшло повідомлення Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням розглядати справу без участі їх представника у відповідності з діючим законодавством. Представник КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира № 10 в будинку № 5Н на ж/м Комунар у м. Дніпропетровську на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 грудня 1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 16 грудня 1994 року № 6/2353-94, зареєстрованого у КП «ДМБТІ» у реєстрову книгу за № 205п-28. 13 лютого 2010 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірної квартири. Єдиним спадкоємцем за заповітом від 23 лютого 1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за № 359, є [PERSON], який у шестимісячний строк звернувся до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 157/2010 після смерті [PERSON] 21 квітня 2010 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири № 10 в будинку № 5Н на ж/м Комунар у м. Дніпропетровську. Єдиним спадкоємцем за заповітом від 23 лютого 1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за № 360, є [PERSON], який у шестимісячний строк звернувся до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 545/2010 після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 1 ст. 1235 Цивільного Кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1236 Цивільного Кодексу України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Не підлягають задоволенню вимоги щодо визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру № 10 в будинку № 5Н на ж/м Комунар у м. Дніпропетровську рівними, оскільки згідно ч. 2 ст. 370 Цивільного Кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. До того ж відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників є рівними. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Outcome: partial