overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка зверталася до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття ї з реєстрації та виселення без надання іншого житла. У судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила не перешкоджати відповідачкою її права користування житлом, посилаючись на наступне. Позивачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу належить житловий будинок з господарсько побутовими спорудами, розташований в с.Василівка Перша, вул.. Лермонтова, 5 Барвінківського району Харківської області. У вказаному житловому будинку була зареєстрована відповідачка, яка проживала із сином позивачки. З 3 листопада 2010 року відповідачка, забравши свої речі, у вказаному будинку не проживає. В цьому зв?язку позивачка змушена користуватися своєю власністю з певними обмеженнями, не має можливості оформити соціальні субсидії та пільги. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідачка та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що з причин несумісності характерами, відповідачка не змогла проживати у будинку, який належав позивачці і вимушена була 3 листопада забрати свої речі та проживати у матері. Начальник відділення державної паспортної та міграційної служби Барвінківського РВ ГУМВС У свого представника до суду не направив, подав заяву з проханням слухання справи у відсутність представника, не заперечував проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, свідків, вивчивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є власником житлового будинку з господарсько - побутовими спорудами, розташованого в с. Василівка Перша, вул.. Лермонтова, 5 Барвінківського району Харківської області . Вказаний будинок належить їй на підставі договору купівлі продажу жилого будинку від 6 жовтня 2009 року (а.с. 5). Згідно з даними про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності за [PERSON] на будинок зареєстровано 8 жовтня 2009 року (а.с.10). Згідно з довідкою Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 22 листопада 2010 року, [PERSON] з 3 листопада 2010 року в с. Василівка Перша, вул.. Лермонтова, 5, не проживає (а.с. 32). У судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] показали, що відповідачка за в казаною адресою з 3 листопада 2010 року не проживає. При цьому речі свої з будинку вона забрала. Відповідно до ст.. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

8.12.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. на місяць, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в період якого народила сина, батьком якого є відповідач. Дитина знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач проти позову заперечує, пояснивши, що має постійний заробіток по місцю основної роботи, надавав по мірі можливості позивачці матеріальну допомогу добровільно, а також сплачує аліменти першій дружині. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. В період цього шлюбу, а саме 20.03.2008 року позивачка народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Дитина знаходяться на утриманні позивачки - матері дитини, а відповідач - батько дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги в достатньому розмірі на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. Дані факти підтверджуються показаннями сторін, довідками, свідоцтвом про одруження, свідоцтвами про народження. Відповідач працює водієм Хмельницької маслосирбази і має постійний заробіток, тому аліменти слід стягувати у частці від його заробітку. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] суд, відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України, визначає в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема враховується, що відповідач є працездатним, працює, отримує постійний дохід, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку, а також, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і свої вимоги мотивує тим, що 07.03.2008 року зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 235. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати, оскільки сімейне життя не склалося, шлюбні та сімейні відносини припинені, мають різні погляди на життя, продовжувати спільне життя з відповідачкою не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сварки, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, подальше спільне життя є неможливим. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] з вище вказаних підстав та просить позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що не проживає з позивачем з листопада 2009 року, згодна на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.03.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 235, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Шлюбні відносини сторонами припинені з листопада 2009 року, спільне господарство не ведеться тривалий час, сімя існує формально. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, і свої вимоги мотивує тим, що 14.07.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 984. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини не підтримують з серпня 2010 року, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з вище вказаних підстав та просить позов задовольнити, просила строк на примирення не надавати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 984, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Шлюбні відносини сторонами припинені з серпня 2010 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, сімя існує формально. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], обґрунтовуючи сюї вимоги тим, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, коштів на утримання доньки не надає. У зв»язку тим, що домовленості з відповідачем щодо утримання доньки не досягнуто. Добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивачка не з»явилась, представник позивача подала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з'явилися тому відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. По справі встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4а). Ввід шлюбу вони мають доньку [PERSON] В»ячеславівну [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. З довідки Вуличного комітету № 5 від 01.11.2010 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачкою. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України, судом враховується стан здоров'я дитини, матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27Л2.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 93, обґрунтовуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу з'явилося те, що в психологічному плані сторони не сумісні, мають різні погляди на життя, в сімї часто виникали сварки та скандали, які призвели до того, що спільне проживання стало неможливим. Також вона з відповідачем сумісно не проживає. Позивач у судовому засіданні наполягала на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до довідки Ф.20 «Укрпошти» судова повістка повернена в звязку з закінченням терміну зберігання, але у чинність ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 074782, виданого 27.12.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 93, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У позивача та відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що позивач разом зі своє неповнолітньою донькою [PERSON] мешкає окремо від відповідача, що підтверджується штампом у паспорті про місце проживання, згідно якого позивач проживає: [INFO]. Спір про майно подружжя відсутній. Спір про місце проживання дитини відсутній. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Позивач [PERSON] (до шлюбу Коновалова) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрацію шлюбу «Потапенко». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 250 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що вона починаючи з 10.06.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу має неповнолітню доньку, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі на заявлених позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №113135, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.06.2010 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району, Луганської області, актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ЕД № 182165, виданого 15.07.2010 року Білолуцькою селищною радою, Новопсковського району, Луганської області. Згідно довідки № 1885 від 22.11.2010 р., виданої виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, позивач мешкає по вул.Жовтнева, 3/1 в смт.Білолуцьк, Новопсковського району, Луганської області і на її утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON]. Позивач ніде не працює, індивідуальною торговою діяльністю не займається, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 80 ч. 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно та на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча здоровий, працездатний, має регулярний дохід. Позивачка [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити з підстав у ньому зазначених. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Суд заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 002909 від 08.08.2005 року [PERSON] та [PERSON] із 08.08.2005 року перебувають у шлюбі. Згідно свідоцтва про народження 1-КЕ № 019965 від 27.01.2006 року, [PERSON] зазначений батьком [PERSON], [INFO]. За даними свідоцтва про народження 1-КЕ № 051838 від 05.09.2007 року, [PERSON] зазначений батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки № 478 від 16.11.2010 року вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю [PERSON] у селі Каленики, Решетилівського району Полтавської області. Правилами ст. 180 СК України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас, згідно ст.183 СК України: „Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначаються судом. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [PERSON] А, добровільно матеріальної допомоги у повному обсязі не надає, одночасно являється здоровим працездатним, має постійне місце роботи та регулярний щомісячний дохід, тому суд визначає аліменти у розмірі І/3 частки заробітку (доходу) відповідача, яку вважає справедливою та розумною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

25 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування майном,по якому відкрито провадження у справі 17 грудня 2010 року. Позивачка в забезпечення позову просить накласти заборону [PERSON] експлуатувати та використовувати спірний автомобіль,зобов»язавши Управління ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області розшукати спірний автомобіль. Згідно ст.151 ч.3 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вивчивши позовну заяву [PERSON],її клопотання про забезпечення позову,суд вважає клопотання недостатньо обґрунтованим,а тому безпідставним,оскільки вказані позивачкою заходи забезпечення заявленого нею позову не достатньо нею обґрунтовані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

27 серпня 2010 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] 02 лютого 1998року народження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, 23 жовтня 1997року у Баловненській сільській раді Новоодеського району Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 16 листопада 2010року Новоодеським районним судом Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] 02 лютого 1998року народження, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги для утримання доньки, хоча згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою дитину. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. З матеріалів справи видно, що 23 жовтня 1997року у Баловненській сільській раді Новоодеського району Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 16 листопада 2010 року Новоодеським районним судом Миколаївської області, що копією рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі №2-1502 від 16 листопада 2010року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] 02 лютого 1998року народження (свідоцтво про народження серії І-ФП №001594 від 14 лютого 1998року). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання доньки. Враховуючи матеріальне положення позивача та відповідача, виходячи з засад справедливості і добросовісності суд вважає, що відповідач повинен платити позивачці на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку. На підставі ст. 180,182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved