overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

У вересні 2010р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача [PERSON] 5724грн на відшкодування майнової шкоди, з ПП «ЖЕД-7» - 3000грн на відшкодування моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 23.О6.2010р. сталося залиття її квартири водою із квартири поверхом вище відповідача [PERSON], внаслідок чого стіни і стеля кухні, санвузла, коридору квартири були пошкоджені, потребують ремонту; ПП «ЖЕД-7» надало житлово- комунальні послуги неналежної якості, оскільки не попередило про випробування системи опалення та своєчасно не оглянуло та не склало відповідний акт на підтвердження факту залиття. У судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; відповідачі позов не визнали, посилаючись на відсутність вини у спричиненні шкоди. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23-24 червня 2010р. мало місце залиття квартири №7, що належить позивачу [PERSON] та знаходиться по вул.Дачній,11-А у м.Миколаєві, водою із квартири № 11 поверхом вище, що належить відповідачу [PERSON] Факт залиття підтверджується поясненнями сторін, актами від 24.06.2010р. та 02.08.2010р., а також матеріалами судової будівельно-технічної експертизи, за висновками якої вартість ремонтно-відновлювальних робіт для усунення пошкоджень від залиття складає 5724грн. Відповідно до ст.1166ч.1,2 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, виходячи з презумпції вини заподіювача шкоди, суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди доведеними та обґрунтованими, підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.23ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст.1167ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У встановлених фактичних обставинах суд не вбачає причетності відповідача ПП «ЖЕД-7» до спричинення позивачу майнової шкоди та неправомірності у їх діях чи бездіяльності, а тому у стягненні компенсації моральної шкоди вважає необхідним відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1577грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

Враховуючи складність справи, значний обсяг описової та мотивувальної частини рішення, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши його складення у повному обсязі строком на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

18 квітня 2008 року за №179.25 Валківською міською радою було прийняте рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку та передачу її власність [PERSON] Технічна документація, яка затверджувалась була виготовлена виробничим приватним підприємством «Пегас» та прийнята Центром державного земельного кадастру, про що свідчить відмітка на документації. На підставі виготовленої технічної документації були виготовлені та отримані Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 593344, в якому є посилання на рішення ХХУІ сесії У скликання Валківської міської ради Харківської області від 18 квітня 2008 року, за яким позивач є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої в м. Валки Харківської області по вул. Рози Люксембург, № 84 та Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 593345 виданий на ім'я позивача, який є власником земельної ділянки, площею 0,1458 га, на підставі рішення цієї ж сесії Валківської міської ради Харківської області. Після одержання Державних актів позивач дізнався, що у виготовленій «Пегасом» технічній документації допущені помилки, які потягли за собою помилки в плані меж земельної ділянки до Державних актів. Після звернень до Валківської міської ради її питання вирішено не було, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні сторони та треті особи були відсутні, просили справу слухати в їхній відсутності, проти позову не заперечують, про що надали суду письмові заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши заяви сторін та третіх осіб, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні документація із землеустрою виготовлена з порушенням приписів нормативно-правових актів земельних відносин, що призвело до неналежного забезпечення права власності на земельну ділянку користувачам [PERSON] та [PERSON] суміжними земельними ділянками, і видачі їм Державних актів на право власності на земельну ділянку. Це підтверджується: актом обстеження комісією виконавчого комітету Валківської міської ради Харківської області земельної ділянки [PERSON], розташоване розташованої за адресою:Харківська область, м. Валки, вул. Рози Люксембург, № 84, листом Валківської міської ради Харківської області від 25 березня 2011 року за №02-10/225, та іншими матеріалами справи. Що стосується визнання недійсним рішення ХХУІ сесії У скликання Валківської міської ради Харківської області від 18 квітня 2008 року № 179.25, то рішенням IX сесії VI скликання Валківської міської ради Харківської області від 22 квітня 2011 року №186 попереднє рішення втратило чинність, тому суд позовні вимоги в цій частині залишає без розгляду. В частині анулювання та виключення з реєстрації Державних актів права власності на земельну ділянку, що належить [PERSON], необхідно задовольнити. На основі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

В березні 2011 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 17 лютого 2007 року вона перебуває в відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя між ними не склалося, проживають окремо, Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позв задовольнити. Відповідач в судовому засіванні позов визнав в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2007 року. Спільне життя між ними не склалося, проживають окремо, Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У травні 2011 року прокурор в інтересах Овідіопольської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у 2011 році під час перевірки ним виявлено видачу [PERSON] відділом Держкомзему у Овідіопольському районі на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 31.10.2005 р. №868 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, СТ «Прибой», вул. 5 Лінія, ділянка №10, 12. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було в установленому законом порядку зареєстровано. В дійсності Овідіопольською районною державною адміністрацією 31.10.2005 р. розпорядження №868 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймалось. З наведених підстав прокурор просив визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку та зобовязати відділ Держкомзему у Овідіопольському районі скасувати державну реєстрацію цього права. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідачі позов визнали. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Земельна ділянка №10, 12 по вул. 5 Лінія на території СТ «Прибой» Новодолинської сільської ради розташована за межами населених пунктів, тобто право розпорядження нею належить Овідіопольській районній державній адміністрації. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Овідіопольська районна державна адміністрація 31.10.2005 р. розпорядження №868 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймала, державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку було видано незаконно, а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У травні 2011 року прокурор в інтересах Овідіопольської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у 2011 році під час перевірки ним виявлено видачу [PERSON] відділом Держкомзему у Овідіопольському районі на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 31.10.2005 р. №868 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, СТ «Прибой», вул. 1 Лінія, ділянка №3. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було в установленому законом порядку зареєстровано. В дійсності Овідіопольською районною державною адміністрацією 31.10.2005 р. розпорядження №868 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймалось. З наведених підстав прокурор просив визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку та зобовязати відділ Держкомзему у Овідіопольському районі скасувати державну реєстрацію цього права. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідачі позов визнали Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Земельна ділянка №3 по вул. 1 Лінія на території СТ «Прибой» Новодолинської сільської ради розташована за межами населених пунктів, тобто право розпорядження нею належить Овідіопольській районній державній адміністрації. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Овідіопольська районна державна адміністрація 31.10.2005 р. розпорядження №868 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймала, державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку було видано незаконно, а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У травні 2011 року прокурор в інтересах Овідіопольської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у 2011 році під час перевірки ним виявлено видачу [PERSON] відділом Держкомзему у Овідіопольському районі на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 25.08.2005 р. №647 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,072 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, СТ «Прибой», вул. 3 Лінія, ділянка №84. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було в установленому законом порядку зареєстровано. В дійсності Овідіопольською районною державною адміністрацією 25.08.2005 р. розпорядження №647 про передачу у власність [PERSON]зазначеної вище земельної ділянки не приймалось. З наведених підстав прокурор просив визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку та зобовязати відділ Держкомзему у Овідіопольському районі скасувати державну реєстрацію цього права. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідачі позов визнали. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Земельна ділянка №84 по вул. 3 Лінія на території СТ «Прибой» Новодолинської сільської ради розташована за межами населених пунктів, тобто право розпорядження нею належить Овідіопольській районній державній адміністрації. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Овідіопольська районна державна адміністрація 25.08.2005 р. розпорядження №647 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймала, державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку було видано незаконно, а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У травні 2011 року прокурор в інтересах Овідіопольської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у 2011 році під час перевірки ним виявлено видачу [PERSON] відділом Держкомзему у Овідіопольському районі на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 31.10.2005 р. №868 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,072 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, СТ «Прибой», вул. 5 Лінія, ділянка №49. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було в установленому законом порядку зареєстровано. В дійсності Овідіопольською районною державною адміністрацією 31.10.2005 р. розпорядження №868 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймалось. З наведених підстав прокурор просив визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку та зобовязати відділ Держкомзему у Овідіопольському районі скасувати державну реєстрацію цього права. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідачі позов визнали Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Земельна ділянка №49 по вул. 5 Лінія на території СТ «Прибой» Новодолинської сільської ради розташована за межами населених пунктів, тобто право розпорядження нею належить Овідіопольській районній державній адміністрації. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Овідіопольська районна державна адміністрація 31.10.2005 р. розпорядження №868 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймала, державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку було видано незаконно, а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У травні 2011 року прокурор в інтересах Овідіопольської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у 2011 році під час перевірки ним виявлено видачу [PERSON] В.М. відділом Держкомзему у Овідіопольському районі на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 25.08.2005 р. №647 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,096 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, СТ «Прибой», вул. 4 Лінія, ділянка №32. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було в установленому законом порядку зареєстровано. В дійсності Овідіопольською районною державною адміністрацією 25.08.2005 р. розпорядження №647 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймалось. З наведених підстав прокурор просив визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку та зобовязати відділ Держкомзему у Овідіопольському районі скасувати державну реєстрацію цього права. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідачі позов визнали. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Земельна ділянка №32 по вул. 4 Лінія на території СТ «Прибой» Новодолинської сільської ради розташована за межами населених пунктів, тобто право розпорядження нею належить Овідіопольській районній державній адміністрації. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Овідіопольська районна державна адміністрація 25.08.2005 р. розпорядження №647 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймала, державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку було видано незаконно, а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У травні 2011 року прокурор в інтересах Овідіопольської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у 2011 році під час перевірки ним виявлено видачу [PERSON] відділом Держкомзему у Овідіопольському районі на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 15.11.2005 р. №929 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, СТ «Прибой», вул. 2 Лінія, ділянка №18. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було в установленому законом порядку зареєстровано. В дійсності Овідіопольською районною державною адміністрацією 15.11.2005 р. розпорядження №929 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймалось. З наведених підстав прокурор просив визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку та зобовязати відділ Держкомзему у Овідіопольському районі скасувати державну реєстрацію цього права. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідачі позов визнали. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Земельна ділянка №18 по вул. 2 Лінія на території СТ «Прибой»Новодолинської сільської ради розташована за межами населених пунктів, тобто право розпорядження нею належить Овідіопольській районній державній адміністрації. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Овідіопольська районна державна адміністрація 15.11.2005 р. розпорядження №929 про передачу у власність [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки не приймала, державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку було видано незаконно, а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved