Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом та просили постановити рішення згідно якого іизнати угоду купівлі-продажу дійсною. Свої вимоги мотивувала тим, що 16 вересня 1998 року на [PERSON] Товарній Біржі між іею, [PERSON] та [PERSON] був кладений договір купівлі-продажу квартири №32, розташованої в будинку № 14, корпус №1 ю проспекту Маршала Жукова в м. Одесі. Вартість зазначеної нерухомості сторони визначили в 5 686 гривень. Вказана сума коштів за договором купівлі-продажу була передана лозивачами відповідачу в рахунок сплати за вказану квартиру. З того часу позивачі використовують вказану квартиру для постійного проживання, регулярно сплачує комунальні платежі та утримує її в належному санітарно - технічному стані. На час укладення договору в 1998 році ні позивачам не було відомо, ні відповідач не знав, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст.15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном як належні власники, тому звернулися до суду з даним позовом та просять визнати угоду купівлі-продажу квартири дійсною. Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили справу розглянути у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином про причини неявки суд не сповістив. Представник відповідача [PERSON] Товарної Біржи у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином про час, дату та місце слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи та письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 1998 року на [PERSON] Товарній Біржі між позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 24271 купівлі- продажу квартири № 32, розташованої в будинку № 14, корпус № 1 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, загальною площею 49,60 кв.м., корисною площею 47,7 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 26,6 кв.м.. Вартість зазначеної нерухомості сторони визначили в 5 671 гривень. Усі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами були виконані в повному обсязі, обумовлена сума грошових коштів була сплачена, також передані необхідні документи та ключі від квартири. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на [PERSON] товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстровий № 24271 від 16 вересня 1998 року. Право власності зареєстровано в КП МБТІ та РОН 22 вересня 1998 року під № 299пр стр170 реєстр 609. Відповідно до паспортів громадян України, виданих Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 24.04.1996 року, позивачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані по спірній адресі з 30.09.1998 року. В теперішній час позивачі мають намір розпорядитися своєю власністю, але не можуть, так як договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивачі вважають, що між ними та відповідачем була досягнута згода за всіма істотними умовами договору, свої зобов'язання вони, як "покупці" виконали повністю, коли передала гроші за квартиру, а "продавець" передав їм ключі від квартири та правовстановлюючи документи на неї. У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним, що передбачено ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. При викладених обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved