Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

[PERSON] у серпні 2010 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на фактично прийняте нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Гоголя 60 у м. Пирятині Полтавської області, посилаючись на те, що15.06.1982 року померла його мати [PERSON]. Відповідно до заповіту складено його матірю, йому з братом було видане свідоцтво про право на спадщину на його імя, тобто [PERSON] та його брата [PERSON], згідно якого їм перейшло право в рівних долях, на житловий будинок, що знаходиться по вул. Гоголя, 60 в м. Пирятині Полтавської області. 02.05.2001 року помер брат позивача [PERSON], після його смерті залишилось частина вищевказаного спадкового майна, але до теперішнього часу ніхто крім нього, його брата спадщину фактично не прийняв. Він являється спадкоємцем 2-ї черги, та прийняв спадщину вчинивши дії які свідчать про вступ в управління та володіння спадковим майном. Він є єдиним спадкоємцем і фактично прийняв у спадщину вказаний недобудований будинок та інші будівлі, проте нотаріально не оформив своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. У даний час у нього виникла необхідність визнати право власності на обєкт незавершеного будівництва, а тому він вимушений звернутися до суду. Представник відповідача та третя особа державний нотаріус Ізюмського нотаріального округу, направили до суду листи, у яких просили справу розглянути без участі їхніх представників, проти задоволення позову не заперечують. Судом установлено: 15.06.1982 році померла мама [PERSON] (а.с. 20), яка матірю позивача [PERSON] (а.с. 17) Згідно заповіту складеного до дня смерті [PERSON], та на підставі свідоцтва про смерть, було відкрито спадкову справу зареєстровану під № 249 від 15.11.1983 року. Державним нотаріусом Пирятинського нотаріального округу, було видане свідоцтво про право на спадщину на імя [PERSON] та його брата [PERSON] , згідно якого їм перейшло право в рівних долях, на недобудований житловий будинок, що знаходиться по вул. Гоголя, 60 у м. Пирятині Полтавської області, ступінь готовності якого на той час складала 45 % , зазначені в технічному паспорті як 1-6 та 2-2, а також сарай В і прибудова в. (а.с. 19) Проте право власності відповідно до закону у позивача та його брата не виникло в зв'язку із тим, що не було зареєстровано перехід права власності на об'єкт нерухомого майна в Лубенському бюро технічної інвентаризації, окрім на сарай «В» та прибудову «в». Між позивачем [PERSON] і братом [PERSON] було досягнуто домовленість, що позивач буде проживати в кімнаті 1-6, та проводити поліпшення будинку, шляхом добудови, у звязку з тим, що [PERSON] постійно проживав в [INFO] і переїздити до м. Пирятина не збирався. В 1984 році проживаючи в спадковому будинку в кімнаті 2-2, позивачем було отримано дозвіл від Пирятинської міської ради за № 3 від 26.01.1984 року про добудову до будинку розміром 11x4,7 м. для влаштування спальні, кухні, коридору, зазначеними в технічному паспорті на будинок, номерами 1-3, 1-4, 1-5. (а.с. 13) [PERSON] дізнавшись, що позивач [PERSON] отримав дозвіл на добудову до спадкового будинку прохав, щоб позивач [PERSON] подав необхідні документи для оформлення дозволу на добудову із іншої сторони приміщення. Пирятинською міською радою було видано дозвіл за № 167 від 11.06.1984 року про добудову приміщення 7x4,6 м. які зазначено в технічному паспорті № 2-1 (на імя [PERSON]Т.), та дозвіл на добудову приміщення розміром 4x4,6 м. дозвіл на добудову на імя [PERSON], зазначене в технічному паспорті № 1-2. Також для добудови веранди розміром 3,7x4,4 м. зазначеного за № 1-1 на імя [PERSON] отримано дозвіл Пирятинської міської ради № 414 від 23.12.1986 році. (а.с. 14) Для поліпшення умов проживання позивачу [PERSON] надано дозвіл Пирятинською міською радою за № 126 від 23.05.1995 року. (в якому вказано що згоди співвласника не було із-за відсутності брата [PERSON] та постійного його проживанні в м. Ізюм з 1954 р.), на добудову розміром 3,10x4,60 м. зазначені в технічному паспорті № 1-7; 1-9. При будівництві в 1984 році кімнат 1-3, 1-4, 1-5, відповідно до рішення Пирятинської міської ради за № 3 від 26.01.1984 року, також було проведено будівництво кімнат 1-2, та кімнати 2-1 відповідно до Рішення № 167 від 11.06.1984 року Пирятинської міської ради, хоча дозвіл на добудову кімнати 2-1 відповідно до рішення міської ради видано на користь [PERSON], але придбання будівельних матеріалів, та виконання будівельних робіт проводилось за власні кошти позивача та найманими працівниками з якими він розраховувався власними коштами. 02.05.2001 року помер [PERSON] (а.с. 7), який проживав в [INFO] кв. З Харківської обл., після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 частки житлового будинку із допоміжними будівлями, а саме 1/2 частка кімнат: 1-6; 2-2 загальною площею 48 м.кв., 1/2 частка сараю - «В»; 1/2 частка прибудови - «в»; та кімнати 2-1 площею 24,9 м.кв. Після смерті [PERSON], ніхто крім [PERSON] спадщину фактично не прийняв. Позивач [PERSON] є спадкоємцем 2-ї черги, та прийняв спадщину вчинивши дії які свідчать про вступ в управління та володіння спадковим майном. Факт неприйняття спадщини спадкове майно яке знаходиться в м. Пирятин по вул. Гоголя, 60 ніким із спадкоємців, крім позивача [PERSON], про що свідчить витяг із спадкового реєстру наданий Пирятинським державним нотаріусом № 10813546 від 27.08.2007 року, і витяг № 12170023 від 14.12.2007 року, відповідно до пошуку спадкових справ на імя [PERSON] не зареєстровано. Врахувавши, що в Бюро технічної інвентаризації свідоцтво про право на спадщину яке було видано на імя [PERSON] не реєструвалось, а тому право власності на об'єкт нерухомого майна в нього не виникло. Оформити право власності на спадкове майно через нотаріуса не є можливим, оскільки право власності не було зареєстровано [PERSON]Т в Лубенському БТІ, після прийняття ним спадщини, також частина добудованого будинку (кімнати 2-1) не здана в експлуатацію. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач наймав його як майстра добудовувати до будинку кімнати, як йому, так і його брату [PERSON], останнього свідок ніколи не бачив. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], дружина позивача, пояснила суду, що з початку будівництва [PERSON] не приймав участі, але попросив чоловіка і на нього взяти дозвіл на будівництво кімнати, яка згодом була збудована свідком [PERSON] за кошти позивача. Чи була дружина та діти у [PERSON] вона не знає. Позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом і фактично прийняв спадщину. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved