Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд визначити ідеальні частки в праві спільної сумісної власності на квартиру № 67 по вул.. Айвазовского. 11-А в м. Миколаєві за [PERSON], померлим 18 квітня 2007 року та [PERSON], померлою 11 жовтня 2007 року по А частині за кожним. В обґрунтування позову позивач вказував, що його померлим батькам належала квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу № 1-1164 від 06.06.1997 року. Після смерті батьків позивач звернувся до Пятої державної нотаріальної контори із питання оформлення своїх спадкових прав, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що не визначені ідеальні частки в праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечували проти задоволення позову. Відповідач - Управління майном комунальної власності Миколаївської міської ради в судове засідання не направили свого представника для участі у справі, надали до суду заяву, в якій просили слухати справу у відсутність їхнього представника, не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи - Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори свого представника для участі у справі не направили, надали заяву, в якій просили слухати справу у відсутність їхнього представника та не заперечували проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем предявленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки на підставі ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду. Оскільки Законом України Про приватизацію державного житлового фонду" не визначено умов, за яких один із членів сім'ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, то частка кожного є рівною. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] не підставі договору купівлі-продажу № 1-1164 від 06.06.1997 року (а.с. 8). 18 квітня 2007 року помер [PERSON] (а.с. 9), 11 жовтня 2007 року померла [PERSON] (а.с. 10). Спадкоємцями першої черги після їх смерті є їх діти позивач [PERSON]А, та відповідач [PERSON] (а.с. 5,6). Позивач звернувся до П'ятої державної нотаріальної контори із питання оформлення своїх спадкових прав, але йому було відмовлено у звязку з тим, що не визначені ідеальні частки в праві спільної сумісної власності (а.с. 11). Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права на частку в спільній сумісній власності.

Outcome: approved