Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить: - зобовязати відповідачку [PERSON] не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; - встановити час та дні для його зустрічей з сином, а саме: кожної суботи та неділі з 10 до 19-00 годин, без присутності матері дитини; - зобовязати відповідачку [PERSON] не чинити йому перешкоди щодо забирання дитини з дитячого закладу та здійснення ним прогулянок з дитиною з 17 до 19-00 години у осінньо-зимовий час, а у весняно-літній час з 17 до 21-00 години з зобовязанням повернення до місця її проживання; - стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. Свої позовні вимоги він в позовній заяві та в судовому засіданні обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2005 року по 15 жовтня 2009 року, який був розірвано Дніпровським райсудом рішенням від 15 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON],[INFO]. Після розірвання шлюбу він сплачує аліменти, сплачує додаткові витрати, а також внески в дошкільні дитячі заклади. Відповідачка мешкає окремо від нього разом з дитиною. За час їх окремого проживання відповідачка приймає заходи щодо ізолювання дитини від його спілкування, а також висловлювання стосовно того, що він поїде з дитиною до іншого міста. Він намагався вирішити питання спілкування та виховання дитини мирним шляхом з відповідачкою. Але не досягнувши з відповідачкою згоди щодо побачень та спілкування з дитиною, він звернувся до служби у справах дітей. Служба визначила дні зустрічі: понеділок, середа, пятниця, - протягом двох годин; щонеділі з 10 до13 годин без присутності матері дитини. Але відповідачка ухиляється від виконання даних рекомендацій. Це свідчить про умисне порушення прав щодо спілкування з дитиною. Просить його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] заперечує та вважає його безпідставним з наступних підстав. Вважає, що дії відповідачки свідчать про те, що вона навмисно порушує його права по спілкуванню та прийняттю участі у розвитку та вихованні дитини. Він дуже любить свою дитину, піклується про стан її здоровя, наповнює її життя позитивними емоціями. За місцем роботи він характеризується позитивно. Дитина емоційно привязана до батька, рада зустрічі з ним, проявляє бажання спілкуватися, тому просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечує та пояснила, що вона умови рішення виконує, а саме позивач не дотримується вимог рішення суду, а саме: зустрічає її і сина, коли ті йдуть до дитсадка та увечері, коли повертаються з нього, влаштовує скандали у присутності сина, висловлюється нецензурно, психологічно тисне на неї. Не звертаючи увагу на погодні умови протягом тривалого часу влаштовує прогулянки з сином протягом 2-3 годин. Пригощає дитину продуктами харчування на вулиці. Кожні вихідні дні позивач вранці забирає дитину і повертає пізно у ввечері, порушує розпорядок дня. Водить сина в парк, та не дотримується правил безпеки при відвідуванні атракціонів. Такі прогулянки та спілкування з дитиною призвели до того, що дитина почала часто хворіти, страждати різними захворюваннями, стала замкнутою у спілкуванні з рідними. Все це негативно впливає на розвиток і стан здоровя дитини. Вважає, що така поведінка батька дитини свідчить про умисне порушення прав матері на захист інтересів та прав малолітнього сина, про порушення прав самої дитини. В судовому засіданні подала зустрічний позов, в якому просить суд: - відмовити [PERSON] у задоволенні його позову до неї про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї; - визначити місце побачення батька [PERSON] з сином [PERSON] виключно за місцем реєстрації і проживання дитини; - встановити [PERSON] дні та години побачень з сином: щосуботи та щонеділі з 10-00 годин до 14-00 годин у присутності інших осіб, а саме: матері дитини, бабусі або повнолітньої сестри; 21 серпня на день народження сина з 10-00 години до 15-00 години в присутності матері дитини чи інших осіб; у визначені і встановлені державою святкові дні, крім 1 січня, кожного року з 10-00 години до 14-00 години у присутності інших осіб, а саме: матері дитини, бабусі або повнолітньої сестри; - заборонити [PERSON] спілкування з сином під час поганих погодних умов, таких як: при температурі повітря нижче 10 градусів, або вище 35 градусів, добовий снігопад, або дощ чи сильний вітер швидкістю 15 м/с.; - стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] також підтримує позовні вимоги по зустрічному позову, а у позові [PERSON] просить відмовити у повному обсязі. Представник 3 особи - органу опіки та піклування виконкому Дніпровської райради - в судовому засіданні вважає недоцільними зустрічі батька з сином за місцем проживання відповідачки, вважає доцільним порядок спілкування батька з сином згідно з рішенням органу опіки та піклування. Вирішення спору залишає на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, представника відповідачки та представника органу опіки та піклування при виконкомі Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що основний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права, обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно статті 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, зокрема якщо хтось із них перебуває у надзвичайній ситуації (лікарні, місці затримання та позбавлення волі тощо). Згідно статті 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно статті 158 Сімейного Кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання. Згідно статті 159 Сімейного Кодесу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, після чого шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією виписки про розірвання шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу(а.с. 9,38). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані позивач та відповідачка по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10,37). У звязку з тим, що сторони не досягли між собою згоди щодо порядку спілкування батька, який проживає окремо, з сином, який проживає з матірю, рішенням виконкому Дніпровської районної ради було встановлено [PERSON] порядок побачення з сином, а відповідачка цим рішенням була зобовязана не ухилятися від рішення виконкому та не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, що підтверджується копією рішення (а.с.6,37). Але згідно поясненням позивача та показам свідків встановлено, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у вільному спілкуванні та участі у вихованні сина. Крім того, встановлено, що між позивачем та відповідачкою після розірвання шлюбу склалися неприязні відносини. Тому, виходячи з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року та

Outcome: partial