Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між банком та позивачем був укладений кредитний договір № SUG3АU00100003 від 20.11.2006 р. строком до 18.11.2011 р., згідно з яким банк надав йому кредит у розмірі 55 908 грн. під 1,34 % на місяць або 16,08 % річних з виплатою кредиту разом з відсотками в сумі 1 446,87 грн. щомісячно. Згідно п. 2.3.1 кредитного договору № SUG3АU00100003 від 20.11.2006 р. банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів України, зміні облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Позивач в цілях швидшого погашення кредиту та процентів по ньому, замість передбачених по договору 1 446,87 грн., щомісячно сплачував 1 500 грн. Однак, в лютому 2009 р. відповідач в односторонньому порядку, не сповістивши позивача, збільшив розмір процентної ставки по кредиту і вимагав від позивача сплачувати щомісячно платіж в сумі 1 598 грн. Позивач зазначає, що ст. 10561 ч. 3 встановлює, що умови договору стосовно права банку змінювати розмір процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемним. Тому позивач просить визнати п. 2.3.1 кредитного договору № SUG3АU00100003 від 20.11.2006 р., укладеним з відповідачем, нікчемним з 10.01.2009 р., відшкодувавши понесені судові витрати, в тому числі послуги адвоката. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що дійсно між ПриватБанком та позивачем був укладений кредитний договір № SUG3АU00100003 від 20.11.2006 року. Відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит в сумі 55 908 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 18.11.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами по справі, має умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Відповідно до пп. 2.3.1 п. 2.3 укладеного з позивачем договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування Кредитом у випадку: при зміні конюнктури ринку грошового ресурсу в Україні, а саме: зміна курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або середньозваженої ставки по кредитах банків у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Скориставшись своїм правом, банк збільшив в односторонньому порядку відсоткову ставку за вищезазначеним договором, а саме з 16,08 % річних на 27,48 річних. В даному випадку мали місце декілька обставин для зміни відсоткової ставки, а саме: - з 30.04.2008 р. змінилася облікова ставка НБУ, що підтверджується Постановою Правління Національного банку України № 107 від 21.04.2008 р. «Про регулювання грошово-кредитного ринку». Згідно з цією постановою облікова ставка з 30.04.2008 р. встановлюється в розмірі 12 % річних (проти даного факту позивач не заперечує). Отже, внаслідок зміни облікової ставки Національного банку України, у банка виникло право збільшити відсоткову ставку по кредиту, приймаючи до уваги, що дійсно з 30.04.2008 р. банком не було змінено процентну ставку; - друга обставина - це зміна курсу долара США до гривні у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання Договору більше ніж на 10 %. З курсу 5,5 до 7.7 за 1 долар США (5,5 + 10 % = 6,05) Тобто, курс змінився набагато більше, ніж 10%; - зміна середньозваженої відсоткової ставки НБУ по кредитам та депозитам. Тобто зміна процентної ставки за кредитом відбулася не внаслідок волевиявлення однієї із сторін, а через збільшення облікової ставки НБУ та зміні курсу долара США до гривні. У задоволенні позову просить відмовити. Судом встановлено, що між банком та позивачем був укладений кредитний договір № SUG3АU00100003 від 20.11.2006 року. Відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит в сумі 55 908 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 18.11.2011 року (а. с. 5-6). Згідно п. 2.3.1 кредитного договору № SUG3АU00100003 від 20.11.2006 р. банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами по справі, має умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Відповідно до пп. 2.3.1. п. 2.3 укладеного з позивачем договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування Кредитом при зміні конюнктури ринку грошового ресурсу в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Наказом по ПриватБанку від 05.01.2009 р. за № КТ-БТ-СП-2009-1/1 підвищено доходність (збільшено відсоткову ставку) по активах, що видано у гривнях бізнесі «Ипотечное кредитование» та «Авто в кредит» для позичальників до 30 % річних у звязку зі змінами процентних ставок по депозитах, збільшенням облікової ставки НБУ, коливаннями курсу долара США більш ніж на 10 % і з метою забезпечення ліквідності банку та можливості провадити своєчасні розрахунки з вкладниками банку (а. с. 33). Відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», що діяв на момент укладення договору - 2006 рік (а. с. 5-6), дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях. Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ПАТ КБ «ПриватБанк» не має фактів необґрунтованого підвищення процентної ставки за кредитами, а тому не має підстав для задоволення позовних вимог, так як суд не вбачає порушення прав позивача з боку відповідача.

Outcome: dismissed