overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся в суд з даною позовною заявою до Поторицької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві вказав, що 22.01.2009 р. померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,0429га , яка розташована на території Поторицької сільської Ради. Своїм заповітом від 6.03.2006 року [PERSON] заповіла земельну ділянку своєму синові, позивачу по справі, про те він пропустив встановлений законом термін звернення в нотаріальну контору. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не прибув, проте подав в суд заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не прибув та причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-СГ №167609. 22.01.2009 року померла [PERSON]. Також з оглянутого свідоцтва про народження серія ЯЄ №519274 [PERSON] народився 30.05.1946 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З оглянутого заповіту серія ВСО №919869 [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0429 га, що знаходиться на території Поторицької сільської ради, Сокальського району, Львівської області. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважна, а саме, пенсійний вік та вважає, що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Відповідач по справі, [PERSON], у судове засідання не зявився, надав листа в якому вказав, що проти позовних вимоги позивачки не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивачка по справі, [PERSON], у судове засідання не зявилася, надала листа в якому вказала, що просить розглянути її позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту [PERSON] серії КМ № 443053 вид. 05.03.2007 р.; копія свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 042181 вид. 09.02.2007 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-ЖД № 130159 вид. 09.02.2008 р.; копія паспорту [PERSON], серії КК № 319658 вид. 05.10.1999 р.; копія наказу управління МВС України на Одеській залізниці від 17.12.2009 р.; копія довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, від 18.08.2010 р.; копія картки фізичної особи платника податків [PERSON], вид. 19.04.2007 р.; копія картки фізичної особи платника податків [PERSON], вид. 16.04.2002 р.; лист-відповідь СГІРФО Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській обл., № 8307 від 11.11.2010 р.; заява [PERSON] № 9645 від 08.12.2010р.; заява [PERSON] від 26.11.2010р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти у розмірі ? частки (доходу) з усіх видів заробітку, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з відповідача [PERSON], [INFO], який є батьком дитини. Позивачка вказаза, що вона працює телеграфістом на Одеській дистанції сигналізації і звязку, та офіційно отримує заробітну плату, якої недостатньо для утримання малолітньої доньки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки не надає, хоча є пенсіонером по вислузі років, отримує пенсію та має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень сімейного законодавства України, визначаючи розмір аліментів, суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність непрацездатних членів сім`ї, інші істоті обставини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка, [PERSON], у судове засідання не зявилася, надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не зявився, надав листа, в якому вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ №189175 від 23.12.2003 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЖД № 039056 від 17.02.2006 р.; копія паспорту [PERSON] серії КМ № 228640 виданий 23.03.2004 р.; копія паспорту [PERSON] серії КЕ № 097360 виданий 10.04.1996 р.; лист-відповідь СГІРФО Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області № 8307 від 11.11.2010 р.; супровідний лист № 2102 від 08.11.2010 р.; заява № 8704 від 24.11.2010р., заява № 9486 від 08.12.2010р., заява № 9485 від 08.12.2010р.,квитанції про сплату ІТЗ та Держмита. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, [PERSON], зареєстрований 23 грудня 2003 року в відділі РВ РАГС, актовий запис № 159, пояснивши, що між нею та [PERSON] не було взаєморозуміння, постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя. На цей час проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що подальше проживання та збереження браку неможливе. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. За обоюдною згодою сторін, згідно заяв № 9485 від 08.12.2010р. та № 9486 від 08.12.2010р., сторони просять залишити їхнього неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], залишається проживати із матерю - [PERSON] (д/п Коджебаш) [PERSON]. Позивачка також надала заяву № 9485 від 08.12.2010р., в якій просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Шкурай». Позивачка вважає, що на підставі викладеного, продовжування шлюбних стосунків неможливо, крім того, така сімейна атмосфера не відповідає інтересам сина. За таких обставин вважає за необхідним розірвати укладений між ними шлюб. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. З урахуванням положень ст.235 ЦПК України «у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

29.11.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що 27.12.2004 року між ними був укладений шлюб. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, домовленості між ними щодо цього не досягнуто. Відомостей про інші стягнення з відповідача за виконавчими документами чи наявності інших неповнолітніх дітей вона немає. Тому вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти на свою користь у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2004 року сторони по справі уклали шлюб, зареєстрований у Красноармійському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 451 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом з позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.8). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 вересня 2004 року Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого на протязі двох років їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦГЖ України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Відповідач по справі, [PERSON], не зявився у судове засідання, надав заяву в якій вказав, що проти позовних вимоги позивачки не заперечує. Позивачка по справі, [PERSON], не зявилась у судове засідання, також надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту [PERSON] серії КМ № 253929 вид. 22.07.2004 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЖД № 356497 вид. 29.08.2001 р.; копія витягу з рішення Ренійського суду Одеської обл., від 22.03.2010 р.; заява [PERSON], № 9301 від 06.12.2010 р.; заява [PERSON], № 9303 від 06.12.2010 р.; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] вид. 05.12.2000 р.; лист-відповідь СГІРФО Ренійського РВ ГУМВС України № 8301 від 11.11.2010 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 01.04.2010 р., рішенням Ренійського районного суду Одеської області, був розірваний шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] не надає, не цікавиться станом її здоров'я, інтересами дитини. Позивачка працює, отримує зарплатню, однак її заробітку не вистачає для повноцінного утримання доньки. На підставі вищенаведеного, суд враховуючи обставини справи, матеріальне положення і інтереси малолітньої доньки, вивчивши документі справи, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень сімейного законодавства України, визначаючи розмір аліментів, суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність непрацездатних членів сім`ї, інші істоті обставини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка, [PERSON], не зявилась у судове засідання, надала заяву про розгляд справи у її відсутності в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], не зявився у судове засідання, надав заяву про розгляд справи у його відсутності в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про укладання шлюбу серії І-ЖД № 308975 вид. 06.10.2001 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЖД № 386014 вид. 05.04.2002 р.; копія паспорту [PERSON] серії КК № 714580 вид. 12.11.2001 р.; копія паспорту [PERSON] серії КЕ № 736979 вид. 17.08.1997 р.; копія картки фізичної особи платника податків [PERSON] вид. 14.07.2004 р.; лист-відповідь СГІРФО Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області № 8288 від 11.11.2010 р.; заява № 9179 від 06.12.2010р., заява № 9178 від 06.12.0201р.; заява № 8928 від 25.11.2010р.; квитанції про сплату ІТЗ та Держмита. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, [PERSON], який зареєстрований 06 жовтня 2001 року в відділі РАГС Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 93, пояснивши, що між [PERSON] та позивачкою не має взаєморозуміння, постійно виникають сварки. На цей час позивачка з відповідачем спільно не проживають. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. За обоюдною згодою сторін, згідно заяв № 9178 від 06.12.2010р. та № 9179 від 06.12.2010р., сторони просять залишити їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проживати із матерю - [PERSON] (д/п Бєлали) [PERSON]. Позивачка також надала заяву № 8928 від 25.11.2010р., в якій просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Пасічник». Спорів майнового характеру між сторонами не існує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. З урахуванням положень ст.235 ЦПК України «у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка просить встановити факт, що вона дочкою [PERSON], яка померла 31 травня 1999 року, посилаючись на те, що в свідоцтві про її народження прізвище матері записано « Калесникова», а в свідоцтві про смерть « Колеснік». Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачці, так як після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Позивачка вчасно не оформила спадщину, оскільки в неї не було грошей та були відсутні документи, підтверджуючі родинні відносини зі спадкодавцем. Разом з тим вона вважає, що і так прийняла спадщину, так як в неї на руках перебувають всі належні на спадщину документи. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Тому вона вимушена звертатися до суду з даною заявою і просить встановити факт родинних відносин, факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на майно, яке належало покійній за життя на праві особистої власності, а саме на: 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Про те, що померла [PERSON] була матірю позивачки можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] міської ради позовні вимоги визнав повністю, вважає, що є всі підстави встановити факт родинних відносин, факт прийняття спадщини та визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом. Суд, дослідивши матеріли справи, вислухавши пояснення сторін, покази свідків [PERSON] та [PERSON], вважає, що вимоги підлягають задоволенню в повному обємі, так як показами сторін та матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: довідкою КП « [PERSON] ЖЕК» № 1400 від 23 вересня 2010 року доведено, що дійсно [PERSON], яка померла 31 травня 1999 року являлася матірю [PERSON], яка до дня смерті проживала з покійною і здійснювала за нею догляд, довідкою голови будинкового комітету №1252 доведено, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері і вона прийняла спадщину після її смерті шляхом фактичного користування та володіння спадковим майном, інші спадкоємців на спадщину не має, перешкод в прийняті нею спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 27 лютого 2008 року та визнати за ним, спадкоємцем за законом, право власності на іменні цінні папери, акції в кількості 438 (чотириста тридцять вісім) штук, ЗАТ «Поділля» с. Скаржниці, Хмільницького району, Вінницької області, загальною номінальною вартістю 438 грн., які позивач фактично прийняв в спадщину, оскільки спадкодавиця передала за життя тимчасове свідоцтво про право власності на іменні цінні папери №36, спадкове майно позивач використовує за призначенням. У нього на руках знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно, але, звернувшись до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено в зв'язку з тим, що у її свідоцтві про смерть записано «Скрильнікова Таїсія Іванівна», у свідоцтві про народження позивача вона записана як «Вальчик Таїсія Іванівна», а у свідоцтві про народження відповідача вона записана як «Вальчин Антоніна Іванівна». Окрім позивача серед спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син, брат позивача [PERSON], який від спадщини відмовився на користь позивача. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, претензій до спадкового майна не має. Суд заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ 105682 доведено, що [PERSON] померла 27 лютого 2008 р.; Тимчасовим свідоцтвом про право власності на іменні цінні папери №36 доведено, що 438 акцій ЗАТ «Поділля» належали [PERSON]; факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою підтверджується довідкою Скаржинецької сільради № 436 показами свідків та іншими матеріалами справи; позивач являється сином померлої [PERSON], що доведено довідкою Скаржинецької сільради № 423. Таким чином доведено, що перешкод у встановленні факту родинних відносин та визнання за позивачем права власності на нього не має. Суд вважає за можливе постановити рішення при попередньому слуханні справи в силу п.4 ст.130 та п.4 ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка просить встановити факт родинних відносин посилаючись на те, що 17 січня 2010 року в с. Жданівка, Хмільницького району, Вінницької області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно. Після смерті чоловіка, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, фактично успадкувала його майно, так, як постійно проживала з ним разом, а після смерті поховала на сільському кладовищі що підтверджується наявністю у неї належних правовстановлюючих документів. Однак коли позивачка звернулася в Хмільницьку районну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з розбіжністю записів у правовстановлюючих документах, Так, у свідоцтві про одруження він записаний як «Осташовський Загмунд Лионтієвич, а у свідоцтві про смерть чоловіка - «Осташевський Зигмунд Леонтійович», також позивачка записана у свідоцтві про одруження в графі по-батькові як «Ульянівна», а в свідоцтві про народження - «Юліянівна» в зв'язку із чим вона вимушена звернутися до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №159574 доведено, що [PERSON] помер 17 січня 2010 року; свідоцтвом про одруження, свідоцтвами про народження та іншими матеріалами справи доведено, що «Осташовський Загмунд Лионтієвич» та «Осташевський Зигмунд Леонтійович» це одна і та ж особа, також «Павська Галина Ульянівна» та «Осташевська Галина Юліянівна» одна і та ж особа, отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved