Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання договору дарування договором купівлі-продажу, в якому просив визнати договір дарування гаража із цегли і силікатних блоків з прибудовою та цегляним підвалом площею 26,7 кв. м. під номером 38, загальною площею 53,4 кв.м., що знаходиться в м. Славута Хмельницької області в гаражному масиві по вул. Чкалова, договором купівлі-продажу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з відповідачкою [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 4 листопада 1995 року і фактично проживали спільно до травня місяця 2010 року. В червні 2009 року вони спільно купили в [PERSON] гараж із цегли та силікатних блоків з прибудовою та цегляним підвалом площею 26,7 кв.м. під номером 38, загальною площею 53,4 кв.м., що знаходиться в м.Славута Хмельницької області в гаражному масиві по вул. Чкалова та розташований на земельній ділянці, що належить Славутській міській раді. Оформляла договір купівлі-продажу гаража в нотаріуса сама [PERSON], оскільки він був зайнятий на роботі. При цьому не надавав істотного значення тому, із ким саме із їхнього подружжя - дружиною чи із ним буде укладеного договір купівлі-продажу, оскільки майно за таких у мов придбання мало б належати подружжю спільно. За гараж були сплачені кошти в сумі 8\~000 доларів, що складає 63\~200 грн. Кошти за гараж позивач [PERSON] сплатив [PERSON] в присутності її чоловіка [PERSON] На початку 2010 року відносини між подружжям [PERSON] та [PERSON] погіршилися і шлюбу між ними був розірваний. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Однак у спільно придбане майно не було включено придбані спільно подружжям гаражі, у тому числі і гараж куплений в [PERSON], автомобіль та інше майно. Позивач зазначає, що саме тоді йому стало відомо, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений не договір купівлі-продажу гаражу, а договір дарування, тобто укладений удаваний правочин. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений ним позов. Суду пояснив, що із сімєю [PERSON] та [PERSON] вони хороші знайомі. Про придбання у них належного [PERSON] гаража вони домовилися завчасно, вартість гаража була домовлена у 8\~000 доларів. За три місяці до дати укладення договору - у березні 2009 року ним було передано аванс за гараж у сумі 3\~000 доларів, друга частина коштів передавалася з інтервалом у два місяці, решта у день укладення договору. Кошти він передавав [PERSON] Також позивач у своїх поясненнях зазначив, що йому було відомо, що укладатиметься саме договір дарування, а не договір купівлі-продажу, з метою уникнути зайвих витрат із сплати державного мита. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник позов не визнали. Суду пояснили, що гараж належить [PERSON] за договором дарування. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала. Суду пояснила, що вона подарувала за договором гараж [PERSON], оскільки вони між собою давно знайомі, мають хороші відносини. [PERSON] ніяких коштів в рахунок вартості гаража їй не надавав. Знав про те, що гараж вона дарує. Був присутній у нотаріальній конторі при реєстрації договору дарування. В судовому засіданні приватний нотаріус [PERSON] пояснила, що між [PERSON] та [PERSON] укладався договір дарування, в її присутності сторони одна одній коштів не передавали. [PERSON] був присутній у нотаріальній конторі при укладенні договору дарування між [PERSON] та його дружиною [PERSON] Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування гаража від 19 червня 2009 року [PERSON], перебуваючи в офіційному шлюбі з позивачем [PERSON], набула у власність гараж із цегли та силікатних блоків з прибудовою та цегляним підвалом площею 26,7 кв.м. під номером 38, загальною площею 53,4 кв.м., що знаходиться в м. Славута Хмельницької області в гаражному масиві по вул. Чкалова та розташований на земельній ділянці, що належить Славутській міській раді. Відповідно до ч. 1 ст. 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Тобто, однією, єдиною та безумовною умовою, яка широкому тлумаченню не підлягає, для укладення договору дарування є безоплатна передача майна. Зазначене підтверджується показами свідка [PERSON], який показав суду, що коштів за відчуження гаража шляхом дарування на користь [PERSON] вони ні він особисто, ні його дружина у його присутності, від [PERSON] не отримували. Між його дружиною [PERSON] та [PERSON] укладався договір дарування гаража. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed