Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

прокурор району звернувся з позовом до [PERSON] в інтересах держави в особі Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, [PERSON] про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу обєкту торгівлі, зобовязавши [PERSON] звільнити та повернути самовільно зайняту земельну ділянку розміром 0,0031 га., яка використовується для розміщення торгового павільйону по вул. Київській № 14 в с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області шляхом демонтажу встановленого на земельній ділянці торгового кіоску та приведення землі у придатний для подальшого використання стан за рахунок [PERSON] В судовому засіданні позов підтримала представник прокуратури [PERSON] Представник сільської ради [PERSON] та громадянин [PERSON] позов підтримують Позивач посилається на те, що [PERSON] самовільно зайняла частину земельної ділянки із земель запасу Недобоївської сільської ради площею 0,0012 га. та 0,0019 га. землі, що належать [PERSON], де розмістила торговий кіоск, добровільно звільнити земельні ділянки не бажає. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що дозвіл на відкриття кіоску було надано у жовтні 1993 року сесією Недобоївської сільської ради за погодженням із власником на той час земельної ділянки [PERSON] Спадкоємець майна [PERSON] [PERSON], бувший власник кіоску [PERSON] та [PERSON] мали усну домовленість про оренду землі. [PERSON] її дотримувалась, ставши власником кіоску . [PERSON] сплачувала також оренду плату сільській раді. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] суду ствердив, що він працював головою сільської ради. Сільською радою було надано дозвіл на збір документів для розміщення торгового кіоску, однак рішення з цього питання не було, договору оренди також не було. У 2003 році було дано дозвіл на розміщення торгового кіоску на землі [PERSON] [PERSON], який потім продав кіоск [PERSON] , яка його переробила захопила частину землі сільської ради. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду ствердили, що вони бачили як [PERSON] давав якісь гроші [PERSON], але за що і скільки вони не знають. Свідок [PERSON] суду ствердив, що йому було надано дозвіл на розміщення торгового кіоску на землі [PERSON] за погодженням з нею. Потім він за усною домовленістю продав цей кіоск [PERSON] Свідок [PERSON] суду ствердив, що [PERSON] сплачувала гроші у 2004-2006 рр., у фонд розвитку села . Свідок [PERSON] суду ствердила, що договору оренди землі у [PERSON] немає. [PERSON] , ставши власником землі після смерті [PERSON] звертався у сільську раду про звільнення належної йому земельної ділянки [PERSON]. Судом досліджено письмові докази в справі : запит прокуратурі Хотинського району від Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель, копію акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12 жовтня 2010 року, припис від 12 жовтня 2010 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2010 року, копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 15 жовтня 2010 року, розрахунок шкоди, копію довідки Недобоївської сільської ради № 226 від 08.12.2010 року, викопіровку земельної ділянки, виписку з рішення Недобоївської сільської ради від 16 червня 2004 року, виписку з рішення сільської ради від 23 лютого 2011 року, копію заяви [PERSON], копію рішення сільської ради від 07 жовтня 1993 року, квитанцію від 11.08.2005 року, 11.08.2009 року, довідки сільської ради № 190, 191 від 31.01.2011 року. Судом установленні такі факти та відповідні їм правовідносини : 07 квітня 2003 року Недобоївська сільська рада дозволила гр.. [PERSON] відкрити комерційний кіоск, який за домовленістю із нині покійною [PERSON] було розміщено на належній її землі . Вказаний кіоск через незначний проміжок часу [PERSON] за усною домовленістю продав гр. [PERSON], якій 16 червня 2004 року рішенням Недобоївської сільської ради було надано довідки на збір матеріалів попереднього погодження на розміщення торгової точки по вул. Київській. Після смерті [PERSON] власником земельних ділянок , що її належали з 20.05.2010 року став [PERSON], який став вимагати про звільнення земельної ділянки відповідачем в справі. [PERSON] відмовилась від цього , що стало підставою для звернення [PERSON] із скаргами. 12 жовтня 2010 року при перевірці дотримання вимог земельного законодавства в с. Недобоївці Хотинського району було установлено що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку в с. Недобоївці по вул. Головній № 10 площею 0,0031 га., з якої 0,0012 га. земель із запасу сільської ради та 0,0019 га. землі [PERSON] За вказані дії 15 жовтня 2010 року [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки це будь які дії особи , які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо користування такої земельної ділянки за винятком дій, які відповідно до Закону є правомірними. Відповідно до ст.ст. 152, 157 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок , на яких розташовані обєкти , які підлягають приватизації, в межах їх повноважень , визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 126 ЗК України права власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Згідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Даною статтею також визначається, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб , які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до припису ч. 3 ст. 212 Земельного кодексу України, повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. В добровільному порядку земельна ділянка відповідачем не повернута. Таким чином, позов слід задовольнити.

Outcome: approved