Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що 21 серпня 2008 року він виїжджав із свого домоволодіння по вул. Рєпіна, 16 на автомобілі повз домоволодіння відповідачки, оскільки іншого можливого виїзду на проїжджу частину немає та обминаючи цеглу, яку відповідачка вигрузила на земельній ділянці загального користування роздавив гарбузове бадилля внаслідок чого відповідачка виражалась на адресу позивача нецензурною лайкою. 24 серпня 2008 року за схожих обставин виїжджаючи зі свого автомобіля та намагаючись обїхати інші автомобілі роздави гарбузове бадилля в звязку з чим відповідачка знову виражалась нецензурною лайкою, чим завдала моральної шкоди, яка виявилась у душевних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою відповідачки, тому позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що вона 21 серпня 2008 року та 24 серпня 2008 року не ображала позивача по справі, а лише коли позивач на автомобілі переїхав по огороду відповідача та роздавив два гарбузи вона зробила йому зауваження. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З показів свідка [PERSON], вбачається, що він являється сусідом сторін по справі та 21 серпня 2008 року він попросив [PERSON] допомогти перевезти на його автомобілі гарбузи до його домоволодіння навпроти двору відповідачки стояли автомобілі, тому позивач обїжджаючи вказані автомобілі проїхали по городу відповідачки, який розташований на проїжджій частині та роздавили два гарбузи, при цьому у відповідачки відсутній дозвіл Золотоніської міської ради на використання частини проїжджої часини по вул. Рєпіна для огороду, після чого відповідачка [PERSON] підбігла до нього та позивача [PERSON] та почала ображати позивача нецензурною лайкою. 24 серпня 2008 року позивач виїжджаючи на проїжджу частину та обминаючи цеглу, яка знаходилась навпроти будинку відповідачки по справі знову проїхав по городу відповідачки, що знаходиться на проїжджій частині внаслідок чого відповідачка виражалась нецензурною лайкою на адресу позивача по справі. Згідно показів свідка [PERSON], вбачається, що вона являється сусідкою сторін по справі 21 серпня 2008 року її чоловік [PERSON] попросив позивача [PERSON] перевести гарбузи, при цьому вона знаходилась на подвірї свого будинковолодіння та чула лайку між позивачем та відповідачкою, яка виражалась нецензурною лайкою на адресу позивача після чого повернувся її чоловік та пояснив, що лайка виникла внаслідок того, що позивач роздавив два гарбузи на проїжджій частині по вул. Рєпіна, яку відповідачка використовує без наявного дозволу Золотоніської міської ради під огород. 24 серпня 2008 року її чоловік знову звернувся до позивача з проханням допомогти перевезти меблі до будинку та знову вона чула лайку між сторонами по справі та чоловік повернувшись розповів, що обминаючи цеглу яка знаходилась навпроти будинку відповідачки по справі позивач знову проїхав по городу відповідачки, що знаходиться на проїжджій частині внаслідок чого відповідачка виражалась нецензурною лайкою на адресу позивача по справі. З показі свідка [PERSON], вбачається, що він проживає по сусідству зі сторонами по справі і 21 серпня 2008 року він чув, що між сторонами по справі була лайка, але причини лайки він не знає та нецензурних слів з боку відповідачки він чув, оскільки його подвіря знаходиться на відстані близько 25 м та він сув лише крики сторін по справі. Згідно показів свідка [PERSON], вбачається ,що вона являється дочкою відповідачки [PERSON] та проживає разом з нею в одному будинку самого конфлікту вона не бачила, а лише бачила, що позивач знаходився біля її будинку та кричав на адресу відповідачки та розмахував руками в її бік, після чого прийшов син позивача [PERSON] та забрав [PERSON] позивача по справі. Підтвердила, що проїжджу частину по вул. Рєпіна відповідачка використовує під огород без відповідного дозволу Золотоніського міськвиконкому. З показів свідка [PERSON], вбачається, що він являється внуком відповідачки по справі та проживає з нею в одному будинку та 21 серпня 2008 року він знаходився в будинку та почув лайку вийшовши на подвіря він побачив, що [PERSON] стоїть біля калітки та лаялась з позивачем, при цьому позивач ображав [PERSON] неприємними словами, після чого до них підійшов син позивача [PERSON] та забрав позивача, а він в свою чергу почав забирати відповідачку з метою уникнення подальшого конфлікту Згідно показів свідка [PERSON], вбачається, що вона являється дочкою відповідачки [PERSON] вона приїхала до будинковолодіння, що знаходиться по сусідству з відповідачкою та побачила біля калітки свого будинку стоять [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] лаялась з позивачем [PERSON]М, який стояв на вулиці, після чого прийшов син позивача [PERSON] та забрав свого батька [PERSON] , при цьому нецензурної лайки з боку сторін по справі вона не чула. З оглянутої в судовому засіданні адміністративної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до Золотоніської міської ради, виконавчого комітету Золотоніської міської ради, третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання незаконною бездіяльності по факту самозахвату частини вул. Рєпіна м. Золотоноша, вбачається, що відповідачка [PERSON]А самовільно захопила частину вулиці Рєпіна м. Золотоноша та використовує її як город та визнано незаконною бездіяльність органів місцевого самоврядування, щодо організації благоустрою по вул. Рєпіна м. Золотоноша. Згідно оглянутих в судовому засіданні фотознімків , вбачається, що відповідачка і на даний час використовує проїжджу частину дороги по вул. Рєпіна м. Золотоноша для ведення городництва без будь якого дозволу Золотоніської міської ради чим обмежує можливість проїзду до своїх будинковолодінь інших жителів вул.. Рєпіна м. Золотоноша. Згідно ч.1 ст.1667 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачка 21 серпня і 24 серпня 2008 року ображала позивача нецензурною лайкою і причиною тому був самозахват відповідачкою частини проїжджої дороги під огород по вул. Рєпіна м. Золотоноша, що унеможливлює проїзд по дорозі автомобілів без виїзду на город, який використовується відповідачкою по справі, чим завдала позивачу моральної шкоди. Обмірковуючи яку суму моральної шкоди необхідно стягнути з відповідачів на користь позивачів, суд враховує межі розумності та справедливості, і те що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоровя визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, стан тяжкого психологічного та нервового шоку, психічні та моральні страждання, негативні емоції та переживання, які вимагали та вимагають і по даний час додаткових зусиль для організації щоденного життя, вважає за справедливе частково задоволити позов і стягнути з відповідачки моральну шкоду в сумі 450 грн. Оскільки суд задовольнив позов частково то стягує з відповідача на користь позивача державне мито в сумі 100 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: partial