Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 серпня 2010 року звернулася до суду з позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леніна №24 в с. Колонтаїв Краснокутського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з метою купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Леніна №24 в с. Колонтаїв Краснокутського району Харківської області 18 березня 2010 року, домовившись з гр. [PERSON] про ціну та всі істотні умови договору купівлі-продажу, сплатила йому 40000 грн, про що було вказано в розписці. [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] пообіцяли нотаріально оформити договір купівлі-продажу після проведення первинної інвентаризації майна, оскільки зазначений житловий будинок з господарськими будівлями не оформлений належним чином. Але відповідач [PERSON] по теперішній час ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі, посилаючись на свій зайнятість та хворобу. Тому вищезазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом своїх законних прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діяв по довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, а саме просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Леніна №24 в с. Колонтаїв Краснокутського району Харківської області та визнати за [PERSON] право приватної власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] з метою купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Леніна №24 в с. Колонтаїв Краснокутського району Харківської області 18 березня 2010 року домовилася з відповідачем [PERSON] про ціну та всі істотні умови договору купівлі-продажу, сплатила йому за будинок кошти в розмірі 40000 грн, про що зазначили в розписці. Згідно довідки Колонтаївської сільської ради від 12.08.2010 року за №331 дане домоволодіння згідно запису №28 в погосподарській книзі №1 числиться за [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, це підтверджено письмовими доказами, наданою розпискою від 18.03.2010 року, яка мається в матеріалах справи, але відповідач [PERSON], не зважаючи на домовленість, ухиляється від його виконання, мотивуючи тим, що через свою хворобу не може оформити купівлю-продаж будинку, а тому дану дію щодо відмови в нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу суд розцінює, як дію, яка не залежить від волі відповідача. Відповідно ст.219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо судом встановлено, що він відповідав справжній волі особи, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджає обставина, яка не залежить від її волі. Судом встановлено, що отримання коштів відповідачем за продаж домоволодіння є свідченням того, що дана особа прийняла на себе певні зобовязання, також даний факт підтверджується наданою відповідачем заявою. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись своєчасно та належним чином. Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається. Оскільки згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, поясненнями сторін, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивачки, оскільки вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved