Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного нотаріуса Новгород- Сіверської районної державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанову про відмову в вчиненні нотаріальної дії, зобовязання вчинити дії. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою №716/02-31 від 17 листопада 2010 року Державного нотаріуса Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,13 га за. адресою м.Новгород-Сіверський вул.І.Богуна 56 в звязку з відмовою видачі з спадкової справи оригіналу державного акту на земельну ділянку ІІ-ЧН 022887, виданого 05 червня 2003 року Новгород-Сіверською міською радою і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на землю за номером 43 , що належала його матері [PERSON], яка померла. Після її смерті спадщину прийняв її чоловік та його батько [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину. Про те за життя не встиг отримати державний акт на право власності на землю, оскільки, також помер. Вважає , що доводи наведені в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії є штучними, оскільки, належність земельної ділянки носить безспірний характер. Просив суд постанову №716/02-31 від 17 листопада 2010 року Державного нотаріуса Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії скасувати як незаконну та зобовязати Державного нотаріуса Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори [PERSON] звернутись з письмовим запитом до органу, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок про підтвердження того, що державний акт на право власності на земельну ділянку П-ЧН 022887, виданого 05 червня 2003 року Новгород-Сіверською міською радою і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на землю за номером 43 , не виданий новому власнику, а в разі підтвердження даного факту зобов'язати Державного нотаріуса Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори [PERSON]Л вилучити державний акт на право власності на землю (земельну ділянку) та здійснити відмітки про перехід права власності на неї. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги свого довірителя [PERSON] також підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] нотаріус Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що вона діяла згідно закону. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 1276 ЦК України зазначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому і частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч. 1 ст.126 ЗУ України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно ч.2 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою... б) свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку..., положення цього Закону щодо посвідчення права власності на земельні ділянки документами зазначеними у частині другій статті 126 ЗУ України поширюються також на випадки, коли зазначені документи були укладені (видані) до набрання чинності цим Законом, але державні акти на право власності на земельні ділянки видані не були. В такому випадку нотаріус, який посвідчив (видав) відповідний документ, звертається з письмовим запитом до органу, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, про підтвердження того, що державний акт на право власності на землю ( земельну ділянку) не виданий новому власнику земельної ділянки. Після надходження до нотаріуса письмового підтвердження такого факту державний акт на право власності на землю ( земельну ділянку) вилучається нотаріусом із його справ та після здійснення відмітки про перехід права власності на неї, долучається до відповідного документа , зазначеного у частині другій статті 126 Земельного кодексу України. Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови №7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає , що відповідно до ст..1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова №716/02-31 від 17 листопада 2010 року винесена [PERSON] нотаріусом Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною та підлягає скасуванню... На підставі наведеного,

Outcome: approved