Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У червні 2010 року Миколаївська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої по пров. Полярний,2-В в м. Миколаєві та знесення самочинної забудови. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем ведеться будівництво капітальної прибудови до і квартири №87 на другому поверсі житлового будинку по пров. Полярному, 2-В в м. Миколаєві без відповідних дозвільних документів та відведення земельної ділянки під будівництво. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за його рахунок прибудови розміром 6x2,5 кв.м., загальною площею 12,20 кв.м. до квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник Миколаївської міської ради позовні вимоги підтримав при цьому пояснив, що будівництвом відповідача порушено право власності територіальної громади на земельну ділянку, оскільки захоплена ним самовільно. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що зазначена прибудова була збудована на підставі проекту зі згодою компетентних органів, виділу земельної ; ділянки під будівництво не потрібно. Представник Інспекції ДАБК у судовому засіданні вважала, що позов підлягає задоволенню, оскільки дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідача відсутній. Третя особа [PERSON] та його представник наполягали на задоволенню позову, та зазначали, що зведена камяна відповідачем прибудова заважає проникненню світла до його квартири. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. І На підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2001 року, посвідчений Універсальною Біржею «Південь» та зареєстрованого в ММБТІ за реєстровим №16670 від 17.01.2002р. [PERSON] належить двокімнатна квартира №87, розташована на другому поверсі по пров. Полярному, 2-В в м. Миколаєві. Квартира №83, що розташована на першому поверсі будинку №2-В по пров. Полярному в м. Миколаєві на праві приватної власності належить гр. [PERSON]. Розпорядженням адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 03.06.2008р. за №220р, [PERSON] надано дозвіл на будівництво лоджії до кв.№87 по пров. Полярному, 2-В в м. Миколаєві згідно затвердженого проекту, розробленому СК «Агреекспорт». Довідкою ММБТІ від 19.02.2010р. та актами перевірки інспекції ДАБК від 30.09.2009р., 19.10.2010р. встановлено, що відповідач здійснив самочинне будівництво до належної йому квартири №87, по пров. Полярному м. Миколаєві без дозволу на виконання будівельних робіт, внаслідок чого побудував лоджію 2,50x6,00 загальна площа 12,20кв.м. за рахунок самовільного захоплення земельній ділянки площею 12,20кв.м, що належить територіальній громаді міста Миколаєва. В результаті добудови лоджії, квартира трикімнатна, загальна площа 63,70кв.м, житлова 34,40кв.м. Законами України «Про планування і забудову території», «Про основи містобудування», якими визначені основні правила та вимоги забудови території і використання земель, здійснення будівництва на земельних ділянках, не наданих відповідно до вимог Закону, без отримання дозволів на будівництво та виконання будівельних робіт є самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством. Постановою Інспекції ДАБК від 18.06.2009 р. відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно до ст.ст. 376, 391 ЦПК України власник майна, може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованих споруд при суттєвому порушенні при здійсненні самочинного будівництва належних йому прав. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснює будівництво від її проведення, знесення самочинного будівництва можливо за позовом органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.ст. 152, 212 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам з приведенням їх у придатний стан за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Таким чином, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх у сукупності, суш вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем здійсненне самочинне будівництво за відсутності дозволу на будівництво та виконання будівельних робіт, та погодження у встановленому порядку відповідності його проекту будівельним, санітарним і протипожежним норм та правилам (ДЬН А.2.2-3-97, Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних ( робіт від 25.12.2000р.) на самовільно зайнятій земельній ділянці не відведеної для цієї мети, з порушенням її цільового використання, що в цілому суперечить суспільним інтересам територіальної громади. Твердження відповідача про те, що для будівництва не потрібно відведення земельної ділянки, судом до уваги не приймаються, оскільки не дають право на самовільне її зайняття та проведення на неї будівництва. Крім цього, відповідно до п.2.1. Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у спільне користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків, 1 затвердженого спільним наказом Держкомзему, Держкоммістобудування, Держжитлокомунгоспу та Фонду держмайна України від 1996р. за №32/30/53/396, прибудинкова територія, на якій відповідачем здійснено самовільне будівництво прибудови до квартири не може виділятися для обслуговування частини будинку (квартири, тощо) та виділення частки земельної ділянки з прибудинкової території та її окреме відчуження не допускається. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові втрати: судовий збір у розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved