Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

У серпні 2010 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] 04 грудня 2007 року укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб HONDA CIVIC, державний реєстраційний № [NUMBER]. 25 червня 2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода ( далі ДТП ) за участю транспортного засобу, який належить страхувальнику та транспортного засобу «CHEVROLET AVEO» з державним реєстраційним № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який визнаний винним у скоєнні ДТП. Транспортному засобу HONDA CIVIC, державний реєстраційний № [NUMBER] завдано механічні пошкодження. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 12027,16 грн. Згідно ст. 27 ЗУ Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу кошти в розмірі понесених витрат та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема через повідомлення в газеті «Урядовий курєр» №216 від 18.11.2010 року. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] 04 грудня 2007 року укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб HONDA CIVIC, державний реєстраційний № [NUMBER]. Згідно довідок, виданих [PERSON] Управлінням Державтоінспекції ГУ МВС України в м. Києві, 25.06.2008 року на перехресті вул. Лугова та Оболонська в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль HONDA CIVIC, державний реєстраційний № [NUMBER], ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.08.2008 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно повідомлення про подію з транспортним засобом від 01.07.2008 року №364, поданого [PERSON] позивачу, 25.06.2008 року на перехресті вул. Лугова та Оболонська в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль HONDA CIVIC, державний реєстраційний № [NUMBER]. Згідно звіту №57 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу HONDA CIVIC, державний реєстраційний № АА3892, вартість матеріального збитку складає 27 063,04 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування страховим актом №363, до виплати підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 12027,16 грн. Власник пошкодженого автомобіля одержав страхове відшкодування в розмірі 12027,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 549 від 28.04.09р. З метою відшкодування заподіяного збитку 20.05.2010 року на адресу відповідача позивачем надсилався лист-попередження про сплату коштів в розмірі 12027,16 грн. За змістом статті 1187 ЦК України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок неперебоної сили або умислу потерпілого. Віповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON]А, який визнаний винним у вчиненні ДТП, вартості витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved