Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивач по первісному позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулась до суду із юзовом до [PERSON], третя особа КП «ВЖРЕУ-4» про усунення перешкод у користуванні житлом. До початку судового розгляду справи позивачі змінили предмет та підстави позовних вимог, зокрема, останні позиваються до [PERSON], третя особа КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи заяву наступним. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №19487 від 21.05.1998 року їм /позивачам/ на праві приватної власності належить квартира №120 по вул. Петровського в м.Черкаси. В квартирі зареєстрований, але фактично не проживає з червня 2007 року відповідач [PERSON], з яким позивач [PERSON] співмешкала. Як підставу залишення квартири [PERSON], позивачі вказують на існування постійних сварок та непорозумінь між останнім та [PERSON] Відповідач не сплачував комунальні послуги, що призводить до переплат, які несуть позивачі. Факт непроживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 02.10.2009 року. Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право корис тування житловим приміщенням, а саме квартирою №120 по вул. Петровського, 163 в м. Черкаси. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні, позивач [PERSON] також пояснила, що дійсно під час останньої сварки з [PERSON] в червні 2007 року, вона викликала працівників міліції, які доставили останнього до райвідділу міліції. Після чого, [PERSON] деякий час не з'являвся, а тому вона, з метою захисту своїх дітей та запобігання контакту із ними /дітьми/ та [PERSON] в зв'язку з його неправомірними діями - сварками, конфліктами, які проходили в присутності дітей, - вона прийняла рішення щодо заміни вхідних дверей та дверних замків. При цьому всі речі [PERSON] були зібрані нею та отримані згодом [PERSON] Відповідач не приймав жодних мір щодо повернення до квартири - не приходив до квартири, не намагався вести переговори тощо. Крім того, він протягом трьох років /з червня 2007 року/ жодного разу не сплатив комунальних послуг на утримання квартири, в тому числі в своїй частині. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Позивачі [PERSON], [PERSON] дали аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, пояснив, що з березня 1994 року він та позивач [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство тощо. З 2007 року вона /[PERSON]/ почала ставитись до нього упереджено, намагаючись виселити його з квартири №120, по вул. Петровського, 163 в м. Черкаси. Результатом цього став виклик [PERSON] працівників міліції нібито з причини вчинення сварки та погроз з його боку. Після того, як він повернувся із райвідділу міліції, було з'ясовано, що [PERSON] замінила двері та замки, таким чином він був позбавлений свого майна, що знаходилось в квартирі. Підтвердив, що дійсно не сплачував за комунальні послуги по утриманню квартири, а також не намагався з'ясовувати розмір таких плат за користування житлом ані у ВЖРЕУ, ані у [PERSON] та її дочок, послуги не оплачував. Представник третьої особи КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради попередньо подали заяву про слухання справи за їх відсутністю. Крім того, до початку розгляду справи по суті, відповідачем [PERSON] поданий зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа КП «ВЖРЕУ-4» про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, мотивуючи його наступним, з березня 1994 року він разом із відповідачем [PERSON] /позивачем по первісному позову/ проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. З 2007 року відповідач [PERSON] почала вчиняти дії, направлені на його виселення із квартири [ADDRESS]. Результатом цього став виклик відповідачкою працівників міліції з мотивів, начебто він в нетверезому стані вчинив сварку та погрожував їй. Його було затримано працівниками міліції, і коли він повернувся до квартири, він виявив, що [PERSON] замінила вхідні двері та замки, позбавивши його свого майна, яке залишилось в квартирі. Таким чином, вважає, що він зареєстрований в квартирі як чоловік [PERSON].з вини останньої та створення нею перешкод, він позбавлений можливості надалі проживати однією сім'єю та користуватись житловим приміщенням. Просить вселити його в квартиру [ADDRESS]; зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні зазначеною квартирою. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав, просив, його задоволити, своїми поясненнями підтвердив обставини, викладені у його заяві. Позивачі по первісному позову, відповідачі по зустрічному позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов про вселення не визнали, [PERSON] пояснила, що квартира №120, по вул. Петровського, 163 в м. Черкаси є їх власністю, [PERSON] не є власником вказаної квартири. Вважає, що його вимоги про вселення безпідставні, вселення неможливе також із тих підстав, що квартира є двокімнатною, в ній проживає вона, її дочки та зять. Перспективи проживання її з [PERSON] однією сім'єю немає, на час розгляду справи він є сторонньою особою, що унеможливлює його проживання в квартирі. Суд, заслухавши позивачів по первісному позову [PERSON], [PERSON]М, [PERSON], їх пояснення як відповідачів по зустрічному позову, [PERSON] як відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №120 по вул. Петровського в м. Черкаси, та відмови у позові останнього про його вселення в вищевказане жиле приміщення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 21.05.1998 року, виданого Придніпровським райвиконкомом, квартира [ADDRESS] належить позивачам по первісному позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки KB ВЖРЕУ-3 від 09.07.2009 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який зареєстрований як піднаймач. Досліджуючи обставини по первісному позову про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд дав оцінку діям позивачки [PERSON] щодо заміни в червні 2007 року вхідних дверей та замків, і визнав їх вимушеною необхідністю, яка була направлена на запобігання негативного впливу протиправних дій [PERSON] відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Факт звернення [PERSON] щодо протиправних дій [PERSON] підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно останнього від 26.06.2007 року ДІМ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області. Крім того, показаннями свідків [PERSON] JI.I., [PERSON], [PERSON] - сусідів позивачів по первісному позову, допитаних в судовому засіданні, встановлено, що речей [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не має. Відповідача [PERSON] не бачили в даній квартирі з 2007 року. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в порушення ст.68 ЖК України, якою передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, за період з 2007 року не сплачував таку плату. Доказів щодо спроби останнього встановити розмір такої плати, зокрема його частки, а також його намагань здійснити оплату таких комунальних послуг тощо, [PERSON] суду не представлено, а судом під час розгляду справи, - не встановлено. Суд також не встановив спроби [PERSON] повернутись до житла - ані шляхом переговорів з позивачами, ані звернення до відповідних правоохоронних органів, ані до суду щодо захисту своїх порушених прав. Між позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], як з власниками квартири, іншої угоди, в т.ч. і договір найму (оренди) житла (ст. 158 ЖК України, ст. 810 ЦК України), яка б давала право відповідачу [PERSON] користуватись квартирою - не укладалось. У відповідності із нормами ст. 64 ЖК України, відповідач [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON], так як даний факт не встановлений, в тому числі й в судовому порядку, а навпаки [PERSON] знаходиться в неприязних стосунках з позивачем [PERSON] Приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що під час розгляду позову про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, мають бути застосовані положення ст. ст. 71, 72 ЖК України. Факт втрати [PERSON] права користування квартирою, окрім показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтверджується також доказами /квитанціями/ оплати квартирної плати позивачем [PERSON] Вирішуючи питання щодо позовних вимог про вселення [PERSON] у квартиру №120 за вищевказаною адресою, суд не може нехтувати правами інших власників окрім [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які можуть бути порушеними під час користування [PERSON] даною квартирою. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми кріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Крім того, ст. ст. 150, 155 ЖК України передбачено громадяни, які мають у приватній іасності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання генів сім'ї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; власника не може бути >збавлено права користування жилим будинком (квартирою). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь- :их порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386 К України. Крім того, у відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, судом досліджено та дана належна оцінка ордеру на жиле приміщення, виданого [PERSON] та членам його сім'ї згідно рішення Черкаського міськвиконкому №213 від 18.05.1993 року на квартиру [ADDRESS], та незважаючи на те, що відповідно до довідки КП ЧООБТІ про відсутність у [PERSON] нерухомого майна. Наявність даного ордеру вказує, що він не був позбавлений права на приватизацію нерухомості. За висновками суду, [PERSON] хоча й не зазначив матеріально-правового обґрунтування своїх вимог, однак суд з метою швидкого і ефективного розгляд справи допустив подання його позову за відсутності чіткого правового обґрунтування вимог. Суд вважає, що [PERSON] не доведено обставини порушення його права на вселення в квартиру [ADDRESS]. Наявність досліджених та перевірених судом наданих сторонами доказів, дають суду підстави для постановления рішення про задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмови у зустрічному позові [PERSON]

Outcome: approved