Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивач 06 жовтня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 червня 1988 року. Від спільного подружнього життя з ним вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Тому, вона змушена була звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на її користь та на утримання дітей [PERSON]. [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/2 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімуму встановленого законом, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18 червня 1988 року, зареєстрованому відділом ЗАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №667 (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Діти проживають разом з матір'ю (а.с.7), і перебувають на її утриманні. Батько матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Натомість, судом встановлено, що на теперішній час домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей, між сторонами немає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, матеріального становища батька та матері дітей, а також враховуючи те, що крім малолітніх дітей сторони ще мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], із позовом про стягнення аліментів на утримання якої [PERSON] також звернулась до [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 5/12 частин із всіх видів його заробітку на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в судовому порядку, починаючи з 06 жовтня 2010 року і до повноліття дітей. Через те, що позивач в силу ст.4 Декрету КМУ «Про держане мито» та п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то в силу ст.88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial