Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

23.11.2010 року ЗАТ Страхова компанія Український страховий стандартзвернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що за договором страхування К № 049616 від 16.12.2008 року між АСТ АИС Полісповним правонаступником якого є ЗАТ Страхова компанія Український страховий стандартта [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортного засобу на легковий автомобіль Geely 7162 д.р.н. АТ 2273 АТ. 27.12.2008 року в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецька відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій мало міце зіткнення застрахованого автомобіля [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] відповідно довідки ВДАІ з обслуговування м. Івано-Франківська при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області №384 від 30.12.2008 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керуючи автомобілем ВАЗ 21083 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з застрахованим автомобілем. 02.02.2009 року Галицький районний суд Івано-Франківської області виніс Постанову, відповідно до якої [PERSON] визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, у встановленому чинним законодавством України порядку вина [PERSON]І в виникненні ДТП встановлена та доведена. А відтак відповідач по справі винний у настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхуваннята ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Згідно складеного страхового акту № 1962-3902/09 та норм ст. 25 Закону України Про страхування перераховано страхове відшкодування в розмірі 972,32 грн. Таким чином борг відповідача перед позивачем складає 972,32 грн. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задоволити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що згідно заяви на страхування транспортного засобу між АСТ АИС Полісповним правонаступником якого є ЗАТ Страхова компанія Український страховий стандартта [PERSON] укладено договір К№ 049616 від 16.12.2008 року добровільного страхування транспортного засобу (а.с.16-31). Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій мало місце зіткнення застрахованого автомобіля з автомобілем під керуванням [PERSON], якого визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.41). Згідно звіту №02.09 від 04.03.2009р. про оцінку транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 1\~288,08 грн. (а.с.43-52). Відповідно до складеного розрахунку страхового відшкодування та норм ст. 25 Закону України Про страхуванняперераховано страхове відшкодування в розмірі 972,32 грн. (а.с.68-69). Таким чином вимога позивача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу до відповідача по справі є обґрунтованою (а.с.70-71). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 25, 27 Закону України Про страхуваннята

Outcome: approved