overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.06.2008 р. між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 1080/08/05 про надання кредиту в сумі 5000 грн. на строк до 25.06.2011р. За користування кредитними коштами була встановлена плата в розмірі 24 відсотка річних. Однак, відповідачка не виконує умов кредитного договору, ухиляється від виконання договірних зобовязань. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задовольнити. Відповідачка була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, однак в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини своєї неявки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 26.06.2008р. між сторонами був укладений кредитний договір № 1080/08/05 на суму 5000 грн. на строк до 25.06.2011р. включно. Згідно п.3.3.3. відповідач зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п.2.5.1 цього договору та не пізніше 25.06.2011 р. повернути позивачу всю суму наданих кредитних коштів, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливі штраф та пеню. Згідно п.1.4 за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 24 відсотки річних. Відповідно до п. 3.2.6. кредитодавець достроково вимагає повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1080/08/05 від 25.06.2008р., така станом на 09.09.2010р. становить 6697,99 грн., в тому числі: кредит 4394,42 грн., відсотки 1603,70 грн. Згідно п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 24 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 159. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження і-ВЛ № 060474). Причиною розпаду сімї стало те, що у подружжя різні інтереси та погляди на життя. Шлюбні стосунки припинено з березня 2009 року, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить прийняти заочне рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 24 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 159. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження і-ВЛ № 060474). Причиною розпаду сімї стало те, що у подружжя різні інтереси та погляди на життя. Шлюбні стосунки припинено з березня 2009 року, спільне господарство не ведеться. Таким чином, приймаючи до уваги положення ст. 112 СК України, про те що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідно до ч. і ст. її ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Питання про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається позивачем у позові не ставиться, в звязку з чим вирішити питання про зміну прізвища під час ухвалення рішення про розірвання шлюбу не є можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що 20 липня 2007 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, майже рік спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з?явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 25). Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у їх сукупності дійшов висновку, про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 20 липня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 12 лютого 2010 року № 132998, актовий запис № 726, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з відповідачкою. Майнового спору сторони не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися у вересні 2009 році, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Сторони проживали в незареєстрованому шлюбі з квітня 2007 року. У спільному подружньому житті народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач з сімєю не проживає, не надає позивачці постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча в змозі її надавати, оскільки він працездатний. Позивачці відомо, що відповідач 22 липня 2010 року був засуджений до позбавлення волі. Так як позивачка відчуває матеріальні труднощі і їй важко самій утримувати сина, вона просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивачка просить стягнути з [PERSON] витрати на отримання нею правової допомоги - 350 грн. В судовому засідання позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не зявився на розгляд справи, так як знаходиться в місцях позбавлення волі. Від нього надійшла письмова заява, де відповідач пояснює, що згоден з позовними вимогами, тобто згоден виплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, згідно копії свідоцтва про народження дитини серії І-ЖД № 129820 від 04 березня 2008 року, актовий запис № 183, є батьком [PERSON], [INFO] від матері [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позов поданий 11.10.2010 року , в судовому засіданні повністю підтриманий позивачкою по справі, яка в обгрунтування своїх вимог вказала на оставини, викладені нею в позовній заяві Позивачка вказала, що проживала з відповідачем однією сімєю до липня 2009 року. Зараз не підтримують сімейних стосунків , вона вибула з місця проживання відповідача до своїх батьків, де зараз і проживає, донька проживає з нею. Відповідач добровільно аліменти на утримання дитини не сплачує, тому вона підтримує свої позовні вимоги, просить суд розірвати шлюб, стигнути аліменти у розмірі 1/3 частини доходів відповідача , поклавши всі витрати у справі на відповідача. Також при постановленні рішення вона вважає за необхідне вказати, що бажає носити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач гр. [PERSON] позовні вимоги визнав частково , пояснивши суду, що позивачка невірно вказала обставини та підстави, які спонукають її до підтримання позову про розірвання шлюбу,також він не вбачає підстав для понесення додаткових витрат на дитину. [PERSON]С уточнив, що фактично він не проживає з позивачкою з липня 2010 року, також він не зловживає спиртними напоями і не вів себе непристойно в сімї, але працював та виїздив у відрядження. На даний час не має змоги зустрічатися з донькою, бо не знав про її дійсне місце перебування. За наявною у нього на цей час інформацією дружина проживає з іншим чоловіком, тому відповідач не мав змоги бачитися з своєю дитиною, також не надавав їй матеріальної допомоги. Заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов повинен бути задоволеним частково в частині стягнення аліментів, а в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу - повністю. Сторони однією сімєю не проживають близько чотирьох місяців , позивач та відповідач за цей час не намагалися зберегти сімю, на даний час позивачка не має бажання продовжувати сімейні відносини з чоловіком,а при розірванні шлюбу просить суд повернути їй дошлюбне прізвище. Стосовно розміру аліментів, заявлених до стягнення, суд вважає, що вони повинні бути стягнені у розмірі 1А частини доходів відповідача та не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку зі дня подання позову та до повноліття гр. [PERSON], [INFO], батьком якої вказаний відповідач у справі відповідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 060028« виданого в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Доводи позивача про покладення витрат по розірванню шлюбу та стягнення аліментів на відповідача також можуть бути задоволеними з причин знаходження на утриманні позивача малолітньої дитини так і відповідно до вимог закон\\*. Стягнення аліментів в розмірі місячного платежу підлягає негайному виконанню . В задоволенні позовних вимог щодо зобовязання приймати участь у додаткових витратах на дитину повністю відмовити за безпідставності цих вимог на час розгляду справи по суті. На основі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

позивач просить суд визнати припиненим з 30.09.2008року договір поруки № 0703-1 від 07.03.2007р. укладений між СФГ „Довіра'' (поручитель), КБ „Західінкомбанк" ТзОВ в особі Рівненської філії КБ „Західінкомбанк" ТзОВ, правонаступником якого являється ПАТ „Західінкомбанк" в особі Рівненської філії ПАТ „Західінкомбанк" (кредитор), та [PERSON] (позичальник). В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що умовами додаткового договору від 30.09.2008р. збільшено розмір зобов'язання позичальника перед кредитором, а відтак, і збільшено обсяг відповідальності поручителя. Згоди на підвищення відсоткової ставки за користування кредитними коштами поручитель не давав. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, в наслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обємі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і просить справу слухати у його відсутність. Відповідач ПАТ „Західінкомбанк" позовні вимоги не визнав, подавши свої заперечення, справу просить слухати у його відсутність. Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 07.03.2007р. між СФГ „Довіра" (поручитель), КБ „Західінкомбанк" ТзОВ в особі Рівненської філії КБ „Західінкомбанк" ТзОВ, правонаступником якого являється ПАТ „Західінкомбанк" в особі Рівненської філії ПАТ „Західінкомбанк" (кредитор), та [PERSON] (позичальник) укладено договір поруки № 0703-1. За даним договором (п.1.1.), поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником в повному обсязі усіх зобов'язань позичальника, що випливають з кредитного договору №0703 від 07.03.2007р., і додаткових до нього договорів, укладених між кредитором та позичальником (а.с.3). Враховуючи викладене, суд не вбачає укладення додаткової угоди від 30.09.2008 р. (а.с.5) між КБ „Західінкомбанк" та [PERSON] як зміну зобов'язання яка здійснена всупереч договору поруки, що тягне за собою його припинення відповідно до ст.559 ч.1 ЦК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вказуючи на те, [PERSON], проживає в [INFO]. Кіровоградської області, та являється споживачем комунальних послуг, які надає позивач по справі. За отримані комунальні послуги відповідач не сплачує.чим порушує п.30 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення населених пунктах України. Згідно Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення населених пунктах України, позивач проводив нарахування плати за надані послуги з водопостачання відповідно до тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення для населення Позивач зобов'язання по наданню комунальних послуг виконує в повному обсязі. В свою черг> відповідач належним чином не виконує своїх зобов'язань, в зв'язку з чим заборгованість відповідача за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 0107.2010 року становить 10038 гри. 01 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Пославшись на матеріали позовної заяви. Відповідач в судовому засідання не з»явився, про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, відповідач яка проживає [INFO], кв.П смт. Смоліне, Маловисківського району Кіровоградської області є споживачем комунальних послуг які надає комунальне підприємством «Енерговодоканал». Позивач виконує взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, в той час як відповідач належним чином за отримані послуги з водопостачання не розраховується. Відповідно до поданої довідки (а.с.5) заборгованості по оплаті за водопостачання, водовідведення та теплопостачання відповідача станом на 01.07.2010 року складає 10038грн.01 коп. водопостачання та водовідведення 4429грн, 13коп, теплопостачання 5608грн.88 коп. Відповідно до ст.ст. 525. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в устано&тений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Крім того, статтями 66. 68. 162 ЖК України передбачено, що квартиронаймач (власник) зобов'язаний своєчасно розраховуватися за комунальні послуги у визначені законом строки. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що нарахований відповідачу борг за надані комунальні послуги є обгрунтованим, а тому підлягає стягненню. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судові витрати витрати на на користь позивача. На підставі ст.ст. 525. 526 ЦК України, ст.ст. 64, 162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання на території с. Малятинці на час аварії на Чорнобильській АЕС, мотивуючи свої вимоги тим, що їм як малолітнім та постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи були видані посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, оскільки с. Малятинці Кіцманського району Чернівецької області згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 31.07.1991 року відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії внаслідок аварії на ЧАС. Вказує на те, що видати їм посвідчення як громадянам, що постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не можуть, так як на той час вони не були зареєстровані в с. Малятинці, хоча фактично проживали на даній території, тому просили заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії II- МИ № 356909, [PERSON] (дошлюбне - [PERSON]) Л.В. народилася 22.03.1984 року в с. Малятинці Кіцманського району Чернівецької області. З посвідчень дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д № 572554, серії Д № 572553, серії Д № 572552 виданих заявникам, вбачається, що останні будучи малолітніми постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. З довідки від 16.05.2005 р. № 598, виданої Малятинецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] (дошлюбне - [PERSON]) Л.В., [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO] з 1986 року, але прописані були в 1991 році, та як діти стояли на «Д» обліку в Малятинецькому [PERSON] та Ставчанській дільничній лікарні. [PERSON] виховувалась в дитячому садку радгоспу до 1990 року, а в 1990 році пішла в перший клас Малятинецької школи. Вищенаведені обставини також підтверджуються свідоцтвом про народження серії Х-ЖГ № 479523, свідоцтвом про народження серії ХП-ЖГ 300919, свідоцтвом про одруження серії 1-МИ № 072538, довідками [PERSON], довідками Ставчанської дільничної лікарні: № 747 від 6.12.2004 р., № 253 від 7.12.2004р., № 246 від 6.12.2004 р., довідками від 26.08.10 р., №№ 589, 587, 588 виданими Малятинецькою сільською радою Кіцманського району, письмовими заявами [PERSON] та [PERSON] від 24.03.2005 р., трудовою книжкою [PERSON] серії БТ-1 № 8001311, дублікатом медичного свідоцтва про народження № 473. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212, 213, 214, 215, 234, 256, ЦЖ України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 ія 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, ють юридичне значення , суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення розміру частки майна, що перебуває у спільній сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності. Посилався на те, що власниками квартири [ADDRESS], відповідно до договору міни від 04.11.1995 року, є він, [PERSON] 1.О.. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 15 березня 2001 року помер його батько [PERSON], а в травні 2005 року помер [PERSON]. Після смерті вказаних осіб відкрилась спадщина, до якої входить право власності на їх частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем померлого [PERSON] за законом є позивач, який був сином спадкодавця [PERSON] та постійно проживав разом із ним на час відкриття спадщини. Він звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, належним чином її оформити не зміг, оскільки частка померлого у майні визначена не була. Спадкоємців у померлого [PERSON], як йому відомо, немає. Просив визначити за ним, [PERSON], [PERSON] право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], а саме по 1/3 частці кожному співвласнику. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, також просив припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, просили позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 листопада 1995 року, відповідно до договору міни, квартира [ADDRESS] перейшла у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з довідки ЧКОБТІ від 28.09.2010 року, право спільної сумісної власності вказаних осіб на квартиру було зареєстровано в Чернівецькому комунальному бюро технічної інвентаризації. [PERSON] 15 березня 2001 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть від 30.09.2010 року, встановлено, що [PERSON] помер 16 травня 2005 року. Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, [PERSON] є сином померлого [PERSON] та на момент відкриття спадщини постійно проживав разом з ним (а.с.11,16). Спадкоємців у померлого [PERSON] немає. Згідно ч.2, ч.3 ст.32 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, на підставі вищевикладеного та враховуючи ту обставину, що між співвласниками було досягнуто згоди щодо розміру часток кожного з них, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved