Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

19.08.2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. На підтвердження позовних вимог позивачі зазначили, що 17.08.2009р. на 429км + 645 м на а-ш Знам»янка-Луганськ-Ізварино приблизно о 18 годині 40 хвилин, [PERSON], керуючи належним йому на праві власності автомобілем [NUMBER],[NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON], та який експлуатували та розпоряджались позивачі на підставі довіреності від 01.12.2008р. №2-3178. Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 06.11.2009р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124ч.1 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у доход держави у розмірі 340 грн. Постанова суду набула чинності 16.11.2009р. Від дій відповідача [PERSON], як зазначають позивачі, була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження автомобіля, яка згідно наданої ФОП [PERSON] калькуляцією вартості відновлюваних робіт оцінена у 29346,00 грн., з яких третьою особою ВАТ страховою компанією «Країна» було сплачене страхове відшкодування у розмірі 6566,00 грн. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд стягнути на їх користь з відповідача [PERSON] різницю між встановленою вартістю спричиненої шкоди 29346,00 грн. та сплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 6566,00 грн., яка складає 22779,00 грн., а також відшкодувати спричинену позивачам моральну шкоду, яка виразилися в їх моральних стражданнях по факту пошкодження автомобіля, чим був порушений їх звичайний образ життя, це визвало у них сильні емоціональні хвилювання, при цьому позивач [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди переніс операцію на серці, що підтверджується випискою з історії хвороби, та свої моральні страждання він оцінює у 2000,00 грн. та просить стягнути цю суму з відповідача. Позивачка [PERSON] зазначає, що внаслідок ДТП вона отримала легкі тілесні ушкодження та ця обставина підтверджується довідкою Донецького бюро судово-медичної експертизи від 10.09.2009р. № 2977. Свої моральні страждання вона оцінює у 1000,00 грн. та просить стягнути цю суму з відповідача. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач, присутній у судовому засіданні, позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди згідно постанови Красноармійського міськрайонного суду від 06.11.2009р. з автомобілем позивачів [PERSON]. Але вважає обов»язком ВАТ страхової компанії «Країна» відшкодування позивачам понесеної матеріальної шкоди їх автомобілю. Відшкодування позивачам моральної шкоди у заявленому обсягу також не визнав. Представник відповідача у судовому засіданні з позовом також не погодився та зазначив, що саме до обов»язків третьої особи ВАТ страхової компанії «Країна» належить відшкодування понесених матеріальних витрат на ремонт автомобілю. Також зауважив, що позивачам [PERSON] можливо відшкодувати лише моральну шкоду, яка ними не доведена у судовому засіданні, оскільки з вимогами щодо відшкодування витрат на ремонт автомобілю вправі звертатись лише його власник, або від його імені уповноважені особи. Позивачі дійсно вправі були експлуатувати автомобіль власника [PERSON], розпоряджались ним на підставі довіреності, але подали позов від свого імені, не від його. Також зауважив, що третьої особою ВАТ страховою компанією «Країна» обґрунтовано було здійснено часткове відшкодування понесених матеріальних витрат на ремонт автомобіля позивачів тому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсягу. Представник третьої особи ВАТ «Страхова компанія «Країна» повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав письмові заперечення на позов, які долучені до матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення позивачів, відповідача, його представника, інші докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність, поводженню. Відповідно до ст.28 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, вправі предявити цивільний позов про стягнення моральної шкоди в кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, які беруть участь по справі. Згідно ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2009р. на 429км + 645 м на а-ш Знам»янка-Луганськ-Ізварино приблизно о 18 годині 40 хвилин, [PERSON], керуючи належним йому на праві власності автомобілем [NUMBER],[NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON], та який експлуатували та розпоряджались позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреності від 01.12.2008р. №2-3178. Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 06.11.2009р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124ч.1 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у доход держави у розмірі 340 грн. Постанова суду набула чинності 16.11.2009р. Згідно наданої ФОП [PERSON] калькуляцією вартості відновлюваних робіт автомобілю [NUMBER], належному на праві власності [PERSON], оцінена у 29346,00 грн., з яких третьою особою ВАТ страховою компанією «Країна» було сплачене страхове відшкодування у розмірі 6566,00 грн.(а.с.12-15; 19-20). Відповідно до вимог ст..30 ЦПК України, сторонами у судовому засіданні є позивач та відповідач. При цьому, позивач це особа, на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів якої відкрито позовне провадження у цивільній справі. Ці особи діють у процесі від свого імені, або можуть брати участь через представника. Згідно наданих до позову довіреностей від 01.12.2008р. №2-3178 та від 14.10.2009р. №2-2014, [PERSON], який є власником автомобілю [NUMBER], уповноважив позивачів [PERSON] та [PERSON] бути його представниками та діяти від його імені, представляти його інтереси в органах нотаріату, Державтоінспекції та будь-яких інших установах та організаціях. Враховуючи викладене, встановлено, що дійсно внаслідок винних дій відповідача [PERSON], встановлених постановою Красноармійського міськрайонного суду від 06.11.2009р., автомобілю [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON], була причинена матеріальна шкода, пов»язана з його ремонтом. При цьому, саме власник автомобілю [PERSON], особисто, або через представника, мав звернутись до суду з позовом про стягнення з винної особи [PERSON] понесених ним витрат у зв»язку із пошкодженням його майна. Подаючи позов, [PERSON] та [PERSON] діяли від себе особисто, власниками пошкодженого автомобіля Мазда вони не є, тому не мають права відшкодування понесених витрат на ремонт цього автомобілю та у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог [PERSON] та [PERSON], у частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Роз»яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов»язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв»язків позивачів, зменшення їх суспільної активності, потребують від них додаткових зусиль для організації життя. Суд вважає, що діями відповідача [PERSON] позивачам спричинені моральні страждання, повязанні із відчуттям втрати гідності та самоповаги у зв»язку з діями останнього, встановленими Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 06.11.2009р. На підставі чого, положення позивачів зазнало суттєвих змін погіршився налагоджений уклад їх життя та життєвих зв»язків, нормалізація яких вимагає додаткових зусиль, [PERSON] проходив лікування у Донецькому обласному клінічному територіальному медичному об»єднанні, а позивачці [PERSON] спричинені легкі тілесні ушкодження, та така ситуація є прямим наслідком дій відповідача. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань з урахуванням ступеня вини відповідача. Визначаючи розмір моральної шкоди позивачів, суд враховує характер, глибину душевних страждань позивача, і відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди позивачів, суд враховує характер, глибину душевних страждань позивача, і відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення підлягають відшкодуванню понесені судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial