Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства в селі Лукавиця Самбірського району Львівської області. Позивач посилається на те, що 17.03.1997 року в м. Самборі померла її мати [PERSON], яка була власником земельних ділянок; після її смерті спадкування майна здійснюється по закону відповідно до черговості спадкоємців. [PERSON] будучи дочкою померлої є спадкоємцем її майна по закону першої черги, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності оригіналів державних актів на право приватної власності на землю. Іншого порядку переходу права власності немає, а відтак [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги своєї довірительки та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради на виклик до суду не з'явився, однак звернувся із заявою, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позов відповідач визнає. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 17 березня 1997 року. Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 24.06.2010 року [PERSON] визнано власником будинковолодіння в с. Лукавиця по вул. Центральній, 62 в порядку спадкування майна померлої матері [PERSON] Судом установлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна матері [PERSON] по закону, вступила в управління спадковим майном, - фактично прийняла спадок використовувала і використовує як будинок, так і земельні ділянки, призначені для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства за адресою в селі Лукавиця Самбірського району Львівської області, - за призначенням. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] при житті передано і належала земельна ділянка загальною площею 0,613га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Лукавиця [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області. Землю передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 08.07.1996року за №97; складено удвох примірниках, з яких перший видано [PERSON], другий зберігається у [PERSON] сільській раді. Оскільки в позивача [PERSON] не збереглося оригіналу Державного акту на спірні в даній цивільній справі земельні ділянки, а згідно Інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів, такий (дублікат) може бути виданий власнику або землекористувачу, то виникла необхідність у [PERSON] звернутись до суду для реалізації свого права на спадкування. Отже, у судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на земельні ділянки. Для формального здійснення права на спадкування необхідно в судовому порядку визнати за [PERSON], яка проживає у [INFO], - право власності в порядку спадкування на земельні ділянки в с. Лукавиця Самбірського району Львівської області, що належали її матері [PERSON], яка померла 17 березня 1997 року, оскільки нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно за відсутності оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю. У судовому засіданні представник позивача наполягав на визнанні права власності на спадкове майно, відповідач позов визнав повністю. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а тому визнання позову [PERSON] сільською радою не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обовязковість рішень суду.

Outcome: approved