Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання нікчемними договорів оренди нежитлового приміщення, мотивуючи позовні вимоги тим, що ці договори ним не укладались і не підписувались. При укладенні договорів оренди на нежитлове приміщення, яке розташоване в м. Дрогобичі по вул. Б. Лепкого, 27а, загальною площею 96 кв.м., від 01.08.2004 р. та 01.08.2005 р., були порушені норми чинного законодавства, оскільки він їх не укладав і не підписував, натомість на даний обєкт за адресою м. Дрогобич вул. Б.Лепкого, 27а він укладав договір оренди від 01 липня 2004 року та договір оренди від 06 червня 2005 року. Позивач зазначає, що підписи на договорах від 01.08.2004 р. та 01.08.2005 р. зі сторони орендодавця є підробленими методом накладання та копіювання. Крім цього, відповідно до вимог ст. 793 ч. 2, ст. 794 ЦК України в редакції, яка діяла на час, вказаний на укладення договорів, договір найму будівлі, або іншої капітальної споруди (їх окремих частин) строком на один рік і більше підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, проте ці вимоги закону щодо оспорюваних договорів дотримані не були. Вказані договори не були нотаріально посвідчені, тому в силу ч. 1 ст. 220 ЦК України є нікчемними. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив аналогічне. Відповідач, та одночасно представник відповідачки [PERSON] [PERSON], який діє на підставі доручення, яке знаходиться в матеріалах справи, проти задоволення позову заперечив, пояснив суду, що вимоги позивача є безпідставними, так як договір оренди був укладений в письмовій формі і відповідає нормам чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, який є одночасно і представником відповідачки, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину може доводитися письмовими доказами. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Ст. 793 ч. 2 ЦК України, в редакції статті на час, вказаний щодо укладення договорів, встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше, підлягає нотаріальному посвідченню. А відповідно до ст. 794 ЦК України такий договір підлягає державній реєстрації. Однак, під час укладення договорів оренди нежитлового приміщення за адресою м. Дрогобич, вул. Б.Лепкого, 27а, сторони не виконали вимог закону щодо його нотаріального посвідчення і державної реєстрації. Відповідно до ст. 220 ч. 1 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. В силу ст. 236 ч. 1 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, укладений [PERSON] і відповідачкою [PERSON] договори оренди нежитлового приміщення від 01.08.2004 р. та від 01.08.2005 р. за адресою м. Дрогобич, вул. Б.Лепкого, 27а, є нікчемними. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved