Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом до відповідачки [PERSON] та просить суд визнати трьохкімнатну квартиру по вул.. Шевченко, 7/58 в м. Новограді-Волинському обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним право власності на ? частку зазначеного обєкту. Припинити право приватної власності [PERSON] на 1/1 частку квартири в м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка, 7/58 та визнати перелік майна, яке знаходиться в квартирі по вул.. Шевченка, 7/58, власністю [PERSON]. Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги і остаточно просить суд визнати трьохкімнатну квартиру по вул. Шевченко, 7/58 в м. Новограді-Волинському обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним право власності на ? частку зазначеного обєкту та стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь 11\~621,50 грн., - вартості речей, які відповідачка повинна була передати йому. Свої позовні вимоги в частині визнання квартири обєктом спільної сумісної власності обгрунтовює тим, що належна позивачці на праві власності згідно договору дарування квартира [ADDRESS] істотно збільшилась у своїй вартості за рахунок проведеного ним ремонту, а тому на підставі ст. 62 СК України квартира може бути визнана обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги в частині стягнення вартості речей, обґрунтовує тим, що між ним та позивачкою добровільно було розділено речі але позивачка речі не передала, а встановити їх місце знаходження немає можливості. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та просила у його задоволення відмовити за безпідставністю. Вислухавши сторони, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Установлено, що на підставі договору дарування від 20 жовтня 1998 року відповідачка [PERSON] прийняла в дар від позивача [PERSON] квартиру [ADDRESS] (Леніна 1) м. Новограді-Волинському /а.с.9/. 06 грудня 2006 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду №2-2474/2006 шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] було розірвано /а.с.11/. Таким чином суд приходить до висновку, що після отримання відповідачкою в дар спірної квартири сторони продовжували проживати однією сімєю. Відповідно до статті 57 СК України майно, набуте чоловіком або дружиною за час шлюбу, але на підставі договору дарування, є його, її особистою приватною власністю. Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, відповідно до частини першої статті 62 СК України, воно у разі спору може бути визнане об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У такому випадку той з подружжя, який має на меті визнати таке майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, повинен надати докази, які б достовірно підтвердили, що дійсно були спільні трудові і грошові затрати або ж затрати безпосередньо цієї особи. Представниками позивача в судовому засіданні в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів того, що майно істотно збільшилось у своїй вартості з моменту отримання його позивачкою в дар, а також, що позивач [PERSON] ніс грошові та трудові затрати для істотного збільшення вартості спірного майна, яке належить відповідачці [PERSON]. Крім того, доводи позивача та його представників спростовується матеріалами справи, а саме: витягом з рішень виконавчого комітету Новоград-Волинської міської Ради від 09.09.1998 р. №174 /а.с.26/, від 23.09.1998 р. №191 /а.с. 27/ та показами свідків [PERSON] та [PERSON], які показали, що ремонт в квартирі відбувався до того як вона була подарована позивачем відповідачці. Таким чином, \~на думку суду, \~позивач не довів, що за рахунок його трудових та грошових затрат вартість спірної квартири \~істотно збільшилась, що \~давало б \~суду \~підстави відповідно до вимог ст. 62 СК України вважати спірне майно \~спільною сумісною власністю подружжя з визнанням за ним права власності на ? частину квартири. Щодо іншої вимоги, то суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] 18.07.2007 року було складено опис речей, які передані позивачу [PERSON] при добровільному розподілі сумісно нажитого майна /а.с.5-8/. Також судом встановлено, що речі зазначені в описі, в день його складання, відповідачкою позивачу не передавались, і позивачем не забирались. Правові підстави повернення безпідставно набутого майна визначені у ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, згідно яких особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість. За змістом статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч вказаним статтям, позивач не надав суду доказів, які підтверджують обґрунтованість його позовних вимог. Позивачем та його представниками не було надано конкретних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що речі зазначені в описі знаходяться у відповідачки і вона безпідставно їх у себе утримую. Крім того, доводи представників позивача спростовуються показами свідків: [PERSON] (мати позивача), яка показала, що відповідачка повідомляла, що привезе до неї речі її сина, але де речі знаходяться наданий час вона не знає; свідок [PERSON] (донька позивача та відповідачки), яка показала, що батько їй з сестрою віддав меблі, які знаходяться зараз у них і якщо необхідно вони готові йому їх повернути. Також доводи позивача спростовуються актом обстеження, якій складено депутатом Новоград-Волинської міської ради [PERSON], згідно якого речі знаходяться в кафе «Сонечко» /а.с.76/. А тому суд прийшов до висновку, що позов в цій частині є безпідставним. Враховуючи вище викладене,

Outcome: dismissed