Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Фонд соц. страхування...) про стягнення 173000 грн. за спричинену моральну шкоду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що більше 10 років він пропрацював на Державному підприємстві шахта «Саксагань», а саме з 23.08.1985 року - підземним машиністом скреперної лебідки; з 16.04.1985 року - підземним крипільщиком; 01.09.1995 року - підземним гірничим робітником; з 18.01.1996 року - працював на ВАТ «Суха Балка», в 2008 році звільнений в звязку з виходом на пенсію. Рішенням Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійні захворювання: «хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.. (пиловий бронхіт, емфізема легень); нейросенсорна приглухуватість; радикулопатія попереково - крижова з помірно вираженими статико - динамічними порушеннями, стійким больовим синдромом. За висновком МСЕК в 2008 році йому первинно було встановлено 40 % втрати працездатності, при наступному переогляді від 20.07.2009 року стан здоровя погіршився, було встановлено 60% професійної втрати працездатності, з яких 35% - радикулопатія, 20% - ХОЗЛ, 5% - туговухість. Наступний переогляд призначено на 01.07.2011 року. Також його було визнано інвалідом 3 групи. В звязку з втратою працездатності, інвалідністю, він змушений переносити щоденні фізичні болі та моральні переживання, які полягають в наступному: його турбують постійні приступи кашлю, особливо в нічний час, запаморочення, обмеження рухів в поперековому відділі хребта, ліктьових і колінних суглобах, він має утруднену ходу, його непокоїть шум у вухах, головний біль. В результаті цього він змушений постійно приймати медикаменти. Через постійні приступи задухи він не має можливості нормально спати, займатися побутовими справами. Від цього він постійно відчуває дискомфорт у громадському транспорті. Спричинену моральну шкоду він оцінює в сумі 173000 грн. та просить стягнути з відповідача вказану суму. У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила щодо можливості розгляду справи за відсутністю її довірителя, оскільки останній за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав їй, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. Представник на позовних вимогах позивача наполягає в повному обсязі, при цьому посилається на обставини вказані в позовній заяві, та пояснила, що позивач отримав три професійні захворювання, в результаті втратив 60 % професійної працездатності, являється інвалідом 3 групи. При невеликих фізичних навантаженнях позивач швидко втомлюється, втрачає працездатність, відчуває стійкий біль та обмеження рухів в шийному та поперекових відділах хребта, плечових , ліктьових і колінних суглобах, утруднення ходи , оніміння кінцівок, він втрачає працездатність, і життя для нього стало суцільним стражданням. Позивачеві протипоказана тяжка фізична праця та робота в умовах впливу інших шкідливих факторів виробничого середовища. Протягом тривалого періоду часу позивач переживає почуття тяжкості в грудях, болі в області серця, головні болі. Також позивач страждає швидкою стомлюваністю, задишкою. У нього виникають приступи кашлю. При такому самопочутті у позивача постійно пригнічений настрій. Через придбані проф. захворювання і наслідки всього, позивач став нервовим, роздратованим, запальним, що відбилося на спілкуванні його з близькими, друзями. Він часто звертається до лікувальних установ по медичну допомогу, змушений систематично проходити стаціонарно лікування та приймати антибіотики, що у свою чергу вимагає додаткові витрати. Стан здоров'я його продовжує погіршуватися по теперішній час, не дивлячись на неодноразові курси лікування. Позивач залишається в стані пригніченості і депресії. Представник позивача просить суд завольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача 173000 грн. Представник відповідача - [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - проти позову заперечує і пояснила, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі втрати потерпілим професійної працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд виплачує моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди громадянинові МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивача не був. Законом України № 717 - V від 23.02.2007 р. внесено зміни до Закону України „ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності , відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Фонд соціального страхування... не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан здоровя позивача, наслідки, які відбулися в звязку з профзахворюваннями, відсоток втрати професійної працездатності, інвалідність, вину підприємства в заподіянні шкоди. Із трудової книжки встановлено, що позивач [PERSON] працював на Державному підприємстві шахта «Саксагань»: з 23.08.1985 року працював підземним машиністом скреперної лебідки; з 16.04.1985 року - підземним крипільщиком; з 01.09.1995 року - підземним гірничим робітником; з 18.01.1996 року - працював на ВАТ «Суха Балка», 08.08.2008 році звільнений в звязку з виходом на пенсію. ( а.с. 6-8). Згідно Інформаційній довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання Санітарно епідеміологічної станції Саксаганського району № 2/2 - 1214 від 03.07.2007 р. встановлено, що на робочому місці позивача було перевищення гранично - допустимих показників праці, а саме пил з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - до 18.4 мг/мЗ при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м та фізичне перенавантаження: піднімання та переміщення вантажів вагою 36 - 40 кг при допустимому 30 кг, нахили тулуба 368 при нормі 100 разів, статичне навантаження при утриманні вантажу 79200 кг/с при нормі 36000. ( а.с.9-10). Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання № 26, який був складений 30.04.2008 року комісією у складі представників: Жовтневої СЕС, керівництвом ВАТ «Суха Балка», страховим експертом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, встановлено в пункті 17 Акту, що причиною профзахворювання явилось перевищення гранично допустимих норм фізичного навантаження, пилу та шуму. В пункті 19 Акту... встановлено вину керівництва шахти «Саксагань» Виробничого обєднання «Кривбасруда». ( а.с. 11-12). За висновком МСЕК 04.06.2008 року позивачеві первинно встановлено 40% втрати працездатності, при наступному переогляді 20.07.2009 року було встановлено 60% професійної втрати працездатності, з яких 35% - радикулопатія, 20% - ХОЗЛ, 5% - туговухість, наступний переогляд 01.07.2011 року. Також його визнано інвалідом 3 групи.( а.с. 13-15). З документів медичних установ, яки були надані суду, встановлено, що позивач знаходився неодноразово (9 разів) на лікуванні в Українському - науково дослідному Інституті промислової медицини, 16 - й та 1 - й міських лікарнях міста [PERSON]. Йому лікарями рекомендовано: спостереження лікарів, щорічні курси реабілітації (прийом медикаментів), оздоровлення в санаторіях, профілакторіях [PERSON], Приморськ. Бердянськ, Хмільник. ( а.с. 16-25). Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Кривому Розі Дніпропетровської області повинен виплатити позивачеві моральну шкоду з наступних підстав. Згідно Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22.02.2001 року № 2272 - ...(абзац третій пункту 3 Прикінцевого положення) встановлено, що «вся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодовували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків». Відповідно довідки відділу реєстрації субєктів підприємництва Криворізької міської Ради 25.12.2000р. державне підприємство шахти «Саксагань» виключене з державного реєстру, правонаступників не має. ( а.с. 26). Крім того, при ліквідації державного підприємства шахти «Саксагань» були капіталізовані кошти в сумі 1732029 грн., для відшкодування шкоди потерпілим на підприємстві, згідно акту передачі коштів від 11.08.1997р.. Крім того, згідно акту передачі від 03.07.2001р. вказані кошти були передані управлінню Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області. ( а.с. 27,28). Зважаючи на 60% втрати професійної працездатності позивачем, 3 групу інвалідності, суд бере до уваги стан здоров'я позивача, наслідки які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в його житті, характер майнових втрат, тривалість страждань і переживань в звязку з професійними захворюваннями, та вважає, що компенсацію за заподіяного морального ушкодження слід призначити у розмірі 40000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає [PERSON], а в останній частині позову позивачеві слід відмовити. Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» сторони у справі звільнено від державного мита.

Outcome: partial