Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

В вересні 2010 р. Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся до суду в інтересах Держави в особі фінансового управління Вознесенської міської Ради Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення 1381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 01 коп., які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] від злочинного діяння відповідача. В позовній заяві зазначено, що 09 березня 2010 р. біля 21 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з [PERSON], наніс останній декілька ударів рукою в обличчя, в наслідок чого потерпіла не втримала рівновагу та впала на підлогу в кімнаті будинку. При падінні на підлогу [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого двухлодижечного перелому кісток правої гомілки з підвивихом стопи назовні, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 2вересня 2010 р. відповідач [PERSON] був визнаний винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та звільнений від покарання в порядку ст.7 КПК України. Посилаючись на те, що потерпіла [PERSON] знаходилася з 09 березня 2010 р. по 02 квітня 2010 р. на стаціонарному лікуванні в КУ „Вознесенська центральна районна лікарня", яка є бюджетною організацією та фінансується з місцевого бюджету міста Вознесенськ Миколаївської області, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі фінансового управління Вознесенської міської Ради Миколаївської області витрати, які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в сумі 1 381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 01 коп. та судові витрати, пов'язанні з розглядом справи. В судовому засіданні Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області Мазуренко Н.А. підтримала вимоги, викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. При цьому остання зазначала, що відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. 09 березня 2010 р. відповідач [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритого двухлодижечного перелому кісток правої гомілки з підвивихом стопи назовні, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла перебувала з 09 березня 2010 р. по 02 квітня 2010 р. на стаціонарному лікуванні, вартість якого склала 1 381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 01 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та проти стягнення з нього витрат на стаціонарне лікування в розмірі 1 381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 0і коп. не заперечував. Представник позивача - фінансового управління Вознесенської міської Ради Ми- :га зської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справ.' повідомлявся належним чином, направив на адресу письмову заяву, відповідно до яке' "зон- вимоги підтримав в повному обсязі і просив позов задовольнити, шляхом стягнення з влпоелача [PERSON] на користь фінансового управління Вознесенської міської Рад/ '.'.'«с.-іаївської області 1 381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 01 коп., витрачений - .вальним закладом на лікування потерпілої від злочину, а також вирішити питання щод: :~"-є-ня з відповідача судових витрат по справі. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність представника позивача, оскільки в справ -: достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на -ідставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст.11 ЦПК України, судом встановлен -аступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Вознесенськог: міськрайонного суду Миколаївської області від 02 вересня 2010 р. у кримінальній справ №1-280/2010 по обвинуваченню [PERSON], [INFO] ро-. народження, уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, за ст.128 КК України останнього визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ст.128 КК України, та звільнене від покарання в порядку ст.7 КПК України (матеріали кримінальної справи №1-280/2010). З довідки Комунальної установи „Вознесенська центральна районна лікарня" за №1437/06 від 14 вересня 2010 р., вбачається, що [PERSON] дійсно знаходилася на стаціонарному лікуванні у вищевказаному медичному закладі з 09 березня 2010 р. п; 02 квітня 2010 р., що становить 24 (двадцять чотири) дня. Вартість одного ліжко дня березні місяці склала 56 (п'ятдесят шість) грн. 93 коп., у квітні 71 (сімдесят один) грн. 62 ког Згідно вищезазначеної довідки, всього на лікування потерпілої [PERSON] закладе.' охорони здоров'я було витрачено 1 381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 01 ког (вартість ліжко - дня х кількість днів перебування на стаціонарному лікуванні). Вищезазначене знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витра^ на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" №11 від 07 липня 1995 р. (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 03 грудня 1997 р. №12), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з „Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 р. Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню 1 в/з-ачається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з звиванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його -. ,за--я Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному " ' «за-- визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на Л'Уев-- Ло справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із : 5 - :: ~оо вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування х~ерплого. Е/т-в-є- на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному ::::: ^заховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел і -а-: вв~= закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить* осіамй. Згл-о а.'_езазначеної Постанови Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня ": : Про за~=е::>эння порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони арне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", у разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Відповідно до Статуту Комунальної установи „Вознесенська центральна районна лікарня", КУ „Вознесенська центральна районна лікарня" заснована на комунальній власності територіальної громади міста Вознесенськ Вознесенською міською Радою Миколаївської області, тобто є бюджетною установою та фінансується з бюджету міста Вознесенськ Миколаївської області. За правилами ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.З ст.1206 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілої [PERSON], яка перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ „Вознесенська центральна районна лікарня" з 09 березня 2010 р. та до 02 квітня 2010 р. через неправомірні дії відповідача [PERSON], тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь держави в особі фінансового управління Вознесенської міської Ради Миколаївської області підлягають стягненню витрати на стаціонарне лікування в розмірі 1 381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 01 коп. Згідно ч.5 ст.81, ч.З ст.88 ЦПК України, п.ЗО Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" від 21 січня 1993 р. з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп.

Outcome: approved