Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, та просить суд розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк [PERSON] з ПП Галатана підставі ст.. 38 КЗпП України з 19.11.2009 року згідно заяви від 10.11.2009 року, зобовязати відповідача [PERSON] видати наказ по підприємству про звільнення [PERSON] на підставі ст.. 38 КЗпП України з 19.11.2009 року. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що з 09.06.2009 року, згідно наказу від 09.06.2009р. вони значиться на приватного підприємства Галатана посаді керівника підприємства за сумісництвом. З вказаного періоду підприємство ніякої господарської діяльності не здійснювало. Посаду керівника здійснювала формально, фактичним керівником є [PERSON], одноособовий власник підприємства ПП Галата. 10.11.2009р. нею була подана заява про звільнення з підприємства з 19.11.2009 року на підставі ст.38 КЗпП України Однак на вказану заяву [PERSON] не відреагував. 23.11.2009 року поштою з описом вкладеного вона вдруге відправила заяву від 10.11.2009року на його фактичну та домашню адресу. Однак він в добровільному порядку відмовляється підписати вказану заяву та повідомити державного реєстратора за місцем знаходження реєстраційної справи ПП Галата про внесення змін до відомостей про юридичну особу (звільнення керівника ). Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просила суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним в змісті позовної заяви. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] значиться керівником приватного підприємства Галата, засновником якого являється [PERSON] на підставі трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.\~ 10 листопада 2009 року вона подала [PERSON] заяву про розірвання укладеного на невизначений строк між ними трудового договору. На дану заяву відповідач не відреагував трудовий договір не розірвав, позивача [PERSON] із займаної посади не звільнив. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Таким чином, діями відповідача [PERSON] порушуються трудові права позивача. Як передбачено ч. 2 ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Як слідує з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України однією із підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. З наведених підстав, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в цій частині є законними, тому повинні бути задоволені. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки трудовий договір розірвано в судовому порядку і зобовязання відповідача видати наказ про звільнення є зайвим. На підставі викладеного та

Outcome: partial