overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 12.10.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина- Алєксєєнко [PERSON], [INFO]. 27.05.2009 року шлюб між сторонами розірвано. З часу розлучення відповідач не надає позивачці допомоги на у тримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина- Алєксєєнко [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач являється його рідним батьком. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради від 08.11.2010 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем не проживає, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, відповідач працює, отримує достатню заробітну плату, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що у відповідача знаходиться письмовий текст кредитного договору № 399, який нібито, був укладений між нею та відповідачем 30 квітня 2003 року та підписаний сторонами: з боку позивача- Череватою Н.П., а з боку відповідача- керуючим Оріхівським відділенням № [NUMBER] Державний ощадний банк України[PERSON], що діяв на підставі положення про відділення та доручення № 382-КД від 29 січня 2003 року. Зазначений текс кредитного договору, був складений лише в одному екземплярі, який знаходиться у відповідача та не був підписаний з боку відповідача, зазначеною у ньому посадовою особою та цей підпис не був скріплений відповідною печаткою юридичної особи. Таким чином, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Просить визнати недійсним кредитний договір № 399 від 30 квітня 2003 року. В судовому засідання позивачка на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача позовні вимоги не визнає. Суду пояснив, що апеляційним судом Запорізької області кредитний договір № 399 від 30.04.2003 року розірвано, тому даний кредитний договір неможливо визнати недійсним. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 30 квітня 2003 року між [PERSON] та ВАТ Державний ощадний банк Україниукладено кредитний договір № 399, відповідно до якого [PERSON] отримала 10000грн. на споживчі потреби строком на 12 місяців до 30.04.2004 року. У грудні 2008 року ВАТ Державний ощадний банк Українизвернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору № 399 від 30.04.2004 року. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2009 року з [PERSON], [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 21336,14грн. та судові витрати, а також припинено дію кредитного договору № 399 від 30.04.2004 року. При розгляді справи за позовом ВАТ Державний ощадний банк Українипро стягнення заборгованості по кредитному договору № 399 від 30.04.2004 року, [PERSON] не ставила питання про визнання даного договору недійсним, тому кредитний договір дію якого припинено не може бути визнано недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 22 жовтня 2005 року виконкомом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають доньку- Панімаш [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони перестали розуміти одне одного. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини- Панімаш [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка на своїх позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2005 року виконкомом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 20. В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не бажає, щоб судом їм був наданий строк для примирення. За таких обставин, суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач являється її рідним батьком. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем не проживає, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.12.2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що із 07.11.1984 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зараз шлюб існує формально, сім ї, як такої, немає. Протягом спільного проживання зрозуміла, що мають різні погляди на життя. Остаточно впевнилася у неможливості збереження сімї. Відповідач зловживає спиртними напоями. Просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, до суду не з»вилася, подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин у відповідності до ст.224 ЦПК суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони із 07.11.1984 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.. Зараз шлюб існує формально, сімї, як такої, немає. Відповідач зловживає спиртними напоями. Позивачка просить розірвати шлюб. За даних обставин суд вважає, що є підстави для розірвання шлюбу, що відповідає інтересам сторін. В ст. 112 СМ України вказані підстави для розірвання шлюбу, зокрема, що шлюб може бути розірваний в разі суперечності подальшого спільного життя подружжя чи збереження шлюбу інтересам кожного з подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

ВАТ ЕК Херсонобленерго(далі товариство) звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією для населення (далі Правила) шляхом самовільного підключення до мереж енергопостачальника, факт якого зафіксовано в акті № 216793 від 22 лютого 2010 року, складеними працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ за результатами перевірки електроустаткування в житлі відповідача. В судове засідання сторони не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO] є споживачем електричної енергії, яка постачається ВАТ ЕК Херсонобленерго; на імя [PERSON] відкритий особовий рахунок № 253025. Відповідно до акту № 216793 від 22 лютого 2010 року про порушення Правил: у будинку № 28 по вулиці Овчаренка у с. Новокамянка Каховського району Херсонської області перевіркою, проведеною працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ, виявлене самовільне підключення до мереж ВАТ ЕК Херсонобленерго(а.с. 6). Розмір збитків, заподіяних вказаним порушенням, згідно наданим представником позивача розрахункам, становить 3\~288,37 грн. (а.с. 5). Споживачі зобовязані дотримуватися Правил, вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок, збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача, що відповідає п. 1, п. 42. Споживач несе відповідальність, згідно законодавства за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, як передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України Про електроенергетику, п. 48 Правил. Згідно п. 37 Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Як встановлено ч. 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладається зобовязання довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає доведеними факти порушення Правил побутовим споживачем [PERSON], заподіяння ним енергопостачальній компанії шкоди та вбачає існування причинного звязку між цими фактами. Розмір збитків, заподіяних зазначеними в актах порушеннями Правил, суд вважає таким, що розрахований згідно із вимогами відповідних методичних вказівок. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 3 288,37 грн. заподіяних збитків та згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати (а.с. 1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що шлюбні стосунки не склалися, внаслідок взаємного непорозуміння, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності , позивачка на позові наполягає, відповідач з позовом згоден. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позов. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 серпня 1974 р.. Між сторонами подружні стосунки не склалися. Спору про майно немає. Суд враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки це суперечить інтересах позивачки,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності на підставі державного акта належить земельна ділянка по провул. Степовий-І, буд.7 м. Каховка, площею 0.0871 га, на якій вона разом з померлим 15.10.2008 року чоловіком самовільно у 2000 році побудували житловий будинок та господарські споруди. Спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від якої у строки,визначені ст. 1270 ЦК України не відмовлялась. При оформленні нерухомості в БТІ їй було відмовлено через відсутність спадкової справи,а строки звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини нею пропущено. Просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В судове засідання позивач надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. ). Відповідач позов визнає, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю . Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть , [PERSON] помер 15.10.2008 року(а.с.11 ). Відповідно до свідоцтва про одруження, [PERSON] 17.08.1958 року одружився з [PERSON]. Подружжю присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] 20.01.2000 року, їй належить 0.0871 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по провул. Степовий-І, буд. 7 м. Каховка Херсонської області (а.с. 10). Згідно технічного паспорта від 01.09.2010 року (а.с. а.с. 6-9) садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7 по провул. Степовий-І, буд. 7 м. Каховка Херсонської області складається з житлвого будинку «А»з підвалом «під А», тамбуром «а», підвалом «під а», ганком «а1», входом в підвал «а2», літньої кухні «Б»з тамбуром «б», підвалом «під. б», ганком «б1», душу «В», сараю «Г»та вбиральні «Д». Усі будівлі та споруди є самочинним будівництвом. У відповідності до ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають той із подружжя, який його пережив ... Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» за дорученням [PERSON] 15 грудня 2010 року (за поштовим штемпелем) звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 січня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (назву змінено на ПАТ «ВіЕйБі Банк») та відповідачкою був укладений кредитний договір № 264/21 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 16700 грн. на споживчі потреби терміном до 28 січня 2011 року зі сплатою 24 процентів річних за користування кредитними коштами. Позивач повністю виконав свої зобовязання перед відповідачкою. Відповідачка не виконує належним чином свої зобовязання за договором, загальна сума заборгованості станом на 25 грудня 2010 року становить 19088,12 грн. і складається із: загальної заборгованості за кредитом 12323,69 грн., відсотків за користування кредитом 4326,86 грн., неустойки 2437,57 грн., тому просить стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19088,12 грн. та сплачені судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили заяви з клопотанням провести розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, відповідачка позов визнає повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що рішення у справі можливо постановити про визнання позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 28 січня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (назву змінено на ПАТ «ВіЕйБі Банк») та відповідачкою укладений кредитний договір № 264/21, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 16700 грн. на споживчі потреби терміном по 28 січня 2011 року зі сплатою 24 процентів річних за користування кредитними коштами. Позивач повністю виконав свої зобовязання перед відповідачкою. Відповідачка не виконує належним чином свої зобовязання за договором, загальна сума заборгованості станом на 25 грудня 2010 року становить 19088,12 грн. і складається із: загальної заборгованості за кредитом 12323,69 грн., відсотків за користування кредитом 4326,86 грн., неустойки 2437,57 грн. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

[PERSON] 06 грудня 2011 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі з 2006 року. Шлюб зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції, актовий запис № 707. Від спільного життя з відповідачкою має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою він шлюбні відносини припинив з вересня 2011 року, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з них різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, фактично вони стали чужими людьми. На теперішній час він бажає з відповідачкою шлюб розірвати й на примирення не згоден, тому вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до судового засідання не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з»явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заперечень проти позову до суду не надавала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - Капля) був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 058315 від 21.02.2007 року, актовий запис № 707 (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили з вересня 2010 тому з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з них різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. Почуття любові та взаємоповаги подружжя втратило один до одного, фактично вони стали чужими людьми. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивача і відповідачки неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - Капля) підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання мотивуючи тим, що 18.01.2008 року померла її мати, [PERSON]. внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частини житлового будинку та господарських споруд по вул.. Л.Українки, буд. №4, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,80 га в с. Любківці, Снятинського району Івано-Франківської області, а також майнового паю члена спілки селян «Незалежності». Оскільки мати позивачки хворіла сердечною астмою і не могла самостійно себе обходити, то останній рік перед смертю мати проживала з нею, хоча була зареєстрована [INFO]. В звязку з тим, що [PERSON] не була зареєстрована в господарстві померлої, державним нотаріусом Першої Снятинсьої державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, а тому вона була змушена звернутися до суду з даною заявою. Представник зацікавленої особи Олешківської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що проти заяви не заперечує, позов підтримує в повному обсязі. В судовому засідання факт проживання [PERSON] з померлою [PERSON] на час відкриття спадщини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Суд заслухавши показання заявниці та свідків, дослідивши і перевіривши зібрані докази, а саме: свідоцтво про смерть [PERSON] серії 1-НМ №062255 від 19.01.2008 р. відповідно до якого остання померла 18.01.2008 р. (а.с.5); заповіт померлої [PERSON] від 06 липня 2004 року, згідно якого все її майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося переходить у власність [PERSON] (а.с.6); заява [PERSON] про те, що в управління спадщиною за заповітом вона не вступала, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини, не має претензій проти прийняття спадщини за законом [PERSON] (а.с.7); свідоцтво про право власності на житловий будинок від 15.09.2001 року (а.с.8); свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВКС №717697 (а.с.9); свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ІВ-ХІІ №016089 від 15.06.2001 року (а.с.10); державний акт на право приватної власності серії ІІІ-ІФ №032365 (а.с.11); свідоцтво про народження [PERSON] від 06.07.2004 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії І-МИ №421183 від 22.07.1989 року, та інші зібрані документи. Вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved