overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що КП Павлоградтеплоенерго надає послуги по теплопостачанню, у тому числі в квартиру [ADDRESS], власником» якої є відповідач. Станом на 01 березня 2011 року заборгованість відповідача за фактично спожиту теплову енергію складає 9257,81 грн. У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.18,20, ЗО Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.ст.509, 510, 526, 527 ЦК України. Згідно з довідкою КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07 лютого 2011 року (а.с.7) право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). До витрат, пов'язаних з утриманням майна, належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, забезпеченням збереження його властивостей. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що утримання приватизованих квартир (будинків), кімнат у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. До витрат, пов'язаних з утриманням майна, належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, забезпеченням збереження його властивостей. Відповідно до ч.4 ст.10 названого Закону, державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Сума заборгованості за послуги теплопостачання, фактично надані КП Павлоградтеплоенерго за адресою [ADDRESS] станом на 01 березня 2011 року підтверджується довідкою (а.с.4) і розрахунком (а.с.5). Витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підтверджуються платіжним дорученням (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача на його користь. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 96-5/УІ від 16 лютого 2011 року позивача звільнено від сплати судового збору, тому на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просив суд: -стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 6395,50 гривень; -стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 24 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №003-03184-241207, відповідно до змісту якого позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти в розмірі 6772,2гривень строком до 23 грудня 2010 року, а відповідач зобовязався повернути кредит. Позивач свої зобовязання виконав, однак відповідач своїх зобовязань належним чином не виконав, та утворив заборгованість станом на 28 жовтня 2010 року у розмірі 6395,50 гривень. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. На підставі досліджених доказів по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №003-03184-241207 від 24 грудня 2007 року, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6772.2гривень на строк до 23 грудня 2010 року (а.с. 6 - 8). Позивач виконав свої зобовязання належним чином, однак відповідач своїх зобовязань не виконав, утворивши заборгованість станом на 25 жовтня 2010 року в розмірі 6395,50 гривень (а.с. 11,12). Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги положення передбачене статтею 88 ЦПК України згідно якої зазначено, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі - 183,95 гривень (120 гривень «витрати на інформаційно-технічне забезпечення» + 63,95 гривня «судового збору»).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 15 328,21 грн. та судові витрати в сумі 273,28 грн. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] уточнив заявлені позовні вимоги, посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором № PVH0AU01311761 від 23.05.2006 року погашено тому просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору 153 грн. 28 коп. та 120 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу. Відповідачі, які були належним чином сповіщені про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд, з урахуванням письмової заяви представника позивача, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В матеріалах справи маються квитанції про сплату судового збору 153 грн. 28 коп. та 120 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу (а.с. 1). За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 27.10.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Новостепанівської сільради Новомосковського району, за актовим записом №10. Від даного шлюбу вони мають доньку Ярославу, [INFO]. Сторони припинила спільне проживання. Сімейні відносини з відповідачкою припинили, причиною чого стало те, що сторони втратили порозуміння, втрачено почуття любові й поваги один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася, відносини з дру4жиною поновити не можливо, тому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 27.10.2006 року сторони зареєстрували шлюб. 24.04.201 року відповідачка народила доньку Ярославу. Сторони разом не живуть з листопада 2010 року, сімейні відносини не підтримують. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

У березні 2011 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 08 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 566. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу двох малолітніх синів: Богдана, [INFO], та Артема, [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, останнім часом мешкають окремо, відновлення подружніх стосунків, збереження сімї стало неможливо через постійні суперечки, які відбуваються на підставі різних поглядів на сімейне життя, на розпорядження сімейним бюджетом, на ведення сумісного господарства, відповідач ухиляється від матеріальної підтримки дітей. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, які виховуються в атмосфері постійних сварок та сімейних розборів між ними, просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що спору майнового характеру та спору щодо місця проживання дітей між ними немає. На примирення вона не згодна. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив факти, наведені позивачем. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхніх дітей, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом\~є рішення\~суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

У березні 2011 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 12 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 23. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу сумісних дітей не мають. Відповідачка не бажає з`являтися до органів РАЦС для оформлення розлучення, тому він вимушений звернутися до суду. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з листопада 2008р., та відновлення подружніх стосунків, збереження сім`ї стало неможливо через постійні суперечки, які відбуваються на підставі різних поглядів на сімейне життя, на ведення сумісного господарства. Вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав на підставах, викладених в заяві, просив його задовольнити, шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Позивачка після одруження прізвище не міняла. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 5 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 250. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, примирення між сторонами неможливе. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнала. Проаналізувавши наведені дані, дослідивши свідоцтво про одруження сторін, суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім`ї не можливо, то відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, належить шлюб розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі належить покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

24 лютого 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], посилаючись на те, що п'ять років тому відповідач покинула позивача з дитиною і до цього часу долею дитини не цікавиться, матеріально не допомагає, до дитини не приїжджає та не спілкується. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що дійсно відповідач записана матір'ю неповнолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач [PERSON] ухилилась від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що підтверджується його письмовою заявою та висновком органу опіки та піклування. Тому, є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

16 грудня 2010 року позивач звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на розбіжності в документах, які підтверджують родинні відносини з батьком, [PERSON], який помер [INFO]. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та громадянином [PERSON] підтверджується наступними доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON], яка народилась [INFO], батьком якої записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; розпискою від імені [PERSON] на користь [PERSON] про отримання коштів; копією свідоцтва про шлюб позивача та зміну прізвища з «[PERSON]»на «[PERSON]». Наведені докази є достовірними, належними та допустимими і дають підстави для задоволення пред'явленого позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 березня 2005 року отримав у СТОВ ім.Чкалова с.Жовнине Чорнобаївського району в рахунок майнового паю в натурі комбайн СК-5 "Нива" інвентарний номер №187, двигун №63050187, рама № 780487. В період часу з 28 березня 2005 року по даний час комбайн знаходиться на території домоволодіння позивача в с.Жовнине Чорнобаївського району, позивач користується ним для власних потреб; ніхто ніяких претензій з приводу володіння зазначеним майном до позивача не пред"являв, що підтверджується довідкою сільської ради №82 від 16 березня 2011 року. Мотивуючи тим, що не може зареєструвати комбайн в інспекції Дертехнагляду через відсутність технічних документів, необхідних для державної реєстрації, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначене майно та зобов"язати інспекцію Держтехнагляду у Чорнобаївському районі зареєструвати його. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просив задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. Представники відповідачів в судове засідання не з"явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встановив такі осбтавини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно акту приймання-передачі майна від 28 березня 2005 року [PERSON] переданий в рахунок майнового паю комбайн СК-5 "Нива" інвентарний номер №187, двигун №63050187, рама № 780487. Довідкою, виданою Стов ім.Чкалова 25 листопада 2005 року №482 підтверджується, що комбайн СК-5 "Нива", переданий [PERSON], знаходився на балансі СТОВ ім.Чкалова, але не був зареєстрований у Держтехнагляді. За довідкою Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району від 16 березня 2011 року №82 у домоволодінні [PERSON] з 28 березня 2005 року знаходиться комбайн СК-5 "Нива", яким він користується для власних господарських потреб; претензій з приводу користування майном ніхто не пред"являв. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Згідно ч.3 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не ипливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років , набувє право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Так як позивач [PERSON] володіє рухомим майном - комбайном СК-5 "Нива" з 2005 року, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права сторін і може бути прийняте судом. Суд вважає, що порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому рухомим майном та у відповідності до ч.2 ст.16 ЦК України підлягає захисту шляхом визнання права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], а саме, просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 997 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх його заробітків, щомісячно, до її повноліття. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти у незначній сумі та нерегулярно, оскільки часто міняє місце роботи. Тому змушена звернутися з цим позовом про зміну розміру аліментів та збільшення самої суми аліментів. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав. Обґрунтовує свою відмову тим, що офіційно працює, крім того, вчасно та належним чином сплачує аліменти. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом 05.05.2004 року № 2-558/2004, відповідач сплачує на користь [PERSON], позивача у справі, аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, щомісячно (а.с. 7). Згідно довідки ТОВ «Кондитер-Люкс» заборгованість за аліментами, станом на 20.01.2011 року, відсутня (а.с. 16). Крім того, згідно копій квитанцій «Укрпошти» відповідач робить грошові перекази на рахунок позивачки (а.с. 38). Також, про те, що відповідач належним чином сплачує аліменти свідчить довідка з попереднього місця роботи [PERSON] де зазначено розміри утримання аліментів з його заробітної плати (а.с. 33). На даний час відповідач [PERSON] офіційно працює торговельним агентом в ТОВ «Рошен-Полісся» та отримує заробітну плату з якої стягуються аліменти у розмірі ? частини, що становить близько 1200 грн. (а.с. 51). За таких обставин суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які стягуються на даний час з позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], більший ніж той, що просить позивачка [PERSON], відповідач офіційно працює, тому у задоволені позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

Позивач з 05 листопада 2005 року по цей час працює в Мурованокуриловецькій ЦРЛ медичною сестрою дитячого відділення і проживає в селищі міського типу Муровані Курилівці у власному будинку. Відповідно до п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя»(в редакції, яка діяла з січня 2006 року) медичні працівники мають право на безплатне користування житлом з освітленням і опаленням, якщо вони проживають та працюють у сільській місцевості і селищах міського типу. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати»№ 879 від 01.08.1996 року, встановлені норми, згідно яких надаються пільги по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 10 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, установи проводять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг, щомісяця до 5 числа наступного періоду: розраховують відповідно до пункту 9 цього Порядку розмір пільг, що надаються працівникам, розподіляють з відома працівників обчислені суми знижки з оплати спожитих послуг між підприємствами і організаціями, що надають послуги, подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг. Відповідач 25 лютого 2011 року листом № 135 відмовив позивачу подати в установленому порядку Управлінню праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької РДА, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про неї як про пільговика та розмір грошового еквівалента пільг, посилаючись на п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 426, відповідно до якого пільги, компенсації та гарантії, на які законом мають право медичні працівники, надаються за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним доходом пільговика за попередні шість місяців не перевищують податкову соціальну пільгу. Вважаючи таку відмову протиправною, [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом.

Outcome: partial