Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] Аваль»в особі Запорізької обласної дирекції «[PERSON] Аваль»звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту, в якому вказав, що 14 травня 2008 року між ВАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON], укладено кредитний договір № 014/17-02/4471-50, згідно з яким, останньому надано кредит у сумі 37 350,00 доларів США, із сплатою 12,95% відсотків річних, строком на 84 місяці, тобто по 14.05.2015 рік, кредитний договір підписано обома сторонами та скріплений печаткою банку.14 травня 2008 року між банком та позичальником укладено договір застави транспортного засобу № 014/17-02/4471-50/1, предметом застави в якому є: легковий автомобіль марки HONDA ACCORD, 2008 року випуску, шасі № 1HGCP26858А015943, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, та належний позичальнику на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № МФ-287/05-08Б від 13.04.2008 року. В продовж дії кредитного договору відповідачем неодноразово порушувались вимоги передбачені статтею 5 кредитного договору, щодо своєчасності сплати відсотків за користування кредитом та сплати основної суми заборгованості в наслідок чого, станом на 27 листопада 2008 року у відповідача склалася заборгованість у сумі 43 618,16 доларів США, що в еквівалентному відношенні з урахуванням курсу НБУ складає 364 434,77 грн. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2009 року позов задоволено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.04.2010 р. заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2009 року скасоване, справа направлена на новий розгляд. В ході розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог у зв»язку із збільшенням розміру заборгованості,станом на 27.08.2010 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором склала 102 719,08 дол.США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням встановленого НБУ офіційного курсу становить 810 453,54 грн., в тому числі: 294 691,50 грн. ( 37 350,00 дол.США) заборгованість по кредиту; 87 237,36 грн. (11 056,70 дол.США) нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 428 524,68 грн. ( 54 312,38 доларів США) пеня за порушення умов договору, та просив стягнути заборгованість у такому розмірі. У судовому засіданні представник позивача просив уточнюючий позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача за дорученням позов не визнала, пояснивши, що умови кредитного договору про надання кредиту в іноземній валюті не відповідають вимогам закону, розрахунок заборгованості завищений та не відповідає дійсності. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року до відділення "Торгівельний центр" Запорізької ОД ВАТ "[PERSON] Аваль" звернувся відповідач з письмовою заявою про отримання кредиту для придбання автомобілю в сумі 37 350,00 доларів США. Кредитним комітетом відділення "Торгівельний центр" Запорізької ОД „[PERSON] Аваль" прийнято рішення, щодо надання кредиту в сумі 37 350,00 доларів США.14 травня 2008 року між ВАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON], укладено кредитний договір № 014/17-02/4471-50, згідно з яким, останньому надано кредит у сумі 37 350,00 доларів США, із сплатою 12,95% відсотків річних, строком на 84 місяці, тобто по 14.05.2015 рік, кредитний договір підписано обома сторонами та скріплений печаткою банку. Відповідно до умов викладених у п.2.1. кредитного договору банк, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом. На виконання взятих на себе зобов'язань передбачених пунктом 4.1. кредитного договору банком відкрито на ім'я позичальника позичковий рахунок та надано через касу банку кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № OJFA74868 від 14 травня 2008 року. 14 травня 2008 року між банком та позичальником укладено договір застави транспортного засобу № 014/17-02/4471-50/1, предметом застави в якому є: легковий автомобіль марки HONDA ACCORD, 2008 року випуску, шасі № 1HGCP26858А015943, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, та належний позичальнику на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № МФ-287/05-08Б від 13.04.2008 року. Відповідно до умов викладених в пункті 2.1. договору застави, застави відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань позичальника, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору № 014/17-02/4471-50 від 14.05.2008 року, укладеного між банком та позичальником. Наведені вище факти свідчать про повне виконання банком умов та зобов'язань обумовлених в п.1.1., п. 2.1.. п. 4.1. кредитному договору та вимоги ст. 1054 Цивільного кодексу України, щодо надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Пунктом 3.1. кредитного договору обумовлено, що банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до пунктом 3.3. кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії цього договору згідно графіку. За рахунок кожного платежу здійснюється погашення щомісячних процентів за користування кредитом та погашення частини кредиту. Платіж рівними частинами розраховується таким чином, щоб всі щомісячні платежі при фіксованій процентній ставці були рівними на весь період дії договору. Судом встановлено, що впродовж дії кредитного договору відповідачем взагалі погашення кредиту не здійснювалося, іншого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, як підтверджують матеріали справи станом на 27.08.2010 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором склала 102 719,08 дол.США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням встановленого НБУ офіційного курсу становить 381 928 грн.86 коп., в тому числі: 294 691,50 грн. ( 37 350,00 дол.США) заборгованість по кредиту; 87 237,36 грн. (11 056,70 дол.США) нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом. Твердження представника відповідача про те, що банк порушив норми діючого законодавства надаючи кредит в іноземній валюті є безпідставними, оскільки суд вважає що банк як фінансова установа може здійснювати кредитування в іноземній валюті при наявності банківської ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, крім того саме позичальник був ініціатором одержання банківського кредиту, про надання кредиту в іноземній валюті був обізнаний, що підтверджується заявою-анкетою на отримання кредиту від 08.04.2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальнику нарахована пеня, в розмірі 1,0% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, відповідно до п. 10.1. кредитного договору, розмір якої визначений банком - 428 524,68 грн. ( 54 312,38 доларів США). Оскільки розмір пені, нарахованої на прострочені суми заборгованості є неспівмірним з розміром основного боргу, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір пені та стягнути її з відповідача у розмірі 42 852 грн. 47 коп. Відповідно до платіжних доручень № 766 та № 765 від 03.02.2009 року, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 700 грн., 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. в дохід держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial