Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказував, що 15.10.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № 9416 саrd з [PERSON] на суму 6000 доларів США строком до 12.10.2009 року зі сплатою останнім 24 % річних. З метою забезпечення [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, банком 15.10.2007 року було укладено договір поруки із відповідачем [PERSON] Оскільки [PERSON] на порушення умов кредитного договору, свої зобовязання щодо своєчасного повернення отриманого кредиту та сплатити відсотків не виконує, банк просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку, з урахуванням уточнених позовних вимог 58353,45 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, на призначене 11 листопада 2010 року судове засідання не з'явилися без поважних причин, оскільки про їх існування наявність суду не повідомлено на момент розгляду справи. Разом з тим, відповідачем [PERSON] - 20 липня 2010 року надано суду заперечення проти позову, зазначивши що оскільки строк основного договору кредиту укладеного між позивачем та [PERSON] закінчився 12 жовтня 2009 року, виходячи із змісту ст. 559 ЦК України, строк поруки щодо нього закінчився 12 квітня 2010 року, а тому вимоги банку до нього за вказаним позовом є безпідставними у звязку із чим просив у цій частині відмовити у позові. Суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів та вирішити справу на підставі наявних у ній даних. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2007 між ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9416 саrd, згідно умов якого банк надав останньому грошові кошти в сумі 6000 доларів США у тимчасове користування на умовах повернення зі сплатою 24 % річних, а останній зобовязався щомісячно, поповнити грошовими коштами свій картрахунок у розмірі та строк встановленому у Графіку погашення заборгованості, що є невідємною частиною кредитного договору, що підтверджується наданим суду кредитним договором. На виконання забезпечення зобов'язання за вказаним кредитним договором від 15 жовтня 2007, банком укладено договір поруки з [PERSON], відповідно до умов якого (п.п. 2, 4 договору), поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмір, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування шкоди та у випадку невиконання Боржником обовязків за кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Як встановлено судом, в період дії кредитного Договору, відповідач [PERSON] не дотримувався умов його виконання та станом на 12 травня 2010 року згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем за кредитором створилася заборгованість на загальну суму 7367,86 доларів США, в т.ч. : заборгованість за кредитом на суму 4074,25 доларів США, несплачених відсотків за користування кредитом на суму 2912,73 доларів США, штрафу щодо фінансової частини 31,53 доларів США та штрафу з процентної складової у розмірі 349,35 доларів США. Відповідно до розрахунку позивача з урахуванням курсу Національного банку України станом на 12 травня 2010 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 58353 грн. 45 коп., тобто еквівалент 7367,86 доларів США Судом достовірно встановлено, що на день розгляду справи з боку відповідача [PERSON] не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору. Нормами ст. 553, 554 ЦК України, передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, і що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як випливає з договору поруки (п.11) укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] строк (позовна давність) в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом у пять років. За наведених обставин, посилання відповідача [PERSON]. у своєму запереченні щодо відмови позивачу у задоволення предявлених до нього вимог про стягнення заборгованості, суд вважає безпідставними, такими що не узгоджуються із вищезазначеними нормам ЦК, оскільки строк звернення позивача до нього з правом вимоги не закінчився, а отже, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, в звязку з чим з [PERSON] та [PERSON]. підлягає стягненню в солідарному порядку на користь ПВАТ КБ «ПриватБанк» 58353 грн. 45 коп. заборгованості за кредитом. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 704,24 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 553, 554, 559, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved