Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій просила суд: визнати за нею право власності на спадкове майно її матері [PERSON] : літню кухню, що позначена літерою «Б» на генеральному плані складеному 0610.2010 року та розташована за адресою вул. Фрунзе, 95 у м.Павлограді. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила що 23 листопада 2000 року померла її мати [PERSON]. У передбачений законом термін вона звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 95 по вул. Фрунзе що належав її матері. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено у звязку з тим, що право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано в Павлоградському МЕТІ за спадкодавцем. Відповідно до договору від 31.10.1969 року між виконкомом Павлоградської ради та [PERSON] матері у безстрокове користування була надана земельна ділянка по вул. Фрунзе, 77 м. Павлограда для будівництва будинку. На зазначеній ділянці мати побудувала літню кухню. Надалі з приводу зміни нумерації будинку № 77 по вул. Фрунзе був присвоєний № 95. Однак право власності на зазначену будівлю мати не зареєструвала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі у прийняття рішення покладається на розсуд суду. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час, дату, та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таки підстави. Як встановлено у судовому засіданні 23 листопада 2000 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 12) Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 95 по вул. Фрунзе м. Павлограда, де була зареєстрована та проживала на день смерті [PERSON] У передбачений законом термін позивачка звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з тим, що житловий будинок не зареєстровано в Павлоградському МЕТІ (а.с. 6) Як вбачається з матеріалів справи згідно договору від 31 жовтня 1969 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Павлоградської ради депутатів № 141 від 27 березня 1969 року на праві безстрокового користування виділена земельна ділянка по вул. Фрунзе, 77 м. Павлограда загальною площею 600 кв.м. ( а.с. 7,8). Згідно довідки виданої головою квартального комітету, у звязку із зміною нумерації будинків, будинку № 77 по вул. Фрунзе м. Павлограда, був змінений номер на 95, тому на теперішній час домоволодіння має адресу вул.. Фрунзе, будинок № 95 м. Павлограда, (а.с, 13) На території домоволодіння № 95 по вул. Фрунзе м. Павлограда [PERSON] побудувала літню кухню, що підтверджується копією генерального плану будинку ( а.с 14). Однак в Павлоградському МЕТІ зареєструвати вказане домоволодіння [PERSON] не встигла. Згідно заповіту зазначений будинок [PERSON] заповідала брату позивачки [PERSON], однак він не прийняв спадщину у звязку зі смертю, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 11) У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після йог смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved