Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Красноармійської районної Ради Донецької області, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1525 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, і розташована на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області, яка належала батьку позивача [PERSON] - на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2001р., посвідченого нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори за реєстром № 1179. Спадкодавцем [PERSON] за життя не було отримано правовстановлюючий документ на земельну ділянку, передбаченого ст.126 Земельного кодексу України Державний акт на право власності на землю. Спадкоємцями першої черги на вищевказане спадкове майно є також,окрім позивача, й треті особи рідна мати, сестра та брат позивача, які відмовились від своєї частки спадщини на користь позивача. Позивач вважає себе першочерговим спадкоємцем земельної ділянки, оскільки він прийняв спадщину, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.06.2007р. та за відсутності інших спадкоємців. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1525га, яка розташована на території Новотроїцької сільської ради Красноармійського району Донецької області, с.Миколаївка, вул. Матросова,53. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, у зв»язку з чим, судом було замінено первісного відповідача на [PERSON] селищну Раду, у інший частині вимоги залишились такими ж та позивач наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] селищної Ради Красноармійського району Донецької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні погодились із позовними вимогами позивача, підтвердивши свої заяви про відмову від своїх часток спадщини на користь позивача [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого 28.01.2007 року [PERSON] (а.с.10, 12). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,1525 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, і розташована на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] батьку позивача - на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2001р., посвідченого нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори за реєстром № 1179 (а.с.11). Інші спадкоємці за законом треті особи по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток від спадщини, про що свідчать їх заяви у судовому засіданні, а також відповідь на запит суду завідуючої Другої красноармійської державної нотаріальної контори про надання письмових заяв від вищевказаних осіб про відмову від спадщини (а.с.23). Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, про відмову від спадщини не заявив. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], судом не встановлено. Згідно з положеннями ст. 22 Земельного кодексу України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно зі ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. У відповідності з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно зі ст.131ч.12 Земельного Кодексу України передбачено, що укладення цивільно правових угод, які є підставою для набуття права власності на землю, здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог ЗК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,1525 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, і розташована на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області.

Outcome: approved