overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

26 березня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що з 08 травня 1999 року перебуває із відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації одружень м.Миколаєва, актовий запис № 275. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди сторін на права та обов`язки подружжя, ставлення до сім`ї. Між сторонами втрачені почуття любові та взаємоповаги. Позивачка вважає, що їх сім`я з відповідачем розпалася остаточно, збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, додатково пояснила, що вони з відповідачем живуть різним життям, ніколи не мали загального бюджету. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, на розірвання шлюбу не погодився, вказавши, що вважає, що їх з позивачкою сім`я ще може бути збережена. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. 08 травня 1999 року між сторонами відділом реєстрації одружень м.Миколаєва зареєстрований шлюб, актовий запис № 275 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Подружнє життя сторін не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини. Подружжю за клопотанням відповідача надавався строк на примирення, втім він результатів не приніс, після спливу вказаного строку позивачка на збереження сім`ї не погоджується, наполягає на розірванні шлюбу. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як визначено ч.І ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилами, встановленими ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вичерпав передбачені законом заходи, спрямовані на збереження сім`ї сторін. За відсутності згоди позивачки на шлюб суд приходить до висновку про неможливість його продовження. Інші обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак, суд вважає за можливе позов задовольнити. Крім того за відсутності заяви позивачки про інше суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити їй її шлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути судові витрати по справі з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

14.05.2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 010/82/0013/127534 від 01 серпня 2008 року у сумі 3145,25 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказувала, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 01 серпня 2008 року був укладений кредитний договір № 010/82/0013/127534, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 3000,00 грн. із сплатою 26,9 % річних з кінцевим терміном повернення 01 серпня 2010 року. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 19 листопада 2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 1012,07 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилась, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір № 010/82/0013/127534, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн. строком на 24 місяця, з кінцевим терміном повернення до 01 серпня 2010 року, а відповідач зобов`язувався своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 26,90 % річних. Разом з тим, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов кредитного договору у зв`язку із чим, станом на 19 листопада 2010 року, заборгованість відповідача за кредитним договором склала 1012,07 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 810,81 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 201,26 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками; розрахунками; договорами. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

09 червня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що з 16 березня 2002 року перебуває із відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 88. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через втрату почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені, останнім часом сторони мешкають окремо. Позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Дитина за обопільною згодою залишиться проживати із позивачкою. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, просила суд залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, за їх згодою, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130. ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами, встановленими ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак суд вважає за можливе позов задовольнити. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 30 квітня 2004 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 107. В обгрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Стверджував, що причиною для розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст.. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач, Зіхідно-Чорноморське державне басейнове у правління охорони, використання водних живих ресурсів та регу лювання рибальства, в особі Одеського територіального відділу , звернувся до суду з цим позовом до відповідача, вказуючи, що внаслідок незаконно вилову риби цінних видів: карась у кількості 3 одиниці, плітка - 1 одиниця, всього вагою 0,5 кг., відповідач грубо пору шив ст.63 Закону7 України «Про тваринний світ» за № 2894-Ш від 13.12.2001 року, п.3,15, 4,4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету7 рибного господарства України за № 19 від 15.02.1999 року , в результаті чого заподіяв шкоду7 рибним запасам України. Згідно оцінки шкоди по таксам, затверджених постановою КМУ за№ 32 від 19.01.1998 року ця шкода склала 25 гри. 50 коп.. Тому7 просив ухвалити рішення суду7 про стягнення на користь державного бюджету України з [PERSON] 25 гри. 50 коп. завданої шкоди, що мало місце 26.03.2008 року . Представник позивача за довіреністю Зарічанська-Капрілян Наталя Миколаївна, в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій на позові наполягала. Відповідач з невідомих су ду причин у судове засідання не з`явився. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Тому справу розглянуто у його відсутність за письмовими матеріалами справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Постановою Котовського міськрайонного суду7 Одеської області від 08.10.2008 року (№3-10014) відповідача визнано винними у скоєні правопору шення передбаченого за ст.85 ч.4 КУпАП за те, що він 08.06.2008 року в 06 год. 15 хв. на місцевому7 водоймі в с.М.Олександрівка Котовського району Одеської області, порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу , здійснював лов водних живих ресурсів промисловим знаряддям лову без дозволу7 і квоти на вилов, забороненим для любительською і спортивного рибальства - сіткою спіймав карася у кількості 3 одиниці, плітку - 1 одиниця, всього вагою 0,5 кг., чим завдав шкоди рибним запасам України на суму 25 гри. 50 коп.. Відповідач добровільно сплатив цю шкоду7 22.09.2010 року про що є квитанція у матеріалах справи. Тому7 позов слід задовольнити у частині стягнення з відповідача на користь держави судових витрат у цій справі у вигляді - судового зберу у розмірі 51 гри. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 гри..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач, Зіхідно-Чррноморське державне басейнове управління охорони, використання водних живих ресурсів та регулювання рибальства, в особі Одеського територіального відділу, зверну вся до суду з цим позовом до відповідача, вказуючи, що внаслідок незаконно вилову риби цінних видів: карась у кількості 05 одиниці, всього вагою 01 кг., відповідач грубо порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ» за № 2894-Ш від 13.12.2001 року, п.3,15, 4,4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету7 рибного господарства України за № 19 від 15.02.1999 року, в результаті чого заподіяв шкоду рибним запасам України. Згідно оцінки шкоди по таксам, затверджених постановою КМУ за № 32 від 19.01.1998 року7 ця шкода склала 25 грн. 50 коп.. Добровільно ця шкода відповідачем не відшкодована. Тому просив ухвалити рішення суду7 про стягнення на користь державного бюджету7 України з [PERSON] 25 грн. 50 коп. завданої шкоди, що мало місце 26.03.2008 року7, а на користь держави судові витрати у справі. Представник позивача за довіреністю Зарічанська-Капрілян Наталя Миколаївна, в (удове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій на позові наполягала. Відповідач з невідомих суду причин у судове засідання не з`явився. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Тому7 справу розглянуто у його відсутність за письмовими матеріалами справи. Дослідивши письмові докази у справі, суті приходить до наступного. Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2008 року7 (№3-9375) відповідача визнано винними у скоєні правопорушення передбаченого за ст.85 ч.4 КУпАП за те, що він 08.06.2008 року в 07 год. 00 хв. на місцевому водоймі в с.М.Олександрівка Котовського району7 Одеської області, порушуючи вимоги законодавства Украшв в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов водних живих ресу рсів промисловим знаряддям лову без дозволу і квоти на вилов, забороненим для любительською і спортивного рибальства - сіткою. Чим завдав матеріальної шкоди водним ресурсам держави у розмірі 25 грн. 50 коп. Одночасно суд рекомендував Одесько-Чорноморському басейновому управлінню охорони, використання водних живих ресурсів та регулювання рибальства звернутись до суду з питання відшкоду вання цієї шкоди в порядку позовного провадження. Доказів того, що відповідач добровільно відшкодував цю шкоду матеріали справи не місять. Тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 вересня 1997 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, психологічну несумісність та постійні конфлікти. Зазначив, шо з червня 2010 року вони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство, шлюб існує лише формально. Примирення між ним та відповідачем, подальше спільне життя та збереження сім`ї вважав неможливим та таким, що суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Уточнив, що з червня 2010 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Пояснила, що відсутність спільних інтересів, почуттів любові та поваги унеможливлює відновлення сімейних стосунків та збереження їх сім`ї. Зазначила, що також втратила почуття любові до позивача, тому не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. З СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з червня 2010 року проживають окремо, з цього ж часу не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини, сім`я існує формально, взаємопорозуміння між сторонами відсутнє, намагання суду примирити подружжя успіху не мали, а тому подальше збереження сім`ї суперечить інтересам обох сторін, які втратили почуття любові та поваги один до одного. Майновий спір та спір щодо утримання та виховання дитини на час розгляду справи між сторонами відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з відповідачем за домовленістю з позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-19 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідачки, як матері їх дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття, а також припинити стягнення аліментів з нього, визначених рішенням Малинського районного суду від 24.05.2005 року. Пояснив, що 17.07.2008 року шлюб між ним та відповідачкою - розірвано, в якому мають дочку [PERSON] [INFO]. За зазначеним вище рішенням з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх дитини, хоча дитина починаючи з вересня 2009 року проживає з ним та перебуває на повному його утриманні. Відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча працює та має таку можливість. Це позбавляє дитину можливості нормального розвитку та належної батьківської турботи і піклування, а тому такий стан речей змусив позивача звернутися до суду щодо стягнення з відповідачки коштів в примусовому порядку. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердити, що дочка позивача [PERSON] влітку 2009 року постійно приходила додому до батька та проводила в нього багато часу, а починаючи з вересня 2009 року проживає в нього та перебуває на його утриманні. Заслухавши позивача та свідків, дослідивши докази, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 17.07.2008 року шлюб між сторонами - розірвано, в якому мають дочку [PERSON] [INFO]. Відповідачка ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, чим ставить її і позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідачка повинна сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.09.09 р. і до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-19 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач 23.02.2010 року вчинив ДТП, в наслідок якої потерпіла [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Бердичівської міської лікарні з 23.02.2010 року по 26.03.2010 року, загальна вартість лікування становить 2076,38 грн. Просить стягнути з відповідача зазначені витрати на користь лікарні. . В судове засідання сторони не з'явились. Прокурор та представник лікарні просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному об'ємі. Відповідач не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Вироком Бердичівського міськрайсуду від 09.07.2010 року [PERSON] засуджено за ст. 286 ч.І КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.(а.с.2-3) З вироку суду вбачається вина відповідача [PERSON] в скоєні ДТП 23.02.2010 року, в наслідок якої [PERSON] отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Згідно з довідкою-розрахунком Бердичівської ЦМЛ від 30.03.2010 року потерпіла знаходилася на стаціонарному лікування у травматологічному відділенні 31 ліжко/днів з 23.02.2010 року по 26.03.2010 року, вартість одного ліжко/дня - 66,98 грн., загальна вартість лікування становить 2076,38 грн. (а.с.4). Відповідач не надав заперечень проти даного розрахунку, позов визнав. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Прокурор в заяві просить стягнути з відповідача витрати на лікування потерпілої на користь Бердичівської ЦМЛ, що суперечить ч.З ст.1206 ЦК України. Бердичівська ЦМЛ знаходиться у власності територіальної громади Бердичівської міської ради, тому кошти в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої мають бути зараховані до місцевого бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, має дочку [PERSON] [INFO] У звязку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка просить стягнути з відповідача 1\\4 частину доходу відповідача, до досягнення повноліття дитини. Відповідач проти позову не заперечує. Сторони просять розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянув матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач являється батьком дитини і зобовязаний утримувати її до повноліття.

Outcome: approved