Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

\~ що ТОВ «Радема» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 13792,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що на підставі усної домовленості, в період з квітня по вересень 2009 року, між ТОВ «Радема» та відповідачем існували відносини купівлі-продажу продукції. В результаті не повного розрахунку за отриманий товар за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 13792,40 грн., яка на час подання позову відповідачем не погашена. Просить стягнути дану заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, та просив задоволити в повному обсязі з мотивів зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в поданому заперечені та в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що на момент придбання товару у позивача, [PERSON]. був субєктом підприємницької діяльності, а тому вирішення даного спору належить до компетенції господарського суду. Крім того, у видаткових накладних №№ РА-0001498 від 21.05.2009р.; РА-0001647 від 03.06.2009р.; РА-0002007 від 29.07.2009р на які посилається позивач, як на доказ утворення заборгованості, в графі «умова продажу» зазначено готівка, що свідчить про оплату придбаного товару відповідачем. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як було встановлено судом, що вбачається із пояснень представників сторін, наявних у справі документів, на підставі усної домовленості між сторонами, позивач передавав товар для відповідача. Оформлення приймання-пердачі товару відбувалось по видаткових накладних за цінами, які діяли на день відпустку товару. За отриману продукцію відповідач розрахувався частково, чим обумовив виникнення заборгованості в сумі 13792,40 грн., що стверджується наявним в матеріалах справи актом звірки взаємних розрахунків станом на 24.09.2010 року. На час подання позову до суду відповідач не є фізичною особою підприємцем, що стверджується наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб та фізичних осіб підприємців №648170, а тому вирішення даного спору не відноситься до компетенції господарських судів. Представник відповідача не заперечує, що [PERSON] підписав акт взаємозвірки, однак стверджує, що підписавши акт, він не знав про існуючу заборгованість. Дане твердження судом оцінюється критично, оскільки в акті взаємозвірки чітко зазначено про борг на користь ТОВ «Радема» в сумі 13792,40 грн. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином на користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved