Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Дубівецької сільської ради, [PERSON], [PERSON] про скасування Державних актів на право приватної власності на землю, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору купівлі-продажу земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення № 10 від 09.10.1997 року виконкому Дубівецької сільської ради [PERSON] 26.08.1998 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,37 га, в тому числі: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства. 12.11.2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина: на земельну ділянку площею 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства. 18.06.2010 року державною нотаріальною конторою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та 24.12.2010 року виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку. 30.12.2010 року укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1201 га між [PERSON] та [PERSON] Рішенням № 36/2-10 від 09.12.2010 року сесії Дубівецької сільської ради відмінено рішення виконкому Дубівецької сільської ради від 09.10.1997 року за № 10/47 «Про безоплатну передачу у приватну власність [PERSON]» в частині передачі земельної ділянки площею 0.12 га для ведення особистого селянського господарства; запропоновано спадкоємцям [PERSON] надати земельну ділянку площею 0,12 га в іншому місці; рекомендувати руснак [PERSON] з даного питання звернутися до суду. Вказане рішення прийнято з урахуванням пояснень позивачів та наявних доказів: плану земельної ділянки за 1963 рік, свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.08.1990 року, схематичного плану за 1994 рік, архівних довідок, рішення Дубівецької сільської ради від 25.01.2002 року, виписки з погосподарської книги, протоколу уповноважених членів колгоспу «Радянська Україна», якими підтверджується факт володіння та користування позивачами ще у 80-х роках земельною ділянкою площею 0,49 га і передана у власність [PERSON] земельна ділянка площею 0,12 га фактично знаходилась в межах земельної ділянки, якою користувались позивачі. Вимоги ст.ст.116, 126 Земельного кодексу України та наявність рішення № 36/2-10 від 09.12.2010 року сесії Дубівецької сільської ради про відміну рішення виконкому Дубівецької сільської ради від 09.10.1997 року за № 10/47 «Про безоплатну передачу у приватну власність [PERSON]»в частині передачі земельної ділянки площею 0.12 га для ведення особистого селянського господарства, дають підстави для скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 26.08.1998 року, визнання недійсним виданого [PERSON] свідоцтва про право на спадщину від 18.06.2010 року та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.12.2010 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.12.2010 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримали заявлені вимоги з наведених підстав. Пояснивши, що є рішення колгоспу про виділення позивачам 0,49 га і відбирати з них 0,12 га не мали права. Після смерті 12.11.2010 року [PERSON] Марафти винесено рішення сільської ради від 09.12 2010 року про відміну рішення про надання [PERSON] Марафті 0,12 га землі, яка забрали від позивачів. Представник Дубівецької сільської ради подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] позову не визнала, пояснивши, що законно придбала земельну ділянку, договір посвідчений нотаріально, тому немає підстав визнавати його недійсним. [PERSON] подала письмове заперечення проти позову, вказуючи, що земельна ділянка площею 0,12 га успадкована нею після смерті 12.11.2010 року її матері [PERSON], які ця земельна ділянка виділена рішенням сільської ради від 09.10.1997 року за № 10 та був виданий Державний акт. Відсутні правові підстави для винесення рішення № 36/2-10 від 09.12.2010 року сесії Дубівецької сільської ради про відміну рішення виконкому Дубівецької сільської ради від 09.10.1997 року за № 10/47, таке рішення є незаконним. Окрім того, є рішення суду з цього приводу, тому просила у позові відмовити. В заперечення позовних вимог відповідачкою [PERSON] також надано копію рішення від 16.05.2011 року за № 45/5-11 сесії Дубівецької сільської ради про скасування рішення № 36/2-10 від 09.12.2010 року сесії Дубівецької сільської ради про відміну рішення виконкому Дубівецької сільської ради від 09.10.1997 року за № 10/47. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника [PERSON] [PERSON]. відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення № 10 від 09.10.1997 року виконкому Дубівецької сільської ради [PERSON] 26.08.1998 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,37 га, в тому числі: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства. 12.11.2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина: на земельну ділянку площею 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства. 18.06.2010 року Кіцманською державною нотаріальною конторою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та 24.12.2010 року виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку. 30.12.2010 року укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1201 га між [PERSON] та [PERSON] Рішенням № 36/2-10 від 09.12.2010 року сесії Дубівецької сільської ради відмінено рішення виконкому Дубівецької сільської ради від 09.10.1997 року за № 10/47 «Про безоплатну передачу у приватну власність [PERSON]»в частині передачі земельної ділянки площею 0.12 га для ведення особистого селянського господарства; запропоновано спадкоємцям [PERSON] надати земельну ділянку площею 0,12 га в іншому місці; рекомендувати руснак [PERSON] з даного питання звернутися до суду. Рішенням від 16.05.2011 року за № 45/5-11 сесії Дубівецької сільської ради про скасування рішення № 36/2-10 від 09.12.2010 року сесії Дубівецької сільської ради про відміну рішення виконкому Дубівецької сільської ради від 09.10.1997 року за № 10/47. Відповідно до вимог ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації. В статті 126 ЗК України викладений перелік документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Згідно ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Посилання позивачів на наявність рішення рішенням № 36/2-10 від 09.12.2010 року сесії Дубівецької сільської ради про відміну рішення виконкому Дубівецької сільської ради від 09.10.1997 року за № 10/47 «Про безоплатну передачу у приватну власність [PERSON]»в частині передачі земельної ділянки площею 0.12 га для ведення особистого селянського господарства, є безпідставним, оскільки рішенням Кіцманського районного суду від 02.11.2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2010 року, у задоволенні позову [PERSON] до Дубівецької сільської ради, [PERSON] про визнання рішення Дубівецької сільської ради незаконним в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 га та про визнання Державного акту про право приватної власності на землю частково недійсним відмовлено. Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищенаведене підстави для скасування Державних актів на право приватної власності на землю, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору купівлі-продажу земельної ділянки відсутні. Враховуючи наведене, ст.ст. 116, 118, 125, 126, 158 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed