Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

03 березня 2010 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди звернулись [PERSON] , ВАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України, \\~ [PERSON] ( а.с.4-9). Позивачі у позовній заяві, з урахуванням уточнень, та у судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог, посилалися на те, що відповідно до кредитного договору від 18 жовтня 2007 р. № 200/07 укладеного між філією - Лівобережне відділення № 8420 ВАТ «Державний Ощадний банк України`та позивачем [PERSON] , останньому був наданий кредит у розмірі 529\\~550,00 грн. для придбання житла, зі сплатою за користування ним 14,00 % річних з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2025 року. Виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 18.10.2007 р. за № \\~200/07 було забезпечене шляхом укладення з позивачем [PERSON] договору іпотеки з прийняттям в іпотеку нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; укладенням на користь банку договору страхування предмету іпотеки, договором страхування позичальника від нещасних випадків; а також сплатою позичальником страхових платежів за договорами страхування. Крім того виконання кредитного договору від 18 жовтня 2007 року було забезпечене шляхом укладання з позивачем [PERSON] договору поруки № 200/07-П від 18 жовтня 2007 року. Після придбання у власність квартири позичальник надав відповідачам право тимчасового користування своїм майном, а саме придбаною в кредит квартирою [ADDRESS] , передавши їм ключі від квартири та надавши згоду на їх прописку в своїй квартирі, передавши при цьому їм примірники договорів кредиту та іпотеки, для того, щоб відповідачі мали змогу сплачувати кредит. Однак, у зв`язку з виникненням у відповідача [PERSON] фінансових труднощів, остання з лютого 2008 року припинила погашати кредитну заборгованість та повідомила разом з позичальником банк про те, що не в змозі сплачувати кредит у зв`язку з відсутністю доходів та просили розглянути питання щодо переоформлення кредиту на іншу особу, а саме відповідача [PERSON] , яка запевнила банк, що має намір придбати заставлене майно та погасити кредитний борг. Оскільки обіцянки відповідача так і не були виконані, банк відмовив у переоформленні кредиту на іншу особу та направив вимогу на адресу позивачів з повідомленням про термінове погашення боргу. Дана вимога та претензія-повідомлення позичальником та поручителем у встановлені кредитним договором та договором поруки строки виконані не були та відповідачі повідомили про своє небажання висилятись з квартири, безпідставно вважаючи спірну квартиру своєю власністю. На підставі викладеного позивачі просили суд: 1) вилучити з незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , а саме: договір купівлі-продажу квартири від 18.10.2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1434; витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 4796402 від 18.10.2007 року, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П.; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17512387 від 26.01.2008 року, виданий КП „ДМ БТІ; технічний паспорт, виготовлений станом на 28.09.2007 року на ім`я [PERSON] , виданий КП „ДМ БТІ; договір про іпотечний кредит № 200/07 від 18.10.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України; іпотечний договір від 18.10.2007 року укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 1437; \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~2) усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] та [PERSON] права володіння, користування та розпорядження майном шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання їм іншого житлового приміщення; \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~3) зобов`язати відділ ГІРФО Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] ; \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~4) стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ \\~„Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України завдану матеріальну шкоду в сумі 202\\~435,08 грн.; \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~5) стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ \\~„Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України завдану моральну шкоду в сумі 1\\~306\\~080,00 грн.; \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~6) стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] завдану моральну шкоду у сумі 1\\~306\\~080,00 грн.; \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~7) стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ \\~„Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України витрати по сплаті державного мита в сумі 850,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу \\~в сумі 60,00 грн.; \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~8) стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] витрати по сплаті державного мита в сумі 867,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу \\~в сумі 100,00 грн. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~У судовому засіданні позивачі та представник позивача ВАТ „Державний ощадний банк України заявлені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Відповідач [PERSON] у судових засіданнях проти позову заперечувала, у зв`язку з тим, що вважає що спірна квартира [ADDRESS] придбана нею без будь-яких порушень чинного законодавства. Оскільки квартира куплена саме за її кошти, саме між нею та продавцем велись переговори з приводу купівлі квартири та особисто нею були передані продавцю квартири кошти, а позивач лише як довірена особа була записана в договорі як покупець, чим зараз вирішив скористатись. Крім того звертала увагу суду на те, що усі документи на дану квартиру знаходяться у неї та саме вона сплачує кредит за квартиру, в підтвердження чого має відповідні квитанції. Тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки підстав для її виселення з квартири не має. Відповідач [PERSON] до суду так і не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 96, 151). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу з застосуванням вимог п. 4 ст. 169 ЦПК на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачів, представника позивача ВАТ „Державний ощадний банк України, відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали даної цивільної справи суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлені наступні факти: 18 жовтня 2007 р. між філією - Лівобережне відділення № 8420 ВАТ «Державний Ощадний банк України`та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 200/07, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 529\\~550,00 грн. для придбання житла, зі сплатою за користування ним 14,00 % річних з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2025 року. Судом встановлено, що 18 жовтня 2007р., після підписання позивачем [PERSON] та позивачем ВАД „Державний ощадний банк України кредитного договору, між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1434. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17512387 від \\~26.01.2008р., виданого Комунальним підприємством „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" право власності на квартиру [ADDRESS] \\~\\~зареєстровано \\~\\~особисто \\~\\~за \\~\\~ [PERSON] . Судом також встановлено, що на виконання вимог кредитного договору, викладених в п.1.4 одразу ж після укладення договору купівлі-продажу квартири, між банком та позичальником було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1437. На вказаному договорі нотаріусом було зроблено відмітку про накладення заборони відчуження предмету іпотеки до припинення договору іпотеки. Заборона відчуження накладена нотаріусом була зареєстрована ним в реєстрі за № 1440. Також, на виконання вимог п.1.4 кредитного договору між позичальником та ЗАТ СК „Українська страхова група" було укладено договір № 13-0401-0039 добровільного страхування майна від 18.10.2007р. та договір № 54-0401-0024 добровільного страхування від нещасних випадків, сплачено необхідні страхові платежі. Крім того виконання кредитного договору від 18 жовтня 2007 року було забезпечене шляхом укладання з позивачем [PERSON] договору поруки № 200/07-П від 18 жовтня 2007 року, згідно умов якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати перед банком солідарно, в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а також за додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому. Судом встановлено, що після виконання позичальником всіх вимог банку та укладання вищевикладених договорів позивач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 529\\~550,00 грн., придбав на них валюту в розмірі 93\\~000,00 доларів США та передав ці кошти [PERSON] в рахунок сплати за придбану квартиру [ADDRESS] , що підтверджується розпискою [PERSON] (а.с. 43). Після придбання у власність квартири [PERSON] зі згоди банку у відповідності до п.2.1 іпотечного договору (іпотекодавець зберігає за собою право володіння, користування та розпорядження предметом іпотеки з урахуванням обмежень, встановлених цим договором), п.2.2 (іпотекодавець не має права без письмової згоди банку розпоряджатися будь-яким чином предметом іпотеки або його частиною, а також укладати стосовно предмета іпотеки договори оренди (найму), лізінгу та будь-які інші договори, що встановлюють обтяження предмета іпотеки), п.3.3.1 (без попередньої письмової згоди іпотекодержателя не відчужувати, не міняти, не передавати предмет іпотеки в найм (оренду), не встановлювати інші обтяження щодо предмета іпотеки), за згодою позивача [PERSON] надав відповідачам право тимчасового користування своїм майном - придбаною в кредит квартирою, передавши їм ключи від квартири та надавши згоду на їх прописку в своїй квартирі; передав їм свої примірники кредитного та іпотечного договорів, для того, щоб відповідачі мали змогу сплачувати кредит. \\~ Про досягнуту між позивачами [PERSON] та відповідачем [PERSON] домовленість про передачу квартири в тимчасове користування відповідачам по справі за умови сплати ними платежів по кредиту, підтверджує лист [PERSON] на ім`я [PERSON] від 17.11.2008р. Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалося належним чином, станом на 21.10.2010 р. утворилася заборгованість перед позивачем ВАТ „Державний ощадний банк України \\~за кредитним договором від 18.10.2007 р. № 200/07 у розмірі 202 435,08 грн., згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 142-148). У зв`язку з виникненням заборгованості, попередньо повідомивши позичальника та поручителя банк скористався своїми правами, передбаченими умовами кредитного договору (п.3.4, 4.2.1, 4.2.2, 4.2.4), іпотечного договору (п.3.1.3) та договору поруки, та 04.08.2008 року надіслав на адресу позичальника вимогу про дострокове повернення кредиту № 04/08 (а.с. 46), на адресу поручителя повідомлення про виникнення кредитної заборгованості з вимогою терміново погасити борг (а.с. 47). Однак дані вимоги виконані не були. Судом встановлено, що в листопаді 2008 р. позивачі [PERSON] будучи повідомлені належним чином про те, що кредитна заборгованість буде погашатися в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на заставлене майно у відповідності до п.3.3.11 кредитного договору, письмово звернулися до відповідачів з проханням в добровільному порядку виселиться з їх квартири. На вказаний лист відповідачі в письмовому вигляді відповіли [PERSON] \\~про категоричну відмову від виселення, вважаючи спірну квартиру своєю власністю (а.с. 48). На підставі вимоги банку про дострокове повернення кредиту, 05.12.2008р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. на іпотечний договір було вчинено виконавчий напис № 2215 на загальну суму 568 771,93 грн. (а.с. 49). Виконавчий напис було направлено для примусового виконання до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та23.12.2008 р. головним державним виконавцем Черновою Л.В. було винесено постанову пре відкриття виконавчого провадження (а.с. 50). 11.03.2009р. в присутності відповідача [PERSON] було складено акт опису й арешту майна (а.с. 52-53). Судом встановлено, що 16.03.2009 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу фіктивною угодою, виключення майна з акту арешту й опису та визнання її позичальником за кредитним договором, однак 10.03.2010 р. даний позов було залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що [PERSON] у судові засідання не з`являлась. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов`язку, а у випадку порушення такого обов`язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати сі майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно ст. 109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов`язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивачів, суд приходить висновку, про те, що вони підлягають частковому задоволенню, оскільки відмовляючись від звільнення квартири в добровільному порядку відповідачі перешкоджають законним власникам майна вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а банку перешкоджають здійснити продаж квартири в примусовому порядку з метою погашення кредитної заборгованості, тому суд вважає можливим вилучити з незаконного володіння [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , а саме: договір купівлі-продажу квартири від 18.10.2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1434; витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 4796402 від 18.10.2007 року, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П.; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17512387 від 26.01.2008 року, виданий КП „ДМ БТІ; технічний паспорт, виготовлений станом на 28.09.2007 року на ім`я [PERSON] , виданий КП „ДМ БТІ; договір про іпотечний кредит № 200/07 від 18.10.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України; іпотечний договір від 18.10.2007 року укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 1437, усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права володіння, користування та розпорядження майном шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання їй іншого житлового приміщення, зобов`язавши при цьому відділ ГІРФО Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області скасувати реєстрацію [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії Лівобережного відділення № 8420 ВАТ „Державний ощадний банк України та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, оскільки дані особи не є власниками майна, а виступають лише кредитором та поручителем, а тому у них відсутнє право вимоги щодо вилучення документів, усуненні перешкод та відшкодуванні шкоди. Вирішуючи вимоги позивачів до [PERSON] суд вважає необхідним у їх задоволенні відмовити, оскільки дана особа у спірній квартирі не зареєстрована, що підтверджується копією паспорту (а.с. 94), а тому і скасувати її реєстрацію за спірною адресою не є можливим. Вимоги позивачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При розгляді даної справи суд враховує, що позивачами у судовому засіданні не було надано суду доказів завдання позивачам матеріальної та моральної шкоди у заявленому розмірі, а тому суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що \\~задоволенню не підлягають. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~

Outcome: partial