Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права на проживання в [INFO] як наймача по договору найму. В обґрунтування позовних вимог вказував, що між ним та власником квартири [PERSON] було укладено договір безоплатного користування житлом, а в подальшому безстроковий договір найму житла, в рахунок орендної плати він вносив комунальні платежі. З урахуванням викладеного вважає, що права наймодавця перейшли і до нових власників квартири, зокрема і до відповідача [PERSON] Оскільки [PERSON] заперечує за ним це право, просив задоволити позов, визнати за ним право проживання у вказаній квартирі. В судовому засіданні позивач, будучи допитаним під присягою за правилами допиту свідка, пояснив, що з лютого 2003 року він постійно проживає в спірній квартирі, між ним та власником квартири [PERSON] було в усній формі укладено договір користування майном квартирою №4 в будинку №67 по вул..Сагайдачного в смт.Володимирець. Він постійно сплачував квартплату та комунальні платежі, постійно проживає в цій квартирі і зареєстрований в ній. Просив задоволити позов. Відповідач [PERSON] заперечив позов, заперечив наявність будь-якого договору користування квартирою між [PERSON] та [PERSON], дія якого поширилась би на нових власників житла. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] постійно проживає в [INFO] з 19 лютого 2003 року і зареєстрований за цією адресою. Вказана квартира належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла, після чого квартира перейшла в порядку спадкування до [PERSON], і в подальшому на підставі договору була відчужена (подарована) [PERSON] Таким чином, на час судового розгляду власником квартири [ADDRESS] є відповідач по справі [PERSON] Позивач надав суду докази свого постійного проживання в спірній квартирі з лютого 2003 року, разом з тим, будь-яких доказів укладення договору безоплатного користування чи найму цієї квартири позивачем не надано. Так, у відповідності до ст.60 ЦПК України обовязок доказування обставин, на яких ґрунтується позов чи заперечення до нього, покладається на сторони. З огляду на це сторона повинна надати суду допустимі та достатні докази тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. У відповідності до ст.ст.257,324 ЦК України 1963 р., який діяв в лютому 2003 року, а також зі ст.158 Житлового Кодексу України, ст.811 ЦК України договір безоплатного користування майном та договір найму житла, що перебуває в особистій власності громадянина, підлягає укладенню в простій письмовій формі. Крім того, такий договір, як це вбачається зі ст.158 Житлового Кодексу, підлягає обовязковій реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради. Як вбачається з ч.3 ст.640 ЦК України, договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації. Разом з тим, позивачем не надано достатніх та достовірних доказів, які б свідчили, що між ним та власником житла [PERSON] укладався договір користування житлом, а також договір найму житла з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки ні письмових договорів, ні підтвердження факту їх реєстрації [PERSON] суду не надав. Факт прописки позивача в спірній квартирі, а також оплата ним комунальних послуг після смерті [PERSON], на думку суду, не свідчать про наявність договору найму. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що будь-яких доказів укладення договору найму між [PERSON] та власником квартири [PERSON] немає, а за відсутності реєстрації договору, яка передбачена чинним законодавством, такий договір не може вважатись укладеним. Крім того, позивач [PERSON] в своїх поясненнях зазначив, що приблизно десять років тому він познайомився з [PERSON] і почав проживати разом з нею. Спочатку, як це вбачається з пояснень [PERSON], вони проживали в його будинку в с.Зелениця, потім в будинку тещі в с.Дубівка, а потім переїхали до квартири [PERSON] в смт.Володимирець. В поквартирній карточці на спірну квартиру вказано, що [PERSON] прописаний в квартирі як чоловік [PERSON], в той час, як інші особи були прописані в цій же квартирі як наймачі. Наведене спростовує твердження [PERSON] про наявність між ним та [PERSON] відносин договору найму. За таких обставин, суд вважає позовну вимогу про визнання права на проживання в [INFO] як наймача за договором найму недоведеною і такою, що не підлягає до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed