Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

28.08.2009 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом з тих підстав, що житловий будинок № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, належить на праві спільної часткової власності відповідно трьом співвласникам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 178/210 частки житлового будинку, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 17/210 частки, а [PERSON] належить 1/14 частка у праві спільної власності на житловий будинок. В звязку з цим, позивач, на підставі ч.1 ст. 365 ЦК України, предявив вимоги про припинення права спільної власності [PERSON] на 17/210 частку та [PERSON] на 1/14 частку житлового будинку № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, з присудження на їх користь грошової компенсації за належні 17/210 та 1/14 частки житлового будинку, посилаючись на те, що частки відповідачів є незначними і не можуть бути виділені в натурі, а спільне володіння та користування майном є не можливе і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. В рахунок обґрунтування обставин щодо неможливості здійснити поділ житлового будинку у відповідності до розміру часток співвласників, позивач посилається на висновок експертного дослідження з будівельно-технічних питань від 17 серпня 2009 року за № 0910, у відповідності до якого розподіл домоволодіння № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 178/210, 17/210, 1/14 з технічної точки зору не можливий. Крім того, в рахунок обґрунтування обставин щодо неможливості спільного володіння та користування майном, а також те, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї, позивач посилається на те, що відповідачі не вчиняли та не вчиняють жодних дій спрямованих на утримання, ремонт, облаштування та догляд за будинком як його співвласників, відповідачі жодного дня не проживали в житловому будинку, не утримували його, не вносили жодних коштів у рахунок його ремонту та плати комунальних послуг, більш того вартість частко є незначною, відповідачі проживають в іншому житлі. Крім того, позивач вніс на депозитний рахунок Бориспільського міськрайонного суду Київської області ринкову вартість часток відповідачів у домоволодінні № 19, яке знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, яка складає загальну грошову суму коштів у розмірі 27\~401 (двадцять сім тисяч чотириста одну) грн. 00 коп. Представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив суд ухвалити рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог у повному обсязі з тих підстав, що припинення права відповідача на частку в житловому будинку на підставі ст. 365 ЦК України може бути лише за наявності в сукупності всіх чотирьох підстав, що зазначені в даній нормі, а тому припинення права відповідача на частку в житловому будинку за наявності однієї із підстав є на його думку незаконним. Крім того, представник відповідача в поданих ним запереченнях посилається на те, що внаслідок припинення права на частку в житловому будинку будуть істотно порушені права та інтереси відповідача. Також, представник вважає, що у випадку навіть припинення права відповідача на частку в житловому будинку, таке припинення повинне відбуватись на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи з врахуванням вартості як житлового будинку з господарськими спорудами, так і вартість 1600 кв. м. земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, належить на праві спільної часткової власності відповідно трьом співвласникам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 178/210 частки житлового будинку № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, на підставі договору дарування частки житлового будинку від 12 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, [PERSON], та зареєстровано в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 22 листопада 2007 року. [PERSON], належить на праві спільної часткової власності 17/210 частки житлового будинку № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, про що відповідач під час розгляду справи не заперечував наявності в нього права власності на частку будинку. [PERSON], належить 1/14 частка у праві спільної власності на житловий будинок № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, яка також під час розгляду справи визнала наявність у неї права власності на частку у житловому будинку. У відповідності до ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майна є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. За правовою конструкцією, нора ч.1 ст. 365 ЦК України передбачає кожну з чотирьох підстав як самостійну підставу для припинення права особи на частку у спільному майні. Отже, позивач володіє часткою в спільному з відповідачами житловому будинку, яка складає більш ніж 80 відсотків від вартості всього майна, тобто частка якого становить 178/210 від всієї вартості житлового будинку № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського. В той час кожен із відповідачів окремо володіє часткою, яка складає менш ніж 8 відсотків від вартості житлового будинку. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що частки відповідачів у праві спільної власності на житловий будинок є не значними, оскільки на кожного із них припадає не більше ніж 8% від вартості житлового будинку. У відповідності до висновок експертного дослідження з будівельно-технічних питань від 17 серпня 2009 року за № 0910, наданого спеціалістом [PERSON], яка має вищу будівельно-технічну освіту та кваліфікацію судового експерта та яких знаходиться в матеріалах цивільної справи, розподіл домоволодіння № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 178/210, 17/210, 1/14 з технічної точки зору не можливий. Таким чином, з вказаного вище експертного дослідження випливає, що житловий будинок № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, не можливо ні поділити в натурі між співвласниками, ні виділити часту у спільному майні одному із співвласників, ні встановити порядок користування житловим будинком між співвласниками, оскільки частки відповідачів є незначними, і не дають можливості цього зробити. Під час розгляду справи відповідачі не заперечували з приводу висновку експертного дослідження з будівельно-технічних питань від 17 серпня 2009 року за № 0910, та вважають, що їх частки є дійсно незначними, а дослідження спеціалістом були проведені вірно та в дійсності не можливо поділити житловий будинок в натурі, або ж виділити їх частки у житловому будинку. Отже, суд приходить до висновку, що за наведені вище обставини свідчать про те, що частки відповідачів у житловому будинку та господарських спорудах є незначними і не можуть бути виділені в натурі, а отже є всі підстави для припинення прав відповідачів на частки в житловому будинку та господарських спорудах з підстав передбачених ст. 356 ЦК України. Також, у відповідності до висновку та звіту про оцінку нерухомого майна, складеного оцінювачем [PERSON], який працює в складі субєкта оціночної діяльності Приватного підприємства «Авто-експрес», станом на 16 липня 2009 року, ринкова вартість 17/210 частини домоволодіння № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, що належить на праві спільної власності [PERSON], складає 14\~557 (чотирнадцять тисяч пятсот пятдесят сім) грн. 00 коп., а ринкова вартість 1/14 частини домоволодіння № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, що належить на праві спільної власності [PERSON], складає 12\~844 (дванадцять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 00 коп. В той час, відповідач, [PERSON], та її представник, не погоджуючись з вартістю часток у спільній власності на житловий будинок та вартістю всього житлового будинку з надвірними спорудами, звернулися із клопотання про призначення та проведення судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання щодо ринкової (дійсної) вартості житлового будинку та господарських споруд. На підставі Ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2010 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам КНДІСЕ, на вирішення якої поставлено наступні питання: Яка дійсна ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Котовського, 19, в м. Борисполі Київської області, на момент проведення експертизи; Яка дійсна ринкова вартість часток 1/14 та 17/210 житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Котовського, 19, в м. Борисполі Київської області, на момент проведення експертизи. 31 серпня 2010 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи за № 1227/5579/10-15, складеного 25 серпня 2010 року, судовим експертом [PERSON], яка працює в КНІСЕ, у відповідності до якої експерт зазначив, що: ринкова (дійсна) вартість будинковолодіння за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Котовського, 19 в цінах на час складання висновку становить 680312 грн. в тому числі: ринкова (дійсна) вартість земельної ділянки, загальною площею 1637 кв. м., становить 576224 грн., а залишкова вартість будівель і споруд становить 164\~560 грн.; ринкова (дійсна) вартість 1/14 частки будинковолодіння № 19, по вул. Котовського в м. Борисполі Київської області в цінах на час складання висновку становить 52\~913 грн., а ринкова (дійсна) вартість 17/210 частки будинковолодіння № 19, по вул. Котовського в м. Борисполі Київської області в цінах на час складання висновку становить 59 969 грн. При цьому експерт в своєму висновку зазначив проведення дослідження з приводу визначення окремо вартості житлового будинку з надвірними спорудами та вартість земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком, а також окремо здійснив розрахунки з приводу вартості часток відповідачів у житловому будинку з надвірними спорудами та вартість часток відповідачів у земельній ділянці, що знаходиться під житловим будинком. Таким чином, експерт у своєму висновку зазначив, що ринкова (дійсна) вартість 1/14 частки житлового будинку з надвірними спорудами складає 11 754 грн., а ринкова (дійсна) вартість 17/210 частки житлового будинку та господарських споруд, що становить 13 322 грн., при цьому ринкова (дійсна) вартість 1/14 частки земельної ділянки складає 41 154 грн., а ринкова (дійсна) вартість 17/210 частки земельної ділянки становить 46 647 грн. При таких обставинах, дійсна ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами як за висновком про оцінку нерухомого майна, складеного оцінювачем [PERSON]С так і за висновком судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом [PERSON] фактично однакова: 17/210 частка за висновком оцінювача - 14\~557, а за висновком експерта - 13 322 грн.; 1/14 частки з висновком оцінювача - 12\~844 грн., а за висновком експерта - 11 754 грн. Крім того, посилання відповідача на те, що вартість його частки в житловому будинку та господарських спорудах, визначеної як судовим експертом так і оцінювачем не є дійсною ринковою вартістю, суд вважає необґрунтованим, оскільки експерт в своєму висновку зазначив, що обґрунтування методології визначення вартості полягає у концепції визначення дійсної (ринкової) вартості обєктів нерухомості, яка базується на використанні трьох основних підходів: витратний, дохідний та порівняльний підхід. Тому, експерт зробив висновок про доцільність використання в даних умовах для визначення вартості будівель та споруд на земельній ділянці витратного підходу (аналогічний підхід був обраний оцінювачем у своєму звіті про оцінку майна), а для визначення вартості земельного компонента (земельної ділянки) порівняльного підходу. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт, [PERSON], повністю підтримав складений ним висновок та пояснив, що ним вірно були обрані методи визначення вартості житлового будинку з надвірними спорудами, а також земельної ділянки, та методологічні підходи. В той час, експерт зазначив що визначення вартості житлового будинку та надвірних споруд можливо здійснити лише за допомогою витратного підходу, оскільки стан житлового будинку не надає можливості визначити його вартість іншим методом, а тому вартість будинку та споруд фактично і складаю ту дійсну ринкову вартість. Допитаний в судовому засіданні оцінювач, [PERSON], в якості експерта повідомив суду, що він також у повному обсязі підтримує всі ті дослідження та висновки, які були ним зроблені у звіті про оцінку майна, яким є житловий будинок з надвірними спорудами та його частки, а також вірно обрано підходи до оцінки майна та його методи. В звязку з чим, вартість житлового будинку з надвірними спорудами, яка була визначена у звіті про оцінку майна, є його дійсною (ринковою) вартістю. В той час, суд приходить до висновку, що експертом безпідставно було визначено ринкову вартість земельної ділянка, яка знаходиться під житловим будинком № 19 в м. Борисполі Київської області по вул. Котовського, та вартість якої було необґрунтовано включено експертом у ринкову вартість часток будинковолодіння. Судом не було поставлено на вирішення експерта питання щодо ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком № 19 в м. Борисполі Київської області по вул. Котовського, в той час як суд доручив експерту надати висновок виключно з питань вартості житлового будинку за надвірними спорудами та відповідно часток в житловому будинку з надвірними спорудами. Частиною 1 ст. 144 ЦПК України передбачено, що експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: з яких питань потрібні висновки експертів та обєкти, які мають бути досліджені. Як наслідок, ч.3 ст. 147 ЦПК України встановлено, що у висновку експерта повинно бути зазначено: питання, що були поставлені експертові та обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання. Крім того, у відповідності до ч.5 ст. 147 ЦПК України, якщо експерт під час проведення експертизи встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право свої міркування про ці обставини включити до свого висновку. Враховуючи положення цієї процесуальної норми, суд вважає, що експерт не може вийти за межі тих питань та того обєкту, що були визначені судом в своїй ухвалі, а встановивши обставини, що мають значення для справи з приводу яких експерту не були поставлені питання, він має право лише висловити свої міркування про ці обставини включивши його до свого висновку, однак ні в якому разі не змінювати питання поставлені судом, а також не проводити дослідження та збирання інформації і відомостей стосовно тих питань чи обєктів, які не зазначив суд у своїй ухвалі. У висновку судової будівельно-технічної експертизи, експерт не надає жодних обґрунтувань та підстав за яких він вийшов за межі поставлених перед ним судом питань та обєкта, що має бути досліджений, визначивши у своїх висновках ринкову вартість земельної ділянки. Також, суд не може прийняти до уваги вартість земельної ділянки, яка включена до вартості часток в житловому будинку з господарськими спорудами, виходячи з того, що земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком № 19 в м. Борисполі Київської області по вул. Котовського не належить позивачу та відповідачам на праві власності (приватної, спільної сумісної чи спільної часткової), а також не належить їм на праві користування, натомість сторони по справі лише фактично здійснюють користування земельною ділянкою, яка знаходиться під будинком. Вказана вище земельна ділянка належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Бориспіль, і не передавалася на підставі рішення Бориспільської міської ради у власність чи в користування позивачу та відповідачу, у відповідності ст. ст. 118, 121, 122, 124-126 ЗК України, у розмірі 1\~600 кв. м. Внаслідок цього, як позивачу так і відповідачам не було видано державного акту на право власності на земельну ділянку чи укладено з ними договору оренди землі, як і не були встановлені межі земельної ділянки, на якому знаходиться житловий будинок, в натурі (на місцевості). Вказані вище обставини сторонами не заперечувались під час розгляду справи в суді, більш того сторони показали, що вони не зверталися із заявами про передання їм у власність земельної ділянки, з приводу їх питання не приймалося рішення органами місцевого самоврядування та їм не були видані Державні акти на право власності на земельну ділянку. Тому, суд приходить до висновку, відповідно до положень ст. 365 ЦК України, що припиненню підлягає лише «право особи на частку в спільному майні», однак відповідачі не мають права власності на земельну ділянку, яка знаходиться під житловим будинком, а тому оскільки відповідачі не мають таких прав на землю, включення вартості земельної ділянки до вартості житлового будинку є неможливим, а тому таке право не може бути припинено на підставі рішення суду. Крім того, виходячи з пояснень сторін по справі, судом встановлено, що позивач та відповідачі не є членами однієї сімї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. А між сторонами існують напружені та не дружні відносини, які склалися з досить тривалий час. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які проживають в приватних житлових будинках поруч спірного будинку позивача та відповідачів, і є їх сусідами, пояснили, що вони знають сторін по справі і постійно мають можливість спостерігати за тим, що відбувається на подвірї житлового будинку № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського. В звязку з цим, свідки показали, що вони постійно, майже кожного дня, бачать біля житлового будинку позивача зі своїм чоловіком та дитиною, а також батьків позивача. Відповідачів по справі, фактично жодного разу не бачили на прибудинковій території житлового будинку № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, так як і не бачили, щоб відповідачі здійснювали догляд за житловим будинком, утримували його, та облагороджували подвіря біля житлового будинку. Зі слів позивача, їм відомо, що між ним та відповідачами існують постійні конфлікти з приводу вказаного житлового будинку, оскільки відповідачі не приймають участі в його утриманні та не цікавляться ним взагалі, а позивач в свою чергу сам несе витрати на його утримання та догляд. В судовому допитаний в якості свідка, [PERSON], показав, що він є близьким товаришем позивача та його родини і не рідше двох-трьох разів на тиждень заходить провідати позивача в житловий будинок № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, і жодного разу не бачив, щоб відповідачі по справі перебували чи проживали в цьому житловому будинку, утримували його, чи іншим чином вчиняли будь-які дії спрямовані на догляд за цим будинком, або ж принаймні цікавились ним. Крім того, свідок показав, що від позивача та його чоловіка відомо, що вони перебувають з відповідачами не в дуже добрих стосунках з тих підстав, що останній відмовляють у будь-який спосіб утримувати будинок, не цікавляться ним, а позивач особисто несе витрати на утримання будинку. Крім того, свідок пояснив, що відповідачі зверталися до позивача з пропозицією відчужити свої частки, за надто завищеною ціною часток в цьому житловому будинку, а тому позивач відмовився, що більш спровокувало поглиблення конфлікту між сторонами. Також, оскільки відповідачі не проживають в цьому житловому будинку, останніми не було надано доказів того, що вони здійснювали ремонт житлового будинку та надвірних споруд, облаштували прибудинкову (дворову) територію, а також що ними були понесені витрати по сплаті комунальних послуг та поточних витрат на утримання житлового будинку. Вказані вище обставини, на думку суду, свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном, що згідно із положенням ст. 365 ЦК України є підставою для припинення прав відповідачів на частку в спільному житв лому будинку. Крім того, як пояснили відповідачі по справі, вони ніколи не проживали в цьому житловому будинку. Також суд вважає, що оскільки частки відповідачів у житловому будинку № 19, який знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, є незначними, не можливий ні його поділ в натурі між співвласниками, ні виділ частки у спільному майні співвласникам, ні встановлення порядку його користування між співвласниками, а також відповідачі жодного дня не проживали в житловому будинку, не утримували його, не вносили жодних коштів у рахунок його ремонту та плати комунальних послуг, більш того вартість частко є незначною, а відповідачі проживають в іншому житлі та в іншій місцевості, - припинення за рішенням суду прав відповідачів на частку у спільному майні, яким є вказаний вище житловий будинок, з підстав передбачених ст. 365 ЦК України, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів та членам їх сімей. Крім того, позивач, на момент звернення до суду з позовом, вніс на депозитний рахунок Бориспільського міськрайонного суду Київської області ринкову вартість часток відповідачів у домоволодінні № 19, яке знаходиться в м. Бориспіль, по вул. Котовського, яка складає загальну грошову суму коштів у розмірі 27\~401 (двадцять сім тисяч чотириста одну) грн. 00 коп. (вартість 17/210 частки, що складає 14\~557 грн. + вартість 1/14 частки, що складає 12\~844 грн.), про що свідчить прибутковий касовий ордер від 27 серпня 2009 року за № 3036 Бориспільського відділення Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк». При таких обставинах, оскільки дійсна ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами як за висновком про оцінку нерухомого майна, складеного оцінювачем [PERSON]С так і за висновком судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом [PERSON] фактично однакова: 17/210 частка за висновком оцінювача - 14\~557, а за висновком експерта - 13 322 грн.; 1/14 частки з висновком оцінювача - 12\~844 грн., а за висновком експерта - 11 754 грн., а також враховуючи те, що позивач не заперечує з приводу застосування будь-якої із оцінки вартості житлового будинку та господарських споруд, суд приходить до висновку про застосування грошової компенсації вартості часток відповідачів у житловому будинку на підставі більшої вартості, що зазначена у висновку та звіті про оцінку нерухомого майна, складеного оцінювачем [PERSON], який працює в складі субєкта оціночної діяльності Приватного підприємства «Авто-експрес». При таких обставинах, на підставі ст. 365 ЦК України, та

Outcome: approved