Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і мотивує свої вимоги тим, що 17 квітня 2009 року помер її дідусь [PERSON], який 18 вересня 2006 року склав заповіт, яким усе своє майно, належне йому на день смерті заповів позивачці та відповідачу [PERSON] у рівних частках. Проте позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно у нотаріальній конторі поки не буде встановлено факт належності на праві власності домоволодіння № 51 по вул. Дубровського м. Суми спадкодавцю [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував його право власності на вказане домоволодіння. Факт належності домоволодіння підтверджується копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві власності від 22 вересня 1959 року. Після закінчення будівництва домоволодіння акту про закінчення будівництва та введення домоволодіння в експлуатацію складено не було, а тому і не було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння. Просить встановити факт належності домоволодіння № 51 по вул. Дубровського м. Суми [PERSON], померлому 17.04.2009 року, визнати за позивачкою право власності на Ѕ частину зазначеного домоволодіння та на Ѕ частину земельної ділянки за цією ж адресою в порядку спадкування за заповітом, провести розподіл вказаного домоволодіння та земельної ділянки між нею і відповідачем у рівних частках. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом та посилаючись на обставини, викладені у первісному позові, мотивує свої вимоги тим, що він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки його прізвище в заповіті зазначено як „Заїка, а в паспорті на українській мові прізвище вказано „Заіка. Крім того, у свідоцтві про народження позивача у графі „батько вказано на російській мові „Заика Иван Никитич, тоді як батько помер як „Заїка Іван Микитович. Просить встановити факт родинних відносин з [PERSON], померлим 17 квітня 2009 року, а саме, що він є батьком позивача, встановити факт належності позивачу заповіту, складеного 18 вересня 2006 року [PERSON] на імя [PERSON], визнати за позивачем право власності на Ѕ частину домоволодіння № 51 по вул. Дубровського м. Суми та на Ѕ частину земельної ділянки за цією ж адресою в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог, [PERSON] підтримав свої вимоги за зустрічним позовом, не заперечував проти задоволення первісного позову. Представники Сумської міської ради, Першої Сумської державної нотаріальної контори, КП „Сумське міське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2009 року помер [PERSON] (а.с. 27). За життя [PERSON] все належне йому на день смерті майно заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 9). Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно від 22 вересня 1959 року [PERSON] надано земельну ділянку по вул. Дубровського, 51 в м. Суми загальною площею 600 кв.м.(а.с. 11). Відповідно до акту від 30 серпня 1959 року проведено відвід в натурі ділянки для індивідуальної забудівлі загальною площею 600 кв.м. (а.с. 12). Згідно довідки КП „Сумське МБТІ від 13 жовтня 2009 року право власності на будинок № 51 по вул. Дубровського в м. Суми не зареєстроване (а.с. 15). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 17 вересня 2009 року, по вул. Дубровського, 51 в м. Суми домоволодіння складається з житлового будинку А-1 площею 52,8 кв.м. (сіни І площею 2,7 кв.м., кладова ІІ площею 1,6 кв.м., коридор „3 площею 2,6 кв.м., кухня „4 площею 7,0 кв.м., ванна „5 площею 5,7 кв.м., житлова кімната „6 площею 12,5 кв.м., житлова кімната „7 площею 19,2 кв.м., житлова кімната „8 площею 9,3 кв.м.), погрібу з шийкою п/г площею 12,30 кв.м., прибудови «а»площею20,90 кв.м., тамбуру «а1»площею 4,80 кв.м., прибудови «б»площею 10,60 кв.м., літньої кухні «Б»площею 26,20 кв.м., убиральні «Г»площею 1,10 кв.м., огорож № 1 та № 2 (а.с. 17-20). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0603 га, розташована по вул. Дубровського, 51 в м. Суми, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 22-23). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України „Про основи містобудування забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно ч. 16 ст. 29 Закону України „Про планування і забудову територій здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій", фізичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво об'єктів містобудування. Ст. 29 Закону України „Про планування і забудову територій передбачено, що інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю надається дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Здійснення будівельних робіт без дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Ст. 18 Закону України „Про основи містобудування передбачено, що закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється. Позивачами [PERSON] та [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження того, що покійний [PERSON] у встановленому порядку отримав дозвіл на проведення будівельних робіт, а збудовані ним будови прийняті в експлуатацію, а тому в судовому засіданні встановлено, що збудовані будівлі за адресою м. Суми, вул. Дубровського, 51 є самочинним будівництвом. Крім того, як вбачається з листа ВП НПД СМВ ГУ МНС України в Сумській області розміщення житлового будинку „А-І суперечить вимогам п. 3.23*, додатку 3.1 ДБН 360-92** „Планування і забудова міських і сільських поселень, а саме не витримано протипожежну відстань від сусідніх будівель, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дубровського, 49 та розміщення кухні „Б, суперечить вимогам п. 3.25*, додатку 3.1 ДБН 360-92** „Планування і забудова міських і сільських поселень, а саме не витримано протипожежну відстань від сусідніх будівель, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дубровського, 53 (а.с. 188). З огляду на вимоги зазначених норм право власності на самочинно споруджені житлові будинки або житлові прибудови, будівлі, споруди інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їх спадкоємці чи правонаступники. Отже вказане майно не може бути предметом поділу в судовому порядку, а тому суд приходить до висновку про необхідність визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, які знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Дубровського, 51. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 677/678/679 запропоновано один варіант користування земельної ділянки: І співвласнику виділяється земельна ділянка площею 146,5 кв.м., з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 2 жовтим кольором, ІІ співвласнику виділяється земельна ділянка площею 146,5 кв.м., з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 2 зеленим кольором (а.с. 109-126). У зв'язку з цим, підлягають задоволенню позовні вимоги про розподіл земельної ділянки по вул. Дубровського, 51, в м. Суми, за варіантом, запропонованим у висновку експертизи, а саме виділивши [PERSON] земельну ділянку площею 146,5 кв.м., з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 677/678/679, жовтим кольором та виділивши за [PERSON] земельну ділянку площею 146,5 кв.м., з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 677/678/679, зеленим кольором. В судовому засіданні встановлено, що сином померлого [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 61). Однак в паспорті [PERSON] його прізвище на українській мові записано як „Заіка (а.с. 60), а в документах прізвище померлого зазначено як „Заїка (а. с. 63). Крім того в свідоцтві про народження батьком [PERSON] зазначений на російській мові „Заика Иван Никитич, в той час як заповіт складений від імені [PERSON] (а.с. 9). Факт того, що [PERSON] є сином померлого підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про смерть померлого, заповітом (а.с. 61, 26, 24, 9). Також вказану обставину підтвердили допитані судом в якості свідків [PERSON], [PERSON] Розбіжності в написанні прізвища [PERSON] призвели до труднощів у оформленні спадщини після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне, встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON], а також встановити факт належності заповіту від 18 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №5754, [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial