Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] про звернення стягнення на предмети іпотеки та застави, в якому вказало, що відповідно до укладеного кредитного договору № 81М-08 від 12.02.2008р. [PERSON] отримала 12 лютого 2008року кредит у розмірі 50 000,00грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.02.2013р. Згідно норм Цивільного кодексу України зобовязання виконуються належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 04.11.2009року має заборгованість 57\~361,57грн, яка складається з наступного: 45\~001,70грн заборгованість за кредитом; 8462,17грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 928,10грн пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250грн штраф (фіксована частина); 2719,60грн штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором були укладені договори застави та іпотеки: -Приватбанк і [PERSON] 13 лютого 2009року уклали договір застави б/н згідно якому остання надала в заставу належне їй майно, а саме металевий, торгівельний кіоск, загальною площею 3,5кв.м., розташований за адресою м. Дружківка, вул. К.Маркса,67; -Приватбанк і [PERSON] 13 лютого 2009року уклали договір іпотеки № 1138, згідно якому [PERSON] надала в іпотеку майно, а саме квартиру, загальною площею 32,4кв.м., яка розташована за адресою: м. Дружківка, вул. Словянська, ,буд 6. кв.2 Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі продажу квартири від 17 березня 1999року. У випадку порушення Заставодавцем зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад не передав. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмета застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі продажу предмету застави від імені Заставодавця. Виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні Приватбанку, тому вважають що вимога позивача стосовно зобовязання відповідача виконати зобовязання в натурі відповідає ст. 16 ЦК України та є законною. Просять суд: Передати в заклад Приватбанку шляхом вилучення у [PERSON], належне їй на праві власності заставлене майно, а саме: металевий торгівельний кіоск, загальною площею 3,5кв.м., розташований за адресою м.Дружківка, вул. К.Маркса 67; передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у [PERSON] належне їй на праві власності заставлене майно, яке зазначено в договорі № 138 від 13.02.2008року; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 81М-08 від 12.02.2008року в сумі 48442,16грн звернути стягнення на металевий торгівельний кіоск, загальною площею 3,5кв.м., розташований за адресою м. Дружківка, вул. К.Маркса,67 шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі продажу предмету застави від імені заставодавця; звернути стягнення на квартиру загальною площею 32,4 кв.м, яка розташована м.Дружківка, вул. Словянська, 6/2 шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; Виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у квартирі, розташованій за адресою м. Дружківка, вул. Словянська,6/2 , зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Дружківка; cтягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 573.62грн судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн. 14 жовтня 2010року до початку розгляду справи по суті позивач надав уточнену позовну заяву, в якій зазначив що відповідач [PERSON] є поручителем за договором поруки від 13.02.2008року. Згідно п.4 зазначеного договору поруки відповідає перед позивачем за зобовязання відповідача [PERSON], як солідарний боржник. Також зазначив наявність заборгованості станом на 14 жовтня 2010року у сумі 67323,27грн, яка складається із заборгованості за кредитом 44916,70грн, в тому числі прострочене тіло кредиту 14380,50грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 19027,43грн, в т.ч. 18535,02грн заборгованість по простроченим відсоткам, пеня 3379,14грн. Просить стягнути солідарно з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 81М-08 від 13.02.2008року у розмірі 67323,27грн; зобовязати [PERSON] передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» належне їй на праві власності заставлене майно, яке зазначено в договорі застави №б/н від 13.02.2008р., а саме: металевий торгівельний кіоск, загальною площею 3,5 кв.м, розташований за адресою м. Дружківка, вул. К.Маркса,67; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №81М-08 від 13.02.2008року в сумі 67323,27грн: звернути стягнення на майно, яке зазначено в договорі застави №б/н від 13.02.2008року, а саме: металевий торгівельний кіоск, загальною площю 3,5кв.м, розташований за адресою м.Дружківка, вул.К.Маркса,67 шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі продажу предмету застави від імені Заставодавця; звернути стягнення на квартиру загальною площею 32,4кв.м., яка розташована за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Словянська, буд.6/2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Приватбанком з укладанням від імені відповідача договору купівлі продаж будь яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з відповідачів судові витрати: судовий збір 673,23грн та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду судового процесу 250,00грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги з підстав викладених в уточненому позові. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №81М-08 від 13.02.2008р.,(а.с.4-6), згідно п.1.2 якого банк надав останній кредит у сумі 50 000грн, зі строком повернення не пізніше 13.02.2013р. Згідно п. 2.2. кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязана погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, процентів, щомісячно. Відповідно до п. 6.1 договору при порушенні якого - небудь зобовязання по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених Графіком погашення, а також п.п. 1.3,2.2.3,2.3.3 договору відповідач сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Згідно з п. 6.4 кредитного договору нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинно було бути виконано позичальником. Суд встановив, що банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, а відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору щодо погашення кредиту і відсотків за ним, у звязку з чим, станом на 14 жовтня 2010р. виникла заборгованість у загальній сумі 67\~323,27грн. (а.с. 30), включаючи заборгованість за кредитом 44\~916,70грн., проценти за користування кредитом 19027,43грн, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 3379,14грн, у звязку з чим суд вважає у позивача виникло право на дострокове повернення всієї суми кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Судом встановлено, що забезпеченням виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором №81М-08 від 13 лютого 2008р., виступає договір поруки від 13 лютого 2008року між Банком та відповідачем [PERSON], згідно п.4 якого, у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.8). Згідно п. 11 Договору поруки сторони прийшли згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється у 5 років. Суд встановив, що сторона за договором кредиту відповідач [PERSON] та сторона за договором поруки відповідач [PERSON] істотно порушують кредитний договір і договір поруки відповідно, несвоєчасним поверненням суми кредиту, відсотків, тому вимоги позивача щодо солідарного стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №81М-08 у сумі 67323,27грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір застави майна від 13.02.2008р. (далі ДЗ) (а.с.44-46), згідно якому забезпечується виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором №81М-08 від 13.02.2008р., укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON]. Згідно п. 6 ДЗ в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] надала в заставу майно, а саме: металевий торгівельний кіоск, загальною площею 3,5 кв.м., розташований за адресою м.Дружківка, вул. К.Маркса,67 заставною вартістю 10\~000,00грн. Предмет застави належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується гарантійним листком від 13.02.2008року. Відповідно до п. 9. ДЗ сторони визначили, що вартість предмета застави складає 10000грн. Згідно п. 15.8.1 ДЗ та відповідно до ст. 20 Закону України „Про заставу Банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання заставодавцем якого небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконанні. Згідно п. 15.10 ДЗ у разі звернення стягнення на предмет застави згідно п.15.8.1, 15.8.2,15.9, цього договору Банк має право задовольнити за рахунок предмету застави свої передбачені п.п.2,4 ДЗ вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно п.21 ДЗ звернення стягнення на предмет застави здійснюється у випадках, передбачених п.п. 15.6, 15.8.1, 15.8.2, 15.8,3,15.9 цього договору, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається не виконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Відповідно до п. 17.12 ДЗ у випадку порушення Позичальником зобовязань за кредитним договором та заставодавцем зобовязань за ДЗ, заставодавець зобовязується передати предмет застави заставодержателю в заклад за актом прийому передачі, що підписується сторонами. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою - покупцем. Оскільки відповідачем [PERSON] порушені умови КД щодо своєчасного погашення суми кредиту, відсотків за його користування, пені у загальній сумі 67\~323,27грн, та умови ДЗ щодо передачі заставленого майна в заклад, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо передачі в заклад та звернення стягнення на заставлене майно підлягають задоволенню. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між Приватбанком та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки від 13 лютого 2008року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 32,4 кв.м., яка розташована по вул. Словянській, 6/2 м. Дружківка, Донецької області. Предмет іпотеки належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі продажу квартири від 17 березня 1999року (а.с. 37-43,31). Згідно п. 18.8.1 вказаного договору іпотеки Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані . Відповідно з п. 18.10 договору іпотеки у разі звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з п. 18.8.1 цих договорів, банк має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої передбачені п.п. 2,4 цього Договору вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно експертного висновку (а.с.33) вартість квартири [ADDRESS], складає 69\~000грн.. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по кредитному договору у встановлений строк суд вважає за необхідне для задоволення вимог Банку звернути стягнення на вказані вище предмети іпотеки. Задовольняючи позовні вимоги Приватбанку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суд відповідно до вимог ст.ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку», вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу Банком будь-якій особі-покупцеві. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 673,23грн., по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 250,00грн.

Outcome: approved