Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

В грудні 2010 р. Публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський [PERSON] (далі - ПАТ „Всеукраїнський [PERSON]) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 26 лютого 2008 р. між сторонами був укладений Кредитний договір №63/3, за умовами якого банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) в сумі 16 667 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн. 00 коп., зі сплатою процентної ставки у розмірі 24.0% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 лютого 2011 p., в обмін на зобовязання позичальника використовувати кредит за цільовим призначенням, повернути його в терміни, відповідно до умов договору та виконати інші свої зобовязання згідно договору. Посилаючись на те, що банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідачка [PERSON] незважаючи на це, порушила його, оскільки, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в наслідок чого станом на 10 грудня 2010 р. утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 15 701 (пятнадцять тисяч сімсот одна) грн. 36 коп., позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі - 15 701 (пятнадцять тисяч сімсот одна) грн. 36 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 11 365 (одинадцять тисяч триста шістдесят пять) грн. 53 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 1 994 (одна тисяча девятсот дев'яносто чотири) грн. 10 коп., заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 2 341 (дві тисячі триста сорок одна) грн. 73 коп. та в повернення сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду 157 (сто пятдесят сім) грн. 01 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка своєчасно не виконувала взяті на себе зобовязання за договором кредиту, який укладено у письмовій формі, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 15 701 (пятнадцять тисяч сімсот одна) грн. 36 коп. та вказана сума на час розгляду справи останньою не погашена, просив позов задовольнити. При цьому, також вказував, що протоколом Загальних зборів акціонерів №48 від 28 квітня 2010 р. прийнято рішення про зміну найменування юридичної особи Відкрите акціонерне товариство „Всеукраїнський [PERSON] банк на Публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський [PERSON] (далі - ПАТ„Всеукраїнський [PERSON]). Окрім того, просив стягнути з відповідачки [PERSON] судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин та враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідно до протоколу Загальних зборів акціонерів №48 (сорок вісім) від 28 квітня 2010 р. відбулася зміна найменування юридичної особи ВАТ „Всеукраїнський [PERSON] на ПАТ „Всеукраїнський [PERSON]. Згідно Статуту, позивач - ПАТ „Всеукраїнський [PERSON] є юридичною особою, діє на підставі Закону України „Про банки і банківську діяльність, Закону України „Про акціонерні товариства, а також Статуту. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачкою [PERSON] та Банком 26 лютого 2008 р. був укладений письмовий Кредитний договір №63/3, за умовами якого банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) у сумі 16 667 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн. 00 коп., зі сплатою процентної ставки у розмірі 24.0% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 лютого 2011 р., в обмін на зобовязання позичальника використовувати кредит за цільовим призначенням, повернути його в терміни, відповідно до умов договору та виконати інші зобовязання, визначенні вказаним Договором. Відповідно до ст.ст.204,227 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому, чинність кредитного договору №63/3 від 26 лютого 2008 р. в судовому засіданні не оспорювалася, а факт виконання позивачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Проте, відповідно до розрахунку, наданого як доказ ПАТ „Всеукраїнський [PERSON], відповідачка [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо своєчасного погашення належних за кредитним договором платежів не виконала, в наслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 10 грудня 2010 р. становить 15 701 (пятнадцять тисяч сімсот одна) грн. 36 коп., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 11 365 (одинадцять тисяч триста шістдесят пять) грн. 53 коп.; - заборгованість по сплаті процентів - 1 994 (одна тисяча девятсот девяносто чотири) грн. 10 коп.; - заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 2 341 (дві тисячі триста сорок одна) грн. 73 коп.; На письмове повідомлення позивача про порушення умов кредитного договору та дострокового повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, відповідачка [PERSON] не відреагувала та заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи в суді не погасила. За таких обставин, невиконання умов кредитного договору №63/3 від 26 лютого 2008 р., знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, що дає підстави до застосування правових наслідків встановлених договором або законом, відповідно до ст.611 ЦК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в установлений строк (ст.ст.526,527,530 ЦК України). Проте, відповідачка порушила умови договору, тому з врахування^ийог ст. 526 ЦК України та умов Договору повинна відповідати за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. З врахуванням вищенаведеного та відповідно до ст.ст. 1049,1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню розмір заборгованості за кредитним договором на загальну суму -15 701 (пятнадцять тисяч сімсот одна) грн. 36 коп., утому числі: заборгованість за кредитом - 11 365 (одинадцять тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 53 коп.; заборгованість по сплаті процентів - 1 994 (одна тисяча девятсот девяносто чотири) грн. 10 коп.; заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 2 341 (дві тисячі триста сорок одна) грн. 73 коп.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ „Всеукраїнський [PERSON] підлягають стягненню в повернення сплаченого судового збору в розмірі 157 (сто пятдесят сім) грн. 01 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved