Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-03 00:00:00

В січні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В позовній заяві зазначено, що 06 березня 2003 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області був зареєстрований шлюб між позивачкою [PERSON] (до шлюбу - Добриніна) М.О. та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач проживає окремо від дітей та у добровільному порядку не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні останніх. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка [PERSON] просила позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2011р. і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2011р. і до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази) та з врахуванням правил, викладених у ч,1 ст.77 ЦПК України. За таких обставин, суд вважав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивачка [PERSON] проти цього не заперечувала. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог CT.fi ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та позивачка [PERSON] (до шлюбу - Добриніна) [PERSON], [INFO], уродженка м. Вознесенськ Миколаївської області, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2003 р., що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія І-ФП №070079, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області 06 березня 2003 р. (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП N«144945, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області 24 вересня 2003 р., та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП №157952, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області 23 грудня 2004 р. (а.с.3,4). Згідно довідки від 04 квітня 2011 р., виданої головою вуличного комітету, малолітні діти: [PERSON], [INFO], .та [PERSON], [INFO], на даний час проживають разом з матірю за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця 24 Березня, будинок №19 (девятнадцять). Ч.З ст.11 Закону України „Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.З ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком малолітній [PERSON], 02 вересня [INFO], та малолітньому [PERSON], 13 листопада [INFO], зобов'язаний до утримання дітей й вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. За правилами ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, в якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що такий договір між сторонами не укладався, тому, при вищезгаданих обставинах з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання дітей на користь позивачки. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу предявлення позову - 17 січня 2011 р. і до досягнення дітьми повноліття. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved