overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №775 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх \\ задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 24 вересня 1994 року уклали шлюб. Від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем 27.04.1996року відділом РАГС Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області було зареєстрований шлюб, актовий запис № 145. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, у результаті чого у сім`ї постійно виникали сварки, в зв`язку з чим між ними втрачено взаємопорозуміння та взаємоповага. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з положенням ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, вюнання відповідачем пред`явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони з 27.04.1996року перебувають у шлюбі, "який зареєстровано відділом РАГС Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 145. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, .що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення, наданий судом, позитивного результату не дав. Враховуючи вшцевикладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, розірвавши шлюб між сторонами по справі. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Вербківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог до предмету спору: Друга Павлоградська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] та після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є вона та її сестра [PERSON] , яка з заявою до держнотконтори про прийняття спадщини не зверталася і на спадщину не претендує. 22 вересня 2007 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Вона з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як мала скрутне матеріальне становище. Таким чином, вважає, що вона з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні. вимоги та просила суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання представник відповідача суду не надав. Враховуючи думку позивача про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності представника відповідача, суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що позивач перебувала в родинних відносинах з [PERSON] , який помер [INFO] , що свідоцтвом про народження (ах. 6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Позивач не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті її батька у зв`язку з тим, що вона мала скрутне матеріальне становище. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий шестимісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

У вересні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 серпня 1982 року Луганською сільською радою Джанкойського району Кримської області, актовий запис №13 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] шлюб 21 серпня 1982 року Луганською сільською радою Джанкойського району Кримської області, актовий запис №13. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якій просила суд: -визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] ; -зобов`язати Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області анулювати реєстрацію відповідачів в зазначеній квартирі, та зняти їх з реєстрації. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалися на те, що вона є власницею спірної квартири. Відповідачі зареєстровані та фактично проживають за місцем реєстрації, однак за час свого проживання привели квартиру в нежилий стан. Крім того, відповідачі не сплачують за комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, спираючись на доводи викладені в позові. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи: У приватній власності позивачки знаходиться квартира [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, які за час свого проживання привели квартиру у нежилий стан. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне: Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 157 ЖК України передбачено, що виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якій просила суд: -визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] ; -зобов`язати Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області анулювати реєстрацію відповідача в зазначеній квартирі, та зняти його з реєстрації. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалися на те, що вона є власницею спірної квартири. Відповідач зареєстрований, однак фактично не проживає за місцем реєстрації. Крім того, відповідач не сплачує за комунальні послуги. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, спираючись на доводи викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи: У приватній власності позивачки знаходиться квартира [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який з лютого 2009 року не проживає за місцем своєї реєстрації, за комунальні послуги не сплачує. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне: Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 157 ЖК України передбачено, що виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якій просили суд: -визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] ; -зобов`язати Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області анулювати реєстрацію відповідачки в зазначеній квартирі, та зняти її з реєстрації; -стягнути з відповідачки судові витрати в сумі 2054 гривні. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилалися на те, що вони набули право власності на спірну квартиру. У квартирі зареєстрована відповідачка, яка не пускає їх до квартири хоча є чужою для них людиною. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, спираючись на доводи викладені в позові. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи: У приватній власності позивачів знаходиться квартира [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне: Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 157 ЖК України передбачено, що виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого приміщення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги положення передбачене статтею 88 ЦПК України згідно якої зазначено, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного на користь позивачів підлягає стягненню сума у розмірі - 2054 гривень ( 1000 гривень «витрати на правову допомогу» щодо кожного з позивачів» + 37 гривень «витрати на інформаційно-технічне забезпечення» +17 гривень «судового збору»).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи на те, що вона має на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2021 від 22 квітня 1993 року квартиру [ADDRESS] . Її дочка [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 22 вересня 1994 року №05 серпня 2009 року. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси шлюб між [PERSON] та донькою позивачки - [PERSON] був розірваний і бувший зять [PERSON] в серпні 2009 року переїхав в інше місце проживання. Всі обов`язки по сплаті комунальних платежів він не виконує, зв`язок з квартирою втратив. Просить визнати до [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, згідно ст. 224 ЦПК ухвалює заочне рішення. Згідно п.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має на праві власності квартиру [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП ЧОО БТІ від 10.12.2010 року її дочка [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 22 вересня 1994 року по 05 серпня 2009 року. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси шлюб між [PERSON] та донькою позивачки - [PERSON] був розірваний і [PERSON] , який зареєстрований у спірної квартирі в серпні 2009 року переїхав в інше місце проживання. Обов`язки по сплаті комунальних платежів він не виконує, зв`язок з квартирою втратив. Дана обставина підтверджується актом від 02.09.2010 року, показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За результатами судового розгляду суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 13 вересня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 447. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання з`явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав. Не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про зміну прізвища на дошлюбне. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу змінити прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ». У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 21 вересня 1996 року Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану міста Миколаєва, актовий запис № 396. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Крім того, відповідач має іншу жінку, з якою бажає створити нову сім`ю. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання з`явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав. Не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає\~встановленим,\~що між\~сторонами втрачено\~взаєморозуміння,\~збереження сім`ї\~та поновлення\~шлюбних відносин\~неможливо,\~заява про\~розірвання шлюбу\~відповідає дійсній\~волі дружини\~та чоловіка,\~після розірвання\~шлюбу не\~будуть порушені\~їхні особисті\~права та\~права їхніх\~дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved