Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Городнянської міської ради Чернігівської області про продовження їй строку терміном на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 04 липня 2001 року в м. Городня Чернігівської області. З позовної заяви виходить, що 04.07.2001 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачці все належне їй майно. Однак у встановлений законом строк позивачка не звернулась до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини через свою хворобу. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині немає. В даний час позивачці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. В нотаріальній конторі у видачі свідоцтва [PERSON] відмовили з тих мотивів, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 14 лютого 2011 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, у наданій до суду позовній заяві просила суд позовну заяву розглянути у її відсутність ( а.с. 3 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача по справі Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав суду письмову заяву від 17.02.2011 року за вих. № 128 з проханням розглянути справу за відсутності представника міської ради в звязку із службовою зайнятістю, позов [PERSON] визнає у повному обсязі ( а.с. 15 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника в судове засідання суд не повідомила. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 20 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачем позовних вимог, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З дослідженого судом свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 116374 встановлено, що [PERSON] померла 04 липня 2001 року у віці 81 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 04.07.2001 року зроблено запис за № 123 ( а.с. 6 ). Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON], є день її смерті 04 липня 2001 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 527 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 04.08.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 1593, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, [PERSON] ( а.с. 7 ). З довідки Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області за вих. № 317/01-16 від 14.03.2011 року встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 04 липня 2001 року, не відкривалася ( а.с. 18 ). Згідно довідки Городнянської ЦРЛ встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходилась під наглядом лікувального закладу в період часу з 02.01.2002 року по 08.01.2002 року, з діагнозом : ІБС, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІст., кризовий перебіг ( а.с. 8 ). Відповідно до статті 548 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненні протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON] протягом визначених законодавцем 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] не вчинила дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ). З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернулась вчасно, в строк встановлений ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по причині свого незадовільного стану здоровя. При цьому в кінці спливу визначеного законодавцем строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач в період 02.01.2002 року по 08.01.2002 року перебувала на лікуванні в Городнянській ЦРЛ. У послідуючому позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини померлої [PERSON], але визначений законодавством 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила. Частина 1 статті 550 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР ( шість місяців з дня відкриття спадщини ), може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадкова справа до майна [PERSON] не відкривалась і спадщина померлої ніким не прийнята, у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе продовжити позивачу строк тривалістю на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 04 липня 2001 року в м. Городня Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved