Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.07.2007 року був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2027 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється позичальником щомісяця. За період дії кредитного договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, тому має заборгованість в розмірі 20217,03 доларів США, яка складається: 15858,75 доларів США- заборгованість за кредитом; 2327,88 доларів США- заборгованість по процентах за користування кредитом; 352 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 685,61 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи, нараховані відповідно до кредитного договору в розмірі 31,58 доларів США (фіксована частина) та 961,21 доларів США - процентна складова. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 20.07.2007 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок з прибудовами, який розташований за адресою: вул.Набережна, 27а, м.Жашків, Черкаська область, та який належить відповідачеві на праві власності. На підставі викладеного позивач просить суд звернути стягнення на житловий будинок з прибудовами та земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився по невідомих суду причинах, про час і місце слухання справи був належним чином повідомлений. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом установлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.07.2007 року був укладений кредитний договір про надання кредитних коштів, відповідно до якого позивач надав відповідачеві грошові кошти в розмірі 20000 доларів США, а відповідач зобовязувався їх прийняти, належним чином використати та повернути в строк та на умовах, передбачених Договором. Згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним Договором від 20.07.2007 року заборгованість становить 20217,03 доларів США, з яких 15858,75 доларів США- заборгованість за кредитом; 2327,88 доларів США- заборгованість по процентах за користування кредитом; 352,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 685,61 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи, нараховані відповідно до кредитного договору в розмірі 31,58 доларів США (фіксована частина) та 961,21 доларів США - процентна складова, що за курсом 7,91 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/217 від 10.06.2010 року становить 160056,2 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.07.2007 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок з прибудовами, який розташований за адресою: вул.Набережна, 27а, м.Жашків, Черкаська область, що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 18.07.2007 року № 3102. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись у відповідності до умов договору і закону. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п.24 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п.18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду. Відповідно до п.29 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, та на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 ЗУ «Про іпотеку» для чого іпотекодавець надає іпотеко держателю право укласти договір купівлі-продажу за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотеко держателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, згідно п.35.4 договору про іпотеку у відповідності до ст.6 ЗУ «Про іпотеку» , іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 652,0 кв.м, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.07.2007 року і зареєстрований у реєстрі під № 3104 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №614276 від 20.07.2007 року. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до ч.2 ст. 39, ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок, чи приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved