Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору № 99.05 - 1465 від 11 травня 1999 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що був укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , (покупці). Позивачі також просили суд визнати за ними право власності на зазначену квартиру. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що 11 травня 1999 року на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] , був укладений договір № 99.05 - 1465 від 11 травня 1999 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 99.05-1465 від 11.05.1999 року, а також зареєстрований 28.05.1999 року в КП «ОМБТІ та РОН» під № 2656 стр. 81 кн. 4 доп. К. В попередньому судовому засіданні 12.11.2010 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги про визнання дійсним договору № 99.05- 1465 купівлі-продажу нерухомого майна від 11 травня 1999 року, а позовні вимоги щодо визнання за позивачами права власності на квартиру просили залишити без розгляду, у зв`язку з чим 25 січня 2011 року Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала, якою позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] залишено без розгляду в частині вимог про визнання за позивачами права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, а тому відповідно до ст.ст. 224. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11 травня 1999 року на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , був укладений договір № 99.05 - 1465 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Договір був зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 99.05-1465 від 11.05.1999 року, а також зареєстрований 28.05.1999 року в КП «ОМБТІ га РОН» під № 2656 стр. 81 кн. 4 доп. К (а.с. 6-7). На запит суду КП «ОМБТІ та РОН» листом № 214607.65 від 16.11.2010р. (а.с. 27) повідомило, що станом на 16.11.2010р. квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 99.05 - 1465 від 11 травня 1999 року (продавець [PERSON] ). Відповідно до пункту 6 спірного договору (продавцем) [PERSON] до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 14400,00 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української PCP 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української PCP 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором № 99.05-1465 від 11.05.1999 року купівлі-продажу квартири його сторонами виконані у повному обсязі - покупцям була передана у власність квартира [ADDRESS] , а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачами не заявлені вимоги про відшкодування державного мита та витрат на ІТЗ розгляду справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивачі не позбавлені права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved