Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Перший заступник прокурора міста Чернігова 11.05.2011 р. у відповідності до положень статті 45 ЦПК України, діючи в інтересах держави в особі Чернігівського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №131-Д від 04.02.2004 р. в сумі 50322,90 грн та розірвання вказаного договору. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Згідно умов договору та додаткової угоди до нього від 26.05.2004 р. Фонд надав відповідачці терміном до 01 березня 2021 року безпроцентний кредит в розмірі 37300 грн для будівництва (добудови) 3-х кімнатного житлового будинку по вулиці Шевченка,29 у с. Брусилів, Чернігівського району. За умовами договору [PERSON] зобовязувалась повертати кредит у терміни передбачені строковим зобовязанням, однак незважаючи на неодноразові усні і письмові повідомлення остання частково та несвоєчасно виконувала умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 50322,90 грн, яка включає в себе борг по сплаті кредиту з урахуванням індексу інфляції в сумі 28744,9 грн та неустойку за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 21578 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує. У судовому засіданні представник прокуратури заявлений позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги, виклала факти зазначені в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача у засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомлені, про час та місце проведення судового засідання Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі повідомлявся належним чином. /а.с.22/ Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково пояснивши це тим, що незгодна з нарахованим їй розміром неустойки, він занадто є великим. Причинами невиконання умов договору є тяжке матеріальне становище та необхідність постійно лікувати сина. Заслухавши пояснення представника прокуратури, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено і цей факт не оспорюється сторонами, що 04.02.2004 року між Чернігівським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] було укладено кредитну угоду №131-Д, про надання останній безпроцентного кредиту в сумі 21300 грн., терміном на 10 років, для будівництва (добудови) 3-х кімнатного житлового будинку по вулиці Шевченка,29 у с. Брусилів, Чернігівського району. Згідно п.2.11 договору позичальник зобовязувався отриманий кредит повернути в строки, що встановлені в строковому зобовязанні, з повним погашенням кредиту, можливої пені та штрафів до 01 березня 2014 року. Відповідно до п.2.16 договору позичальник зобовязався застрахувати майно на суму отриманої позики. Пункт 3.2 договору передбачає сплату позичальником Фонду штраф в розмірі 0,5 % від суми невнесеного або не в строк внесеного основного платежу за кожен день прострочки. Згідно п.3.3 договору у разі несплати платежів позичальником Фонд має право розірвати угоду, вимагати достроково погашення позики. Відповідно до п.5.1 договору угода набуває чинності з дня відкриття особистого рахунку позичальнику і діє до дати підписання сторонами акту про погашення зобовязань за кредит, якщо її не буде розірвано достроково. /а.с.4-5, 8-9/ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26 травня 2004 року між Фондом та відповідачкою було укладено додаткову угоду до кредитної угоди №131-Д від 04.02.2004 р., за якою сума кредитних коштів збільшена до 37300 грн, забезпеченням зобовязання є договір страхування кредиту №006 від 04.02.2004 р. та №189 від 26.05.2004 р., повернення кредиту та можливої пені і штрафу повинно відбутися до 01.03.2021 р. /а.с.6-7/ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З розрахунку заборгованості станом на 29.03.2011 р. вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором №131-Д від 04.02.2004 р. становить всього 50322,99 грн, у тому числі борг по сплаті кредиту - 28744,99 грн, неустойка за несвоєчасне повернення чергового платежу 21578 грн. /а.с.17-18/ Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З наданих стороною позивача актів проведення претензійної роботи та листів-вимог за 2009-2011 роки вбачається, що відповідачку систематично повідомляли про необхідність погашення заборгованості та наслідки, що настануть у випадку їх не виконання. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Чернігівського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі ґрунтуються на законі і заявлені позовні вимоги, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. Згідно вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов заявлявся прокурором в інтересах позивача, то судові витрати не сплачувались, а тому з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 503 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved