Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

24 червня 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в подальшому позивачка в порядку ст..31 ЦПК України вточнила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] на її користь: майнову шкоду завданої злочином у розмірі 7 500 грн. моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.. яка завдана злочином; витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. та дохід в розмірі 143 000 грн., втрачений , як фізичною особою підприємцем, внаслідок ушкодження здоровя , майнову шкоду завданої ушкодженням здоров'я у сумі 697 грн.15 к. В ході судового засідання представник позивачки підтримала позов. Відповідач до суду не з'явився але направив листа, в якому зазначив, що з позовом не згодний, просить справу розглянути в його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з насту пних підставах. Відповідно до ст. 1166 ч.І ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ч. ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так судом встановлено, що 26 вересня 2008 року, близько 11 год. 30 хв., відповідач [PERSON], [INFO] пенсіонер, керуючі автомобілем ЗАЗ, рухаючись по автодорозі «Одеса- Білгород-Дністровський» в с. Прилиманське, при виконанні повороту ліворуч на вул. Оборонну, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійсняв зіткнення з мопедом, на якому рухалися позивачка та її син [PERSON] Внаслідок ДТП позивачка отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно мозгової травми, забій головного мозку, перелому основи черепу, субдурапьної гематоми в скронево- лобній ділянці справа, гемоотореї зліва, травматичного пошкодження лівого лицевого нерва, парезу мімічни мязів зліва, травматичного розриву лівої барабаної перетенки, забію лівого ліктьового суглобу, гематоми мяких тканин лівої гомілки. Після отриманих ушкоджень позивачка була доставлена до нейрохірургичкого відділення Одеськоїї обласної клінічної лікарні, де перебувала з 26.09.2008 р. по 21.10.2008 р. на стаціонарному лукуванні. Під час лікування було виконано складну операцію на головному мозку, видалено субдуральну гематому. Після цього [PERSON] отримувала знеболюючу, судинну, ноотропну, гіпотензивну терапію. 21 жовтня 2008 року була виписана з ООКЛ на стаціонарне лікування в режимі «стаціонар-вдова» під нагляд невролога Овідіопольсчької ЦРЛ. На теперішній час позивачка досі знаходиться на лікарняному. В період з 26.09.2008 року по теперішній час мною витрачені кошти на лікування, медичні обстеження у розмірі 697 грн.15 коп. що підтверджується відповідними чеками на іпридбання ліків та направленнями лікарів. Дані обставини підтверджуються матеріалами кримінальної справи № 1-157/10 за обвинуваченням [PERSON]. Вина відповідача [PERSON] у причинені шкоди підтверджується обвинувальним вироком Овідіопольського райсуду Одеської області від 19.02.2010 року, який набрав чинності та матеріалами кримінальної справи. В ході досудового слідства позивачка стверджувала, що під час ДТП у неї був втрачений золотий ланцюжок вартістю 5000 грн. та стільниковий телефон NOKIА-7360 вартістю 2500 грн., що підтверджується письмовими документами (а.с.49,50 кримі нальної справи ). Вартість даного майна, а саме золотого ланцюжок вартістю 5000 грн., стільникового телефону NОКІА-7360 вартістю 2500 грн., відповідачем ні в ході досудового слідства при розгляді кримінальної справи , ні в ході судового розгляду цивільного позову не оспорювалось, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 7500 грн. Під час лікування позивач сплатив на лікувальні засоби в розмірі 697 рн. 15 коп., що підтверджується квитанціями та призначенням лікаря за квітень 2010 року, тому в цій частині суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки. Позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 100 000 грн. з урахуванням фізичної болі та страждань, яких фізична особа зазначала, у звязку з пошкодженням здоровя ,душевних страждань, яких фізична особа зазначила у звязку із знищенням її майна, характеру немайнових втрат (їх тривалості, глибини, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я позивачки, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновілення попереднього стану, та відповідно до ст..23,1167 ЦК України суд , вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у сумі 5000 грн. При розгляду справи позивачка сплати витрати за правові послуги у сумі 500 грн., що потверджується квитанцією Одеської обласної колегії адвокатів від 23.12.2008 року, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачка просить стягнути з відповідача дохід в рорзмірі 143000 грн., втрачений, як фізичною особою підприємцем, внаслідок ушкодження здоровя, посилаючись при цьому на довідку з ДПІ Овідіопольського району від 19.10.2010 року та 24.11.2008 року та декларації про доходи за 2007 та 2008 рік . Однак відповідно до ст. 1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця,втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять, Якщо ця особа отримувача дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. При таких обставинах суд вважає, що позивачка повинена надати суду не валовий дохід (в траченвирочку від реалізації товару) а чистий дохід з урахуванням затрат, однак відповідно до ст. 61 ЦПК України позивачка та її представник, суду належних доказів даних затрат не надали , тому суд вважає , що в цій частині позивачка не доведена свої вимоги , а тому задоволенню не підлягають. При поданні позову державне мито позивачкою не сплачувались відповідно Декрету КМ країни «Про державне мито» , відповідач по справі є особою похилого віку інвалід 1 групи , від сплати державного мита, відповідно до Декрету КМУ «Про Державне мито» звільнений, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають .

Outcome: approved