Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

09.11.2009р. [PERSON] вернулась з позовам до [PERSON] про поділ майна подружжя вимоги мотивувала тим, що з 17.10.1992р. була в шлюбі з відповідачем, який розірвали 9.12.2008р. За час шлюбу ними спільно набуо автомобіль DAEWOO MAT1Z" (2007) р.н. [NUMBER] та «ВАЗ 21083» (1990) р.н. [NUMBER]. Просила поділити подружнє майно, визнавши за нею право власності на 1/2 частин кожного з автомобілів. 21.11.2009р. і 14.07.2010р. позивачка вимоги уточнила, просила поділити спільне майно подружжя в рівних частинах по 1/2 кожному, стягнути з відповідача в її користь 1/2 частки вартості автомобілів "DAEWOO MAT1Z (2007) 15000грн. і «ВАЗ 21083» (1990) - 11853 грн. 30 коп., залишивши автомобілі відповідачу. В суді [PERSON] позов підтримала покликаючись на мотиви такого, також пояснила, що з відповідачем проживали сімєю до грудня 2008р., ним у 2007р. продано автомобіль «ВАЗ 21083» р.н. ВС 3058АР за 3 000 доларів СП1А, дала інші пояснення, просить позов задоволити. [PERSON] позову не визнав пояснив, що автомобіль «ВАЗ 21083» (1990) продав 10.08.2007р. за 3000 доларів США, виручені кошти витратив на сімю. Проживаючи з позивачкою, він за домовленістю з батьком [PERSON], для того і за його кошти 21.12.2007р. купив автомобіль "DAEWOO MAТІZ(2007), цей автомобіль належить батькові та спільним майном подружжя не являється, просить в позові відмовити. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. За змістам ст.ст. 60, 70-71СК СК України спільною сумісною власністю подружжя є все майно набуте ними за час шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини і чоловіка є рівними. При залишенні неподільної речі одному з подружжя частка другого компенсується іншими речами, чи відповідною грошовою сумою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. З пояснень сторін, оглянутої в суді справи Городоцького райсуду Львівської обл. №2-270/2008р. убачається, що вони з 17.10.1992р. були в шлюбі, мають двоє дітей, рішенням суду від 9.12.2008р. цей шлюб розірвано, після цього сторони припинили спільне ведення господарства. Із повідомлення Управління Державтоінспекції від 19.10.2009р. № 9/8909 (а.с.10-11) видно, що на часі пребування сторін у шлюбі, за відповідачем на праві власності зареєстровано в серпні 2006р. автомобіль «ВАЗ 21083» (1990)р.н. [NUMBER], в травні2008р. автомобіль «DAEWOO MAТІZ" (2007)р.н. [NUMBER]. Із пояснень сторін, свідків [PERSON] і [PERSON], із копії довіреності на продаж автомобіля від 10.08.2007р. (а.с.-39)убачається, що в серпні 2007р. відповідач з відома позивачки відчужив автомобіль "ВАЗ 21086" (1990) р.н. ВС 3058АР за 3000 доларів США. З пояснень позивачки, повідомлення Управління Державтоінспекції від 19.10.2009р. №9/8909 (а.с.10- 11) і paхунку-фактури №СФ-0001325 від 21.12.2007р. (а.с.50) видно, що на відповідача в травні 2008р. зареєстровано автомобіль «DAEWOO MAТІZ» (2007) р.н. [NUMBER], що власне він 21.12.2007р. провів оплату за цей транспортний засіб в умі 37330грн. Факт ведення сторонами спільного господарства на часі відчуження в серпні 2007р. автомобіля «ВАЗ 21083» (1990) р.н. [NUMBER] і придбання в грудні цього ж року автомобіля "DAEWOO MAТІZ" (2007) р.н. [NUMBER] ними по суті не заперечується. Цей факт має підтвердження поясненнями в суді вищенаведених і свідка [PERSON], про те, що проживаючи сімєю з позивачкою відповідач в 2007р. продав старий і придбав новий автомобіль, який використовував для потреб сім"ї, що у вересні 2008р. вони обоє забезпечували проведення ремонтних робіт в будинку за місцем спільного проживання на [INFO] у с.м.т. Великий Любінь. Отже, суд вважає встановленим, що сторони в серпні 2007р. проживаючи сімєю і за спільної згоди припинили право спільної сумісної власності на автомобіль "ВАЗ 21083» (1990)р.н. [NUMBER], тому немає підстав до його розподілу, або ж покладення на відповідача обовязку компенсувати позивачці паловину грошей виручених при відчуженні такого. Автомобіль "DAEWOO MAТІZ" (2007)р.н. [NUMBER] придбаний на часі перебування в шлюбі і ведення сторонами спільного господарства, тому є спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу. Сторони в суді погодили вартість автомобіля «DAEWOO MAТІZ" (2007) р.н. [NUMBER], на час розгляду справи, в умі 30000 грн. Позивачка просить компенувати їй грішми половину, від вартості автомобіля який підлягає поділу, залишивши такий відповідачу. Ураховуючи вартість спільної сумісної власності сторін, яка підлягає поділу, що частки кожної із них у спільналу майні є рівними, відповідач користується ним, а позивачка згідна на компенсацію, суд присуджує відповідачу автомобіль «DAEWOO MAТІZ» (2007) р.н. [NUMBER] вартістю 30000 грн. і стяує з нього на користь позивачки 15000 грн., як компенсацію її частки в спільному майні. Покликання позивачки, що виручені в 2007р. кошти, за відчужений автомобіль «ВАЗ 21083» (1990) р.н. [NUMBER] не були потрачені на сім'ю, об'єктивного підтвердження не мають і з огляду на спільне проживання в цей час сторін, судом оцінюється критично. Твердженням відповідача і свідка [PERSON], що автомобіль «DAEWOO MAТІZ»(2007) р.н. [NUMBER] належить останньому, суд не надає віри. Так, із повідомлення Управління Державтоінспекції від 19.10.2009р. №9/8909 (а.с.10-11) рахунку- фактури №СФ-0001325 від 21.12.2007р. (а.с.50) убачається, що спірний автомобіль придбано відповідачем в 2007р. і в травні 2008р. на нього зареєстровано. Із пояснень відповідача і свідка [PERSON] також убачається, що спірний автомобіль придбано відповідачем для сім"ї на часі його спільного проживання із позивачкою, ним він підвозив її на роботу, дітей до школи. Виходячи з вищезазначеного, пояснення свідків і відповідача, що для придбання автомобіля йому давав гроші [PERSON], суд оцінює, як такі, що дають підстав вважати про набуття його виключно за кошти останнього і не спростовують висновку про те, що автомобіль «DAEWOO MAТІZ»(2007)р.н. [NUMBER] є спільною сумісною власністю (сторін по справі) подружжя. З огляду на положення ч.З ст.88 ЦПК України, суд пропорційно до задоволених вимог, присуджує із відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати і зокрема 150 грн. судового збору, 67 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення і 54 грн. витрат повязаних з публікацією оголошення а всього - 271грн. (а.с.4-5,15,29).

Outcome: approved