Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод в реалізації права власності шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення з квартири. Свої вимоги мотивувала тим, що квартира [ADDRESS] є її власністю і вона має намір продати її. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку виселятися і зніматися з обліку не бажають. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2011 року позовні вимоги задоволено. Визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою 49 по вул. Бєлова, 17 у м. Чернігові. Виселено [PERSON] та [PERSON] з зазначеної квартири. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] подала апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати заочне рішення Деснянського районного суду від 05 травня 2011 року та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову [PERSON] В апеляційній скарзі [PERSON] зазначає, що рішення підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції виселяючи її та [PERSON] з квартири, виходив з того, що проживання в квартирі порушує права позивачки встановлені ст. 319, 383 ЦК України. Крім того суд керувався положеннями ст. 109 ЖК України, якою взагалі на думку апелянта не можуть регулюватися спірні відносини, які виникли між нею та позивачкою. Апелянт зазначає, що судом не враховано те, що у 2007 році зі згоди власника квартири та членів родини [PERSON] ( невістка) та [PERSON] (онук позивачки) вселилися до квартири та були зареєстровані як члени сімї позивачки. У звязку з розірванням шлюбу у 2008 році між нею та сином позивачки - [PERSON] склалися неприязнені відносини з позивачкою. Апелянт посилається на те, що вона та [PERSON] після шлюбу набули права та обовязки, які не припиняють діяти і після розірвання шлюбу. На думку апелянта, позивач не обґрунтував позов про виселення її та [PERSON] нормами визначеними законом та не надав відповідних доказів, тому, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для винесення рішення. Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення. Ухвалюючи рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та виселяючи [PERSON] та [PERSON] з квартири, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Позивачка має намір продати квартиру, відповідачі проживають та зареєстровані в квартирі, чим порушують права позивачки. Проте, до такого висновку суд першої інстанції дійшов в порушення вимог діючого законодавства та матеріалів справи. Ухвалюючи рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселяючи з квартири, суд не звернув уваги на те, що зазначені підстави для задоволення позову є взаємовиключними. Апеляційним судом встановлено, що у 2007 році зі згоди власника квартири та членів родини [PERSON] та [PERSON] вселилися до квартири та були зареєстровані, як члени сімї позивачки. Шлюб між [PERSON] та сином позивачки - [PERSON]А був розірваний у 2008 році. Проте, [PERSON] та її син [PERSON] після шлюбу набули право на проживання в спірній квартирі, яке не припиняється і після розірвання шлюбу. Неприязненні стосунки, які склалися у позивачки з відповідачами не є підставою для виселення їх з квартири. Крім того, посилання суду на ст. 109 ЖК України є неправильним, оскільки спірні відносини, які виникли між відповідачами та позивачкою не регулюються ст.ст.319 та 383 ЦК України. В даному випадку підлягає застосуванню ст.405 ЦК України „ Право членів сімї власника житла на користування цим житлом. За таких обставин, коли суд ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального права та обставинам справи, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed