Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

10.11.2010 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 26 760,75 грн. заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 12 серпня 2008 року між відкритим (з липня 2010 року публічним) акціонерним товариством «ВТБ Банк», та відповідачем було укладено кредитний договір № 20.00.000091, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 7 000 грн. строком користування до 11.08.2011 року із сплатою 36 відсотків річних за користування кредитними коштами. [PERSON] умови кредитного і договору не виконує, кредит та відсотки за користування ним не сплачує, внаслідок чого станом на 05.11.2010 року його заборгованість складає 26 760,75 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 6 416,67 грн., заборгованість за і несвоєчасне повернення кредиту - 7 880,65 грн., пеня по відсотках - 7 806,32 грн. заборгованість по прострочених відсотках - 4 429,26 грн., нараховані відсотки - 227,85 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідач, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з»явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України ). Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 20.00.000091, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 7 000 грн. строком користування до 11.08.2011 року із сплатою 36 відсотків річних за користування кредитними коштами. Згідно статті 1054 частини 1 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України ), за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 2 цієї ж статті та частини 2 статті 1046 ЦК України кредитний договір вважається укладеним з моменту передання грошей. Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 4.4 кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем передбачено право банку у випадку невиконання позичальником умов договору вимагати від останнього дострокового повернення кредиту та процентів за користування ним. Пунктом 9.1 цього ж договору визначено, що у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобов»язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів, останній сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 відсотка в день від суми невиконаних зобов»язань. В січні 2009 року позивач повідомляв позивачу про заборгованість за кредитним договором, однак останній вказану заборгованість не погасив. Викладені обставини свідчать про невиконання [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором, а тому майнові права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості. При визначенні суми заборгованості відповідача суд бере до уваги розрахунки, надані позивачем, згідно яких станом на 5 листопада 2010 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 26 760.75 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 6 416,67 грн., заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту - 7 880,65 грн., пеня по відсотках - 7 806.32 грн.. заборгованість по прострочених відсотках - 4 429,26 грн., нараховані відсотки 227,85 грн. Відповідно до статті 88 частини 1 ЦПК України суд, стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved