overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач уточнивши позовні вимоги звернувся до суду з позовом до відповідача про знесення самовільної забудови. В обґрунтування позовних вимог вказав, що йому належить 71/100 частина домоволодіння № 33 по вул. Т. Бондарева в м. Дніпропетровську, відповідачу належить 29/100 частин вказаного домоволодіння, в яких вона не проживає. У 1997 році відповідач самочинно збудувала до своєї частини домоволодіння прибудову А-1, яка чинить йому перешкоди у користуванні його власністю. Просив суд знести самовільні забудови, прибудову А-1 до будинку № 33 по вул. Т. Бондарева в м. Дніпропетровську. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, заперечень по справі не надала. Представники Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради надали суду повідомлення у яких просили розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу належить 71/100 частина домоволодіння № 33 по вул. Т. Бондарева в м. Дніпропетровську, відповідачу належить 29/100 частин вказаного домоволодіння. У 1995 році відповідач самочинно збудувала до своєї частини домоволодіння прибудову А-1. Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України ( в редакції 2003 року) кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи в межах заявлених з ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно листа Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 26.12.2007 року прибудова збудована відповідачем використовується нею як ванна кімната, розташована з південної сторони і затіняє вікно в кухню, яка належить позивачу, однак над цим вікном самим позивачем влаштовано навіс, який теж затіняє вікно. Згідно з будівельними нормами, інсоляція (пряме попадання сонячних променів) розраховується для житлових приміщень, цей розрахунок виконують тільки проектні організації, чого зроблено не було. Будь - який доказів на підтвердження доводів позивача судом та іншими органами не встановлено. Відповідно до ст.ст. 257, 267 ЦК України, суд не вважає причини пропущення позовної давності [PERSON] за поважні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з 26.10.2006 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем проживання (довідка ВРГФО), про що свідчать повідомлення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 26.10.2006 року сторони перебувають в шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини та 150 грн. за надання юридичної допомоги обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

ПАТ «ВАБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 28058,71 грн., оскільки 17.01.2008 року між [PERSON] та ПАТ «ВАБ» був укладений кредитний договір № 183/2 про надання [PERSON] у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 16700,00, терміном до 16.01.2011 року. Забезпеченням зобов'язань [PERSON] за договором є порука майнового поручителя [PERSON] У порушення закону та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 26.10.2010 року має заборгованість на загальну суму 28058,71 грн, яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом 16245,63 грн.; -відсотки 8993,32 грн.; плата за пропуск платежів (штраф) 2819,76 грн. Позивач просить сятгнути з відповідачів в солідарному порядку 28058,71 грн. заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 400,59 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 183/2 від 17.01.2008 року [PERSON] були надані у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 16700,00, терміном до 16.01.2011 року. Забезпеченням зобов'язань [PERSON] за договором є порука майнового поручителя [PERSON] У порушення закону та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 26.10.2010 року має заборгованість на загальну суму 28058,71 грн, яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом 16245,63 грн.; -відсотки 8993,32 грн.; плата за пропуск платежів (штраф) 2819,76 грн. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору, витрат на ІТЗ, оскільки це підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 1055153 та № 1055209 від 15.10.2010 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з 20.11.1999 року по 19.12.2002 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем проживання (довідка ВРГФО), про що свідчать повідомлення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 20.11.1999 року по 19.12.2002 рік сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1997 року. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо, позивачка просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала, що 18.08.1990р. уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у відділі РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №2037. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з 2005 року. Відповідач створив нову сімю з іншою жінкою, з якою продовжує проживати разом на теперішній час. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, суду пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2005 року. Вважає подальше перебування у шлюбі неможливим, наполягає на його розірванні. Син постійно проживав та за домовленістю надалі буде проживати з позивачкою. Спір про поділ майна знаходиться на вирішенні суду. Відповідач пояснив, що шлюбні стосунки з позивачкою припинені з 2005 року, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ \~ Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб \~припиняється \~внаслідок \~його \~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~ Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~ Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.08.1990р. позивачка уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у відділі РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №2037. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, і який проживає разом з позивачкою. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з 2005 року, вони разом не проживають та \~не ведуть спільне господарство. За домовленістю між сторонами син залишається проживати разом з позивачкою. Майновий спір між сторонами знаходиться на розгляді у суді. Оскільки подальше перебування у шлюбі є неможливим, суперечить інтересам позивачки, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку про те, що збереження сімї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. \~ Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище „Низька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, і доводи мотивує тим, що 26.10.1996 року уклала шлюб з відповідачем, шлюб реєструвався виконкомом Новотроїцької селищної ради, Волноваського району, Донецької області. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменті в розмірі 1/4 части. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, шо позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1996 року, шлюб реєструвався 26.10.1996 року, виконкомом Новотроїцької селищної ради, Волноваського району, Донецької області, актовий запис № 43, що вбачається з ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу, що є наявною у справі, що також підтвердили і сторони в судовому засіданні. Про те, сторони по справі є батьками - [PERSON], 2с >8.1997 року народження, вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження, що є взявшім у справі, де в графі батько, вказано, [PERSON], в графі мати - [PERSON], що свідчить про те, що у встановленому законом порядку відповідач визнав себе батьком, що підтвердив і в судовому засіданні. З довідки Новотроїцької селищної ради, Волноваського району, Донецької області № 3069 від 20.10.2010 року, що є наявною у справі вбачається, що [PERSON], [INFO] мешкає з позивачкою по справі, і знаходиться на її утриманні, що підтвержує доводи позивачки. У відповідності зі ст. 180 С К України батьки зобов*язані утримувати дітєй до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоров*я та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути ^ меньшим 30% прожиточного мінімума на одну дитину, тому позовна заява позивачки згідно зі ст. 183 СК Украйні підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня і за інформаційно технічне забезпечення в розмірі 120 гривень у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182,183 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

26 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач є його рідним батьком. Відповідач мешкає окремо та, через повнолітній вік позивача, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Станом на момент звернення до суду позивач є студентом 1 курсу Маріупольського державного університету, денної бюджетної форми навчання. Коштів, які отримує мати, та його стипендії, недостатньо для його утримання, тому він просив стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 800 грн на період навчання, до 30.06.2014 року. У судовому засіданні позивач зменшив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідача 300 грн на своє втримання на період навчання. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на відсутність коштів, згодний сплачувати 200 грн на утримання позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] Доводи позивача, шо він є студентом Маріупольського державного університету, підтверджуються довідкою навчального закладу від 06.09.10 p., термін закінчення навчання - 2014 рік. Відповідач, який є працездатним, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, бо має для цього матеріальну можливість. Згідно довідки від 03.12.2010 року, він працює газоелектрозварювальником у ФОП [PERSON] з окладом 930 грн. На підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 4.08.2005 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], згідно копії виконавчого листа, виданого Волноваським районним судом Донецької області. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати повнолітніх сина або дочку, якщо вони продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи наявність у відповідача аліментів на утримання іншої дитини, розмір заробітної платні, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 200 грн на утримання позивача на період навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

ВАТ „Укртелеком" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення 201 грн. 38 коп. боргу за надані послуги електрозв'язку. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з»явилась, позов визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно та вчасно. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а тому з відповідачів по справі необхідно стягнути заборгованість та витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви та розгляду справи в суді. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст. 33 Закону України „ Про телекомунікації"", п. 61 „Правил користування місцевим телефонним зв'язком,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Кочетоцької селищної ради Чугуївського району ради Харківської області про визначення їй додаткового строку терміном в три місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що після смерті матері відкрилася спадщина на майно, спадкоємцем за заповітом на яке є вона - дочка померлої. Однак, із-за юридичної необізнаності, вона не звернулася до Держнотконтори, в зв'язку з чим пропустила встановлений законом шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Тому, просить суд встановити додатковий строк для прийняття нею спадщини, що не суперечить вимогам ст. 1272 ЦК України. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка надала заяву про визнання позову та проханням слухати справу без її участі. Представник відповідача, надавши суду письмову заяву про визнання позову і проханням ухвали рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. 06 листопада 2009 року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 241502 виданим Кочетоцькою селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 53. За життя, в 2000 році вона склала заповіт на користь дочки, який був посвідчений 30.06.2000 року секретарем Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 138. Відповідно до цього заповіту, все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а взагалі що б не належало заповідачеві на момент її смерті заповідалося її дочці - [PERSON] Із-за юридичної необізнаності, в встановлений законом 6-ти місячний термін, позивач не подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, вважаючи, що у разі не подання заяви про відмову від спадщини, вона рахується прийнятою нею. Звернувшись тільки листопаді поточного року до Чугуївської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, їй в прийомі такої заяви було відмовлено, посилаючись на те, що нею пропущено строк передбачений ст. 1270 ЦК України. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивачем було пропущено вказаний строк, то вона змушена звернутися до суду з проханням встановити додатковий строк для прийняття спадщини, бо із-зі юридичної необізнаності пропустила його. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення надміру виплаченої компенсаційної виплати по догляду за престарілим, який досяг 80-річного віку з тих підстав, що протягом 2007-2009 років за наданими відповідачкою даними про відсутність працевлаштування, їй нараховувалися та сплачувалися кошти. Тоді як вона у цей період працювала продавцем-касиром на підприємстві TOB „Аттіка" у місті Харкові та про це не повідомила УПСЗН, у зв'язку з чим їй було надмірно нарахована компенсаційна виплата. Цей факт був виявлений в ході перевірки у 2009 році, при якій за листом TOB „Аттіка" встановлено місце роботи відповідачки у вказаний період. Переплата компенсаційної виплати склала 194 гривні 54 копійки, яку відповідачка добровільно повинна була повернути. Надмірно сплачена сума компенсаційної виплати станом на 01.10.2010 року складає суму 194 гривні 54 копійки, яку позивач просить стягнути з відповідачки в примусовому порядку, оскільки вона у добровільному порядку сплатити суму не бажає. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки про стягнення суми надмірно сплаченої компенсаційної виплати по догляду за престарілим, який досяг 80-річного віку за період з грудня 2007 року по червень 2009 року, яка була на його думку нарахована протиправно з вини відповідачки, оскільки ця виплата нараховується тільки непрацюючий працездатній особі. Як встановлено у ході судового розгляду справи в період з грудня 2007 року по наступний час [PERSON] JI.B. була призначена та надана компенсаційна виплата по догляду за її престарілою матір'ю [PERSON] [INFO], за її заявою та наданням усіх відповідних документів і довідок про доходи. У 2009 року працівниками УТСЗН була проведена перевірка правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення компенсаційних виплат і було встановлено, що відповідачка не повідомила про працевлаштування і місце роботи на підприємстві „Аттіка", де вона працює по наступний час. Листи TOB „Аттіка" про працевлаштування відповідачки на посаду продавця-касира надійшли до позивача у травні 2010 року і запит на отримання цієї інформації УТСЗН зробило 28.04.2009 року. У відповідності до пункту 2 Постанови КМ України №832 від 26.07.1996 року „Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян", щомісячна компенсаційна виплата на догляд за престарілим, який досяг 80-річного віку виплачується непрацюючій працездатній особі. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачка при подачі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги була попереджена про умови їх надання і про необхідність попередження УПСЗН про працевлаштування. Відповідачка знаючи про ці умови надання і виплати компенсаційних виплат навмисно скрила факт роботи, що про ізвело на надмірної сплати коштів.

Outcome: approved