Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-12 00:00:00

08.12.2009 р. [PERSON] звернулася до суду зпозовом, який 21.09.2010р. уточнила та просила визнати за нею право власності на ? частину [ADDRESS]; визнати частково недійсним свідоцтвопро право на спадщину за заповітом, яке було видано 24.12.2004р. на імя [PERSON] після померлого 20.03.1999 р. батька,[PERSON], в частинівизнанняза [PERSON] права власності на ? частину кв. № 103 в б.№ 5 по вул. Купріна в м. Маріуполі; визнати за нею право власності на 1/8 частину вищевказаної квартири в порядку спадкування згідно із законом післяпомерлого 24 липня 2009 року сина, [PERSON]. Також просила визнати частково недійсним в ? частині заповіт [PERSON], складений 27 березня 1998 року на імя [PERSON], посвідчений Першою маріупольською державною нотаріальною конторою по реєстру № 8-1571. У судовому засіданні представник позивачки підтримала заявлені вимоги та доповнила, що позивачка та [PERSON] за час шлюбу придбали спірну квартиру, яка була об'єктом спільної сумісноївласності і у разіподілу майна долі подружжя визнаються рівними. Заяву про відмову від права власності на на ? частину квартири позивач не подавала, а питання про припинення права власності позивачки на ? частину квартири не вирішувалось, тому позивачка має право власності на ? частку спірної квартири. У зв?язку с чим просить визнати частково недійсним в ? частині заповіт [PERSON], складений 27 березня 1998 року на імя [PERSON] та визнати частково недійсним свідоцтвопро право на спадщину за заповітом, яке було видано 24.12.2004р. на імя [PERSON] після померлого 20.03.1999 р. [PERSON], в частинівизнанняза [PERSON] права власності на ? частину кв. № 103 в б.№ 5 по вул. Купріна в м. Маріуполі, а також визнати за позивачкою право власності на 1/8 частину вищевказаної квартири в порядку спадкування згідно із законом післяпомерлого 24 липня 2009 року сина, [PERSON]. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що позивачка написала заяву у нотаріальній конторі, що їй роз'ясненийзмістст. 60 СК України, протеотримуватисвідоцтвопро право власности на ? частину спадкового майна вона не бажає, тому у задоволені позову просить відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачказнаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з02.02.1945 р. по день його смерті, що послідувала 20.03.1999 р. Шлюб був зареєстрований 02.02.1945 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 39,. ( а.с. 9) За період шлюбу ними було спільно придбане майно, яке складається з кооперативної квартири [ADDRESS], ЖСК ВИЛ-100. Згідно довідки ЖСК ВІЛ-100 позивачка на теперішній час єчленом кооперативу з24.04.1999р. , у квартиру вселилася 24.10.1974 р. по обміну квартир, перший внесок 1794 крб. був сплачений попередньому власникові квартири; пайове внесення в сумі 4485 крб. було повністювиплачене [PERSON] як членом кооперативу в 1985 році. (а.с.8) Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом№ 532 від 27.10.1997 р., виданим Маріупольською міськрадою . ( а.с. 38) Згідност. 22 Кодексу про шлюбта сім'ю України ( у редакції 1969 р. іззмінами і доповненнями), який діяв в той період часу, майно, нажите подружжям під час шлюбу є їх спільноюсумісноювласністю, кожен з подружжя має рівні права щодо володіння, користування і розпорядження, тобто квартира єоб'єктом спільноїсумісноївласності. Згідност. 28 КоБС України у разіподілу майна, яке єспільноюсумісноювласністю подружжя, їх долі визнаються рівними. Таким чином, усуду є всі підстави вважати, що долі кожного з подружжя єрівними, і [PERSON] та [PERSON] належало по ? частини квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтвапро смерть [PERSON] помер20.03.1999 р., актовий запис № 622. ( а.с. 10) Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину спірної квартири. За життя [PERSON] зробив заповіт на користь свого сина [PERSON], який було посвідчено 07.03.1998 р. по реєстру № 8-1571 Першою маріупольською державною нотаріальною конторою. За умовами заповіту заповідач все належне майно, де б воно не знаходилосяі в чому б воно не полягало, зокрема квартиру [ADDRESS], заповідав [PERSON] ( а.с. 35) Післяпомерлого [PERSON] було видано свідоцтвопро право на спадщину за заповітом від 24.12.2004р. на імя [PERSON] , в якому склад спадковогомайна вказаний у вигляді квартири [ADDRESS]. ( а.с. 42) Згідноматеріалам спадковоїсправи, позивачкою було подано заяву про те, що їй роз'ясненийзмістст. 60 СК України, протеотримуватисвідоцтвопро право власности на ? частину спадкового майна вона не бажає.(а.с.31) Таким чином, заяви про відмову від права власності на на ? частину квартири позивачкою не подавалося, а питання про припинення права власності позивачки на ? частину квартири могло бути вирішено тільки передбаченими законом способами, тобто шляхом здійснення цивільно - правових угод. Суд бере до уваги також ті обставини, що після смерті чоловіка позивачка була прийнята членом ЖСК ВІЛ-100 замість померлого чоловіка. Згіднопредставлених позивачкою платіжних документів, на її ім'я відкритіособисті рахунки по комунальних платежах ( а.с. 88-96 ) З моментувселення у квартиру і по теперішній час, тобто на протязі 37-ми років, позивачка постійно проживає в спірній квартирі, в якій зареєстрована, іншого житла в м. Маріуполі не має. Відповідачка визнає, що насправді за позивачкою зареєстровані пільги по вказаній квартирі і позивачка самостійно, постійно, по теперішній час, за свій рахунокоплачує всі платежі, пов'язані із квартирою. Оскільки спадкодавцеві [PERSON] належала ? частина спірної квартири, придбаноїподружжям в період шлюбу, включеннямдо складу спадковогомайна при видачі свідоцтвапро право на спадщинуза заповітом від 24.12.2004 р. всієї квартири, було порушено право власності позивачки, у зв'язку з чим свідоцтвопро право на спадщину за заповітом, видане на імя [PERSON] підлягає визнаннючастково недійсним. Обгрунтованими єтакож вимоги про визнаннячастково недійсним заповіту, який було посвідченоПершою маріупольською державною нотаріальною конторою від імені [PERSON] від 07.03.1998 р. по реєстру № 8-1571, оскільки розпорядження заповідачем було зроблене відносно всієї спірної квартири, тоді як заповідач мав право розпорядження тільки ? частиною спірної квартири. Суд вважає, що дії заповідача, [PERSON], суперечиливимогам статті 534 ЦК УРСР( 1963 р.), згідно якої кожен громадянин може залишити по заповіту все своє майно одному або декільком особам. Згідностатті 48 ЦК УРСРнедійсною єугода, яка не відповідає вимогам закону. Угодавизнається недійсною, якщо порушений встановленийпорядокздійснення громадянами і організаціями дій, направленихна встановлення, зміну або припинення цивільнихправ і обов'язків. По правилах статті 60 ЦК УРСРугода не може бути визнана повністюнедійсною, якщо не відповідають закону тількиїї окремі частиниі обставини справисвідчатьпро те, що вона була б складена і без включенняв неї недійсної частини. 24.07.2009 р. помер[PERSON], до майна якого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою відкритаспадковасправа№922/2009, ( а.с. 63 ) За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги є дружина ,[PERSON], діти [PERSON], [PERSON], мати , [PERSON], що визнається сторонами. Згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, повинен подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини протягом 6-ти місячного терміну, який починається з часу відкриття спадщини. Крім того, згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець може відмовитися від спадщини протягом терміну, встановленого ст. 1270, подавши заяву в нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 922/2009, [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадщини після померлого батька , [PERSON], на користь відповідачки [PERSON], подавши в установленому порядку заяви про відмову від спадщини в Першу маріупольську державну нотаріальну контору. ( а.с. 66, 67) Позивачкою та відповідачкою були подани заяви про прийняття спадщини. 06.08.2009 р. позивачка [PERSON]С прийняла спадщину після померлого сина [PERSON] , подавши письмову заяву ( а.с.64) Згідно заяви від 08.01.2010 за № 3 відповідачка [PERSON] також прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] ( а.с. 65) З урахуванням вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що частка позивачки в спадковому майні після померлого [PERSON] повинна складати 1/ 4 частину , а частка відповідачки [PERSON] з урахуванням відмови від спадщини на її користь [PERSON]В і [PERSON] повинна складати ? частини. Оскільки, спадкодавець [PERSON] мав право власності на ? частину спірної квартири, то позовні вимоги [PERSON] в частинівизнанняза нею права власності в порядку спадкоємства згідно із законом після померлого сина [PERSON]О на 1/ 8 частинаспірної квартири єобгрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що [PERSON] про те, що її право власності на ?? частину квартири оспорюється, дізналасятількипісля смерті сина, тобто у 2009 році, суд вважає, що позовні вимоги нею заявлені в межах терміну позовної давності. Виводи суду в цій частинігрунтуються на вимогах ст. 257, 261 ЦК України. На підставі ст. 22, 28 КоБС України, ст. 48, 60, 534 ЦК УРСР 1963 р., ст. ст..257, 261, 1269, 1272, 1273 ЦК України, ст. 10,11,60,61,88,209,212,214,215,218 ЦПК України ,

Outcome: approved