overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору дійсним та визнання права власності на нежитлове приміщення обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 серпня 2005 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано розпорядження Про відчуження нежилого приміщення першого поверху по пров. Воронцовському, 6, на його користь. Відповідно до цього розпорядження, він перерахував згідно з наданими йому в бухгалтерії відповідач рахунками кошти в сумі 8000 гривень. Після чого позивач звернувся до приватного нотаріуса, яка має повноваження засвідчувати дії з участю посадових осіб Одеської міської ради, з проханням письмово оформити угоду про купівлю ним вищевказаного нежитлового приміщення по пров. Воронцовському, 6 в м. Одесі, але вона повідомила, що існує заборона міського Голови на нотаріальне посвідчення таких угод, учасником він перебуває і засвідчення його права власності на придбане ним вищезазначене нежитлове приміщення вимагає судової процедури визнання законності придбання даного приміщення. У судове засідання позивач не з`явився подавши заяву з проханням слухати справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд зі згоди позивача на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення про заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 09 серпня 2005 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано розпорядження Про відчуження нежилого приміщення першого поверху по пров. Воронцовському, 6, на користь позивача. Відповідно до цього розпорядження, позивач перерахував згідно з наданими йому в бухгалтерії відповідач рахунками кошти в сумі 8000 гривень. Після чого позивач звернувся до приватного нотаріуса, яка має повноваження засвідчувати дії з участю посадових осіб Одеської міської ради, з проханням письмово оформити угоду про купівлю ним вищевказаного нежитлового приміщення по пров. Воронцовському, 6 в м. Одесі, але нотаріус повідомила, що існує заборона міського Голови на нотаріальне посвідчення таких угод, учасником він перебуває і засвідчення його права власності на придбане ним вищезазначене нежитлове приміщення вимагає судової процедури визнання законності придбання даного приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що 08.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 20000 гривень строком до 08.07.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. 08.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] зобов'язався нести відповідальність як солідарний боржник за виконання [PERSON] зазначеного кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 31010 грн. 66 коп., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідачів. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачі були повідомлені про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявились та не повідомили про причини неявки, у звЯзку з чим суд проводить розгляд справи у їх відсутності у звичайному, а не заочному порядку. Судом встановлено, що 08.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 20000 гривень строком до 08.07.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. 08.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] зобовязався нести відповідальність як солідарний боржник за виконання [PERSON] зазначеного кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 31010 грн. 66 коп. Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору від 08.07.2008 року (а.с. 10-11), копією договору поруки від 08.07.2008 року (а.с.28), розрахунком заборгованості (а.с.7-9, 39). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

[PERSON]А, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 15.07.1999 р. вони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 758). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, що призводило до сварок та непорозумінь. Шлюбні відносини фактично припинились. Примирення не можливе. Просить шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 758) розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 758), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 071960, виданого 23.11.2010 р. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. Фактично між сторонами сімейні стосунки не підтримуються. Сімя носить формальний характер, тому збереження сімї є неможливим. З відповідача слід стягнути у прибуток держави державне мито при реєстрації розірвання шлюбу у розмірі 17 грн,, а позивача від сплати державного мита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їхньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала по підставам вказаним в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 11 лютого 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, під час цього шлюбу 25.06.1995 року у них народилась донька - [PERSON]. Відповідач не проявляє належної батьківської уваги до дитини та майже не займається її вихованням. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка не має можливості самостійно та належним чином утримувати свою доньку, внаслідок чого дитина перебуває в скрутному матеріальному положенні. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів і просила стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] витрати на інформаційно - технічне забезпечення справи та державне мито на користь держави. Суд заслухавши сторін прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на час навчання. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав по підставам вказаним в позовній заяві та проси стягнути з відповідача на її користь, на час навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення терміну навчання, а саме до 30 червня 2013 року. Відповідач, у судовому засіданні позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши сторін прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином [PERSON], про що свідчить відповідний запис в свідоцтві про народження позивача. Позивач навчається за денною бюджетною формою навчання в Дніпропетровському коледжі ракетно - космічного машинобудування, про що свідчить довідка з навчального закладу. В період навчання позивач постійно проживає в м. Дніпропетровськ та має великі витрати з оплати на проживання, харчування та постійно потребує матеріальної допомоги, яку від відповідача не отримує, а отримуваної матеріальної допомогу від матері недостатньо для нормального харчування та проживання, у звязку з чим позивач знаходиться у скрутному матеріальному положенні і вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на свою користь на час навчання. На підставі викладеного суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їхнього сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала по підставам вказаним в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 28 січня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, під час цього шлюбу 18.07.2006 року у них народився син [PERSON]. Відповідач не проявляє належної батьківської уваги до дитини та майже не займається її вихованням. Матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач не надає. Позивачка не має можливості самостійно та належним чином утримувати свого сина, внаслідок чого дитина перебуває в скрутному матеріальному положенні. Оскільки добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів і просила стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та державне мито на користь держави. Суд заслухавши сторін прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги по підставах зазначених в позовній заяві і просить суд зобовязати [PERSON] звільнити приміщення квартири №29 в житловому будинку №39 по вул. Л.Чайкіній в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та передати ключі від вищевказаного приміщення представнику ЗАТ «Оветри» м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі по наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Орджонікідзевського міського суду від 20 липня 2010 року № 2-507/10 задоволено позов ЗАТ «Оветри» до [PERSON] «про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням» в гуртожитку, яке належить Закритому акціонерному товариству «Оветри», а саме квартирою № 29 в будинку №39 по вул. Л.Чайкіної в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. Вказане рішення набрало законної сили 02 серпня 2010 року. Але відповідач [PERSON] відмовляється у добровільному порядку звільнити приміщення від своїх речей та передати ключі від нього. Державна виконавча служба, згідно з постановою від 16.09.2010 року відмовила ЗАТ «Оветри» в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення №2-507/10 виданого 20.07.2010 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області, посилаючись на те, що рішення суду у відповідності до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» не є виконавчим документом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] і вимагав від неї у добровільному порядку звільнити вищезазначене приміщення від своїх речей та передати ключі від нього. Однак, відповідачка ці вимоги позивача залишила без задоволення. На думку суду, відповідачка [PERSON] користуючись квартирою №29 в будинку №39 по вул. Л.Чайкіної в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області без будь-яких правових підстав суттєво порушує права позивача, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зобовязати [PERSON] звільнити приміщення квартири №29 в житловому будинку №39 по вул. Л.Чайкіній в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та передати ключі від вищезазначеного приміщення представнику ЗАТ «Оветри» м. Орджонікідзе Дніпропетровської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що йому на праві власності належить 1/4 частина домоволодіння №31 по вул.Горбенко в [PERSON]. В будинку з його згоди зареєстрований зять - відповідач [PERSON] З травня 2009 року до теперішнього часу відповідач в будинку не проживає, проживає за іншою адресою, комунальні послуги не оплачує. Тому позивач просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання сторони надали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач свої позовні вимоги підтримав, відповідач з позовними вимогами погодився. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 20.05.1982р., позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/4 частина житлового будинку №31 по вул..Горбенко в [PERSON]. Згідно записів у будинковій книзі та довідки адресного бюро Бердянського МВ, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] в [PERSON] з 20.04.2000р. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 25.01.2003 року Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 247. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинені, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.01.2003 року Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 247. .Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивача та дитини. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору з приводу місця проживання дитини не має, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, витрати в органах РАЦС при розірванні шлюбу покласти на відповідача. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб перший. Шлюбні відносини сторони припинили, відповідач постійно ініціює сварки, ображає позивачку нецензурною лайкою, причиняє фізичний біль. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився та надіслав письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов. Спору про поділ спільного майна сторони не мають. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що сім'я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони визначили місце проживання їх дитини з матір'ю - [PERSON] На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

01.11.2010 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 03.10.2008 року, вказуючи, що від шлюбу вони з чоловіком мають дочку [PERSON], [INFO]. В останні пів року між нею та чоловіком постійно виникають сварки внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В наслідок чого шлюбні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться, спільне майно розділено добровільно. По домовленості дочка залишається проживати з позивачем. Просить шлюб розірвати та відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву від 22.111.2010 р. в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в порядку ч.6 ст.74 ЦПК України про що в матеріалах справи міститься телефонограма (а.с.17), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав також, тому суд на підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2008 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини (а.с.4,5). Дитина проживатиме з позивачем. Про спір, що випливає з сімейних правовідносин сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При зазначених обставинах сім'я не може бути збережена, існують підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

- Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив встановити факт, що померла 09 серпня 2009 року [PERSON] при житті набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с.Зачепилівка, вул.Молодіжна, 16, Новосанжарського району Полтавської області та визнати право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнає повністю і просить розглянути справу у відсутність представника Зачепилівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Суд, давши оцінку представленим доказам, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] померла 09 серпня 2009 року. Матірю [PERSON] є [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с. Зачепилівка, вул.Молодіжна, 16, Новосанжарського району Полтавської області. Відповідно до довідки Зачепилівської сільської ради [PERSON] була головою робочого двору, була зареєстрована та проживала до дня смерті в с.Зачепилівка, вул .Молодіжна, 16. Згідно довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведена спадкова справа. Згідно поданої заяви спадкоємцем є [PERSON], Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ет.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності у встановленому порядку, так як нерухоме майно не зареєстроване в БТІ. На підставі викладеного,

Outcome: approved