Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування позову позивач зазначає, що 18 червня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 700 доларів США, що на день складання позову за офіційним курсом НБУ (1 долар=7,90 грн.) становить 5 530 гривень, що підтверджується наданою розпискою, та зобовязався повернути вищезазначену грошову суму до 26 червня 2009 року. Однак, відповідач на неодноразові вимоги позивача повернути суму боргу відмовлявся від виконання своїх зобовязань, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати: судовий збір у розмірі 70,36 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі, не заперечуючи проти винесення заочного розгляду справи. Відповідач був попереджений судом належним чином про час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки, але в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч.І ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд л ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 18.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 700 доларів США, що підтверджується наданою розпискою (а.с. 4), а [PERSON] зобовявся повернути вищезазначену грошову суму до 26.06. 2009 року. В порушення договору позики відповідач в установлений термін заборговану суму не повернув. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. За ч.І ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст.1047 ІДК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлені розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, на підтвердження вимог вказаної норми права відповідач видав позивачеві розписку про позичені гроші, яка ніким не оспорюється. Така форма надана договору за бажанням сторін. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, також ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, встановленому договором. Таким чином, заборгованість [PERSON] за договором позики від 18.06.2009 року складає 700 доларів США, що на день складання позову за офіційним курсом НБУ (1 долар=7,90 грн.) становить 5 530 гривень. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати в сумі 190,36, а саме: судовий збір - 70,36 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Суд не знаходить підстав для стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1 500 грн. оскільки [PERSON] брав участь у справі на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 13.07.2010 як представник позивача. Представник особи, яка бере участь у справі за дорученням має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено ст. ст. 26, 42 ЦПК України, і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу. Чинний Цивільно-процесуальний кодекс України не відносить до судових витрати за послуги представника в суді. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial