Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-06 00:00:00

Позивач звернувся із вказаною позовною заявою до відповідача, в якій зазначив, що заявою № 75162593 від 26 квітня 2008 року відповідач запропонувала ТОВ «Банк Русский Стандарт» укласти кредитний договір на умовах, викладених у вказаній заяві, умовах надання та обслуговування кредитів банку, які разом складають кредитний договір. Відповідно до п. 2.1 умов по кредитах договір укладається шляхом акцепту банком пропозиції клієнта укласти договір. Акцептом банку пропозиції клієнта є дії банку по відкриттю рахунку клієнту. Згідно з розділом 2 інформаційного блоку заяви відповідачу була надана сума кредиту, яку банк зарахував на його рахунок, відкритий згідно з умовами договору в установі банку, і у той же день, як оплата за придбаний відповідачем товар, перерахував на рахунок торгівельної організації, зазначеної в п. 8 інформаційного блоку заяви. Відповідно до умов договору відповідач був зобов'язаний забезпечити повернення наданого кредиту шляхом здійснення щомісячних періодичних платежів у суми й у строки, передбачені графіком платежів. Згідно з п. 4.2.2 та п. 4.2.3 умов по кредитах для здійснення планового погашення заборгованості відповідач зобов'язався забезпечити наявність коштів на своєму рахунку, відкритого в банку, у суми й у строки, зазначені графіком платежів, а банк - у дату оплати чергового платежу, направити ці кошти на погашення заборгованості у черговості згідно з п. 4.6 умов по кредитах. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 75162593 та виписки по особовим рахункам відповідач порушив графік платежів та не здійснив повернення наданого кредиту. На підставі п. 4.5.2. умов по кредитах банк набув право вимагати від відповідача дострокового погашення заборгованості за договором. З цією метою 31 жовтня 2008 року банк направив відповідачу вимогу, якою сповістив про необхідність достроково повернути суму кредиту та сплатити інші платежі за договором та всього сплатити 5250.93 гривень. В порушення вимог п. 4.5.1 умов по кредитах відповідач на сплатив суму заключної вимоги протягом 30 календарних днів, що потягнуло нарахування неустойки, передбаченої п. 5.4 умов по кредитах в розмірі 0.2 % від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення. На листопад 2010 року розмір неустойки становить 7078.25 грн. Відповідно до п. 7.1 умов по кредитах банк уклав договір відступлення права вимоги/факторингу № 7 від 25 грудня 2008 року із ТОВ «Агентство по збору боргів», згідно з яким до позивача перейшли усі права за укладеним між банком і відповідачем договором. Таким чином, має місце заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Таким чином, розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить: - заборгованість за кредитом - 4152.58 грн.; - комісія за розрахункове обслуговування (згідно п. 3.5 умов) - 498.35 грн.; - плата за пропуск платежів (згідно п. 2.7 умов) - 600.00 грн.; - комісія за закриття рахунку (згідно п. 3.13 умов) - 5.00 грн.; - пеня - 7078.25 грн. Пеня розрахована за період з 10 грудня 2008 року по 15 жовтня 2010 року. Сума заборгованості, зазначена у заключній вимозі - 5250.93 грн. Кількість прострочених календарних днів - 674. Розмір пені за кожний день прострочення - 0.2 % Таким чином, сума пені визначена з розрахунку: 674 х (5250.93 х 0.2 %) = 7078.25 грн. За таких обставин позивач просив стягнути на його користь загальну суму заборгованості у розмірі 12334.18 грн. та стягнути на його користь понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву, за якої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, прохав справу розглядати за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши додані письмові матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до загальних положень про зобов'язання ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що заявою № 75162593 від 26 квітня 2008 року відповідач запропонувала ТОВ «Банк Русский Стандарт» укласти кредитний договір на умовах, викладених у вказаній заяві, умовах надання та обслуговування кредитів банку, які разом складають кредитний договір. П. 2.1 умов по кредитах договір укладається шляхом акцепту банком пропозиції клієнта укласти договір. Акцептом банку пропозиції клієнта є дії банку по відкриттю рахунку клієнту. Відповідно до розділу 2 інформаційного блоку заяви відповідачу була надана сума кредиту у розмірі 4983.24 грн. Згідно з п. 4.2.2 та п. 4.2.3 умов по кредитах для здійснення планового погашення заборгованості відповідач зобов'язався забезпечити наявність коштів на своєму рахунку, відкритого в банку, у суми й у строки, зазначені графіком платежів, а банк - у дату оплати чергового платежу, направити ці кошти на погашення заборгованості у черговості згідно з п. 4.6 умов по кредитах. На підставі п. 4.5.2. умов по кредитах банк набув право вимагати від відповідача дострокового погашення заборгованості за договором. 31 жовтня 2008 року банк направив відповідачу вимогу, якою сповістив про необхідність достроково повернути суму кредиту та сплатити інші платежі за договором та всього сплатити 5250.93 гривень. В порушення вимог п. 4.5.1 умов по кредитах відповідач на сплатив суму заключної вимоги протягом 30 календарних днів. П. 5.4 умов передбачено нарахування неустойки в розмірі 0.2 % від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення. На листопад 2010 року розмір неустойки, згідно наданого розрахунку, становить 7078.25 грн. Відповідно до п. 7.1 умов по кредитах банк уклав договір відступлення права вимоги/факторингу № 7 від 25 грудня 2008 року із ТОВ «Агентство по збору боргів», згідно з яким до позивача перейшли усі права за укладеним між банком і відповідачем договором. Таким чином, має місце заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, що відповідає вимогам ст. 512 ЦК України. Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить: - заборгованість за кредитом - 4152.58 грн.; - комісія за розрахункове обслуговування (згідно п. 3.5 умов) - 498.35 грн.; - плата за пропуск платежів (згідно п. 2.7 умов) - 600.00 грн.; - комісія за закриття рахунку (згідно п. 3.13 умов) - 5.00 грн.; - пеня - 7078.25 грн. Пеня розрахована за період з 10 грудня 2008 року по 15 жовтня 2010 року. Сума заборгованості, зазначена у заключній вимозі - 5250.93 грн. Кількість прострочених календарних днів - 674. Розмір пені за кожний день прострочення - 0.2 % Таким чином, сума пені визначена з розрахунку: 674 х (5250.93 х 0.2 %) = 7078.25 грн. За таких обставин позивач просив стягнути на його користь загальну суму заборгованості у розмірі 12334.18 грн. Таким чином, аналізуючи всі зазначені по справі докази, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по кредитному договору з мотивів невиконання відповідачем умов цього договору, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача, на користь позивача слід стягнути і понесені позивачем витрати на сплату витрат на інформаційне - технічне забезпечення у сумі 120 гривень та судового збору у розмірі 123.34 грн., сплата яких підтверджується платіжним квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: approved