Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на нерухоме мано у вигляді 13 частини квартири [ADDRESS] за [PERSON]; визнати у порядку спадкування за заповітами від 22.09.2001р. після смерті [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру № 149 по пр.. Тракторобудівників, 158 в м. Харкові за [PERSON]. В обґрунтовування позовних вимог позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 15.02.2000р. помер [PERSON] і після його смерті фактично прийняла спадщину його дружина [PERSON], яка постійно мешкала з чоловіком в однієї квартирі. 22.09.2001р. [PERSON] склала заповіт, яким належну неї частину квартири заповіла позивачу та [PERSON] в рівних частках кожному. Також 22.09.2001р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну неї частину квартири позивачу та [PERSON] в рівних частках кожному. 23.ё0.2009р. померла [PERSON], а 02.03.2010р. померла [PERSON] Після смерті вказаних спадкодавцем позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Разом з цим, [PERSON] до нотаріальної контори не звернувся і на неодноразові звернення позивача щодо необхідності прийняття спадщини, брат в усній формі відмовився від будь яких-дій щодо оформлення та прийняття спадкового майна. Оскільки позивач і її брат є єдиними спадкоємцями, при цьому, останній не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Тобто вважається, що він її не приймав, тому позивач просить визнати за нею право власності на все спадкове майно, яке залишилось після смерті матері та [PERSON] Представник позивача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши до суду нотаріально посвідчену заяву [PERSON], якою останній не заперечує щодо визнання права власності на спірну квартиру за позивачем в порядку спадкування за заповітами, відмовляючись від своєї частині спадкового майна. Відповідач або його представник в судове засідання не зявились, надавши до суду нотаріально посвідчену заяву, із якої вбачається, що [PERSON] просить розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, прийнявши до уваги позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступного. Так, судом встановлено, що право спільної сумісної власності на квартиру № 149 по пр.. Тракторобудівників, 158 в м. Харкові зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 10.03.1999р., реєстраційний № 18304 (а.с. 9,27). Отже, у кожного із вищезазначених співвласників частки у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто по 1/3 частини квартири, що визначено положеннями ст. 370 ЦК України. Встановлено, що [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 23.10.1955р. (а.с. 15). Із копії свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 222279 від 16.02.2000р., актовий запис № 748 вбачається, що [PERSON] помер 15.02.2000р. (а.с.12 ). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] його 1/3 частину фактично спадкувала дружина [PERSON], разом з цим, остання спадщину офіційно не оформила, так як постійно проживала у спірній квартирі (а.с.21). Відповідно до прикінцевих та перехідних положень при набранні чинності Цивільного Кодексу України з 01.01.04р. зазначений кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила зазначеного кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Так, відповідно до вимог ст.ст. 524, 525 ЦК України (у редакції 1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 15.02.2000р. Далі, судом встановлено, що дітьми [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-18). [PERSON] 22.09.2001р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 1-2394, яким все своє майно на день смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.19). [PERSON] 22.09.2001р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], яким все своє майно на день смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.20 ). Із копії свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 242667 від 23.10.2009р., актовий запис № 14467 вбачається, що [PERSON] померла 23.10.2009р. (а.с. 13). Із копії свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 252871 від 04.03.2010р., актовий запис № 3213 вбачається, що [PERSON] померла 02.03.2010р. (а.с. 14). Відповідно до правил ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Із відомостей 11-ї Харківської державної нотаріальної контори від 01.06.2011р. № 2664/02-14 вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 23.ё0.2009р., яка мешкала в м. Харкові по пр.. Тракторобудівників, 158, кв. 149, 09.02.2010р. подано заяву від імені [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] і 09.02.2010р. подано заяву від імені [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] Також після смерті [PERSON], померлої 02.03.2010р. до нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Інших заяв не надходило, свідоцтва про право власності не видавалися (а.с. 36,37). Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Далі, із наданої заяви від 28.05.2011р., посвідченої нотаріусом нотаріального округу м. Красноармійська Московської області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 2-1816, вбачається, що [PERSON] не заперечує щодо визнання права власності за [PERSON] за заповітами від 22.09.2001р., складеними [PERSON] та [PERSON] на свою користь, відмову від своєї частини спадкового майна за вказаними заповітами на користь [PERSON] підтвердив (а.с.35 ). Таким чином, суд прийшов до висновку, що є всі правові підстави щодо визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за заповітами на вказану квартиру в цілому, оскільки відповідач після смерті матері у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову на користь [PERSON] своєї часини спадкового майна після смерті [PERSON], а після смерті [PERSON], незважаючи на нотаріально посвідчену заяву про відмову від частини спадщини від 28.05.2011р., відповідач у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], тобто її не прийняв. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved