Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

13 квітня 2011 року позивач звернулась до суду із названим позовом посилаючись на те, що з січня 2008 року до 05 березня 2009 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, а з 06 березня 2009 року до 29 грудня 2010 року у зареєстрованому шлюбі. Від фактичних шлюбних відносин у сторін є малолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Дитина хронічними захворюваннями не страждає, на диспансерному обліку у закладах охорони здоров'я не перебуває. Домовленості між позивачкою та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто, участі в її утриманні відповідач не бере. Позивач вказує, що відповідач офіційного місця роботи та доходу не має. Проте, відповідач є самозайнятою особою у будівництві та ремонтах, його дохід є достатнім для сплати коштів на утримання дитини у розмірі, який відповідає 1/2 частині прожиткового мінімуму для віку дитини відповідного віку. Інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, дочки, сина відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього також не має, стан здоров'я у нього задовільний. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 435 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів щомісячно, але не має можливості це робити в такому розмірі, як просить позивачка, оскільки не має постійного місця роботи. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Дитина проживає разом із матірю, що відповідачем не заперечується. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що вихованням та утриманням дитини займається її мати, то на користь останньої повинні стягуватися аліменти. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на кожну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суду не надано доказів про можливість сплати відповідачем аліментів у розмірі, зазначеному позивачем. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини до її повноліття у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову 13.04.2011 року до повноліття дитини 21.03.2027 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial