Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

04 серпня 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 27.12.2007 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за №16. Це у сторін перший шлюб, від якого у них є спільна дитина син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через розбіжність характерів, конфліктні ситуації та подружню зраду з боку дружини, внаслідок чого сторони з червня 2006 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Судом надавався сторонам строк на примирення відповідно до ст. 111 СК України строком на три місяці згідно ухвали суду від 19.08.2010 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, а відповідачка проти позову заперечила зважаючи на намір зберегти сім'ю. [PERSON] визнала обставини вказані в позові та те, що дитина залишається проживати за місцем своєї реєстрації. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 27.12.2007 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №16, свідоцтво серії 1-ОК №058075 (а.с. 5). Це у сторін перший шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). З наданих пояснень та змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим позивач відмовляється від примирення та поновлення шлюбних відносин. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Спору щодо місця проживання на момент розгляду справи в суді немає, що зазначили сторони самостійно. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачкою та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування, є свідченням необхідності задоволення позову. При ухваленні рішення судом враховано те, що наданий строк на примирення не надав належних результатів, а також інтереси малолітньої дитини. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між сторонами слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., за згодою сторін, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на позивача.

Outcome: approved