Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що будинок №6 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сиворонова, знаходиться на балансі ВАТ Дніпропетровський завод прокатних валків та обслуговується ЖЕУ, яке є структурним підрозділом ВАТ; чотирьохкімнатна квартира №114 у зазначеному вище будинку приватизована та її співвласниками є відповідачі, які, починаючи з грудня 1997 року по вересень 2008 року не сплачували житлово-комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої становить 2\~429,81 грн., що й стало приводом для цього звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві,просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідачі позов не визнали, надали пояснення, відповідно до яких сплачували за житлово-комунальні послуги, про що надали суду відповідні докази, та суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про відмову в задоволенні позову про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги та про наявність підстав для ухвалення про вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки після подання позову до суду з боку відповідачів залишок заборгованість був сплачений. Разом з тим, що стосується вимоги позову за період з грудня 1997 р. по 01.01.2004 р., то суд застосовує строки позовної давності, оскільки на виконання приписів ЦК Української РСР, який діяв до 01.01.2004 р., застосування строку позовної давності становило обовязок суду. Разом з тим, відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Судом було встановлено, що відповідачі 02.08.2010 р. сплатили 2\~670 грн. 85 коп. в якості оплати за надані послуги теплопостачання, погасивши, таким чином, заборгованість з оплати за надані послуги, про стягнення якої було заявлено вимогу у позові, який надійшов до суду 14.06.2010 р. Таким чином, суд, враховуючи те, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, зазначає, що вбачаються підстави для задоволення заяви позивача та присудження до стягнення з відповідачів понесених при зверненні ВАТ Дніпропетровський завод прокатних валків до суду та документально підтверджених судових витрат, повязаних зі сплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 17 гривень з кожного з відповідачів окремо та повязаних зі сплатою судового збору в розмірі 10 гривень з кожного з відповідачів окремо.

Outcome: approved