overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Чапаєвської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивачі мотивує тим, що 10 травня 2010 року помер її батько [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку Залізничника, 2 по 871 км. Одеської залізниці с. Чапаєвка, Золотоніського району, яку позивачка прийняла у передбаченим законом порядку. Під час свого життя померла не оформила права власності та не отримала відповідні правовстановлюючі документи і тому на даний час позивач не може оформити свідоцтво про право власності на будинок. Позивач в судове засідання не зявився, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу без його присутності на позовних вимогах наполягав повністю. Представник відповідача Чапаєвської сільської ради, Золотоніського району в судове засідання не зявився, але на адресу суду була надіслана заява про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника та про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: з даних свідоцтва про смерть 1-СР № 145514 від 12 травня 2010 року вбачається, що [PERSON] помер 12.05.2010 р. про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 21. з свідоцтва про народження ЯЛ № 770855 від 17 травня 1954 року виданого Софіївським сільським ЗАГС, вбачається, що позивач [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-СР № 257518 від 20 липня 1990 року виданого Золотоніським районним відділом ЗАГС, вбачається, що [PERSON] одружилась з [PERSON] та після шлюбу її присвоєно прізвище [PERSON].. з даних довідки, Чапаєвської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області від 22.11.2010 р. № 1017 вбачається, що за [PERSON], який помер 10.05.2010 року рахується житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по 871 км. Одеської залізниці с. Чапаєвка, Золотоніського району, Черкаської області. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Первинна реєстрація не може бути проведена на померлого, тому питання про визначення належності майна попередньому власнику повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування повинно проводитися шляхом визнання права власності за померлою особою-спадкодавцем, а в порядку спадкування, за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про день та час розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення ,з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб І-СР № 035365 від 13 листопада 2007 року виданого відділом РАЦС по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції, вбачається, що сторони по справі уклали шлюб між собою, про що зроблено актовий запис №292. Згідно свідоцтва про народження 1СР № 115333 від 15 листопада 2002 року, виданого Лукашівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] [INFO] являється дочкою сторін по справі. Відповідно до свідоцтва про народження 1СР № 087056 від 25 березня 2008 року, виданого відділом РАЦС по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції, вбачається, що [PERSON] [INFO] являється сином сторін по справі. Сторони втратили почуття одне до одного, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Таким чином судом встановлено, що сімя остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Оскільки позов задоволено суд стягує з відповідача на користь позивача державне мито в сумі 08 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України посилаючись на наступні обставини, що з вересня 1996 року вона зі своєю матірю та братом [PERSON], [INFO], проживає у м. Кривий Ріг, приїхавши з республіки [PERSON]. Станом на теперішній має оформити громадянство України, проте перешкодою є відсутність будь-якого іншого громадянства. У судовому засіданні заявник вимоги підтримала, просила суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення вимог. Оцінивши у сукупності подані докази, вислухавши представника заявника та заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали, суд знаходить обґрунтованими вимоги заявника за наступними підставами. [PERSON] народилася 20 лютого 1991 року у м. Рига республіки Латвія. У вересні 1996 року заявник зі своєю матірю [PERSON] та братом [PERSON], [INFO], переїхала до м. Кривий Ріг з республіки [PERSON]. Починаючи з вересня 1996 року по теперішній час заявник зі своїми близькими постійно мешкаю у м. Кривий Ріг. У 2006 році заявник закінчила середню загальну освіту № 32, а згодом отримала освіту у Криворізькому автотранспортному технікумі та здобула професію економіста. Станом на теперішній час заявник має намір оформити громадянство України, однак перешкодою у цьому є відсутність громадянства будь-якої країни. Довідкою посольства республіки [PERSON] в Україні № 110 від 27 серпня 2009 року вказано, що заявник не являється громадянкою [PERSON] (зареєстрована за персональним кодом як громадянин СРСР) і нею здійснено виїзд за межі [PERSON] 06.09.1996 року разом із матірю. У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Актом про проживання, складеного мешканцями будинку № 41 по мкр 5ий Зарічний у м. Кривий Ріг та завіреного у КП «ЖЕО № 31», підтверджено факт проживання [INFO] з 1996 року по теперішній час без реєстрації. Крім того, копією атестату про загальну середню освіту та дипломом стверджується, що заявник дійсно навчалась у вищевказаних закладах м. Кривий Ріг, що є територією України. Таким чином, доказами підтверджено, що заявник починаючи з вересня 1996 року постійно та безперервно проживаю на території України. У відповідності до ст.. 4 розділу 5 Закону України «Про імміграцію» вважаються такими, що мають право на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності цим Законом і мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про прописку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України посилаючись на наступні обставини, що з вересня 1996 року вона зі своїми дітьми [PERSON] та сином [PERSON], [INFO], проживає у м. Кривий Ріг, приїхавши з республіки Латвія. Станом на теперішній має оформити громадянство України, проте перешкодою є відсутність будь-якого іншого громадянства. У судовому засіданні заявник вимоги підтримала, просила суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення вимог. Оцінивши у сукупності подані докази, вислухавши представника заявника та заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали, суд знаходить обґрунтованими вимоги заявника за наступними підставами. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] народилася 27 березня 1972 року у м. Рига республіки Латвія. [PERSON] відповідно до поданих документів має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У вересні 1996 року заявник зі своїми дітьми [PERSON] та сином [PERSON], [INFO], переїхала до м. Кривий Ріг з республіки Латвія. Документом, який посвідчував та посвідчує особу являється паспорт громадянина СРСР, зразка 1974 року. Починаючи з вересня 1996 року по теперішній час заявник зі своїми дітьми постійно мешкаю у м. Кривий Ріг. У 2006 році [PERSON] закінчила середню загальну освіту № 32, а згодом отримала освіту у Криворізькому автотранспортному технікумі та здобула професію економіста. Станом на теперішній час заявник має намір оформити громадянство України, однак перешкодою у цьому є відсутність громадянства будь-якої країни. У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, копією атестату про загальну середню освіту та дипломом стверджується, що донька заявника [PERSON] дійсно навчалась у вищевказаних закладах м. Кривий Ріг, що є територією України. Одночасно, актом про проживання, складеного мешканцями будинку № 41 по мкр 5ий Зарічний у м. Кривий Ріг та завіреного у КП «ЖЕО № 31», підтверджено факт проживання [INFO] з 1996 року по теперішній час без реєстрації. Окрім того, доказом проживання у м. Кривий Ріг є штамп про реєстрацію та зняття з реєстраційного обліку, що здійснений у паспорті громадянина СРСР. У відповідності до ст.. 4 розділу 5 Закону України «Про імміграцію» вважаються такими, що мають право на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності цим Законом і мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про прописку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

01 жовтня 2010 року. Відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] Т К. про відшкодування шкоди, у зв язку з тим, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачки за адресою: м.Дніпропетровськ. вул.Яшина 33\\16. що проводилась 25 квітня 2009 року, представниками Енергопостачальника було виявлено відсутність пломби енергопостачальної організації на клемній кришці розрахункового прибору обліку Самовільне підключення після відключення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

08 вересня 2010 року. Відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, у зв язку з тим, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: м.Дніпропетровськ, ж\\м Парус 12\\107, що проводилась 06 березня 2009 року, представниками Енергопостачальника було виявлено без облікове споживання електроенергії електролічильник відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що з 08.06.2002 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, у якому народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини. Про що свідчить видане ВРАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції свідоцтво про народження, актовий запис № 450. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не виплачує, угоди про розмір та добровільну сплату аліментів на утримання сина між ними не досягнуто, у звязку з чим позивач звернулась до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та день слухання справи був сповіщений, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст.169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 132370, виданого Орджонікідзевським ВРАЦС ЗМУЮ 27 жовтня 2009 року, батьками [PERSON] нова [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1\\4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісяця, на утримання сина [PERSON] нова Д.О., [INFO] до досягнення ним повнолітнього віку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 120 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, але відповідач не допомагає матеріально. Сторони в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені своєчасно, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач з позовом згоден, тому суд ухвалив виносити рішення на підставі матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі з 05.11.2005 року. Від сумісного життя народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина. Оскільки, батько працездатний, він має можливість і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дитини. Виходячи з вимог позивача, розміру прожиткового мінімуму, встановленому державою на утримання дітей відповідного віку, з засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, але відповідач не допомагає матеріально. Сторони в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені своєчасно, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач з позовом згоден, тому суд ухвалив виносити рішення на підставі матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з травня 1999 року по вересень 2010 року. Від сумісного життя народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина. Оскільки, батько працездатний, він має можливість і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дитини. Виходячи з вимог позивача, розміру прожиткового мінімуму, встановленому державою на утримання дітей відповідного віку, з засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] 08 грудня 2010 року звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Посилався на те, що 19 грудня 2009 року помер [PERSON], який залишив заповіт, згідно якого заповів йому все своє майно, в тому числі частину жилого будинку в м. Полтаві по вул. Енгельса, 39. В заповіті допущено помилку, невірно зазначено прізвище спадкоємця як [PERSON], що є перешкодою для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину. Просив суд встановити факт належності йому заповіту, зробленого [PERSON] 19 квітня 2006 року, що помер 19 грудня 2009 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання своїх представників не направила, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 грудня 2009 року помер [PERSON]. Також встановлено, що згідно заповіту від 19 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], за життя [PERSON] все належне йому майно, в тому числі належну частку житлового будинку з надвірними спорудами в м. Полтава, по вул. Енгельса, 39, заповів [PERSON], [INFO]. Заявник згідно паспорту громадянина України є [PERSON], [INFO]. Факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме заповіту від 19 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] все належне йому майно, в тому числі належну частку житлового будинку з надвірними спорудами в м. Полтава, по вул. Енгельса, 39, заповів [PERSON], підтверджується матеріалами справи та має для [PERSON] юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON], [INFO], заповіту зробленого [PERSON] 19 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 978.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з завою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка [PERSON], який помер 23 вересня 2010 року. Зацікавлена особа - представник Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу у судове засідання не зявилися направили до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 3 1958 року до 1982 року, потім повторно зареєстрували шлюб 23 січня 2009 року. Чоловік заявника [PERSON] за життя постійно працював на шахті, мав високу пенсію. Заявник [PERSON] за життя чоловіка [PERSON] по день його смерті постійно проживала з ним та перебувала на його повному утриманні. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сімї, для яких допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які і самі одержували яку небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відноситься зокрема дружина померлого, якщо вона була на повному утриманні померлого годувальника. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Допитавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи: свідоцтво про шлюб, паспорт, свідоцтво про смерть, акт про спільне мешкання, довідка з місця мешкання, суд вважає, що є підстави для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON], враховуючи доводи заявника та зацікавленої особи, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved