Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення боргу в сумі 72377 грн. 46 коп. та штрафні санкції за договором про надання правових послуг, укладеного між сторонами 03.02.2009р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]Ю, уточнив, що договір укладений 03.03.2009 року. Відповідач звернувся із зустрічним позовом до Приватного підприємства «Юридична компанія «[PERSON], [PERSON] та партнери» про визнання договору про надання правової допомоги від 03.02.2009р. недійсним. Позивач за первісним позовом свої вимоги мотивує тим, що 03.03.2009р. між ПП «Юридична компанія [PERSON], [PERSON] та партнери» та [PERSON] було укладено договір про надання правових послуг №03/09 КС. На підставі укладеного договору позивачем були надані правові послуги щодо процесу стягнення на користь замовника боргу з Кредитної спілки «Християнська злагода», за договором №45/07 від 16.01.2007р. про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. В свою чергу відповідач зобовязаний був оплатити надані йому правові послуги, і згідно умов договору строк оплати цих послуг сплив 15.12.2009р. Відповідно до п.3.1 договору розмір оплати за надані правові послуги вираховувався в розмірі 10 відсотків від суми грошового вкладу, що був стягнутий рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13.05.2009р., тобто в розмірі 72\~377 грн. 46 коп. Крім цього, оскільки після спливу строку оплати правових послуг відповідач відмовився виконати умови договору та сплатити позивачу зазначені кошти, а тому у відповідності до п.4.2 Договору за несвоєчасне виконання зобовязань, визначених у п.3.1 та 3.2 вищевказаного договору, несе відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 50% від суми визначеної в п. 3.1 Договору, тобто в сумі 36\~188 грн. 73 коп. Так як відповідач добровільно сплатити кошти відмовляється, просить позов задоволити. Відповідач зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що лютому 2009р. між ним та [PERSON], [PERSON] було досягнуто домовленості в усній формі, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] зобовязалися надати йому юридичні послуги щодо стягнення повної суми вкладу з Кредитної спілки «Християнська злагода». В свою чергу він зобовязався оплатити надані послуги в сумі 10000 грн., у випадку повного привернення депозитних коштів в сумі 723774,59 грн. Після цього, 05.02.2009р. він надав вказаним особам доручення для представництва його інтересів у суді. При цьому зазначив, що до станом на лютий 2009р. уже була велика кількість ухвалених рішень судами на користь фізичних осіб вкладників коштів на депозитний рахунок КС «Християнська злагода» про стягнення цих коштів, однак реальних виплат не відбувалося. [PERSON] та [PERSON] надали йому гарантії, що результатом їхньої роботи буде не просто рішення суду, а і фактичне повернення коштів вкладених на депозитний рахунок, в той час як інші юридичні компанії та адвокати таких гарантій не давали. Оскільки у нього була хвора матір і потребувала термінової складної операції, він погодився на їх пропозицію. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13.05.2009р. стягнуто на його користь із КС «Християнська злагода» грошовий вклад у розмірі 723\~774,59 грн., а 21.05.2009р. між ним та ПП «Юридична компанія «[PERSON], [PERSON] та партнери» було складено акт виконаних робіт за надані послуги з представництва в суді на суму 500 грн. Вказані кошти він оплатив позивачу в готівковій формі. Походження договору про надання юридичних послуг від 03.02.2009р. №03/09 КС, на який посилається позивач, йому не відоме та викликає у нього багато запитань щодо його автентичності. Вважає, що підписати умови, передбачені п.1.2 договору він просто не міг, оскільки був достатньо добре проінформований про стан справ Кредитної спілки «Християнська злагода», зокрема про відсутність коштів для їх повернення вкладникам та факт неповернення коштів іншим вкладникам за рішеннями судів. А формальне вирішення питання без реального повернення коштів для нього немало ніякого сенсу. Крім цього надані [PERSON] та [PERSON] послуги щодо представництва його інтересів в суді оплатив, а для подальших проплат не вбачає жодних підстав, оскільки рішення суду не виконано по даний час, а грошовий вклад йому не повернутий. За таких обставин вважає, що позивач не вправі вимагати оплати послуг які ним не були надані, така поведінка є неприпустимою для юристів, які покликані надавати правову допомогу на засадах законності та добросовісного виконання своїх зобовязань. А тому просить визнати недійсним договір про надання юридичних послуг від 03.02.2009р. №03/09 КС. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зустрічний позов заперечив, дав пояснення аналогічні вище наведеним, доповнив, що договір про надання юридичних послуг був підписаний обома сторонами добровільно, не суперечить законодавству України, а тому підлягає виконанню на всій території України. Ними були надані юридичні послуги відповідачу, на даний час рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13.05.2009р. набрало законної сили, а тому є підстави для стягнення коштів. Відповідач, його представник в судовому засіданні первісний позов заперечив, зустрічний підтримав у повному обємі, дали пояснення аналогічні вище наведеним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд відмовляє у задоволенні первісного та зустрічного позовів з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.02.2009р. між сторонами було укладено договір №03/09 КС про надання ПП «Юридична компанія «[PERSON], [PERSON] та партнери» правових послуг [PERSON] (а.с.5-7). Як вбачається із пояснень представника позивача [PERSON], даних у судовому засіданні, вказаний договір був укладений сторонами насправді 03.03.2009р., однак доказів в підтвердження цього представник позивача суду не представив. Відповідно до п.1.1 договору ПП «Юридична компанія «[PERSON], [PERSON] та партнери» взяло на себе зобовязання надати [PERSON] правові послуги щодо процесу стягнення на користь замовника боргу з Кредитної спілки «Християнська злагода», за договором №45/07 від 16.01.2007р. про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до п.3.1 договору, розмір оплати за надані правові послуги становить 10% від суми грошового вкладу, що стягується згідно з рішенням суду щодо стягнення з Кредитної спілки «Християнська злагода» на користь замовника за договором №45/07 від 16.01.2007р. про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно п.3.2 договору оплата за надані правові послуги проводиться протягом 6 місяців з моменту набрання законної сили рішенням суду щодо стягнення з Кредитної спілки «християнська злагода» на користь [PERSON] грошового вкладу, але в будь-якому випадку не пізніше 15.12.2009р. На підставі п.4.2. договору, [PERSON] за несвоєчасне виконання зобовязань визначених у п.3.1 та 3.2 цього договору несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 50% від суми визначеної в п.3.1 даного договору. В судовому засіданні встановлено, що представники ПП «Юридична компанія «[PERSON], [PERSON] та партнери» [PERSON] та [PERSON], на підставі доручення від 05.02.2009р., здійснювали представництво інтересів [PERSON] при розгляді Личаківським районним судом м. Львова цивільної справи №2-2386/2009р. за позовом [PERSON] до Кредитної спілки «Християнська злагода» про стягнення грошового вкладу. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13.05.2009р. (а.с.8-10) задоволено позов [PERSON] та стягнуто з Кредитної спілки «Християнська злагода» в його користь грошовий вклад в розмірі 723\~774 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006р. «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справ. Так граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Судом встановлено, що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги керується ст.ст. 526, 530, 530, 612 ЦК України, які регулюють правовідносини з виконання зобовязання відповідно до умов договору. Однак, як вбачається із змісту договору №03/09 від 03.02.2009р. (а.с.5-7), такий регулює правовідносини між сторонами з приводу оплати [PERSON] надання позивачем правової допомоги. З врахуванням наведеного суд вважає, що заявляючи позовні вимоги позивачу слід було визначити підстави для компенсації понесених ним витрат, врахувати граничні розміри компенсації цих витрат, зробити розрахунок витрат із посиланням на відповідні норми права, зокрема Постанову Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006р. «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». А тому слід відмовити у задоволенні позову ПП «Юридична компанія «[PERSON], [PERSON] та партнери» до [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання правових послуг, - за безпідставнісю заявлених вимог. Крім цього, відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно п. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається із змісту зустрічних позовних вимог, [PERSON] просить визнати недійсним договір №03/09 від 03.02.2009р. про надання правової допомоги, однак не зазначив правових підстав та не визначив норми права, які підлягають застосуванню до цих правовідносин. Оскільки суд у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, а тому вважає, що слід відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed