Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

05 травня 2010 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до ПАТ « Приватбанк » в особі Малинського відділення філії « Житомирське регіональне управління ПАТ «Приватбанк » про стягнення 9053,50 грн. страхового відшкодування , пені в розмірі 330,45 грн. , трьох відсотків річних в розмірі 271,60 грн. , 5 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1500 грн. витрат на правову допомогу та судових витрат в розмірі 120 грн. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги , просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 1540,92 грн., пені в розмірі 330,45 грн. , трьох відсотків річних в розмірі 271,60 грн. , 5 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди , 1500 грн. витрат на правову допомогу та судових витрат в розмірі 120 грн. В судовому засіданні позивач пояснив , що 14.09.2006 року між ним та ПАТ « Приватбанк » було укладено кредитний договір на підставі якого йому було надано кредит в розмірі 39000 грн. на купівлю автомобіля та 11326,50 грн. на сплату страхових платежів. Отримані кошти були витрачені за цільовим призначенням та придбано автомобіль [NUMBER] 2006 року випуску. При цьому на забезпечення кредитного договору 14 вересня 2006 року був укладений договір страхування наземного транспорту та договір особистого страхування. 12 березня 2008 року близько 12.50 год. за населеним пунктом с. Щербатівка Малинського району сталась ДТП за участю даного транспорту. Позивач вчасно звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування . У виплаті страхового відшкодування позивачу листом відмовлено у звязку з неповною сплатою страхового платежу. Цим же листом відповідачі визнали подію страховим випадком та визначили суму страхового відшкодування в розмірі 7512,58 грн. відповідно до звіту ПП Бендеровича від 01.04.2008 року. 03 червня 2010 року позивачу виплачено суму страхового відшкодування 7512,58 грн. Однак фактичні витрати складають: 2300 грн. на придбання запасних частин , 7200 грн. відновлювані роботи , таким чином сума до сплати повинна бути 7200+ 2300 446,50 грн.(франшиза) = 9053,50 грн. Пунктом 13.1.3. договору страхування наземного транспорту передбачено , що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення. Розмір пені становить 330,45 грн. Також у звязку з простроченням зобовязання позивач повинен сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних , що становить 271,60 грн. Невчасною сплатою страхового відшкодування позивачу завдана моральна шкода , яка полягає у душевних стражданнях , повязаних з неправомірною поведінкою останнього. Дану шкоду оцінює в розмірі 5 тис. грн. Також на правову допомогу позивачем понесені витрати в розмірі 1,5 тис. грн. Судом замінено неналежного відповідача ПАТ « Приватбанк » в особі Малинського відділення філії « Житомирське регіональне управління ПАТ «Приватбанк » на належного відповідача - ПАТ «Приватбанк » та в якості співвідповідача по справі притягнуто ЗАТ Страхова компанія « ІНГОСТРАХ » Представник відповідачів позов не визнав. Пояснив , що позивачу 03 червня 2010 року виплачено страхове відшкодування в розмірі , визначеному відповідно до звіту ПП [PERSON] в розмірі 7512,58 грн. ( 7958,09 грн. 446,50 грн. ). Щодо витрат понесених відповідачем на відновлювання автомобіля та придбання запчастин , то дані витрати проведенні без участі представника відповідачів , а тому не підлягають задоволенню. Відшкодування моральної шкоди та трьох відсотків річних не передбачено умовами договору. Виплату пені можливо здійснити лише за півроку. Заслухавши сторони , дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд визнає , що позов до Закритого акціонерного товариства « Страхова компанія « ІНГОСТРАХ » підлягає частковому задоволенню, а в позові до Публічного акціонерного товариства « Приватбанк » повинно бути відмовлено з наступних підстав. Судом встановлено , що 14.09.2006 року між позивачем та ПАТ « Приватбанк » було укладено кредитний договір на підставі якого йому було надано кредит в розмірі 39000 грн. на купівлю автомобіля та 11326,50 грн. на сплату страхових платежів. Отримані кошти були витрачені за цільовим призначенням та придбано автомобіль [NUMBER] 2006 року випуску. При цьому на забезпечення кредитного договору , 14 вересня 2006 року між позивачем та ЗАТ « Страхова компанія « ІНГОСТРАХ » було укладено договір страхування наземного транспорту та договір особистого страхування. Оскільки саме на страхову компанію відповідно до умов укладених договорів покладено обовязок здійснити виплату страхових сум , тому суд вважає , що дана компанія є належним відповідачем по справі 12 березня 2008 року стався страховий випадок про що позивач вчасно повідомив страхову компанію. Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Також при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страхове відшкодування в розмірі 7512,58 грн. було виплачено позивачеві лише 03 червня 2010 року. Відповідно до правил статті 20 Закону України "Про страхування" страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. В п. 13.1.3. Договору страхування наземного транспорту передбачено , що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення. Право на виплату пені у позивача виникло 22.04.2008 року з моменту отримання листа про відмову у виплаті страхового відшкодування. Для стягнення неустойки відповідно до статті 258 ЦК України застосовується позовна давність в один рік. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленої до винесення ним рішення. Під час розгляду справи представником відповідачів не заявлялось про застосування позовної давності. Тому суд приходить до висновку, що в частині стягнення пені позов підлягає задоволенню. Однак при визначені розміру пені судом береться до уваги сума страхового відшкодування визначена відповідачем 7512,58 грн. , оскільки відповідно до статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відновлювані роботи та витрати на придбання запасних частин , які були проведені позивачем не були узгоджені з відповідачем , тому суд не бере їх до уваги. Розмір страхового відшкодування визначений у звіті ПП [PERSON] від 01 квітня 2008 року. Судом за клопотання позивача було призначено автотоварознавчу експертизу , однак визначити вартість пошкоджень експерт не зміг у звязку з проведенням позивачем ремонту автомобіля. Таким чином розмір пені становить 7512,58 х 0,01х 365 = 274,21 грн. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди та трьох відсотків річних за порушення грошового зобовязання , суд враховує , що між сторонами існували договірні правовідносини, які врегульовані спеціальним законом - Законом України "Про страхування", який не передбачає такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди та трьох відсотків річних за прострочення зобовязання, не передбачає такої відповідальності й договір. В частині стягнення витрат на правову допомогу позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 статті 84 ЦПК України витрати , повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони крім випадків надання безоплатної правої допомоги. Частиною 1 статті 56 ЦПК передбачено , що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. До справи не надано документів, які свідчили б про те, що [PERSON] є фахівцем у галузі права і за законом має право надавати таку допомогу. Крім того договір про надання юридичних послуг від 03 серпня 2010 року , укладений між ПП «Юридична фірма « Нагорний та [PERSON] » Будь яких документів про те , що [PERSON] представляє інтереси даної фірми під час розгляду справи , представником позивача не надано. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 120 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. На підставі викладеного

Outcome: partial