Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-06 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль»в особі Чернівецької обласної дирекції «[PERSON] Аваль»звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 157 071,66 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 21 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0036/82/40243, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 35 000 доларів США. Вказує, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.01.2009 року за вищевказаним кредитним договором з відповідачів стягнуто борг в розмірі 222 112 гривень 20 коп. Відповідно до протоколу № 259061 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, арештованого ВДВС Кіцманського РУЮ від 16.12.2009 року, ціна продажу склала 211392 гривні 90 коп. В рахунок погашення боргу відповідача, згідно звіту про проведення розподілу коштів від реалізації предмета іпотеки від 25.12.2009 року, було перераховано банку 204054 гривні 01 коп. та після проведеної конвертації гривні у долари США, сума заборгованості слала 5104,68 доларів США. Таким чином додаткова сума заборгованості до суми стягнення за виконавчим листом по нарахованих відсотках № 2-335/2009 року складає 157 071 гривень 66 коп. Зазначає, що відповідачем неодноразово порушувався графік погашення заборгованості, передбачений договором кредиту у звязку з чим боржнику направлялися повідомлення про порушення основного зобовязання та жодних заходів щодо погашення заборгованості [PERSON]К вжито не було. Посилається на те, що згідно ст.536 ЦУ України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Оскільки зобовязання має виконувати належним чином та припиняє свою дію до повного його виконання, позивач по теперішній час продовжує нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Відповідно до кредитного договору № 014/0036/82/40243 від 21.06.2007 року в якості забезпечення виконання зобовязань позичальником, як поручитель виступив [PERSON] - тому і позичальник, і поручитель згідно ст.554 ЦК України несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявивсь, однак позов визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме в частині розірвання кредитного договору та стягнення боргу з [PERSON] та подали зустрічний позов до ПАТ «[PERSON] Аваль»в особі Чернівецької обласної дирекції «[PERSON] Аваль»про розірвання договору поруки, посилаючись на те, що сума боргу за вказаним кредитним договором вже була стянута судом, а подвійне стягнення недопускається. Токаж вказують, що термін дії договору поруки невстановлено, а тому вважають, що позивач втратив право такої вимоги саме до поручителя. Зазначають, що банком було порушено умови п. 2.7 договору поруки, зокрема нарахування 0,5% від суми простроченого платежу для солідарнорго стягнення з відповідачів, в той час коли поручитель несе відповідальність перед банком у розмірі подвійної ставки НБУ. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги первісного позову підлягають до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Встановлено, що між ВАТ «[PERSON] Аваль»21 червня 2007 року та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0036/82/40243, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 35 000 доларів США. Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.01.2009 року, яке не оскаржувалося та набрало законної сили, з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 222 112 грн.20 коп. Відповідно до протоколу № 259061 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, арештованого ВДВС Кіцманського РУЮ від 16.12.2009 року, ціна продажу склала 211392 гривні 90 коп. Згідно ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. В рахунок погашення боргу відповідача, згідно звіту про проведення розподілу коштів від реалізації предмета іпотеки від 25.12.2009 року, було перераховано банку 204054 гривні 01 коп. та після проведеної конвертації гривні у долари США, сума заборгованості слала 5104,68 доларів США. Встановлено, що додаткова сума заборгованості склала 19709,84 доларів США (за мінусом тіла кредиту в сумі 5104,68 доларів США), з яких 7 192,48 доларів США нараховані і несплачені відсотки за користування кредитом та 12 517,36 доларів США пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, що станом на 19.04.2011 року за офіційним курсом НБУ становить 157 071,66 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також встановлено, що 21.06.2007 року було підписано договір поруки № 014/0036/82/40243/П , згідно з п.п. 1.3 якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням [PERSON]., які виникають з умов кредитного договору № 014/0036/82/40243від 21.06.2007 року, тому і позичальник, і поручитель згідно ст.554 ЦК України несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушеннями зобовязання є його невиконання, в звязку з чим настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення поруки передбачено статтею 559 ЦК України: 1.Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 2. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. 3. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. 4. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 4.1 Договору поруки від 21.06.2011 року даний договір набрав чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов»язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов»язань в повному обсязі.Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов»язання не прид»явить вимоги до поручителя. Недивлячись на те, що за рішенням суду по кредитному договорі було стягнуто достроково суму заборгованості, кредитний договір № 014/0036/82/40243 розірвано не було і строком виконання боргового зобов»язання по вище вказаниму договорі є 20.06.2017 року. Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Пунктом 2.5 договору поруки передбачено досудове рверугулювання спору, що не позбавляє права банку звернутися до суду, а тому неповідомлення банком листом-притензією відповідача не є підставою для розірвання договору поруки відповідно до ст. 651 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, вимоги за первинним позовом являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], слід відмовити з підстав недоведеності належними та допустимими доказами позовних вимог зустрічного позову. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 530, 534, 541, 543, 554, 629, 651, 652, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved