overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство енергопостачальна компанія «Хмельницькобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, посилаючись на те, що у вересні 2009 р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], завдав збитки ВАТ енергопостачальна компанія «Хмельницькобленерго» шляхом пошкодження низьковольтної опори №22 лінії електропередач. Вартість робіт по відновленню енергопостачання на вказаній лінії становить 3612 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати збитки. Позивач просить стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування збитків 3612 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що у вересні 2009 р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], завдав збитки ВАТ енергопостачальна компанія «Хмельницькобленерго» шляхом пошкодження низьковольтної опори № 22 лінії електропередач. Вартість робіт по відновленню енергопостачання на вказаній лінії становить 3612 грн., що підтверджується локальним кошторисом №2-1-1 на ремонтні роботи. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати збитки. Суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути з [PERSON] у рахунок відшкодування збитків 3612 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2002 року. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить про його задоволення. Просить ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідач визнав повністю позовні вимоги. Не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини та ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Вислухавши думку сторін та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2002 року (а.с. 3). Мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до представленої довідки дитина подружжя [PERSON] проживає з позивачкою (а.с.4). Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення діяльності суду, що передбачено ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третьої особи - [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що в забезпечення кредитного договору, укалденого між «ПриватБанком» та [PERSON], 14.07.2008 року між нею та «ПриватБанком» укладено іпотечний договір, предметом якого є належний їй на праві власності житловий будинок в с.Мамаївці, вул. Загули,5, Кіцманського району вартістю 346210 гривень. Вважає, що іпотечний договір укладений з порушенням вимог ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.177 Сімейного кодексу України, оскільки на момент укладення іпотечного договору до складу її сім'ї входило 5 осіб, в тому числі малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON]. [INFO], тому іпотечний договір згідно ст. ст. 203. 215 ЦК України має бути визнаний недійсним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, пояснивши також, що з метою отримання кредиту та для оформлення іпотечного договору діти були виписані з житлового будинку і прописані через чотири місяці після укладення іпотечного договору. Представник відповідача [PERSON] позову не визнав, вказуючи, що без дозволу органу опіки та піклування розпоряджатися майновими правами дітей та правом їх користування не мають права батьки, а позивачка не є батьками чи особою, що їх замінює, окрім того, на момент укладення іпотечного договору к будинку малолітні діти не проживали і не були зареєстровані, тому вимоги безпідставні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що 14.07.2008 року між [PERSON] та «ІІриватбанком» укладено іпотечний договір, предметом якого є належний [PERSON] на праві власності житловий будинок в с.Мамаївці, вул. Загули,5, Кіцманського району вартістю 346210 гривень. Як вбачається з копії довідки № 211 від 23.05.2008 року в будинку №5 по вулиці Загули в с. Мамаївці Кіцманського району, який є предметом договору іпотеки, неповнолітні особи не прописані і не проживають. Окрім того, позивачка [PERSON] не являється батьками або особою, їх замінює, малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тому її посилання позивачки на порушення вимог ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» ст.177 Сімейного кодексу України, ст.ст.203, 215 ЦК України є безпідставними. Враховуючи наведене, ст.ст. 203, 215 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка по справі [PERSON], позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та стягувати аліменти з відповідача по справі [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на її утримання до досягнення неповнолітньою дитиною сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 01.03.2013 року. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і просить зменшити розмір аліментів у звязку з важким матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2009 року, що стверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом РАЦС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис № 115 / а.с.3 /. Від спільного проживання народилася син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні та вихованні, що стверджується довідкою про склад сім»ї , виданою 20.10.2010 року Тисменичанською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області № 1218 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного депутатом Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області / а.с. 4-9/. В даний час сторони проживають окремо, відповідач не займається вихованням дитини та не надає коштів на її утримання та утримання позивачки по справі. Відповідач по справі, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, має нерегулярний, мінливий дохід, а отже на думку суду взмозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, тобто по 200 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до 01.03.2013 року. А тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст.ст.75, 80-84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з названою заявою, вказуючи, що 26.02.2010 року помер його батько [PERSON] Абдулла - огли. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку - (пай) в КСП "Требухівське". Спадкоємцем першої черги за законом є заявник. В установлений законом шестимісячний термін з дня смерті батька він звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва із-за того, що в сертифікаті на земельну частку(пай) неправильно вказано прізвище його покійного батька, а саме: замість правильного - "Абдуллаєв" записано невірно - "Абдулаєв". Свідоцтво про народження батька не зберіглося. Просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0164187, виданий на ім'я [PERSON] Абдулли - огли належить померлому 26.02.2010р. [PERSON] Абдулли - огли. У судовому засіданні заявник повністю підтримав свою заяву, просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом установлено, що 26 лютого 2010 р. помер [PERSON] Абдулла - огли помер (а.с. 4), після смерті відкрилась спадщина на земельну частку - (пай) в КСП "Требухівське". З Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0164187 в КСП "Требухівське" вбачається, що він виданий на ім'я [PERSON] Абдулла - огли (а.с. 8). Відповідно довідки № 1852 від 01.12.2010 р., виданої виконкомом Требухівської сільської ради [PERSON] Абдулла - огли [INFO] та [PERSON] Абдулла - огли є однією і тією ж самою особою, який був зареєстрований та проживав в [INFO] кв. З та помер 26.02.2010 р. (а.с. 9). У свідоцтві про народження заявника у відомостях про батьків в графі батько вказаний [PERSON] Абдулла - огли (а.с. 6). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка по справі [PERSON] позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та стягувати з відповідача по справі [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] позов визнав частково і не заперечує проти його задоволення, однак просить зменшити розмір аліментів у звязку з важким матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2009 р., що стверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом РАЦС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис № 115/ а.с.3/. Від спільного проживання у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою по справі та перебуває на її утриманні та вихованні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов складений депутатом Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та довідкою про склад сім»ї № 1218 від 20.10.2010 р. /а.с.4-6/. Відповідач по справі [PERSON] в даний час проживає окремо від сімї, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається. Даний факт ствердила в судовому засіданні представник позивачки по справі та не заперечив відповідач по справі. Відповідач по справі, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, має нерегулярний заробіток, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а отже на думку суду взмозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в користь позивачки, але в меншому розмірі. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, тобто стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. А тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст.ст.180,181,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В заяві позивачка вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON]. Відповідач проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У попередньому судовому засіданні позивачка від позову не відмовилась, і попросила подальший розгляд справи провести за її відсутністю. У судовому засіданні відповідач позов визнав і згоден платити аліменти на утримання дочки у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки є законні підстави для стягнення аліментів, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). В позовній заяві позивачка вказала, що з 15.12.2007р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. У них є неповнолітня дочка [PERSON], 16.03.2008р.н. Спільне життя у них не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спільне господарство вони не ведуть, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. При цьому, дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу і платити аліменти на утримання дочки у розмірі 1\\4 частини свого доходу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки є законні підстави вважати, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, і є законні підстави для стягнення аліментів, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що 05 березня 2010 року вони на власному автомобілі «Шеврове Авео» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] рухались в м. Херсон по вул. Херсонській в районі будинку № 48, де відбулося зіткнення автомобіля позивачів з автомобілем «[PERSON] Крузер» ВТ 9351 АЕ під керуванням його власника [PERSON] - відповідача по справі. Винним у скоєнні вказаної дорожньо транспортної пригоди відповідно до постанови с\\ хіі Дніпровського районного суду м. Херсона від 18.03.2010 року № 3-1299/10 визнано відповідача. За договором страхування, укладеним між [PERSON] та страховою компанією АГ СК « АХА Україна» ИБ № 1117463 від 08.09.2009 року з приводу страхування належного йом\\ автомобіля «Шевроле Авео» позивачу сплачено у якості страхового відшкодування 35 633.74 гри. У зв'язку із тим, що відповідно до висновку № 67/1 від 02.04.2010 р. експерта - оцінювача [PERSON] матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Шевроле Авео» в результаті його пошкодження при ДТП складає 44 420,86 грн., а відшкодованих страховою компанією коштів в сумі 35 633,74 грн. не вистачить на відновлення автомобіля позивач 27.05.2010 р. продав вказаний автомобіль на запасні частини за 20 000,00 грн. Просить стягнути з відповідача суму понесених збитків, яку визначає 14 656,30 грн. Також позивачі просять стягнути з відповідача на свою користь по 5 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка виражається в понесених ними фізичних та душевних стражданнях та болю. Загалом просять стягнути 14 656,30 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, по 5 000,00 грн. моральної шкоди кожному та судові витрати по справі. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив суд задовольнити,в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, був викликаний до суду шляхом розміщення оголошення в газеті «Новий час» від 09.12.2010 р. № 49 (184), тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить виселити відповідачів з квартири, що знаходиться в [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі не є членами її сімї, безпідставно займають її житло і до цього часу не звільнили його, хоча одержали від неї лист з такими вимогами. В судовому засіданні представник позивачки на позові наполягала. При цьому пояснила, що квартира належить їй особисто, іншого житла в неї не має, а відповідачі займають квартиру без правових підстав чим порушують право власності позивачки. Відповідачі неодноразово не зявились в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, а тому за згодою представника позивачки розгляд справи проведено заочно згідно положень ст. 224 ЦПК України. Представники органу опіки та піклування і відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Біляївського районного відділу ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується довідкою про реєстрацію права власності (а.с.18). З довідки сільської ради (а.с.19) вбачається, що в цій квартирі проживають та зареєстровані відповідачі, які не є членами сімї позивачки. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідачі проживають в квартирі позивачки без її згоди, чим порушують її право власності. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ч.1 ст. 321 вказаного Кодексу встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 20.01.2010 р. відповідачі одержали від позивачки листа з вимогою звільнити квартиру (а.с.15), але до цього часу не виселились, а тому підлягають виселенню в судовому порядку. В звязку з цим вони повинні бути зняті з реєстрації з вказаної квартири. Враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом та визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2007 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями якої за законом являється позивачка, яка прийняла спадщину. Інших спадкоємців за законом не має. В управлінням спадковим майном позивачка вступила своєчасно, тому що утримує будинок та всі господарські будівлі, користується земельною ділянкою, але у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак, позивачкою було самочинно добудовано нерухоме майно, яке не порушує нічиїх прав та законних інтересів інших осіб, а тому просила задовольнити позов. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 373, 374, 1222, 1225, 1258 ЦК України та

Outcome: approved