overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до територіальної громади в особі Мацківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свій позов тим, що 11 травня 2007 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельного паю площею 1.79 га, що розташований на території Мацківської сільської ради. Вони, позивачі є спадкоємцями першої черги на майно померлого. За життя [PERSON] успадкував вищевказаний земельний пай після своєї матері [PERSON], але не встиг оформити належним чином право власності на спадкове майно. Коли вони, позивачі звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON], то їм було відмовлено з тих підстав, що відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку Державний акт. Позивачі прохали суд визнати за ними право власності в порядку спадкування на земельну ділянку(пай) площею 1.79 га, що розташована на території Мацківської сільської ради і раніше належала померлому [PERSON]. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - територіальної громади в особі Мацківської сільської ради в судове засідання не з»явився, прохав справу слухати без їх участі, проти позову не заперечує. Нотаріус Другої Лубенської Державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, звернувся до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, проти позову не заперечувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що позивачі являються спадкоємцями першої черги на майно померлого 11 травня 2007 року [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 1.79 га, яка розташована на території Мацківської сільської ради. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2007 року, після смерті 13.05.2003 року своєї матері [PERSON], [PERSON] успадкував земельну частку(пай) розміром 1,79 га в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0146379, але оформити належним чином право власності на спадкове майно не встиг. Нотаріальною конторою позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку , так як у них відсутні правовстановлюючі документи Державний акт про право приватної власності на землю. Враховуючи вищевикладене, відсутність спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом на підставі якого просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 01.12.1990 року відділом РАГС Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської обл. за актовим записом № 1170. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається нате, що шлюбні відносини між ними припинено, в звязку з відсутністю взаємо порозуміння, почуттів любові та поваги один до одного. Примирення між ними не можливо. Спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Суд, вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України на підставі встановлених обставин. З 01.12.1990 року сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі та проживали разом до квітня 2009 року. Від спільного шлюбу мають дітей, один з яких на цей час є неповнолітнім, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Починаючи з 2009 року між подружжям відносини стали псуватися, в сімї почалися постійні сварки, сторони не можуть дійти спільної думки у вирішенні важливих питань щодо спільного життя та виховання дітей. Починаючи з квітня 2009 року стосунки між подружжям остаточно погіршилися. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинилися. Спільне господарство сторони не ведуть, мають абсолютно різні погляди на життя. Як позивач так і відповідачка в судовому засіданні заявили, що подальше спільне життя й збереження сімї вважають неможливими. З приводу утримання і виховання дитини спору не виникає. Спір щодо розподілу майна, яке є спільною сумісною власністю буде вирішуватись окремо. Так в судовому засіданні встановлено, що даний позов відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Па підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

25.05.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що вона проживає в [INFO], а відповідач поверхом вище, а саме у квартирі № 39. В квартирі відповідача проводились ремонтні роботи, демонтувалися стіни, залізобетонні конструкції, внаслідок чого в її квартирі утворилися тріщини в кімнаті та в коридорі. В добровільному порядку відшкодувати завдані збитки відповідач відмовився. Крім того позивачка зазначила, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 1 500 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначав, що тріщини в квартирі позивачки були ще до того, як він розпочав ремонт в своїй квартирі, отже позовні вимоги необгрунтовані та безпідставні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1994 р. [PERSON] є співвласником квартирі [ADDRESS]. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] (поверхом вище позивачки), де проживає відповідач, проводились ремонті роботи, демонтаж залізобетонної перегородки. [PERSON] ЖКП ММР «Південь» від ввід 26.11.2009 р. в [ADDRESS] наявні тріщини в житловій кімнаті довжиною близько 5 м. та товщиною 0,5 мм., а також тріщини в коридорі довжиною 1,4 м. та товщиною 0,5 мм. Відповідно до Висновку № 4298-4299 судової будівельно-технічної експертизи проведення ремонтних робіт, знесення залізобетонної перегородки в квартирі відповідача могло бути причиною виникнення тріщин в квартирі, яка належить позивачці; вартість відновлювального ремонту квартири позивачки станом на теперішній час складає 572 грн. Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути суму в розмірі 572 грн. відповідно до висновку експертизи. Однак, з урахуванням обставин справи, ступеня й характеру переживань позивачки, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн., витрати на ІТЗ процесу в розмірі 37 грн., а також витрати за проведення судової будівельно- технічної експертизи в розмірі 1 031 грн. 04 коп. На підставі ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19.04.2007 року у відділі РАЦСу Бориславеького міського управління юстиції, Львівської області, актовий запис № 34. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] . [INFO] . Спочатку близько року вони жили непогано. Проте пізніше їхні сімейні відносини зіпсувались, через те що відповідач не серйозно ставився до сімейних відносин, не хотів працювати та матеріально утримувати сім`ю, проводив вільний час з друзями. Часто приходив додому пізно, іноді взагалі не ночував, пояснюючи це характером своєї роботи. Пізніше їй стало відомо, що відповідач зраджує їй в подружній вірності. Після цього вони 7,5 місяців проживали окремо, в 2009р. вони помирились. Після цього відповідач знову почав спровоковувати конфлікти, непорозуміння, перестав утримувати матеріально сім`ю, зраджував. З січня 2011р. вони проживають окремо, не підтримують жодних сімейних відносин. Позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги, вони стали чужими людьми. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. В підтвердження позовних вимог покликається на підстави викладені в позовній заяві. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, сторони на протязі тривалого часу проживають окремо, не підтримують жодних подружніх відносин, сім`я сторін існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на протязі останніх п`яти років \~між мною та відповідачкою почалися складні відносини, виявилося, що в них різні погляди на життя несумісність характерів, внаслідок \~чого непорозуміння \~по різним життєвим проблемам, в результаті чого виникали конфлікти та нетерпимість в відносинах. Внаслідок цього вони припинили \~шлюбні відносини та ведення спільного господарства вже більше року і в проживають окремо. Неодноразові спроби налагодити стосунки позитивних результатів не дали. Сторони в засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності. Позивач вимог підтримав, в відповідачка з позовом згодна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~18 грудня 1993 року сторони зареєстрували шлюб в [INFO] , актовий запис №1454 (а.с.4).Шлюб у обох перший. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та на вирішення проблем. Більше року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що сторони не бажають збереги шлюб, сім`я розпалася, суд приходить до висновку, що вимоги оґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Позивач подав позов про розірвання шлюбу, мотивує неможливістю спільного проживання. Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримав, відповідач вимоги визнав. З"ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини : Сторони уклали шлюб 22.05.2010 року. Рішення про розлучення позивач прийняв остаточне. Вжиті судом заходи щодо примирення сторін , позитивних наслідків не мали, позивач наполягає на розірванні шлюбу , в зв»язкуі з чим суд дійшов висновку що надання в подальшому строку на примирення подружжя неможливе оскільки позивач не бажає обговорювати питання примирення , спілкування , зустрічей з відповідачем. Розриваючи шлюб , суд виходив з наступного : Шлюб є добровільний союз жінки та чоловіка зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Позивач не відмовляється від заявлених вимог. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя , що має істотне значення і суперечить моральним засадам суспільства , а невизначеність цивільного стану сторін негативно впливає на їх інтереси , майнові права і обов»язки . На підставі ст. 21,110-112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

У березні 2011 року позивач звернулась в суд із позовом , яким просила визначити їй додатковий строк тривалістю 6 місяців достатній для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини , яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач подала заяву про його проведення без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнала, про що надала письмову заяву та просила справу слухати також у її відсутності . Третя особа в судове засідання також не з»явилась, повідомлялась, направила заяву про розгляд справи у їх відсутності ( а.с . 36-38). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 чинного ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1270 ЦК України) встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини , згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, тому часом відкриття спадщини [PERSON], є день її смерті - [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про смерть 16.09.2010 року зроблено відповідний запис №2448 ( а.с. 13 ). Тобто, позивач повинна була подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у строк по [INFO], що нею вчинено не було. Встановлено, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається із грошових коштів з відповідними відсотками та нарахуваннями, що знаходяться на депозитному рахунку [NUMBER], відкритому у акціонерному комерційному інноваційному банку»УкрСиббанк» згідно договору №№ 26303030820503 UАN від 22 червня 2009 року ( а.с. 9-12). 03.08.2010 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], посвідчено заповіт [PERSON] та зареєстровано в реєстрі № 1018, згідно якого спадкодавець грошові кошти з відповідними відсотками та нарахуваннями , що знаходяться на депозитному рахунку [NUMBER] заповіла позивачу( а.с. 6). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що суди вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку , повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є законними, вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини із поважних причин, а саме її хвороби , що підтверджено довідкою лікарні( а.с. 5), тому не змогла реалізувати своє право на подачу заяви про прийняття спадщини, а відтак її вимоги підлягають задоволенню . Судові витрати вважати по фактично понесеним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

28.03.2011 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, за життя вона не залишила заповіт. Через те, що вона після поховання матері виїхала до м. Біла Церква не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців після її смерті, просить визначити її додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти. [INFO] померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина. На випадок смерті вона не залишила заповіту. Позивач є спадкоємцем за законом в першу чергу після смерті [PERSON], однак з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась протягом 6 місяців, так як навчалась м. Переяслав Хмельницький. Правовідносини сторін врегульовано ст. 1272 ЦК України, згідно якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду 24.02.2011 року з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення заборгованості в сумі 12790,48 грн., посилаючись на те, що 23.01.2008 року між ним та відповідачем був укладений договір № 98536 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки строком на 12 місяців, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт в сумі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування -2,5 % щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного договору, позивач просив розірвати договір та стягнути з відповідача заборгованість за ним. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2008 року між сторонами був укладений договір № 98536 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки строком на 12 місяців, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт в сумі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування -2,5 % щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Свої зобов»язання за вказаним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 21.01.2011 року сума боргу складає 12790,48 грн.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду 24.02.2011 року з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення заборгованості в сумі 7708,90 грн., посилаючись на те, що 19.07.2007 року між ним та відповідачем був укладений договір № 87791 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки строком на 12 місяців, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування -2,5 % щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного договору, позивач просив розірвати договір та стягнути з відповідача заборгованість за ним. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2007 року між сторонами був укладений договір № 87791 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки строком на 12 місяців, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування -2,5 % щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Свої зобов»язання за вказаним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 10.02.2011 року сума боргу складає 7708,90 грн.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Відповідно до вимог 218 ЦПК України суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частини рішення. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися через 5 днів. Зважаючи на викладене,

Outcome: dismissed