overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей. Він зіслався на те, що він, проживаючи окремо від сімї, матір дитини [PERSON], з якою він на даний час не перебуває у зареєстрованому шлюбі, чинить перешкоди щодо спілкування з спільним сином [PERSON], [INFO] та донькою [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач позов підтримав та суду пояснив, що він бажає спілкуватися зі своїми дітьми з 17.00 години кожної пятниці до 15.00 години неділі з вивозом дітей з м. Вільногірськ до м. Жовті Води, та у період канікул дітей, а також мати можливість спільного відпочинку з дітьми. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши суду, що матір дітей заперечує надавати дитину на виїзд у вихідні дні до м. Жовті Води, оскільки діти самі не хочуть, щоб батько вивозив їх, не заперечують, щоб позивач спілкувався з дітьми в м. Вільногірську без присутності матері. Представник третьої особи вважає що позов необхідно задовольнити частково, враховуючи побажання матері дітей. Вислухавши сторони, думку малолітньої доньки [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Подружні стосунки між сторонами припинено. Діти проживають з матірю в м. Вільногірськ, а батько проживає окремо в м. Жовті Води. Проживання одного із батьків окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. (ст.ст. 141, 157 СК України). Отже, доводи позивача, які викладено в позовній заяві щодо чинення перешкод дружиною у спілкуванні з дитиною, найшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд, беручи до уваги позовні вимоги, пропозиції відповідачки, інтереси малолітніх дітей, стан їх здоровя, вік, та інші обставини, вважає за необхідне визначити спосіб участі батьком участі батьком [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: сином [PERSON], [INFO] та донькою [PERSON], [INFO], щосуботи та щонеділі кожного тижня з 09.00 до 19.00 години без присутності матері за місцем їх проживання в [INFO]. В іншій частині позовних вимог, суд вважає вірним відмовити за їх безпідставністю. Враховуючи, встановлення безспірного факту відповідачкою Глокк О В. перешкоджання батькові у спілкуванні з неповнолітніми дітьми, суд зобовязує її в подальшому не чинити перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з сином батькові. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його матері залишилося спадкове майно, а з поважних причин він пропустив строк для прийняття спадщини, просив суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила, що 21 квітня 2010 року у віці 91 років померла мати позивача - [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно, однак в зв»язку з тим, що він, тривалий час хворів і тому пропустив строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, а тому просила суд визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком в два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу. Представник Кочерівської с/ради в судове засідання не заявився, надіслав письмову заяву про те, щоб справу розглядали у його відсутності, з позовними вимогами погодився. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.17 4 цього ж Кодексу, відповідно до якої в разі визнання відповідачем позову, суд при наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 20 лютого 1939 року в с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області і в свідоцтві про народження його батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Мати позивачки - [PERSON] померла 21 квітня 2010 року у віці 91 років в с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області і після її смерті залишилося спадкове майно, в т.ч. житловий будинок. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач у зв»язку з тим, що є інвалідом першої групи загального захворювання, тривалий час хворів та проходив стаціонарне лікування в Коростишівській РЦЛ і немав можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом термін. У відповідності до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зазначене підтверджується і письмовими матеріалами справи, зокрема копіями наступних документів: паспорта гр.України(а.с.05 - 06), свідоцтва про народження .(а.с.07), посвідчення (а.с.08) свідоцтва про смерть (а.с.09), довідки (а.с.10) та інш. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивач ї пропустив строк з поважної причини, а тому визначає йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном в два місяці, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

враховуючи складність даної цивільної справи, суд вважає: за необхідне відкласти складання рішення у повному обсязі на строк не більше, ніж 5 днів від дня закінчення розгляду справи, а саме до 05.12.2010 року, проголосивши вступну та резолютивну частини рішення в даному судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

В грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, пояснюючи це тим, що вона є власником житлового будинку №113 по вулиці Червоноармійській в селі Мироцьке Києво- Святошинського району Київської області. У належному їй будинку зареєстровані [PERSON], що є колишньою дружиною померлого у 2006 році брата позивачки - [PERSON], та [PERSON], що є сином [PERSON] Починаючи з 2006 по 2009 рік відповідачі мешкали у вказаному будинку періодично, а починаючи з 2009 року забрали свої речі і виїхали у невідомому напрямку. Всі матеріальні затрати по оплаті квартири за комунальні послуги та утриманню її в належному стані несе позивачка. Просила визнати [PERSON] та [PERSON] таким що втратили право користування житловою площею в будинку №113 по вулиці Червоноармійській в селі Мироцьке Києво- Святошинського району Київської області. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися двічі, повідомлені про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВМІ №312373. виданим Першою київською обласною державною нотаріальною конторою 18.08.2009 року, належить житловий будинок №113 по вулиці Червоноармійській в селі Мироцьке Києво-Святошинського району Київської області. У належному їй будинку зареєстровані [PERSON], що є колишньою дружиною, померлого у 2006 році брата позивачки - [PERSON], та [PERSON], що є сином [PERSON] Починаючи з 2006 по 2009 рік відповідачі мешкали у вказаному будинку періодично, а починаючи з 2009 року збрали свої речі і виїхали у невідомому напрямку. Всі матеріальні затрати по оплаті будинку за комунальні послуги та утриманню його в належному стані несе позивачка. Це підтверджується актами депутата Мироцької сільської ради [PERSON] від 31.03.2010 року, від 30.06.2010 року, від 31.08.2009 року та від 31.12.2009 року. Названі вище обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що 18 лютого 1995 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який невдовзі був розірваний і повторно зареєстрований 26 лютого 1999 року. 9 серпня 1997 року в них народилася дочка [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується записом в свідоцтві про народження дитини. З лютого 2010 року сторони проживають окремо, відповідач не надає кошти на утримання дитини. Дочка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює в Здолбунівському відділенні «Укрзалізниці», інших дітей у нього немає. У звязку із цим, просить стягнути із нього на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення повноліття дитиною. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З дослідженого судом свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON], [INFO], встановлено, що її батьком являється [PERSON]. Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітньої дитини, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт сторонами не оспорюється. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обовязку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст. 180, ст. 182, ст. 183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

КС «Рівненщина» заявила позов стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно 28 235 грн., суму боргу по тілу кредиту та відсотки за користування ним, за договором кредиту, який був укладений між КС та [PERSON] 12.05.2008 р. і умови якого вона не виконала і в якому [PERSON] та [PERSON] є поручителями і відповідають за борги разом з позичальником. Представник позивача в судовий розгляд не з»явився, подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] також не з»явилась в судове засідання, належним чином повідомлена про слухання справи, заяви про причини неявки та заперечення проти позову не подала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому розгляді позовні вимоги не визнали, не заперечивши, що є поручителями за кредитним договором, оскільки їх вини у невиконанні умов договору [PERSON] немає, вони неодноразово звертались до неї про сплату коштів, однак вона їх завіряла, що їм не прийдеться нічого платити, а потім почала уникати їх; їм стало відомо,що вона ще в декількох банках позичила гроші і їм не зрозуміло, чому їй КС «Рівненщина» надала кредит, коли вона не розрахувалась з іншими банками; вони не знали, що [PERSON] така особа, яка обманним шляхом користується довірою близьких та знайомих людей. Вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено,що за заявами усіх відповідачок 12.05.2008 р. між КС «Рівненщина» та [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 10 000 грн. строком до 12.05.2010 р., за яким [PERSON] зобов»язалась повернути суму кредиту та відсотки за його використання згідно графіка, а між КС, [PERSON] та [PERSON] укладені договори поруки, за якими вони солідарно відповідають перед КС за невиконання позичальником умов договору. Позивач надав суду докази невиконання [PERSON] умов кредитного договору, а саме, порушення нею графіку погашення кредиту та сплати щомісячно відсотків за його користування; згідно розрахунку боргу відповідачка повернула позивачу лише 4428.22 грн. відсотків та 171.78 грн. суми кредиту, несплаченими є 9828.22 грн. кредиту та 18 406.83 грн. відсотків. Враховуючи, що [PERSON] не вперше обманним шляхом використовує знайомих їй людей, входить до них в довіру для отримання їх згоди бути поручителями в договорах кредиту, в т.ч. в даному договорі, суд вважає можливим солідарно з усіх відповідачів стягнути всю суму по тілу кредиту та 1\\2 частину боргу по відсоткам за його користування, іншу 1\\2 частину відсотків стягнути лише з [PERSON] На підставі ст.ст. 526, 625,629,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

03 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, що зареєстрований 18.10.1997 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18.10.1997 року відділом РАГСу м. Очакова Миколаївської області. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини виявилися невдалими по причині того, що у подружжя виникали сварки та непорозуміння, відповідач зловживає алкогольними напоями. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно виникають сварки з приводу матеріальних проблем та створює труднощі для сім'ї, з березня 2010 року проживають окремо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 1997 року відділом РАГСу м. Очакова Миколаївської області, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис № 156, від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки припинені з березня 2010 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Причинами розпаду сімї є сварки, зловживання чоловіком алкогольними напоями. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право його залишити після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2010 року в м.Білгород-Дністровський між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу гаражу б/н по вул.Маршала Бірюзова 14а, м.Білгород- Дністровський, Одеська область, який в ццілому складається з: кам.-ракуш. Гаражу - літ.«А», загальною площею 37,5 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 21,73 кв.м.. Вказане нерухоме майно належить відповідачці згідно договору дарування від 25 жовтня 2002 року. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачкою передано у власність позивачу майно, а саме: гараж б/н по вул.Маршала Бірюзова 14а, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, який в ццілому складається з: кам.-ракуш. Гаражу - літ.«А», загальною площею 37,5 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 21,73 кв.м. та позивачем сплачена відповідачці певна домовлена сума грошей. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Після укладення договору позивач повністю прийняв у своє володіння та користування майно, а саме: гараж б/н по вул.Маршала Бірюзова 14а, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, який в ццілому складається з: кам.-ракуш. Гаражу - літ.«А», загальною площею 37,5 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 21,73 кв.м.. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись те, що подружні стосунки припинено з червня 2008 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Позивач позовні вимоги підтримав, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характерів та поглядів на життя. Сімя розпалася, оскільки подружнє життя не склалося, з того часу спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення надавати не доцільно. Відповідачкою до суду надіслано нотаріально завірену заяву про визнання позову та розгляд справи без участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась ,внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено цільне проживання на протязі тривалого часу, принципового небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони не мають. Спору про поділ майна не має. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з вересня 2009 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Від спільного проживання у них є дві спільні неповнолітні дитини - сина [PERSON], [INFO], та доньки Єлизавети, [INFO] У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує, сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характерів та поглядів на життя, спільне проживання і господарство не ведеться, наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення надавати не доцільно, оскільки відповідачем створено нову сімю. Відповідач, позов визнає в повному обсязі, та підтверджує підстави припинення спільного проживання вказані позивачкою, також наполягає на розірванні шлюбу. Направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання на протязі тривалого часу, принципового небажання сторін примиритись, фактичним створенням сімї відповідачем [PERSON] господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

7 жовтня 2010 року селищний голова Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області [PERSON] звернувся до суду про визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON], який помер 26 січня 2006 року, посилаючись на те, що відсутні спадкоємці за законом та заповітом. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що Квартира [ADDRESS] зареєстрована за громадянином [PERSON] (а.с.6). 26 січня 2006 року громадянин [PERSON] помер ( а.с.7). Спадкоємці померлого не виявлені ( а.с. 9). В спірній квартирі ніхто не проживає ( а.с. 10). Таким чином, є законні підстави для задоволення вимог Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя, шлюб і подружні відносини, посилаючись на те, що примирення між ними неможливе, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, строк на примирення просила не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO](а.с.б). Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують, примирення неможливе. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним засадам суспільства. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому, що це протирічить моральним основам суспільства.

Outcome: approved