Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 04.09.1984 року Чигиринським районним відділом реєстрації актів громадського стану був зареєстрований її шлюб з відповідачем. По вині відповідача спільне життя у них не склалося. 27.03.2008 року під час спільного проживання вони за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ 210700-20, державний номер [NUMBER]. У зв'язку з тим, що життя з відповідачем не склалося 30.04.2010 року шлюб між ними було розірвано. Згідно акту №71 дослідження спеціаліста-товарознавця від 21 жовтня 2010 року вартість автомобіля ВАЗ 210700- 20, державний номер [NUMBER], складає 35076 гривень. Посилаючись на те, що набуте за час шлюбу майно, належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, але останній відмовляється від його поділу в добровільному порядку, позивач звернулася до суду з позовом про поділ автомобіля, де просить визнати за 'нею право власності на даний автомобіль, стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію в розмірі 14 вартості автомобіля у розмірі 17538 гривень. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши суду, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 1984 року по 30.04.2010 року. Під час шлюбу вони придбали автомобіль. На даний час постало питання про його розподіл, але вони з відповідачем не можуть дійти спільної згоди з приводу цього, а тому вона бажає, щоб суд визнав за нею право власності на даний автомобіль, при цьому згідна сплатити відповідачу компенсацію за !4 вартості автомобіля у розмірі 17538 гривень так як вона працює приватним підприємцем, автомобіль їй потрібен для роботи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, де з поділом автомобіля згідний, але, щоб останній залишився у його володінні мотивуючи тим, що йому теж він потрібен при цьому пояснивши, що ніде не працює, але для майбутньої роботи він теж потрібен. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.1984 року, де згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.10.2010 року серії 1-СР №056905, шлюб між сторонами розірвано 27.04.2010 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Також судом встановлено, і даний факт жодною зі сторін не оспорюється, під час шлюбу, сторонами було придбано у спільну сумісну власність автомобіль марки ВАЗ 210700-20, державний номер [NUMBER], що підтверджується копією облікової картки приватного ТЗ, з якої вбачається що даний автомобіль поставлено на облік 27.03.2008 року і зареєстровано за [PERSON] Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, Згідно ст.ст. 69,70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. З та ч. 4 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а також майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідачем клопотання про проведення експертизи щодо визначення вартості спірного майна не заявлялось, тому, при вирішенні питання про поділ спільного майна подружжя, суд виходить з вартості спірного майна визначеної актом №71 дослідження спеціаліста-товарознавця від21.10.2010року,де вартість спірного автомобіля становить 35076 гривень. Дана обставина визнана сторонами у судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне автомобіль марки ВАЗ 210700-20, 2008 року випуску державний номер [NUMBER] визнати спільною сумісною власністю сторін. Відповідно до вимог частин 1,2 ст. 71 СК України, майно, що є об»єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини , чоловіка,дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними., де згідно ч.2 ст. 183 ЦК України,неподільною є річ, яку неможна поділити без втрати її цільового призначення. Так, як встановлено судом, і дані факти жодною зі сторін не оспорювалися, позивач працює приватним підприємцем, робота якої полягає з використанням автомобіля і це є її єдиний заробіток, має реальну змогу на даний час сплатити вартість 1А частини автомобіля, депозитного рахунку суд не має, де відповідач ніде не працює, має борги фінансового характеру перед фізичним особами, які тимчасово забрали у нього автомобіль, що є предметом спору, інших доказів по суті спору суду не надано. Таким чином, суд, з урахуванням наявності у позивача роботи, пов»язаної з використанням автомобіля, приходить до висновку, що автомобіль марки ВАЗ 210700-20, синього кольору 2008 року випуску державний номер [NUMBER], слід присудити позивачу по справі, стягнувши з неї на користь відповідача половину вартості автомобіля згідно акту №71 дослідження спеціаліста-товарознавця від 21.10.2010 року, а саме (35076/2=17538) 17538 гривень. Відповідно до прохань позивача, суд вважає можливим не стягувати з відповідача судові витрати. На підставі викладеного та,

Outcome: approved