Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Свої вимоги, заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] є його батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії СТ. № 288729 від 03.11.1971 року. В червні 1985 року він разом із батьками [PERSON] та [PERSON] переїхали на постійне місце проживання в [INFO]. Шлюб між батьками не укладався. Батько [PERSON] прожив з матір'ю в с. Миронівка однією сім'єю близько двох місяців. Потім вони посварилися, і батько повернувся до Росії, куди саме не повідомив. Після того вони його більше ніколи не бачили і на сьогоднішній день не має відомостей про його місце проживання чи перебування. Під час проживання в [INFO] [PERSON] зареєстрований не був, що підтверджується довідкою сільської ради від 06.05.2011 року. На роботу не працевлаштовувався, майна не мав. Визнання батька безвісно відсутньою потрібно для оформлення документів для права на постійне проживання в Росії. На підтвердження обставин просив допитати свідків, яких зазначив в заяві. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа представник Первомайського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] (свідоцтво про народження серії № 288729, актовий запис № 61). В червні 1985 року заявник разом із батьками [PERSON] та [PERSON] переїхали на постійне місце проживання в [INFO], однак після двох місяців проживання за даною адресою, [PERSON], не зареєструвавши місце проживання, покинув країну. Відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] на території Харкова та Харківської області, підтверджується довідкою Виконкому Миронівської сільської ради (а.с. 7) та довідкою адресно-довідкового бюро Управління МВС України в Харківській області № 32 від 15.06.2011 року (а.с. 25). Свідок [PERSON]- мати заявника, в своїх свідченнях пояснила, що в червні 1985 року вона разом [PERSON] та дітьми переїхали до України в с. Миронівна, Первомайського району, Харківської області, де отримали житловий будинок, зареєстрували місце проживання, де і по теперішній час мешкають. [PERSON] за даною адресою не реєструвався та після двох місяців проживання повернувся до свого останнього місця проживання. На теперішній час його місце перебування невідомо. Свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх свідченнях пояснили, що в [PERSON] дійсно в червні 1985 року переїхав разом їз сімєю до с. Миронівна, де прожив близько двох місяців, після чого поїхав до Росії, про що їм повідомив в розмові. Іншою інформацією щодо даної особи, вони не володіють. Таким чином, слід визначити, що [PERSON] не мав постійного місця проживання та відомий той факт, що він повернувся проживати до Росії, що не є безвісною відсутністю. Враховуючи, що заявником не надано обґрунтованих даних, суд не вбачає підстав визнання особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed