Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

У липні 2009 року акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббак», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 24651,70 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 187601,93 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11126396000 посилаючись на те, що 07.03.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та застави майна №11126396000, згідно умов якого Банк надав кредит у сумі 27136 доларів СІЛА, що еквівалентно 137036,80 грн. строком з 07.03.2007р. по 06.03.2014р. за умови погашення кредиту частинами щомісячно, відповідно до графіку та сплати позичальником 13,5% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання своїх зобовязань за договором відповідачем [PERSON] переданий в заставу автомобіль «Опель - Зафира», реєстраційний номер BEI 159 АН, що належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВЕС № 005002, виданого 07.03.2007р.та зареєстрованого ММРЕВ УДАЇ УМВС в Миколаївській області. Крім того між Банком та [PERSON] був укладений також договір поруки без номеру від 07.03.2007 р. відповідно до умов якого поручитель зобовязалась солідарно з боржником відповідати за виконання зобовязань. [PERSON],починаючи з жовтня 2008р. свої зобовязання не виконує і систематично порушує терміни графіку погашення кредиту та станом на 10.06.2009р. має заборгованість у сумі 187 601,93 грн., яка складається з заборгованості за основним та простроченим кредитом - 1643675 грн., заборгованості за строковим та простроченими відсотками - 20285,48 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом- 2940,73 грн. В зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку спірну суму в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за кредитом - 187 601,93 грн. та судові витрати - 1950 грн., які були сплачені при подачі позову та не заперечував факту, що відповідач сплачував кредит справно до жовтня 2008р.. Відповідач [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що він справно сплачував банку кредит у визначені строки та згідно графіку. Однак починаючи з кінця жовтня 2008р.співробітники банку почали приїжджати до дому та вимагати з нього машину. 15.11.2008р. він передав співробітникам банку заставлений автомобіль та надав їм техпаспорт, ключі, технічну документацію, страховий поліс на цю машину. Крім того він надав співробітникам банку генеральну довіреність, посвідчену у нотаріуса Горбурова для його продажу, т.я. банк знайшов покупця на купівлю-продаж машини та погашенню кредиту. Після того, як він віддав автомобіль банку, через деякий час друзі говорили йому, що бачили його автомобіль, однак керував їм інший водій. Він був упевнений,що банк продав його машину та новий власник їздить на ній. Ніяких документів з банком він не укладав, додаткового договору не складав. Однак у червні 2009р. йому подзвонили з банку та запросили приїхати. Через більше як півроку йому запропонували продати машину співробітнику банку за дуже низьку ціну, а сума яка залишиться він повинен сплатити, однак він відмовився та банк звернувся до суду з позовом про стягнення за весь цей час заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, незважаючи на те, що вони утримують автомобіль у себе з листопада 2008р. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася з заявою про слухання справи у її відсутності, позов не визнає, підтвердила факти, які виклав [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобовязань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання однією із сторін, якщо це передбачено договором або законом, зміна умов зобовязання, сплата неустойки (штрафу), відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору утворилася заборгованість, розмір якої станом на 10.06.2009р. складає 187601,93 грн. Згідно п. 2.1. договору у забезпечення виконання в повному обсязі усіх грошових зобовязань позичальник передає в заставу, а банк приймає транспортний засіб автомобіль «Опель - Зафира», реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 137038 грн. Крім того, банк має право відповідно до п.5.2. договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави. Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту приймання-передачі майна від 15.11.2008р. відповідач передав позивачу машину на зберігання. Однак банк в порушення своїх зобовязань не звернув стягнення на заставлене майно та його не реалізував з листопада 2008р., а звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідачів, нарахувавши пеню, відсотки за порушення відповідачами умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. В позовній заяві позивач мав викласти обставини про заставлену машину, яка знаходиться на зберіганні в банку з листопаду 2008р., наявність збитків, внаслідок порушення відповідачем основного зобовязання та факт зміни обсягу прав заставодержателя. Однак в позові позивач зазначив тільки про порушення кредитних зобовязань боржником та ні чого про заставлений автомобіль, який знаходиться у них, що призвело до збільшення нарахування відсотків та неустойки за кредитним договором. Крім того слід зазначити, що строк договору спливає 06.03.2014р. Позивач не посилався у судовому засіданні на те, що порушення кредитного договору призвели до збитків і яких, чи вони змінили обсяг його прав, як заставодержателя, а також чи є загроза реалізації його права за рахунок предмета застави, враховуючи, що заставлене майно знаходиться у нього з листопаду 2008р.. На підставі викладеного, суд вважає у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed