Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

У червні 2009 р. [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі еквівалентному 34 000 доларам США, який відповідачка ухиляється добровільно повертати. У грудні 2006 р. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], та [PERSON] про визнання вказанного договору недійсним, стверджуючи, що він є безгрошевим і підписаним під впливом омани та важких обставин. Позивач [PERSON] і,І. підтримав свій позов, зустрічний не визнав. Пояснив, що 07.08.2008 р. він зайняв відповідачці [PERSON] 34 000 доларів США. Отримання нею вищезгаданої суми підтверджується її розпискою, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Відповідачка була повинна повернути гроші протягом року, проте, до теперішнього часу всіляко ухиляється від виконання своїх зобовязань, уникає зустрічей для вирішення даного питання. Не маючи іншої можливості захистити свої права вимушений звертатися до суду з даним позовом . Зустрічний позов вважає надуманим, оскільки він заснований на вигаданих обставинах, які не відповідають дійсності Із співмешканцем [PERSON] - [PERSON] якийсь час співробітничав по підприємницькій діяльності. Вказану суму грошей передав відповідачці на її прохання у борг для підтримки комерційної діяльності останніх. Вважає, що ствердження відповідачки про те, що угода є безгрошевою і складеною під впливом омани - безпідставні, оскільки підтвердити свої доводи вона нічим не може, а факти, на які посилається, - вигадані, щоб уникнути від відповідальності. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON], не визнала, свій - підтримала. У суді пояснила, що її співмешканець [PERSON] і позивач [PERSON] були знайомі і у них були довірливі відносини. З вини [PERSON] утворився грошовий борг перед позивачем, який наполегливо вимагав його повернення. Оскільки [PERSON] був громадянином іншої країни, то розписку про борг склала вона на своє ім'я. Потім [PERSON] зник, ке повідомивши про місце мешкання, а [PERSON] почав вимагати грошову суму, яку вона у нього не одержувала. Відповідач [PERSON]М.в судове засідання не з'явився оскільки відбуває покарання у вигляді позбавлення свободи по ст.ст. 190 ч.2 і 190 ч,4 УК України. У своїй заяві висловив згоду на слухання справи в його відсутність. Дав аналогічні [PERSON] свідчення, проте стверджує, що вказаний борг він повернув [PERSON], але це не підтверджено документально. Розписка про борг залишилася у позивача, яку він обіцяв знищити, проте цього не зробив і дав їй судовий хід. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню в повному обсязі, в зустрічному позові слід відмовити. При цьому суд враховує наступні факти : -згідно представленій розписці від 07.08.2008 р. [PERSON]взяла у борг у [PERSON] грошову суму у розмірі 34 000 доларів США, які зобов'язалась повернути протягом року (а.с. 6); -[PERSON] відмовляється повертати борг, посилаючись на те, що грошей не отримувала, розписка була укладена під тиском, проте в чому виражалися погрози і важкі обставини - пояснити не може; -суд вважає, що таким чином вибрана тактіка ухилення [PERSON] пов'язана з небажанням повертати борг; -відповідачка [PERSON] визнає, що розписка складена нею власноручно. Згідно ст. 207 ч.1 УК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Через ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Як випливає із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З представленої суду довідці вбачається, що по курсу НБУ 100 доларів США = 799 грн. (а.с. 19).

Outcome: approved