Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

З позовом до суду звернувся позивач, який вказав, що 10 березня 2009 року він уклав угоду з [PERSON] про купівлю належної йому садиби, тобто житлового будинку зі спорудами, розташованою за адресою: буд. 65, вул. Кліменківська, село Сиротине Троїцького району Луганської області. Між позивачем і [PERSON] з іншої сторони були узгоджені усі суттєві умови угоди. [PERSON] В.1. передав позивачу усі оригінали документів на вказану садибу, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок зі спорудами, розташований по вул. Кліменківська, буд.65, с.Сиротине Троїцького району Луганської області, видане Троїцькою районною радою Луганської області. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок зі спорудами, власником вказаної садиби є [PERSON], який помер 21.04.2009 року. Після смерті батька власницею Садиби стала [PERSON], як спадкоємиця першої черги за законом. [PERSON] не верталася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, хоча фактично прийняла спадщину у вигляді будівлі зі спорудами, розташованої по вул. Кліменківська, буд. 65 в селі Сиротине Троїцького району Луганської області. Син [PERSON] не заявляв свої права на спадщину. На теперішній час позивач проживаю на вказаній садибі, вступив у користування і володіння нею та почав її благоустроювати. Позивач вказує, що з того часу, як він з [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору, [PERSON] спочатку ухилявся від нотаріального посвідчення угоди з причини поганого самопочуття, різкого погіршення стану здоров'я, а 21.04.2009 року [PERSON] помер. На даний момент за вказаних обставин відсутні належні підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину і позивач не має змоги оформити право власності на вказаний будинок на своє ім'я, так як за вказаних обставин на даний момент це не можливо без рішення суду. Позивач у судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: буд. 65, вул. Кліменківська, село Сиротине Троїцького району Луганської області, так як придбав зазначений будинок у батька відповідачки, який на даний момент помер. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначила, що наданий момент претензій будь-якого характеру до позивача не має. Суд, вивчивши та проаналізувавши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1268 ч.І ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.2 п. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом було встановлено, що 10 березня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу належної останньому садиби, тобто житлового будинку зі спорудами, розташованою за адресою: буд. 65, вул. Кліменківська, село Сиротине Троїцького району Луганської області. Між позивачем і [PERSON] з іншої сторони були узгоджені усі суттєві умови договору. [PERSON] передав позивачу усі оригінали документів на вказаний житловий будинок, що свідчить про те, що він дійсно, як і позивач, зі свого боку, виконав усі суттєві умови угоди. Згідно відповідного свідоцтва про право власності на житловий будинок зі спорудами, розташований по вул. Кліменківська, буд.65, с.Сиротине Троїцького району Луганської області, виданого Троїцькою районною радою Луганської області 24 червня 1990 року вказане нерухоме майно належить [PERSON], останнім було виконано технічний паспорт на садибу. [PERSON] помер 21 квітня 2009 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 198470. Після смерті батька власницею садиби стала [PERSON], як спадкоємиця першої черги, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕД № 255160, прізвище відповідачки було змінено згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 270016. Хоча [PERSON] не верталася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак відповідно до частин 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, згідно діючого законодавства треба вважати, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, а саме: будівлю зі спорудами, розташовану по вул. Кліменківська, буд. 65 в селі Сиротине Троїцького району Луганської області, бо на час відкриття спадщини вона не заявляла про відмову від вищезазначеної будівлі зі спорудами. Син [PERSON] протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку не заявляв свої права на спадщину, більш того, він надав заяву про відмову у прийнятті спадщини на вище вказану садибу. У теперішній час позивач проживає на вказаній садибі, вступив у користування і володіння нею та почав її облаштовувати. З того часу, як позивач з [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, останні, як вбачається з вищевикладеного, мали нотаріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу садиби, але [PERSON] 21 квітня 2009 року помер. Вивчивши обставини справи, суд вважає, що позивач набуває право власності законним шляхом, так як між позивачем та померлим власником зазначеного нерухомого майна був укладений відповідний договір купівлі-продажу, згідно з яким останній прийняв гроші і передав позивачу у власність житловий будинок, нотаріально посвідчити даний договір останні не встигли у звязку зі смертю [PERSON], що відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України є підставою для визнання цього договору дійсним у судовому порядку. Також судом було встановлено, що відповідачка є єдиною спадкоємицею майна [PERSON] за законом першої черги, так як інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, відповідачка на даний момент не має претензій до позивача з приводу спірного нерухомого майна, тому, суд, на підставі ст.328, ст. 331, ст. 1268, ст. 1223, 1261, ст. 220 ЦК України,

Outcome: approved