Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] діюча в своїх інтересах та в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Спеціального управління Металлургмонтаж №10», Відділення Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області ( далі Фонд) про стягнення страхових виплат в розмірі річного заробітку на користь [PERSON] як на особу яка знаходилась на утриманні у загиблого, та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що її чоловік [PERSON] з яким вона перебувала в незареєстрованих шлюбних відносинах, працював на підприємстві ТОВ «Спецуправління Металлургмонтаж № 10» монтажником технологічного обладнання. Згідно наказу по підприємству за № 1161 від 3 грудня 2007 року він знаходився у відрядженні в місті Курахово Донецької області. Під час виконання свої трудових обов'язків 6 грудня 2007 року, знаходячись на робочому місці [PERSON] впав з площадки розташованої на висоті 7,5 метрів та був травмований. Від отриманих в наслідок нещасного випадку на виробництві травм, [INFO] [PERSON] помер. Згідно акту спеціального розслідування форми Н-5 та акту форми Н-1 від 21 січня 2008 року нещасний випадок який потяг за собою смерть [PERSON] було визнано пов'язаним з виробництвом. На підставі вищенаведених актів позивачці було виплачено єдино разову допомогу як утриманцям на доньку [PERSON] та на доньку [PERSON] в розмірі річного заробітку загиблого чоловіка та єдино разова допомога на сім'ю в розмірі п'ятирічного заробітку загиблого. Їй як особі яка на момент загибелі знаходилась на утриманні чоловіка єдино разову допомогу виплачено не було. Оскільки вона на момент загибелі чоловіка, була на останніх місяцях вагітності та смерть чоловіка завдала їй великих моральних страждань, то їй та її донькам була заподіяна моральна шкода, яка полягає у втраті близької людини, чоловіка та батька, який загинув при виконанні трудових обов'язків. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 210 000 гривень по 70 000 гривен кожному, їй, та донькам, які просить стягнути з ТОВ «Спецуправління Металургмонтаж № 10». В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та доповнила їх вимогою про встановлення факту знаходження її на утримані у померлого [PERSON] Позивачка пояснила, що на день загибелі її чоловіка, вона знаходилась на лікарняному по вагітності та перебувала на утримані у [PERSON] Після загибелі її чоловіка вона зверталася до Фонду с проханням виплатити їй страхові виплати які їй належать як особі яка знаходилась на утриманні померлого, однак Фонд до теперішнього часу ніяких виплат не зробив, мотивуючи свою відмову тим, що не встановлено факту знаходження її на утримані [PERSON] Позивачка просить суд визнати її такою яка знаходилася на утриманні [PERSON] та стягнути з Фонду страхові виплати в розмірі річного заробітку на свою користь як на особу яка знаходилась на утриманні померлого. Також у зв'язку зі смертю чоловіка, їй було спричинено моральну шкоду. Свої позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди позивачка аргументує тим, що через місяць після загибелі її чоловіка [PERSON], вона народила доньку [PERSON], [INFO], яка взагалі не бачила свого батька. На час загибелі її чоловіка, старшій доньці було три роки, та вона пам'ятає свого батька і після загибелі, постійно запитує у неї де її батько та коли він повернеться. Всі ці обставини сильно відобразилися на її душевному та фізичному стані. В неї виникла депресія, вона постійно переживає щодо виховання та утримання малолітніх дітей. Враховуючи вищенаведене, та той факт що нещасний випадок стався на підприємстві при виконанні виробничого завдання та в робочий час, то позивачка просить суд стягнути з відповідача ТОВ «Спецуправління Металургмонтаж № 10», моральну шкоду яку вона оцінює в суму 70000 гривень кожному. Представник відповідача Фонду - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала та пояснила, що юридичною підставою дня нарахування і виплати позивачці одноразової страхової виплати як члену родини загиблого передбачена тільки тим особам які перебували на утриманні загиблого. Тобто саме за цією причиною у позивачки виникає право вимоги на одноразову виплату утриманцям, а також на щомісячні страхові виплати неповнолітнім дітям. Вказане право виникає при наявності встановлених законом документів, а саме довідки житлової експлуатаційної організації про склад сім'ї загиблого, в тому числі про тих хто знаходився у нього на утриманні або копії відповідного рішення суду. Документи підтвердження проживання позивачки однією сім'єю з загиблим та знаходження у нього на утриманні Фонду надані не були. Враховуючи той факт, що в судовому засіданні було встановлено факт перебування позивачки [PERSON] на утриманні [PERSON] то Фонд не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачці річного заробітку померлого [PERSON], як особі яка знаходилась на утриманні загиблого, на підставі рішення суду. Представник відповідача ТОВ «Спецуправління Металургмонтаж № 10» - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала та пояснила, що згідно акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 за № 6 від 21 січня 2008 року причиною загибелі [PERSON] стало порушення вимог інструкції по охороні праці та правил внутрішнього трудового розпорядку з боку загиблого. Однак Фонд у встановленому законом порядку своєчасно сплатив всі виплати які передбачені законодавством. Також відповідачем ТОВ «Спецуправління Металургмонтаж № 10» позивачці, було надано матеріальну допомогу для погашення заборгованості по кредитним договорам померлого [PERSON] тим самим підприємство не відмовлялось від надання матеріальної допомоги позивачці, та при кожному її зверненні матеріально допомагала їй. Щодо ствердження позивачкою про порушення майнового стану її сім'ї після загибелі чоловіка, то на даний час вона отримує від Фонду щомісячні страхові виплати на кожну дитину, та до 13 січня 2011 року вона отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто сукупний дохід позивачки по виплатам дорівнював розміру середньої заробітної плати чоловіка. Таким чином представник відповідача, вважає, що кошти які отримала позивачка і є засобом соціального захисту, завдяки яким держава реалізує свою соціальну функцію. Також представник відповідача звертає увагу суду на той факт, що позивачка звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000 гривень кожному ( їй, донькам [PERSON] та [PERSON]) не надала переконливих доказів щодо мотивування розміру моральної шкоди, тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки в частині відшкодування моральної шкоди. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково за таких підстав. Як встановлено матеріалами спеціального розслідування нещасного випадку який мав місце 6 грудня 2007 року в 13 годин 00 хвилин в електросталеплавильному цеху електрометалургійного заводу ТОВ «Електросталь» в місті Курахово з монтажником технологічного обладнання та пов'язаних з ним конструкцій - [PERSON], останній 6 грудня 2007 року згідно договору підряду № 61/6-164Є від 21 травня 2007 року між ТОВ «БУ Металургмонтаж-10» та ТОВ «Електросталь», знаходився в командировці згідно наказу № 1161 від 3 лютого 2007 року, командировочне посвідчення № [NUMBER], та працював в електросталеплавильному цеху ЕМЗ ТОВ «Електросталь» в місті Курахово. В 12 годин 30 хвилин, [PERSON] було виявлено на території підприємства в стані алкогольного сп'яніння, та було запрошено для складання акту про відсторонення від роботи. Однак [PERSON] своєвільно повернувся на місце роботи своєї бригади, та порушив правила безпеки, не втримавшись на площадці, впав з висоти 7,5 метрів та отримав травми різного ступеня тяжкості. Від отриманих травм, [INFO], [PERSON] помер. По факту смерті [PERSON] було складено акт № 6 форми Н-1 від 21 січня 2008 року, яким було визнано нещасний випадок який спричинив загибель [PERSON] пов'язаним з виробництвом. За складеним актом № 6 форми Н-1, Фондом було сплачено [PERSON] страхові виплати у вигляді одноразової допомоги на [PERSON] та [PERSON] в розмірі річного заробітку потерпілого в сумі 16934,40 гривень на кожну дитину окремо, та п'ятирічний заробіток [PERSON] на сім'ю в розмірі 84672,00 гривень. Позивачка вважає, що в неї як у особи яка проживала разом з загиблим [PERSON] однією сім'єю та на момент загибелі [PERSON], знаходилась на його утриманні, виникає право на отримання одноразової страхової виплати в розмірі річного заробітку. Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно ст. 28, 33 ЗУ «Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності» за № 1105, одноразова страхова виплата членам родини потерпілого передбачена для осіб які перебували на утриманні загиблого. Згідно визначеного кола осіб які мають на отримання страхових виплат, вказане право мають непрацездатні особи яки знаходилися на утриманні загиблого або мали на день його смерті право на отримання від нього утримання. Згідно до ч.ч. 7, 9 ст. 34 Закону України "Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності" за № 1105, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого, і крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. Так згідно довідки № 992 від [INFO] виданої Костянтинопільською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] по день його смерті [INFO] проживав разом з [PERSON] однією сім'єю та вів з нею спільне господарство. ( а.с. 5) Згідно свідоцтва про смерть виданого Костянтинопільською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області від [INFO], [PERSON] помер [INFO] про що в книзі реєстрації смертей 10 грудня 2007 року було зроблено актовий запис № 36. ( а.с.6) Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22 вересня 2009 року за № 2о-90/09, було встановлено факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] та їх дітьми з 2002 року по день смерті [PERSON] ( а.с.58) [PERSON] народилася [INFO], про що 5 травня 2004 року Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міськради Херсонської області було зроблено відповідний запис № 28. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10) [PERSON] народилася [INFO], про що 18 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку було зроблено відповідний актовий запис № 225. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.11) В період з 14 листопада 2007 року по 1 квітня 2008 року [PERSON] знаходилась на лікарняному по вагітності та пологам, що підтверджується Індивідуальною картою вагітної і породілля від 18 червня 2007 року. Таким чином суд вважає встановлений факт що на момент загибелі [PERSON] тоб то на [INFO], [PERSON] знаходилась у нього на утриманні, тому в неї виникає право на отримання одноразової страхової виплати як у члена родини загиблого який перебував на його утриманні, в розмірі однорічного заробітку потерпілого та ці страхові виплати підлягають стягненню з Фонду. Відповідно до ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, коли шкода завдана каліцтвом або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє джерелом підвищеної небезпеки, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям ( усиновленим) а також особам які проживали з нею однією сім'єю. Згідно роз'яснень, наведених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Позивачам була завдана моральна шкода заподіяна внаслідок втрати близької людини [PERSON] який в робочий час, знаходячись на робочому місці загинув. Тому обов'язок по її відшкодуванню має бути покладений на відповідача ТОВ «Спецуправління Металургмонтаж», оскільки останній не довів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу самого потерпілого [PERSON] Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, глибину моральних страждань позивачів, які втратили близьку людину батька та чоловіка, настання негативних наслідків. Так в судовому засіданні позивачка пояснила, що після загибелі її чоловіка вона залишилася одна з малолітньою дитиною, та будучи вагітною другою дитиною. Вказані обставини сильно відобразилися на її душевному та фізичному стані. В неї виникла депресія, вона народила другу дитину через місяць після загибелі її чоловіка, що відобразилося на її душевному стані. На даний час, вона постійно переживає щодо виховання та утримання малолітніх дітей без батька. Також її діти, які ростуть без батька, постійно запитують де їх батько, чому його не має поряд, що в свою чергу спричиняє їй та її малолітнім дітям тяжкі душевні хвилювання. Згідно роз'яснень, наведених у п.4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в який грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини що мають значення для вирішення спору. Доводячи вказані обставини в судовому засіданні, позивачкою не було надано доказів щодо погіршення її майнового, душевного та фізичного стану, а саме суду не було надано медичного висновку щодо діагнозу -депресія. Також позивачкою не було доведено факту застосування додаткових зусиль, щодо організації свого побуту. Пояснення позивачки щодо того, що заробітна плата її чоловіка складала основний бюджет її сім'ї, та після смерті чоловіка вона залишилась без засобів існування не знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки враховуючи всі виплати які позивачка отримує від Фонду на утримання малолітніх дітей складають майже середньо місячну заробітну плату загиблого [PERSON] також суд при визначенні розміру моральної шкоди враховує той факт, що ТОВ «БУ Металургмонтаж -10» при кожному зверненні позивачки надавало їй матеріальну допомогу в розмірі який визначала позивачка. Вказані обставини підтверджуються копіями видаткових касових ордерів № 508 від 25 січня 2008 року та № 413065 від 18 березня 2008 року згідно яких ТОВ «БУ Металургмонтаж -10» видало [PERSON] матеріальну допомогу в розмірі 4511,37 гривень та 1804,55 гривень відповідно. Таким чином суд розцінює дії підприємства як визнання провини в загибелі [PERSON] та прийняття мір щодо полегшення морального та матеріального стану сім'ї загиблого. ( а.с. 51-54) Таким чином, виходячи з вимог справедливості та розумності, враховуючи надані суду докази щодо визначення розміру моральної шкоди, однак приймаючи той факт, що загибель рідної людини тягне за собою певні моральні страждання, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 гривен, кожному із позивачів. На підставі ст. ст. 6, 14, 21, 28, 33, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року за № 1105-ХІV, зі змінами та доповненнями, Порядку призначення, перерахунку та проведення страхових виплат затвердженого Постановою правління «Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві» від 27 квітня 2007 року за № 24, ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, п. п. 3, 4,5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами та доповненнями "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",

Outcome: partial