Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнювала в судовому засіданні і в останній редакції просить суд розірвати договір купівлі-продажу за №1057 від 15.04.2010 року, укладений між нею та відповідачем, стягнути на її користь матеріальну шкоду у вигляді неустойки на суму у розмірі 4002 грн., матеріальну шкоду у вигляді сплаченої передоплати у розмірі 2900 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 15 квітня 2010 року між нею та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №1057. Предметом договору, згідно п.1.1, були: вікно 1500х800 2 шт., віконна рама 3270х1500 1 шт., профнастил 4 м.кв., металевий кут 40х25 4,5 п.метра, брус 40х40 10 метрів, 2 москітні сітки, які є власністю відповідача, а покупець зобовязується прийняти та оплатити його вартість в порядку та умовах, визначених в договорі. Виконуючи умови договору, а саме п.3.2, позивач сплатила 50% загальної вартості товару, а саме 2900 грн., а решту суми у розмірі 2900 грн., згідно цього ж пункту, вона повинна була сплатити після виконання умов договору. Згідно п.3.3 відповідач зобовязаний передати їй товар в 10 робочих діб, але відповідач не виконував свої договірні обовязки, не передав їй товар, тому вона була вимушена звернутись до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради з питанням повернення коштів за внесену передоплату з відповідача. 15.06.2010 року нею була отримана відповідь, в якій вказано, що з відповідачем проведена бесіда і та не заперечує повернути сплачені кошти. Також, 19.05.2010 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою щодо вирішення питання у досудовому порядку і запропонувала їй добровільно повернути їй кошти, але незважаючи на ці листи. Відповідач до теперішнього часу не відшкодувала їй кошти. Тому, позивач зазначає, що на підставі ст. 10 п.5 Закону України «Про захист прав споживачів», вона має право на сплату їй відповідачем пені в розмірі 3% від вартості товару за кожний день затримки у передачі товару, яка складає 4002 грн.(174х23 дні=4002 грн.). Окрім цього, позивачу причинили моральну (немайнову) шкоду, яка полягає в тому, що в результаті невиконання договору відповідачем, вона перенесла сильний нервовий стрес, тривалий час вона, пенсіонерка учасник війни, збирала гроші і хотіла отримати якісну послугу, але через переживання не може вести звичний їй спосіб життя, що вплинуло на її відносини з оточуючими людьми. Крім того, відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати завданий їй матеріальний збиток, що так само додатково заподіює їй моральні страждання, тому вважає, що грошова компенсація за заподіяну їй моральну (немайнову) шкоду рівна 5000 грн. Позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач неодноразово викликалась до суду, але в суд так і не з'явилась, про час розгляду справи повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення їй судової повістки і розпискою її представника в матеріалах справи, про причину неявки суд не повідомила, своїх заперечень не надала. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між позивачем і субєктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON], зареєстрованою за адресою: [INFO] був укладений договір купівлі-продажу № 1057 від 15.04.2010 року (надалі Договір) (а.с. 7). Під час розгляду справи судом було встановлено, що прізвище відповідача після її одруження було змінено з «Хороших» на «Кебко» (а.а.с. 50, 51). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 31.01.2011 року найменування відповідача було змінено на «Кебко Ганна Юріївна». Згідно п. 1.1 вищезазначеного Договору [PERSON] прийняла на себе зобовязання передати позивачу вікно 1500 Х 800 2 шт., б/раму 3270 Х 150 1 шт., профнастил 4 м.кв., брус 40 Х 40 10 м., кут металевий 40 Х 25 м. Пунктом 3.2 Договору оплата за отриманий товар здійснювалася Покупцем поетапно 2\~900 грн. від загальної вартості Договору Покупець повинен сплатити в день укладення Договору, а 2\~900 грн. від загальної вартості Договору Покупець сплачує після виконання умов Договору. Згідно Накладної № 1057 позивач виконала умови п. 3.2 Договору і сплатила відповідачу 2\~900 грн., при тому, що залишок по сплаті склав 2\~900 грн. згідно умов Договору. Згідно п. 3.3 Договору, відповідач повинна була передати вищезазначений товар в строки 10 робочих діб, проте по цей час свої зобовязання не виконала. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належне обслуговування, необхідну, доступну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає, що відповідачем істотно порушені умови договору купівлі-продажу № 1057 від 16.04.2010 року, які не були виконані не тільки в строк 10 робочих діб зазначеного у договорі, але і до теперішнього часу. З урахуванням зазначеного вимога позивача про розірвання договору в односторонньому порядку є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Також, враховуючи, що позивачем при укладанні договору була проведена оплата в сумі 2900 грн., яка відповідно до статті 693 ЦК України являється попередньою оплатою, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором в розмірі 2900 грн. підлягає задоволенню. Відповідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошима \~боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. \~ \~ \~ Таким чином вимога позивач про стягнення з відповідача на її користь пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) також підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з того, що позивач просить стягнути пеню тільки за 23 дня прострочення, починаючи з 30.04.2010 року і загальний розмір пені в такому випадку складає 4002 грн. з наступного розрахунку: 5800 грн. (вартість роботи (послуги) х 3% : 100 х 23 (кількість днів прострочення) = 4002 грн. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення на її користь моральної шкоди з огляду на наступне. Відповідно ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В той же час п.5 ч.1 ст.4 зазначеного Закону право споживача на відшкодування шкоди (збитків), в тому числі майнової та моральної (немайнової) шкоди виникає при заподіянні небезпеки для життя і здоров'я людей. \~ \~ З урахуванням зазначених вимог спеціального Закону «Про захист прав споживачів», суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 грн. не підлягають задоволенню в зв'язку з тим, що позивачем не доведено факту заподіяння небезпеки життю та здоров'ю його та членів сім'ї, внаслідок ненадання відповідачем товару, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь держави судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial