Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] в її користь 23\~968,65 грн. заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо транспортної пригоди, 600 грн. витрат повязаних із залученням спеціаліста на проведення експертного дослідження та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 червня 2008 року близько 20.30 год. на 381км+750м автодороги Київ-Чоп, водій автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] в порушення вимог п.14.2 «б» ПДР України, перед початком обгону не переконався, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі руху, подав сигнал про намір повертати ліворуч, в результаті чого здійснив зіткнення з а втомобілем марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], належний на праві власності позивачу. Згідно судового рішенн, яке набрало законної сили, [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП був пошкоджений належний позивачу автомобіль. Відповідно до висновку спеціаліста від 21.07.2008 року експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку становить 49\~468,65 грн. Згідно вимог закону Моторним страховим бюро позивачу частково відшкодовані збитки в розмірі 25\~500 грн. Таким чином, відшкодуванню підлягає різниця між вартістю завданої шкоди та отриманим відшкодуванням, що становить 23\~968,65 грн. (49\~468,65 - 25\~500 = 23\~968,65 грн.). Також просить стягнути з відповідача сплачені 600 грн. витрат повязаних із залученням спеціаліста на проведення вище вказаного експертного дослідження та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Просив позов задоволити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що 17.06.2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів належних сторонам, внаслідок якої два автомобілі отримали технічні ушкодження. Постановою суду [PERSON] визнано винним у скоєній ДТП, але відповідач заперечує свою вину. Однак, враховуючи, що судове рішення набрало законної сили, покликаючись на висновки експертиз, які проводилися в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, просять врахувати і вину водія автомобіля марки «Мерседес» та визначити розмір відшкодування у відповідній частці залежно від обставин згідно п. 3 ст. 1188 ЦК України. Також зазначають, що при прийнятті рішення про винуватість відповідача, суд не досліджував обставин вини водія автомобіля марки «Мерседес». Щодо розміру шкоди визначеного позивачем вказали, що висновком спеціваліста від 21.07.08р. встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля, в той час як відшкодуванню підлягають завдані реальні збитки. Тому просили суд не приймати до уваги вказаний висновок як доказ. В судовому засіданні експерт [PERSON] підтримав в повному обсязі наданий ним висновок № 4540 судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин ДТП від 22.04.2009 року, надав пояснення аналогічні висновку, також вказав, що при проведенні дослідження виходив з наданих йому матеріалів, враховував пояснення двох водіїв. Крім цього, на поставлене запитання роз»яснив, що в даному випадку поняття «вартість матеріального збитку» тотожне поняттю «вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля», оскільки не нараховувалася втрата товарного вигляду. Залучений до участі в процесі спеціаліст [PERSON] в судовому засіданні підтримав складений ним висновок експертного автотоварознавчого дослідження за № 1863/08 від 21.07.2008 року, надав пояснення аналогічні висновку. Також зазначив, що при проведенні дослідження встановлено, що втрата товарного вигляду дорівнює нулю, тому в даному випадку вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, що становить 49\~468,65 грн. дорівнює вартості матеріального збитку. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, експерта, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], а відповідач [PERSON] власник автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5). Як вбачається з оглянутих та оголошених в судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення №3-3/09, постановою суду від 20.03.2009 року, яка залишена без змін постановою апеляційної інстанції від 20.05.2009 року, відповідно набрала законної сили, встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Судовими рішеннями встановлено, що 17 червня 2008 року близько 20.30 год. на 381км+750м автодороги Київ-Чоп, водій автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] в порушення вимог п.14.2 «б» ПДР України, перед початком обгону не переконався, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі руху, подав сигнал про намір повертати ліворуч, в результаті чого здійснив зіткнення з а втомобілем марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, рішенням суду встановлено вину [PERSON] у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у сраві. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи відповідачем не представлено жодних доказів в підтвердження заперечень щодо його невинуватості чи щодо винних дій водія автомобіля марки «Мерседес» - [PERSON] в скоєному ДТП. При цьому суд не приймає до уваги покликання відповідача на висновок експерта [PERSON] про порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху, оскільки такий висновок як і ряд інших, проведених в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення досліджувалися судом першої та апеляційної інстанцій та таким надано відповідну оцінку. Так, згідно постанови суду від 20.05.2009 року встановлено, що висновок автотехнічної експертизи № 4540 від 22.04.2009 року, не приймається до уваги, оскільки така побудована на неповних даних, що вбачається з листів ЛНДІСЕ від 15.01.2009 року № 119/4540 та від 04.02.2009 року № 337/4540, клопотання експерта про завдання додаткових вихідних даних, згідно яких матеріали адміністративної справи 04.02.2009 року були повернуті з ЛНДІСЕ в суд першої інстанції за неможливістю дачі висновку по справі без представлення додаткових вихідних даних. Крім цього, при розгляді вказаної справи та в ході розгляду цивільної справи судом досліджено й інші обставини ДТП: дані протоколу про адміністративне правопорушення зі схемою ДТП від 17.06.08р., протокол огляду місця ДТП від 17.06.08р., пояснення водіїв та очевидців ДТП, а також висновки експертних досліджень. З огляду на викладене суд приходить до переконання, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки з вини відповідача і така повинна бути відкшкодована ним в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом беззаперечно встановлено, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка сталась 17.06.2008 року з вини [PERSON], позивачці було завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1863/08 від 21.07.2008 року (а.с.6-20), вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] становить 49\~468,65 грн. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, що регламентує способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 2.7 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» вартість матеріального збитку - з технічної точки зору вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування ДТЗ з урахуванням фізичного зносу. Крім цього, як пояснили допитані в судовому засіданні експерт та спеціаліст в даному випадку втрата товарного вигляду транспортного засобу дорівнює нулю, тому вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, що становить 49\~468,65 грн. дорівнює вартості матеріального збитку. Враховуючи наведене, суд відхиляє заперечення відповідача та його представника щодо розміру матеріального збитку встановленого експертним дослідженням від 21.07.2008 року. Окрім цього, всупереч вимог ст. 60 ЦПК України вони не надали жодних доказів на спростування вказаного дослідження, на роз»яснення суду про можливість призначення інших експертиз у справі, відповідних клопотань не заявляли. Таким чином, враховуючи фізичний знос автомобіля позивача, вартість завданого матеріального збитку становить 49\~468,65 грн. При цьому суд приймає до уваги, що згідно довідки від 20.08.2009 року (а.с.3) позивачу [PERSON], згідно вимог закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторним страховим бюро частково відшкодовані збитки в розмірі 25\~500 грн. Таким чином, відшкодуванню підлягає різниця між вартістю завданої шкоди та отриманим відшкодуванням, що становить 23\~968,65 грн. (49\~468,65 - 25\~500 = 23\~968,65 грн.). На підставі наведеного, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, за якою суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до переконання про підставність позову та ухвалення рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 23\~968,65 грн. заподіяної матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 600 грн. понесених витрат повязаних із залученням спеціаліста на проведення експертного дослідження (а.с.13), та у відповідності до ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідача судові витрати в розмірі пропорційно до частки задоволених позовних вимог, а саме 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, 239,68 грн. судового збору (а.с.14).

Outcome: approved