Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про повернення суми за договорами внесків на депозитних рахунках. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем були укладені договори, а саме : - договір № 193 про внесення внеску на депозитний рахунок від 11.08.2008 р. в сумі 5 000 грн. на строк 12 місяців з виплатою процентної ставки по внеску у розмірі 26 % річних; - договір № 2 про внесення внеску на депозитний рахунок від 09.01.2009 р. в сумі 18000 на строк 12 місяців з виплатою процентної ставки по внеску у розмірі 28 % річних; договір № 35 про внесення внеску на депозитний рахунок від 11.02.2009 р. в сумі 4950 грн. на строк 12 місяців з виплатою процентної ставки по внеску у розмірі 30 % річних. Після закінчення дії даних договорів, позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про повернення грошового вкладу та суми нарахованих відсотків. Однак, у відповідь отримав відмову. Відповідача запропонував позивачу написати заяву-клопотання, і запевнив, якщо він це зробить, то йому частково будуть повертати вклади. У заяві-клопотанні від 20.07.2010 р. позивач просив прийняти від нього внесок на формування резервного капіталу кредитної спілки в сумі 434 грн. 52 коп. шляхом списання нарахованих відсотків на депозитний вклад договору № 139 від 11.08.2008 р., договору № 3 від 9.01.2009 р. в сумі 3925 грн. 32 коп., договору № 35 від 11.02.2009 р. в сумі 1485 грн. 00 коп. Однак, і після підписання даної заяви, позивачу гроші не повернули. Просить стягнути з відповідача в його користь 30 894,84 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала лише щодо повернення позивачу основної суми депозитного вкладу в розмірі 24950 ( 25050 грн. за мінусом 100 грн., які були позивачу перераховані, що не заперечив і сам позивач). А щодо стягнення відсотків за договорами внесків заперечила, посилаючись на заяву клопотання від 20 липня 2010 р., за якою позивач вніс внесок на формування резервного капіталу кредитної спілки в сумі 434 грн. 52 коп., який вона розцінює як списання нарахованих відсотків на депозитний вклад. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази суд встановив: Сторонами було укладено договір № 193 від 11.08.2008 року. На виконання цього договору [PERSON] передав обумовлений внесок в розмірі 5000 гривень з правом поповнення. Процентна ставка по внеску становить 26 % річних. Сторонами було укладено договір № 3 від 09.01.2009 року. На виконання цього договору [PERSON] передав обумовлений внесок в розмірі 18000 гривень з правом поповнення. Процентна ставка по внеску становить 28 % річних. Також сторонами було укладено договір № 35 від 11.02.2009 року. На виконання цього договору [PERSON] передав обумовлений внесок в розмірі 4950 гривень з правом поповнення. Процентна ставка по внеску становить 30 % річних. З оглянутої заяви клопотання від 20.07.2010 р. вбачається, що позивач вніс внесок на формування резервного капіталу кредитної спілки в сумі 434,52 грн. шляхом списання нарахованих відсотків на депозитний вклад договору № 139 від 11.08.2008 р., договору № 3 від 9.01.2009 р. в сумі 3925 грн. 32 коп., договору № 35 від 11.02.2009 р. в сумі 1485 грн. 00 коп. З оглянутої судом довідки від 18.02.2011 р. за № 6/11, виданою відповідачем вбачається, що станом на 18.02.2011 р. по депозитному вкладу № 139 від 11.08.2008 р. залишок коштів становить 2100,00 грн. депозитного вкладу та 434,52 грн. нарахованих відсотків; по депозитному вкладу № 3 від 09.01.2009 р. залишок коштів становить 1800,00 грн. та відсотки 3925,32 грн.; по депозитному вкладу № 35 від 11.02.2009 р. становить 4950,00 грн. та відсотки 1485,00 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договорами внесків становить 30 794,84 грн. (за мінусом 100 грн., які відповідачем були передані позивачу). Відповідно до ст.. 525 ЦК України є недопустимою одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законодавством. А тому суд не дивлячись на заперечення відповідача враховує те, що згідно договорів про внесення внесків на депозитні рахунки зміни до них можуть відбутися за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткового договору обома сторонами. Оскільки, сторони додаткового договору не підписували, звідси договори про внесення внесків на депозитні рахунки не змінювалися. Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором. Юридична особа у відповідності до ст.96 ч.1 ЦК України самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: partial