Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чабанівської селищної ради [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними і недійсними рішень36 сесії 5 скликання Чабанівської селищної ради від 19 листопада 2009 року № 477 „Про передачу у тимчасове користування земельну ділянку площею 0,09 га в смт Чабани, вул. Кірова, 84 гр.та № 495 „Про передачу у власність земельну ділянку площею 0,09 га в смт Чабани, вул. Кірова, 84 гр [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 3 серпня 2008 року він звернувся до Чабанівської селищної ради із заявою та іншими необхідними документами про передачу у його власність земельної ділянки, загальною площею 0,4305 га, на якій розташовані належний йому жилий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: смт Чабани, вул. Кірова, 84, Києво-Святошинського району Київської області, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. До цього часу по суті його заяв на сесії Чабанівської селищної ради ніякого рішення не прийнято. Він неодноразово подавав заяви з прохання розглянути це питання, однак так і не добився прийняття рішення по суті моїх заяв. Протягом тривалого часу йому чиняться всілякі перепони в здійсненні законних прав. Листом від 11 листопада 2008 року за № 943 селищна рада запропонувала йому провести інвентаризацію вказаної земельної ділянки та зробити її кадастровий план. Він без затримки виконав вказане прохання і надав до селищної ради вказані документи, однак рішення по суті його заяв так і не було прийняте. В адресованому йому листі Чабанівської селищної ради від 25 листопада 2009 року зазначається, що комісія селищної ради з питань врегулювання земельних відносин в четвертий раз розглянула мою заяву до Чабанівської сільської ради щодо передачі у мою власність земельної ділянки, загальною площею 0,4305 га, на якій розташовані успадкований ним жилий будинок, вважає, що я, успадкувавши жилий будинок, маю успадкувати земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, земельна ділянка площею 0,1805 га є запасом Чабанівської селищної ради, яким вона розпоряджається згідно ст. 12 Земельного кодексу України. Далі в листі зазначено, що комісія селищної ради з питань врегулювання земельних відносин внесла на розгляд 36 сесії 5 скликання селищної ради проект рішення, яким передбачалось надання йому земельної ділянки за адресою: смт Чабани, вул. Кірова, 84 площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства. Іншу частину ділянки площею 0,09 га пропонувалось, враховуючи клопотання органу опіки і піклування Чабанівської селищної ради, надати в користування [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та заборонити їй відчуження цієї земельної ділянки відповідно до вимог п. 1 „а ст. 111 Земельного кодексу України до повноліття малолітньої дочки, [PERSON], [INFO] для забезпечення її захисту з послідуючою приватизацією земельної ділянки на уже повнолітню [PERSON]. В листі також вказано, що на 36 сесії 5 скликання Чабанівської селищної ради поставлений на голосування проект рішення тільки щодо надання ділянки [PERSON]. За пропозицією деяких депутатів ради було поставлене питання передати у власність сину [PERSON] [PERSON], земельну ділянку за адресою: смт Чабани, вул. Кірова, 84 площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства. Не дивлячись на його постійні усні та письмові звернення, йому так і не надавались копії вказаних рішень 36 сесії 5 скликання Чабанівської селищної ради. Не надавалась також можливість ознайомитись з цими рішеннями та протоколом сесії. Лише 23 вересня 2010 року він зміг ознайомитись із рішеннями 36 сесії 5 скликання Чабанівської селищної ради від 19 листопада 2009 року № 477 „Про передачу у тимчасове строкове користування земельну ділянку площею 0,09 га в смт Чабани, вул. Кірова, 84 гр. [PERSON], № 495 „Про передачу у власність земельну ділянку площею 0,09 га в смт Чабани, вул. Кірова, 84 гр [PERSON]. Своєю бездіяльністю, а також прийнятими рішеннями Чабанівська селищна рада порушила його законні права. До цього часу на сесії Чабанівської селищної ради жодного разу не розглядалась його заява, щодо передачі у його власність земельної ділянки, загальною площею 0,4305 га, в т.ч. 0,25 га - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,1805 га - для ведення особистого селянського господарства. Тобто допускалась нічим не мотивована протиправна бездіяльність селищної ради. 36 сесії 5 скликання Чабанівської селищної ради не мала права виносити рішення від 19 листопада 2009 року № 477 та 495, оскільки сесією не розглянута набагато раніше подана його заява. Чинне законодавство не надає громадянам України права користування земельними ділянками. В заяві [PERSON] йшлося про передачу у власність земельної ділянки. Чинне законодавство не передбачає надання земельних ділянок за „пропозицією деяких депутатів. Вказаною ділянкою він користується практично все життя. Земельна ділянка вузькою стороною виходить на вулицю Кірова, а іншою стороною примикає до берегу річки-болітця. Конфігурація ділянки така, що вона має підхід лише зі сторони вулиці Кірова. Зайти на ділянку іншим способом не можливо. На нижній частині ділянки до червня стоїть вода і використовувати її можна лише з застосуванням спеціальних агротехнічних способів і прийомів, які позивач освоїв і постійно використовую на практиці. [PERSON] просто фізично не може здійснити комплекс спеціальних агротехнічних способів і прийомів. Опікунська рада не наділена повноваженнями щодо вирішення питання приватизації земельних ділянок. [PERSON] жодних переваг в отриманні земельної ділянки не має. Представник відповідача - Чабанівської селищної ради, яка була належним чином попереджена, в судове засідання не зявилась. Про наявність поважної причини не повідомила. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечують. Ділянкою по вулиці Кірова в № 84 в селищі міського типу Чабани Києво-Святошинського району Київської області користувалась [PERSON] мати [PERSON] та [PERSON]. Офіційно за [PERSON] рахувалось 0,25 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель, інші 0,18 га за нею не рахувались. Це землі запасу селищної ради. Рішенням сесії вказані землі надані їм. Це рішення є правильним, тому що вони також повинні отримати землю після [PERSON]. Заява [PERSON] розглядалась на сесії. Були ще заяви його дружини та дочки. Документів сесії у них немає, вони є у селищній раді. Суд заслухавши осіб , які брали участь у справі , дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 3 серпня 2008 року [PERSON] звернувся до Чабанівської селищної ради із заявою та іншими необхідними документами про передачу у його власність земельної ділянки, загальною площею 0,4305 га, на якій розташовані належний йому жилий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: смт Чабани, вул. Кірова, 84, Києво-Святошинського району Київської області, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. До цього часу по суті його заяв на сесії Чабанівської селищної ради ніякого рішення не прийнято. Постановою Києво-Святошинського районного суду від 1 жовтня 2010 року у справі № 2а-1337/2010 визнано протиправною бездіяльність Чабанівської селищної ради щодо залишення без розгляду на сесіях заяв [PERSON] про безоплатну передачу у його власність земельної ділянки, загальною площею 0,4305 га, за адресою: смт Чабани, вул. Кірова, 84, Києво-Святошинського району Київської області, в тому числі: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0, 1805 га. Зобовязано Чабанівську селищну раду розглянути на найближчій черговій або позачерговій сесії вказану заяву. Постанова не оскаржена і набрала законної сили. Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. За наявності оспорюваних рішень селищної ради вказану постанову виконати неможливо. Чинне законодавство не надає громадянам України права користування земельними ділянками. Відповідно до ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва та обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності. Опікунська рада не наділена повноваженнями щодо вирішення питання приватизації земельних ділянок. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ч. 3 ст. 121 Земельного кодексу України передбачено, що розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у звязку з набуттям їм права власності на жилий будинок, не може бути меншим ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною 1 цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, є меншим). В ч. 1 ст. 1 Закону України „Про звернення громадян передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.\~ Ч. 1 ст. 15 Закону України „Про звернення громадян встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).\~ Ч. 3 та 4 ст. 15 Закону України „Про звернення громадян передбачають, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. П. 34 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що питання регулювання відповідно до закону земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Ст. 118 Земельного кодексу України встановлений місячний строк розгляду заяв щодо безоплатної передачі земельної ділянки у власність. На підставі ст. ст. 79, 80, 81, 116, 118, 120, 121, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. 11, 15, 16, 21 Цивільного кодексу України, ст.ст. 26, 77 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст. ст. 1, 15, 19, 20 Закону України „Про звернення громадян,

Outcome: approved