Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, третя особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача про визнання недійсними рішень Угринівської сільської ради від 30.08.2005 року, від 15.06.2006 року, протоколу торгів № 1 від 14.06.2006 року, договору купівлі продажу земельної ділянки від 15.06.2006 року та державного акту на право приватної власності на землю виданого 29.08.2006 року. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та пояснив, що на підставі сертифікату від 12.11.2000 року позивачка є власником земельної частки (паю) розміром 12,41 умовних одиниць без визначення їх місця розташування в натурі на території Угринівської сільської Ради, яка перебуває в колективній власності ТОВ «ВКФ Угринів». Її та інших пайовиків паї знаходяться в урочищах «Кривий», «Біля газостанції», «Біля Вівчаренка», «Між потоками», «Лази». 30.08.2005 року Угринівська сільська Рада прийняла рішення про продаж земельної ділянки площею 4,0 га в урочищі «Лази», а 15.06.2006 року затвердила результати торгів про її продаж, та уклала договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки [PERSON] ціною 2 106 512 грн, і видала йому Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,0 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд. Позивачка вважає, що продана [PERSON] земельна ділянка пл. 4,0 га в урочищі «Лази» в с. Угринів підлягала роздержавленню та поділу на земельні паї, що ці землі є товарного сільськогосподарського призначення, які заборонено продавати, тому просила позов задоволити. Залучені за заявою треті особи без самостійних вимог на стороні позивача пояснили, що вони є власниками земельних часток (паїв) без виділення їх в натурі, тому вважають, що продана [PERSON] земельна ділянка підлягала поділу серед всіх пайовиків в с. Угринів. Представник Угринівської сільської Ради позов визнав та пояснив, що продаж спірної земельної ділянки проведено з порушенням закону, земельна ділянка виходить за межі території Угринівської сільської Ради. Просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] позову не визнав та пояснив, що про продаж цієї земельної ділянки дізнався з оголошення в «Афіші Прикарпаття» та подав заявку і сплатив внесок в порядку зазначеному в газеті, а 14.06.2010 року взяв участь в земельних торгах, запропонував більшу ціну в розмірі 2 106 512 грн, ніж другий учасник, тому його оголошено переможцем. Протокол торгів був затверджений на сесії сільської Ради, на підставі чого з ним було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Повну вартість викупленої землі він перерахував на бюджетний рахунок і йому відомо, що ці кошти пішли на будівництво школи в с. Угринів, яка завершена будівництвом і в ній навчаються сільські діти. Питання законності продажу землі з аукціону вже перевіряла прокуратура, яка не встановила порушень закону. Вважає себе добросовісним набувачем і просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, перевіривши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити за таких підстав. Встановлено, що рішенням Угринівської сільської Ради від 30.08.2005 року затверджено проект відведення земельної ділянки площею 4,000 га, що на території Угринівської сільської Ради в урочищі «Лази» масив «Боднарчик» під індивідуальну житлову забудову для продажу на земельних торгах. Проект землеустрою пройшов позитивну державну експертизу обласного головного управління земельних ресурсів держкомзему України. Іншим рішенням Угринівської сільської Ради від 28.10.2005 року затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягає продажу на земельних торгах, наданої для індивідуального житлового будівництва площею 4,0 га в урочищі «Лази» с. Угринів за стартовою ціною - 3 005 018,00 грн. На цій же сесії затверджено технічний паспорт цієї земельної ділянки та Положення про земельні торги, яким встановлено порядок продажу земель комунальної власності, шляхом проведення земельних торгів відповідно до чинного законодавства та порядок зміни умов продажу у випадку повторного проведення земельних торгів. Рішенням Угринівської сільської Ради від 24.01.2006 р. зменшено стартову ціну земельної ділянки пл. 4,0 га на 30% в звязку з тим, що протягом 100 днів від дня публікації про земельні торги не виявлено покупців та затверджено її стартову ціну в розмірі 2 103 512,00 грн. Згідно протоколу №1 земельних торгів, проведених Прикарпатською універсальною товарною біржою 14.06.2006 року, переможцем було визнано [PERSON], який запропонував ціну 2 106 512,00 грн. 15.06.2006 року головою Угринівської сільської Ради затверджено результати торгів з продажу земельної ділянки пл. 4,0 га в урочищі «Лази» в с. Угринів. 15.06.2006 року з [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 40 000 кв. м для будівництва і обслуговування житлового будинку на території Угринівської сільської Ради, в урочищі «Лази», масив «Боднарчик» ціною 2 106 512,00 грн, на підставі якого останньому видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯД № 962115 від 29.08.2006 року. Прокуратурою Тисменицького району проводилась перевірка на предмет законності відчуження цієї земельної ділянки, в результаті якої, як вбачається з листа за вих. № 1097 від 14.08.2006 року, торги були проведені з дотриманням вимог земельного законодавства. З копії плану території меж с. Угринів, посвідченої директором ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою» та наданої ним довідки від 07.12.2007 року № 10050/1-11, придбана [PERSON] на аукціоні земельна ділянка площею 4,0 га в урочищі «Лази» на масиві «Боднарчик» згідно проекту формування території встановлення меж Угринівської сільської Ради та села Угринів знаходиться в межах населеного пункту. Відповідно до ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної або комунальної власності підлягають продажу на конкурентних засадах (земельні торги). Відповідно до ст. 136 ЗК України, органи місцевого самоврядування уповноважені приймати рішення про відчуження земель, що перебувають у комунальній власності, визначають переліки земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах. Згідно ст. 20 ЗК України, зміна цільового призначення земель проводиться органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу у власність, надання в користування, вилучення земель, затверджують проекти землеустрою. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що Угринівська сільська Рада, приймаючи оспорювані позивачкою рішення про продаж на земельних торгах земельної ділянки пл. 4,0 га в урочищі «Лази» за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, діяла в межах повноважень, визначених ст. 12 ЗК України, з дотриманням порядку, встановленого ст. ст. 136, 137 ЗК України та положення про земельні торги, затверджені сесією Угринівської сільської Ради 28.10.2005 року. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 9319134 від 12.11.2000 року, почивачка є членом колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ ВТФ «Угринів», де їй належить право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності ТзОВ «ВКФ «Угринів» розміром 12,41 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 1925 грн Згідно з п. 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну ділянку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.3 ЗУ Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року №899-IV, підставами для виділення земельних ділянок в натурі на місцевості власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської Ради. Відповідно до ст. 9 ч.1 вищенаведеного Закону, розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Частиною З даного Закону в становлено, що результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток в межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток, які взяли участь у розподілі. Частиною 4 передбачено, що протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі Державних актів на право власноті на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Судовому засіданні не встановлено, що між власниками земельних часток сільськогосподарського підприємства в установленому порядку проводився розподіл земельної ділянки колективної власності і що такий розподіл затверджений сільською Радою та прийнято рішення щодо виділення позивачці земельної частки паю в натурі в урочищі «Лази» до продажу 15.06.2006 р. спірної земельної ділянки [PERSON] Постановою Тисменицького районного суду № 2-а-2 у від 26.06.2008 року, яку залишив без змін Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.10.2009 року, відмовив в задоволенні позову [PERSON] та іншим в частині зобовязання Угринівської сільської ради виділити їй в натурі земельну ділянку в урочищі «Лази» с. Угринів, оскільки також не встановив, що пай позивачки знаходиться саме в урочищі «Лази», а розміщується на землях у пяти урочищах («Кривий», «Біля газостанції», «Біля Вівчаренка», «Між потоками», «Лази») і суд не наділений повноваженнями вирішувати питання в якому саме урочищі повинні бути реально виділені земельні частки (паї). Оскільки не встановлено проведення поділу та права позивачки на земельну частку (пай) в натурі саме в урочищі «Лази» в межах проданої [PERSON] з аукціону земельної ділянки, тому укладенням з останнім оспорюваного нею договору купівлі-продажу (правочину) від 15.06.2006 року, законні права та інтереси позивачки за змістом ст. 3 ЦПК не є порушеними. Вона не є стороною договору купівлі- продажу, цей договір не створює для неї і не порушує ніяких прав, як і не покладає на неї будь-яких обовязків, тому позивачка не має правових підстав звернення з таким позовом. За вищенаведених обставин і обґрунтувань, суд не бере до уваги визнання позову представником Угринівської сільської Ради, поскільки воно суперечить закону і порушує права та інтереси [PERSON] Тоді як попередній представник та колишній голова Угринівської сільської ради в поданій суду заяві, позову не визнавав, зазначаючи, що вже через 2 місяці після проведення торгів, законність продажу цієї земельної ділянки перевіряла прокуратура, яка порушень закону не встановила, а судами вже розглядалися вимоги [PERSON] про виділення їй земельної ділянки в натурі в урочищі «Лази» та відмовили в позові, так як не встановили, що її пай розміщений саме в цьому урочищі. Кошти від продажу спірної земельної ділянки вкладені в будівництво школи, де вже кілька років навчаються сільські діти. Конституційний Суд України в п.5 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, яке суд враховує при оцінці факту та відхилення визнання позову представником Угринівської сільської ради. Відповідно до ст. 13 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені українського народу права власника в межах визначених Конституцією. Відповідно до ст.14 Конституції України, право власності на землю набувається і реалізується громадянами і юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку крім випадків, передбачених цим кодексом чи іншими законами. Майно може бути повернуто за позовом власника на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК за наявності підстав і обставин встановлених цими нормами закону, яких в судовому засіданні не встановлено. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконнаня, що позовні вимоги є безпідставними і недоведеними, та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 12, 20, 134, 136, 137, 153 ЗК України, ст.ст. 387, 388 ЦК України, ст.ст. 3, 4, ст. 9, ч.1 Закону України „Про порядок виділення внатурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) № 899-IV від 05.06.2003 року та

Outcome: dismissed