Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 17.04.2009 року, 28.05.2009 року, 01.06.2009 року, 27.06.2009 року між ним та відповідачем було укладено договори відповідального зберігання за номерами 01/06/09-Х, 27/06/09-Х, 17/04/09-Х, 28/05/09-Х. В межах договірних правовідносин, які виникають з договорів при прийманні товару на відповідальне зберігання, було передано відповідно до актів приймання-передачі відповідачу товару на загальну вартість 24\~134 грн. Після закінчення строку зберігання він направив вимогу від 29.03.2010 року відповідачу щодо повернення відповідного товару. На що отримав відповідь про те, що майно не може бути повернуте у звязку з його втратою. Просив зобовязати відповідача передати товар або сплатити його вартість та стягнути судові витрати. В ході розгляду справи, у звязку з відсутністю у відповідача товару, уточив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь вартість товару в розмірі 24\~134 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали обставини викладені в позові та просили задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони позивача [PERSON], колишній директор ТОВ «Євроімідж Україна», який пояснив, що договори укладені між позивачем та відповідачем були належно оформлені та передані до бухгалтерії, усі договори були на обліку. 13.10.2009 року його забрала міліція і з того часу доступу на територію підприємства відповідача у нього не було. 08.10.2009 року була комплексна перевірка, жодного порушення виявлено не було. Після цього була аудиторська перевірка. Позивач двічі звертався до прокуратури. Зауважив, що на час його відсторонення від роботи, все майно позивача було у відповідача. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що між позивачем та відповідачем 28.05.2009 року, 01.06.2009 року, 27.06.2009 року та 17.04.2009 року були укладені договори відповідального зберігання. Відповідно до договору № 28/05/09-Х від 28.05.2009 року позивач передав, відповідач прийняв на відповідальне зберігання товар на свій склад в м. Києві, по вул. Володимиро-Либедська, 25, перерахований в актах прийому-передач. Згідно акту прийому передачі від 28.05.2009 року та доданих квитанцій позивач передав на зберігання відповідачу міні систему SAMSUNG MAX T35, вартістю 329 грн.; радіотелефон PANASONIC KX-TG 7107 UA, вартістю 120 грн.; телевізор TV LCD SAMSUNG LE-37R82, вартістю 5\~100 грн. Відповідно до договору № 01/06/09-Х від 01.06.2009 року позивач передав, відповідач прийняв на відповідальне зберігання товар на свій склад в м. Києві, по вул. Володимиро-Либедська, 25, перерахований в актах прийому-передач. Згідно акту прийому передачі від 01.06.2009 року та доданих квитанцій позивач передав на зберігання відповідачу автосигналізацію Jaguar EZ-FLPHA - 697 грн.; партронік Longhorn H-037 - 451 грн.; партронік Longhorn H-082 - 2\~160 грн.; партронік Steelmate PTS400WB - 641 грн.; модуль обхода Sheriff BX-400 - 114 грн.; стробоскоп Federal Electric 217 - 781 грн.; датчик світла 720 грн.; омивач фар AquaPower ОФС 12П - 823 грн.; контролер скопідйомників AQR 400 - 119 грн.; фари протитуманні DLAA - 1210 грн. На загальну суму 8\~826 грн. Відповідно до договору № 27/06/09-Х від 27.06.2009 року позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання товар на свій склад в м. Києві, по вул. Володимиро-Либедська, 25, перерахований в актах прийому-передач. Згідно акту прийому передачі від 27.06.2009 року та доданої квитанції позивач передав на зберігання відповідачу телевізор PANASONIC LCD TX-R32LE88 вартістю 3\~090 грн. Відповідно до договору № 17/04/09-Х від 17.04.2009 року позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання товар на свій склад в м. Києві, по вул. Володимиро-Либедська, 25, перерахований в актах прийому-передач. Згідно акту прийому передачі від 17.04.2009 року та доданих квитанцій позивач передав на зберігання відповідачу диски легкосплавні R 15 вартістю 3\~200 грн. та Nokian WR G2\~185/65 R 15 вартістю 5\~760 грн., на загальну суму 8\~960 грн. Строки дії договорів встановлено до 31.12.2009 року. 29.03.2010 року, у звязку з закінченням термінів договорів, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення належного йому (позивачу) майна, на що отримав відповідь про відсутність майна з тих підстав, що в ході інвентаризації майна позивача не було виявлено, та радили звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ст. 938 ЦК України зберігач зобовязаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Відповідно до ст.ст. 942, 949 ЦК України зберігач зобовязаний вживати всіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Зберігач зобовязаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання. Річ має бути повернена в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Відповідно до ст. ст. 950, 951 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних засадах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі у розмірі її вартості. Відповідно до п. 4.1.1 договорів 01/06/09-Х, 27/06/09-Х, 17/04/09-Х, 28/05/09-Х за втрату або недостачу товару, зберігач компенсує збитки в розмірі вартості товару. По даній справі встановлено, що позивач передав своє майно відповідачу на зберігання. З листа відповідача, адресованого на імя позивача слідує, що майно позивача в ході інвентаризації виявлене не було. Скільки відповідач не має змоги повернути майно, то ним має бути відшкодована вартість майна, яке він прийняв на зберігання за договорами відповідального зберігання, в розмірі вказаному позивачем 24\~134 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 361,34 грн., які складається з судового збору 241,34 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді 120,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved