Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] в будинку який належить їй на праві приватної власності, який розташований в с. Н. Боровичі Щорського району по вул. Молодіжній, 6 не проживає, але не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації. Тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Просив позов задовольнити, оскільки відповідач втратив право користування спірною жилою площею. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що дійсно не проживає у даному будинку з серпня 2010 року, не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 6, по вулиці Молодіжній в с. Нові Боровичі Щорського району та зняття з реєстрації. Представник третьої особи - відділу громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Щорського РВ УМВС у судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Виходячи з положень ст.71 ЖК Української РСР та розяснень, даних, у п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року „ Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї зберігається протягом шести місяців, в разі відсутності цих осіб понад встановлені строки без поважних причин, цей строк може бути продовжений. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що з 2007 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням щорського районного суду від 18 листопада 2010 року було розірвано (а.с.12). Позивачка є власником житлового будинку в с. Н. Боровичі Щорського району по вул. Молодіжній, 6, що підтверджується копією договору дарування № 370966 від 09 грудня 2005 року (а.с.8) та витягом з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). В даному житловому будинку крім позивачки зареєстрований [PERSON], але з серпня 2010 року в ньому не проживає. Факт не проживання відповідача в будинку з серпня 2010 року до даного часу підтверджується довідкою виконкому Новоборовицької сільської ради (а.с. 10) та не заперечується і самим відповідачем. Таким чином, відповідач не є членом сім"ї позивачки та не проживає на спірній житловій площі більше половини року і тому може бути визнаним втратившим право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку та зобов"язання Щорський РВ УМВС скасувати реєстрацію, суд вважає зайвими, оскільки відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. При зверненні до суду позивачкою понесені судові витрати: 37 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 8 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. витрат за послуги адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: partial