Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк » звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24 квітня 2007 року між ПАТ " Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк " та відповідачем було укладено кредитний договір № 53/142, на підставі якого [PERSON] отримала грошові кошти (кредит) у розмірі 5000 гривень . Строк користування кредитом встановлено з 24 квітня 2007 року по 23 квітня 2009 року. На умовах, передбачених кредитним договором відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно з п 1.1 договору позивач надає відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання. З метою забезпечення виконання забов'язань відповідача за договором між позивачем та відповідачем був укладений договір застави №23\\143 від 24.04.2007 р., п.4.1 якого передбачено, що якщо в момент настання терміну виконання кредитного договору забов'язання за ним не буде виконано позичальником(відповідачем) у повному обсязі, позивач має право одержати задоволення за рахунок звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку згідно цього договору та чинного законодавства. Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору відповідач забов'язується погасити заборгованість по кредиту та процентах перед позивачем відповідно до розробленого графіку погашення, на позичковий рахунок №2203, відкритий у філії «Червонобаварське відділення Промінвестбанку в м. Харків». Відповідно до п.5.3.2 Договору позивач має право вимагати від відповідача(незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом або процентів за користування ним та процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених договором , у випадках, якщо позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, позичальником порушений графік погашення заборгованості за кредитом, не погашені проценти за користування кредитом у строк, встановлений договором. Позивач зазначив, що у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору, 13.04.2009 р. на його адресу було направлено лист, в якому позивач вимагав від відповідача виконання своїх цивільно-правових обов'язків за договором. Відповідач жодним чином не відреагував на лист позивача та продовжує не виконувати свої обов'язки за договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по вказаному кредитному договору , позивач був вимушений звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №53\\142 від 24.04.2007 р. у розмірі 2452(дві тисячі чотириста пятдесят дві ) грн. 38 коп., а також суму сплачених судових витрат: судового збору у розмірі 51 грн , та витрати на ІТЗ розгляду справи у сумі 120 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив у разі неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про день слухання справи в суді була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №53\\142( а.с.10), відповідно до п.2.1 якого позивач надав відповідачу кредит, а позичальник відповідно до п.5.2.1. зобовязався повернути банку кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання забов'язань відповідача за договором, між позивачем та відповідачем був укладений договір застави №23/143 від 24.04.2007 р.( а.с.14), п. 4.1. якого передбачено, що якщо в момент настання терміну виконання кредитного договору забов'язання за ним не буде виконано позичальником(відповідачем) у повному обсязі, позивач має право одержати задоволення за рахунок звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку згідно цього договору та чинного законодавства. Відповідач, не повертаючи кредит та не сплачуючи проценти за договором, порушує вимоги ст. 1054 ЦК України щодо обовязку позичальника(відповідача) повернути кредит та сплатити проценти, та умови кредитного договору, зокрема, графік погашення кредиту(а.с. 13), що є невід'ємною частиною договору згідно з п. 2.4 договору, а також п. 5.2.1 кредитного договору, яким передбачено, що відповідач забов'язується погасити заборгованість по кредиту та процентах перед позивачем відповідно до розробленого графіку погашення на позичковий рахунок №2203, відкритий у філії «Червонобаварське відділення Промінвестбанку в м. Харків». Ч.1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник забов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики ,що залишилась, та сплати процентів. 13.04.2009 р. на адресу відповідача було направлено лист № 30/67( а.с.18), в якому позивач вимагав від відповідача виконання своїх обовязків за договором, однак, останній жодним чином на вказаний лист не відреагував. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., що документально підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів цивільної справи (а.с. 1, 2). Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 2452 грн. 38 коп., оскільки нею дійсно були суттєво порушені пункти кредитного договору щодо її зобовязань по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним, а також судові витрати, сплачені позивачем, а саме: судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved