Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідачів [PERSON] сільської ради, [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права на приватизацію земельної ділянки, в позовній заяві вказала, що 17.02.2007 року помер її батько [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2008 року, виданого державним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON], до позивача перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 75 по вул. Шептицького в с. Тартаків Сокальського району. Право власності зареєстроване на позивача в КП "Червоноградське МБТ1" 08.09.2008р. Відповідно, до позивача перейшло право на земельну ділянку, надану для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку. Позивач звернулася в [PERSON] сільську раду Сокальського району із заявою про приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства. Рішенням двадцятої сесії п'ятого скликання [PERSON] сільської ради № 340 від 20.08.2009 року позивачу передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0.25га. для обслуговування належного їй житлового будинку і господарських будівель в с. Тартаків по вул. Шептицького,75 та 0,28 га. для ведення особистого селянського господарства, які були в користуванні її батька [PERSON] Рішення про передачу їй земельної ділянки у власність приймалося не на підставі земельно-облікових документів сільської ради, а за фактичним землекористуванням, яке склалося внаслідок того, що суміжним землекористувачем [PERSON] самовільно захоплено частину земельної ділянки, якою користувався батько позивачки і влаштовано огорожу. Згідно з планом земельної ділянки під забудову розмір належної їй земельної ділянки мав становити 0,0840 га. і мати розміри 20.90м. х 40.00м., а на даний час становить 19.70м. х 40.00м., тобто в сторону зменшення ширини її земельної ділянки та збільшення на користь відповідача [PERSON] на 1.20м. по всій довжині земельної ділянки. В ході приватизації земельної ділянки позивачці стало відомо, що рішенням другої сесії п"ятого скликання №17 від 23.05.2006р. [PERSON] сільською радою відповідачу без погодження меж з батьком позивачки передано у власність та 15.11.2006 року видано Державний акт на земельну ділянку площею 0.2373га. для будівництва і обслуговування житлового будинку. Однак вважає, що вимоги закону при видачі Державного акту відповідачу [PERSON] не дотримано, оскільки підпис суміжного землекористувача. її батька, в акті погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками вчинено за нього іншою особою. Не погоджуючись з розмірами приватизованої відповідачем земельної ділянки, а також знаючи, що згідно із земельно-обліковими документами розмір земельної ділянки, яка була виділена її батькові і якою він користувався має бути 0,0840га, позивач звернулася до відповідачів з усною заявою про надання пояснень з приводу прийняття вказаних рішень. Їй повідомили, що [PERSON] набув права на земельну ділянку, передану йому у власність за набувальною давністю. На адвокатський запит [PERSON] сільською радою надано копії земельно-облікових документів, що стверджують розміри позивача та відповідача [PERSON] землекористування, однак у вказаних документах не відображено розмір земельної ділянки позивачки для будівництва і обслуговування будинку та порушень цих розмірів зі сторони сусідів. Позивач звернулася у [PERSON] сільську раду із заявою про обстеження її земельної ділянки, на підставі чого 29.07.2009р земельною комісією [PERSON] сільської ради проведено обміри і встановлено, що ширина земельної ділянки становить 19,70м. в той час як згідно із планом забудови має становити 20,90м., а ширина земельної ділянки сусідів становить 21.19м. замість згідно із планом 20.90м. Визначивши для приватизації розміри земельних ділянок за фактичним користуванням відповідачі порушили вимоги ст. 107 ЗК України, згідно із якою основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, а в разі неможливості встановлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Просить суд визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №518119. виданий 15.11.2006р. на ім"я [PERSON], зобов'язати [PERSON] сільську раду Сокальського району на підставі земельно-кадастрових документів визначити дійсні межі земельних ділянок [PERSON] по вул. Шептицького, 73 та [PERSON] по вул. Шептииького,75 в с. Тартаків Сокальського району, визнати за позивачкою право на приватизацію присадибної земельної ділянки біля будинку №75 по вул. Шептицького в с. Тартаків Сокальського району, розміром 0,084га. В запереченні на позовну заяву відповідач [PERSON] вказав, що вважає вимоги позивачки необгрунтованими і надуманими, оскільки 25.04.1970 року, згідно плану забудови на ім"я його дружини [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради виділено земельну ділянку в розмірі 0,08га. для будівництва індивідуального житлового будинку. Згідно рішення чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання [PERSON] сільської ради від 06.04.1994 року, розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель збільшено до 0,25га. і змінено на його ім"я. Друга сесія пятого скликання [PERSON] сільської ради, розглянувши його заяву своїм рішенням № 17 від 23.05.2006 року вирішила передати йому безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0.25га., зобов'язавши звернутись в Сокальський районний відділ земельних ресурсів для одержання технічного завдання на виготовлення Державного акту на право приватної власності на землю. Після виготовлення земельно-кадастровим бюро технічної документації та підписання 04.07.2006 року акту про встановлення та узгодження меж його земельної ділянки, який власноручно підписав батько позивачки [PERSON], третя сесія п"ятого скликання [PERSON] сільської ради 25.072006 року прийняла рішення № 51, яким затвердила уточнену площу його земельної ділянки, то по вул. Шептицького, 73 в с Тартаків, розміром 0.2373га. Довготривалі межові знаки між його господарством і господарством батька позивачки [PERSON] не встановлювались, а межа проходить по огорожі, яку зводив [PERSON] Тому, під час приватизації ним земельної ділянки, виготовлення технічної документації, мова велась не про відновлення меж, що має місце при відсутності межових знаків, і коли не відомо, де проходить межа, а мова йшла про встановлення та узгодження меж земельної ділянки, якою він фактично користується впродовж багатьох років, відносно межі, встановленої батьком позивачки. Якщо ж мало місце зміщення межі, то це не з його вини. Просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить задовольнити в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково повідомила, що її батьки першими збудували на своїй земельній ділянці будинок та господарські будівлі, батько сам ставив огорожу між своєю та відповідача [PERSON] земельними ділянками. Запропонувала відповідачу примиритися на тій умові, що дозволяє залишити септік на своїй земельній ділянці, натомість, відповідач повинен віддати їй земельну ділянку шириною 1.2 м. зі сторони вулиці. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, повідомив, що при замірах меж земельних ділянок батька позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] не використовувались межові знаки, а вимірювання здійснювалось по наявних межах зведеної огорожі. Крім того, при виготовленні відповідачем [PERSON] Державного акту на право власності на землю, складено акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, який погоджено та підписано суміжними землекористувачами, в томі числі батьком позивачки [PERSON] Тому вважає позов безпідставним, просить у його задоволенні відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, повідомила, що на новобудову по вул. Шептицького, 73 в с. Тартаків Сокальського району вони із чоловіком перейшли жити в 1977 році, на цей час пліт між їх земельною ділянкою та земельною ділянкою батька позивачки вже стояв. Згодом, спільно зробили на межі земельних ділянок колодязь, яким користувались їх сім"ї. При виготовленні Державного атку, з сусідами було узгоджено межі земельних ділянок. Її дочка ходила з актом узгодження меж до сусіда [PERSON], який власноручно підписав акт. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, підтримала обгрунтування письмового заперечення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він як депутат сільської ради виїзджав на заміри земельних ділянок позивача та відповідача. Зробивши заміри встановили, що розмір земельної ділянки позивачки менший на 1,2 метри. При замірах відмітки по градусах не виміряли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що працював у районній архітектурі до 1973 року на посаді начальника архітектурної групи. Після складання проектів забудови по с. Тартаків, виносили ці проекти на місцевості. Розмір земельних ділянок, вказаний у проекті. повинен відповідати тим розмірам, які винесені на місцевості. Всі земельні ділянки наміряні одинаковою шириною. Розбивку проводили на підставі геодезичної зйомки. Початковою точкою, від якої відштовхувалися, була існуюча споруда, чим виступив будинок з північної сторони. Після розбивки встановили межові знаки -дерев»яні кілки. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданою 08.08.2008р. Сокальською державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті [PERSON]-І. І. майна є його дочка [PERSON], спадкове майно складається із житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Тартаків, вул. Шептицького, 75, Сокальського району, Львівської області. Згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 078809, [PERSON] помер 17.02.2007 року. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 08.09.2008р. КП ЛОР "Червоноградське МБТІ", власником житлового будинку, що в с. Тартаків, вул. Шептицького, 75, Сокальського району. Львівської області є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.08 2008р. В свою чергу, відповідно до п. 2 рішення 20 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради № 340 від 20.08.2009р., вирішено передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,25га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0.28га. для ведення особистого селянського господарства в с. Тартаків по вул. Шептицького,75, які були у користуванні [PERSON] В свою чергу, в ході судового розгляду справи встановлено, що згідно рішення 2 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради №17 від 23.05.2006р., вирішено передати у приватну власність [PERSON] Йосиповиу земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25га. Рішенням 3 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради №51 від 25.07.2006р., затверджено уточнену площу зе6мельної ділянки закріпленої за [PERSON] в с. Тартаків по вул. Шептицького,73. площею 0,2373га. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Па підставі вказаних рішень, [PERSON] 15.11.2006 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 518119, площею 0.2373га. по вул. Шептицького,73 в с. Тартаків. Сокальського району для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п. 8 постанови Пленому Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. Рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140,141 ЗК України перелік підстав для цього є вичерпним. В свою чергу, відповідно до ст. 140 ЗК України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова від права на земельну ділянку, смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчудження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчудження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчудження земельної ділянки іноземним особам та особам без громадянства у встановлений строку випадках, визначених цим кодексом. З досліджених в судовому засіданні планів земельних ділянок [PERSON], від 25.04.1970р. та [PERSON] від 07.05.1970р. встановлено, що розміри їх земельних ділянок повинні становити 20.9 м. х 40,0 м., зокрема ширина від вул. Гагаріна (Шептицького) має відповідати розміру 20,9 м. З акту земельної комісії [PERSON] сільської ради від 29.07.2009р., встановлено, що ширина земельної ділянки [PERSON] від вул. Шептицького становить 19,70м.. згідно плану земельної ділянки ширина повинна становити 20,9м. Разом з тим, з дослідженої в судовому засіданні технічної документації зі складання Державного акту на право власності на землю [PERSON], а саме земельної ділянки в с. Тартаків по вул. Шептицького,73, встановлено, що 04.07.2006р. складено акт встановлення та узгодженя меж земельної ділянки [PERSON], в присутності землекористувача та представників суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON], встановлені в натурі межі відповідають фактичному стану, про що останні розписались. Ухвалою судового засідання від 23.06.2010 року по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу визначення виконавця підпису на акті узгодження меж від 04.07.2006 року від імені [PERSON], проведення якої доручено експертам Львівського НДІСЕ. У повідомленні Львівського НДІСЕ № 2434 від 19.10.2010 року вказано, що немає можливості надати висновок за наявними у справі матеріалами. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] отримав у встановленому законом порядку державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 518119, при цьому, межі земельних ділянок було встановлено у натурі на місцевості, складено акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, який підписано суміжними землекористувачами, при цьому, в позовній заяві не наведено, і в судовому засіданні не встановлено підстав, визначених ст. 140 ЗК України для припинення права власності відповідача [PERSON] на земельну ділянку, тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed