Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що в жовтні 2010 року вона звернулася до нотаріальної контори м. Іллічівська Одеської області з метою скласти заповіт на майно, що належить їй на праві власності. Але нотаріус відмовив їй скласти цей документ, посилаючись на те, що в правовстановлюючих документах її прізвище вказане з помилкою. Українською мовою її прізвище пишеться «Мелехова», російською - «Мелехова», тобто українською та російською мовами пишеться однаково. 22 серпня 1998 року її мати [PERSON] подарувала їй будинок з господарськими спорудами, який розташований в смт. Олександрівка, м. Іллічівська Одеської області по вул. Леніна, 37. Договір було укладено в нотаріальній формі та посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] 3.1. та внесено в реєстр №6153. При оформленні договору дарування вона не звернула уваги на те, що в правовстановлюючому документі її прізвище українською мовою було викладено як «Мелехова». На підставі цього договору їй було видано реєстраційне посвідчення на цей будинок, де її прізвище було вказано як «Мелехова». Під час приватизації земельної ділянки, на якій розташований її будинок, на підставі реєстраційного посвідчення та договору дарування, її прізвище було написано як «Мелехова», цей факт підтверджується копією рішення Іллічівської міської ради від 21 грудня 2004 року за №359/7 9-1У, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №898471 від 29 грудня 2005 року. Внести зміни в ці документи, шляхом виправлення помилок, не можливо. Встановлення факту належності їй вказаних документів необхідно для складання заповіту, за таких обставин вона вимушена звернутися до суду із зазначеною заявою Заявник [PERSON], в судовому засіданні, підтримала свої вимоги та просив задовольнити їх. Допитаний в якості свідка [PERSON], в судовому засіданні підтвердив той факт, що вказані документи належать [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. 22 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку з прибудовами посвідчений нотаріально. На підставі цього договору було видано реєстраційне посвідчення на цей будинок, на ім'я [PERSON]. Під час приватизації земельної ділянки на якій розташований будинок, було видано державний акт на ім'я [PERSON] Згідно паспорту серії КК 157845 виданого 16 грудня 1998 року на ім'я [PERSON] прізвище українською мовою пишеться «МЕЛЕХОВА» (а.с. 6). У відповідності до п.б ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядує справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті цієї особи. За таких обставин заява підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлено той факт, що договір дарування на житловий будинок з господарськими прибудовами, реєстраційне посвідчення та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, належить заявнику. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав увалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved