Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

09.12.2010 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом. Обґрунтували його тим, що їх батько [PERSON], який помер 15 червня 2009 року, мав у власності земельну ділянку площею 3,3094 га, розташовану на території Глобинської міської ради Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 123965, зареєстрованого в «Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі» за реєстраційним № 01555300356, виданий 11.04.2005 року Глобинським РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК». Глобинська державна нотаріальна контора відмовила їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину вказаної земельної ділянки, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на неї. Посилаючись на викладене, позивачі прохали визнати за ними право власності на названу земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON]. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], не з»явилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідачів Глобинської міської ради, Глобинської райдержадміністрації, представник третьої особи - відділу Держкомзему у Глобинському районі, ІІІ особи - Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, відповідачі прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позов визнають, заперечень щодо його задоволення не мають. Аналогічні заяви надійшли від Приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв»язку встановив наступне. 15 червня 2009 року помер [PERSON]. Спадкоємцями майна померлого (перша черга спадкування за законом) є сини померлого (позивачі) [PERSON], [PERSON] та син [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився. До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 3.3094 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON], мав у власності земельну ділянку площею 3,3094 га, розташовану на території Глобинської міської ради Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 123965, зареєстрованого в «Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі» за реєстраційним № 01555300356, виданий 11.04.2005 року Глобинським РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК». За свого життя [PERSON] отриманий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,3094 га., за невідомих обставин втратив. Отримати повторний державний акт на прізвище померлого, [PERSON] позивачі не мають змоги, оскільки, відповідно до ч.4 ст. 24 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Вказане право Приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] не визнане по причині відсутності Державного акту на право приватної власності на землю на ім»я [PERSON], що і стало причиною відмови у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, так як правовстановлюючі документи на померлих осіб не видаються. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його та батьки. Дослідивши в засіданні спадкову справу № 7 після померлого 15.06.2009 року Святе лика А,І., суд встановив, що спадщину в установлений законом строк прийняли сини померлого [PERSON], [PERSON], син померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Спадщина відумерлою не визнана. Особи, які б претендували на обов»язкову частку у спадщині, відсутні. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину, має право на успадкування земельних ділянок, які належали померлому чоловікові на праві приватної власності. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved