Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

12.01.2011 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ПАТ Акціонерний комерційний промисловий - інвестиційний банкі відповідачем укладено кредитний договір від 23.10.2007 року № 553з/2іп07 про надання кредиту в розмірі 21000,00 доларів США, терміном до 22.10.2017 року, з процентною ставкою 13% річних, зі сплатою кредиту згідно графіку. Відповідач на 05.01.2010 року має борг по кредиту в звязку з порушенням графіку погашення кредиту в розмірі 19074,81 доларів США, відповідач на 05.10.2010 року має прострочені відсотки в розмірі 3553,16 доларів США. Сума заборгованості складає 22627,97 доларів США. Курс НБУ складав на 23.12.2010 року 7,9635 грн. за 1 долар США, борг по кредитному договору на 05.10.2010 року складає - 180\~197, 83 грн. Відповідач прострочив сплату відсотків більше ніж на один місяць, прострочка складає 18 місяців. Відповідач порушив вимоги кредитного договору, на повідомлення банку не реагує, в результаті чого виникла заборгованість. Тому позивач ставить вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів та нарахованої пені, що передбачено договором. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав пояснив, що 23.10.2001 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 553з/2іп07. Відповідачу надано кредит готівкою у розмірі 21000,00 доларів США, які вказаний відповідач зобовязаний був повернути починаючи з 27.11.2007 року по 22.10.2017 року та сплачувати відсотки за користування кредитом. Проте відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору не виконує, на повідомлення банку не реагує, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 180\~197,83 грн. Тому просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів зазначену суму. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно від банку отримав кредит в розмірі 21000,00 доларів. Гроші витратив на купівлю синові квартири в м. Одеса. На даний час він розуміє, що повинен виплачувати кредит, але не має грошей на погашення кредиту. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 23 жовтня 2007 року між 16 квітня 2008 року між ПАТ Акціонерний комерційний промисловий - інвестиційний банкфілія Центрально - міське відділення товариство ПАТ Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банкта [PERSON], було укладено кредитний договір № 553з/2іп07, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 21000,00 доларів США, а відповідач зобовязаний повернути вказану суму та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 13 % річних строком з терміном повернення 22 жовтня 2017 року, сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку 1-2, який є невідємною частиною договору (п.1.1, 1.2., 1.3. договору). Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори. Тому між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли цивільні прав та обовязки на підставі укладеного кредитного договору. Зокрема, відповідач [PERSON] зобовязаний був повернути кредит починаючи з листопада 2007 року щомісячно по 175 доларів США та сплачувати відсотки за користування кредитом. Вказаного взятого на себе зобовязання відповідач [PERSON] не виконав і в судовому засіданні цей факт не заперечував. Так, з наданого позивачем розрахунку про стан заборгованості видно, що відповідач з 05.10.2010 року свої зобовязання щодо щомісячного повернення кредиту не виконує, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту 22627,97 доларів США, по сплаті кредиту 19074,81 доларів США, по сплаті відсотків 3553,16 доларів США. Розділом 5.2.1 кредитного договору визначено, що позичальник зобовязується використати кредит і і погасити заборгованість по кредиту та процентах пере Банком . Зокрема п. 5.2.7 кредитного договору визначено, що у випадку прострочення позичальником виконання зобовязання по поверненню банку суми боргу за цим договором він зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення платежу. Відповідно до п.5.3.2 кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника слати у повному обсязі заборгованості за кредитом та /або процентамиза користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, у випадках , які визначаються цим договором істотними та можуть негативно вплинути на стан кредитної заборгованості позичальника. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується за кожен день прострочення платежу. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Тобто, взяті на себе зобовязання відповідача [PERSON] та наслідки невиконання цих зобовязань не суперечать діючому законодавству, тому, враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про прострочення повернення сум кредиту та процентів згідно графіків їх повернення, суд вважає, що обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] достроково заборгованості 180\~197,83 грн. і відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ст.ст.1050, 1054 ЦК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved