Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просив поділити порівну між ним і відповідачкою [PERSON] земельну ділянку пл.0, 5676 га, розташовану в с.Нетеребка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області по вул.Червоноармійській, 35 та визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю ЯЖ №112017, виданий відповідачці. В обгунттування своїх вимог позивач вказав, що після смерті [PERSON], який є його батьком та його сестри [PERSON] - відповідачки у справі, ними був успадкований за законом житловий будинок, що належав померлому, по ? частині кожному. Вказаний будинок на час звернення до суду не розділений у натурі і знаходиться на спірній земельній ділянці пл.0,5676 га за заначеною адресою.11.03.2008 року відповідачка успадкувала за заповітом спірну земельну ділянку, що належала покійній матері сторін [PERSON]Т.і таким чином успадкований житловий будинок розташований на земельній ділянці, що належить на праві власності відповідчці. У зв*язку з цим позивач звернувся з адміністративним позовом до Корсунь-Шевченківського районного суду, постановою якого від 29.12.2008 року визнано нечинним і скасовано рішення Нетеребської сільської ради №9 від 26.09.2001 року «Про передачу у приватну власність гр.Баб*як Н.Т. земельної ділянки пл.0,5676 га», визнано нечинним та скасовано державний акт на право приватної власності на землю від 14.02.2001 року, що був виданий останній, та визнано недійсним і скасоване свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом №2-496 від 11.03.2008року, видане Корсунь-Шевченківською держаною нотаріальною конторою відповідачці [PERSON] Не зважаючи на рішення суду відповідачка продовжує володіти більшою частиною спірної земельної ділянки, використовуючи її на власний розсуд, чим, на думку позивача, порушує його право на земельну ділянку. У суді позивач та його представник позовні вимоги підтримали і пояснили, що сторони у справі є рідними братом і сестрою, які народилися від [PERSON] та [PERSON] Останні не перебували у зареєстрованому шлюбі і за час фактичних шлюбних відносин з 1966 року по 1994 рік побудували житловий будинок з гсподарським спорудами в с.Нетеребка по ул.Червоноармійській, 35. Право власності на вказаний будинок було зареєстроване на покійного батька, яким на час смерті заповіту не було залишено, у зв*язку з чим він та відповідачка у справі успадкували належний батькові будинок в рівних частках без його поділу в натурі. Після смерті батька їхня мати [PERSON] на підставі рішення Нетеребської сільської ради отримала право власності на земельну ділянку, на якій знаходився належний покійному батькові будинок, не успадковуючи самий будинок, та своїм заповітом заповіла все належне їй майно своїй дочці відповідачці [PERSON], а остання після смерті матері успадкувала за заповітом всю спірну ділянку і таким чино є власником всієї земельної ділянки, на якій знаходиться успадкований ним будинок. Відповідачка та її представник у суді позов визнали частково і, не заперечивши обставини щодо фактичних шлюбних відносин покійних батьків, вважаютьть, що позивач має право на користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування ? частини успадкованого будинку. Нетеребська сільська рада, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, просила суд розглянути справу у відсутність їхнього представника /а.с.а.с.106, 112/ Представник управління Держкомзему в корсунь-Шевченківському районі вважає, що позов підлягає до задоволення в частині визначення площі, якою може корситуватися відповідач. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] останній помер 03.12.1994 року в с.Нетеребка /а.с.81/ Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] остання померла 12.07.2005року в с.Нетеребці/а.с.90/ Згідно довідки Нетеребської сільської ради № 3 від 10.01.2006 року /а.с.63/ покійний [PERSON] на день своєї смерті 03.12.1994 року проживав у вказаному селі разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.11.1987 року /а.с.84/ житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою с.Нетеребка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області дійсно належить [PERSON] Згідно державного акта на право приватної власності на землю /а.с.43, 61/ покійна [PERSON] за свого життя була власником земельної ділянки пл. 0,5676 га в с.Нетеребка Корсунь-Шевченківського району на підставі рішення Нетеребської сільської ради № 9 від 26.09.2001 року. Згідно заповіту від 02.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON]А./а.с.91/ Згідно свідоцтва про право на спадшину за законом від 11.03.2008 року /а.с.а.с.10, 67/ позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлого 03.12.1994 року [PERSON] ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в с.Нетеребка по вул.Червоноармійській, 35 на приватизованій земельній ділянці. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2008 року відповідачка [PERSON] є спадкоємцем після померлого 03.12.1994 року [PERSON] ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в с.Нетеребка по вул.Червоноармійській, 35 на приватизованій земельній ділянці./а.с. 46/ Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.03.2008 року [PERSON] успадкувала після померлої 12.07.2005 року [PERSON] земельну ділянку пл.0.5676 га в с.Нетеребка по вул.Червоноармійській, 35, що належала померлій на підставі державного акта про право приватної власновті на землюсерії І-ЧР №037107 від 14.02.2007 року. /а.с.35/ Згідно Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ЯЖ №112017 від 09.07.2008 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-496 від 11.03.2008 року є власником земельної ділянки пл.0,5676 га в с.Нетеребка Коорсунь-Шевченківського району по вул.Червоноармійській, 35 /а.с.5, 43/ Згідно виписки з протоколу засідання виконавчого комітету Нетеребської сільської ради від 24.01.2001 року [PERSON] цього числа надано у постійне користування земельну ділянку пл.0,59 га в с.Нетеребка по вул.Червоноармійській. /а.с.60/ Згідно довідки Нетербської сільської ради №955 від 25.09.08 року рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] немає. /а.с.62/ Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду у справі № 2-а- 42/2008 від 29.12.2008 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання нечинним державного акта на право приватної власності на землю, визнано нечинним і скасовано рішення Нетеребської сільської ради №9 від 26.09.2001 року «Про передачу у приватну власність гр.Баб*як Н.Т. земельної ділянки пл.0,5676 га», визнано нечинним та скасовано державний акт на право приватної власності на землю від 14.02.2001 року, що був виданий останній, та визнано недійсним і скасоване свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом №2-496 від 11.03.2008року, видане Корсунь-Шевченківською держаною нотаріальною конторою відповідачці [PERSON]А /а.с.а.с.6-9/ Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 22-а-5914/09 від 16.02.2010 року постанова Корсунь-Шевченківського районного суду у справі № 2-а- 42/2008 від 29.12.2008 року скасована та закрите провадження у справі. /а.с.110/ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, померлий 03.12.1994 року [PERSON] та померла 12.07.2005року [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах з 1966 року по день смерті [PERSON] і є батьками позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], що не заперечується стронами у справі. В період шлюбу покійними батьками сторін був побудований житловий будинок з надвірними спорудами в с.Нетеребка Корсунь-Шевченківського району Черкаської обасті по вул.Червоноармійській, 35 на земельній ділянці пл.0,5676 га, що перебувала у користуванні покійних. 27.11.1987 року право власності на вказаний будинок було зареєстроване за померлим [PERSON] Останній заповіту не залишив, ніхто із його спадкоємців не отримувачв свідоцтв про право спадщину до 11.03.2008 року. Після смерті [PERSON] покійна [PERSON] до дня своєї смерті продовжувала проживати у зазначеному будинку, а 14 лютого 2003 року їй було видано держаний акт на право приватної власності на землю, тобто на земельну ділянку, пл.0,5676 га, на якій знаходиться зазначений вище будинок. Своїм заповітом від 02.07.2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно відповідачці [PERSON] До складу цього майна входить в т.ч. земельна ділянка пл.0,5676 га по вул.Червоноармійській,35 11.03.2008 року [PERSON] та [PERSON] В Корсунь-Шевченківській держаній нотаріальній конторі отримали свідоцва про право на спадщину за законом після померлого батька по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Червноармійській, 35 в с.Нетеребка та у такий спосіб стали співласниками зазначеного будинку, який на час розгляду справи у суді не розділений в натурі, а [PERSON], крім того, отримала свідоцво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку пл.0,5676, на якій знаходиться зазначений будинок. Виданий [PERSON] державний акт про право приватної власності на землю є дійсним, оскільки судових рішень, що набрали законної сили, щодо незаконності передачі спірної земельної ділянки у приватну власність останній немає. Таким чином суд приходить до висновку, що право позивача на земельну ділянку, на якій знаходится ? частина належного йому житлового будинку з господарським будівлями і спорудами є порушеним, у зв*язку з чим таке право підлягає захисту у судовому порядку, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.377 ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. За таких обставин, враховуючи, що позивач є набувачем спірного житлового будинку, що розміщений на земельній ділянці, яка знаходилася лише у користуванні попереднього власника, тобто у померлого [PERSON], приймаючи до уваги те, що покійна мати позивача за свого життя не набула права власності на вказаний будинок, а мала на праві приватної власності лише земельну ділянку, на якій розташований даний будинок, та своїм заповітом заповіла вказану земельну ділянку відповідачці у справі, яка набула право власності на спірну ділянку в порядку спадкування та те, що даний будинок не розділений в натурі між сторонами, а позивач у суді відмовився від проведення необхідної експертизи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення в частині поділу земельної ділянки, тобто визнання за ним права користування земельною ділянкою, необхідної для обслуговування належної йому частини будинку та господарських споруд. В частині позову про визнання частково недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку відповідачки суд приходить до висновку, що дана вимога не грунтується на вимогах закону, оскільки п.Г ч.3 ст.152 ЗК України визначено, що захист прав громадян на земельну ділянку здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, то визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю без визнання недійсним рішення, на підставі якого видано цей державний акт, є порушенням норм закону. За таких обставин, враховуючи, що позивачем таких вимог не заявлялося, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Outcome: partial