overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартплаті та житлово-комунальним послугам за період 01.06.2006 р по 01.03.2010 року в сумі 3122,08 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що відповідачі проживають за адресою: [INFO] , в малосімейному гуртожитку, який належить ВАТ «Запоріжвогнетрив» на підставі рішення Запорізького міського виконавчого комітету від 16.11.1990 року № 465, своєчасно не вносять оплату за житлово-комунальні послуги та квартплату , внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач неодноразово повідомлявся про необхідність погасити заборгованість, що утворилася по квартплаті та за користування комунальними послугами, на що вона належним чином не відреагувала , заборгованість до цього часу не сплачена. Представник позивача в судове засідання зявився позов підтримав. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, суду пояснила, що заборгованість виникла в звязку зі скрутним матеріальним становищем, невиплатою зарплати. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, а саме: копія рахунку №1351 копія довідки про склад сімї , копія рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №465 від 16.11.1990 р. ,суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України наймач житлового приміщення, а також повнолітні члени його сімї несуть всі обовязки, які витікають з договору найму житлового приміщення, в тому числі і по сплаті квартплати та користування комунальними послугами. Згідно ст. 66 ЖК України плата за користування житлом враховується виходячи з загальної площі квартири. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги / водопостачання, газ, електроенергія, теплова енергія та інші послуги / справляється окремо від квартирної плати по затвердженим тарифам. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: м. Запоріжжя вул. Історична,37кв.64 і , згідно копії рахунку № 1351 має заборгованість в розмірі 3203,08 грн грн. за період з 01.06.2007 року по 01.03.2010 року, яка підлягає стягненню на користь позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі займаючи надане їм приміщення допустили заборгованість по квартплаті та житлово-комунальним послугам, тому позовні вимоги ВАТ «Запоріжвогнетрив» обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартплаті та житлово-комунальним послугам за період 01.06.2005 р по 01.06.2010 року в сумі 18393,74 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. 37 кв. 108 , у будинку , що перебуває на балансі ВАТ «Запоріжвогнетрив», на підставі рішення Запорізького міського виконавчого комітету від 16.11.1990 року № 465, своєчасно не вносить оплату за житлово-комунальні послуги та квартплату , внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідачу неодноразово повідомлялося про необхідність погасити заборгованість, що утворилася по квартплаті та за користування комунальними послугами, на що вони належним чином не відреагували , заборгованість до цього часу не сплачена. Представник позивача в судове засідання зявився позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлені належним чином. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, а саме: копія рахунку №344 (а.с.5), копія довідки про склад сімї ( а.с.6), копія рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №465 від 16.11.1990 р. та додаток до нього ( а.с.8-11), суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України наймач житлового приміщення, а також повнолітні члени його сімї несуть всі обовязки, які витікають з договору найму житлового приміщення, в тому числі і по сплаті квартплати та користування комунальними послугами. Згідно ст. 66 ЖК України плата за користування житлом враховується виходячи з загальної площі квартири. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги / водопостачання, газ, електроенергія, теплова енергія та інші послуги / справляється окремо від квартирної плати по затвердженим тарифам. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги Як вбачається з матеріалів справи відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] і , згідно копії рахунку № 344 має заборгованість в розмірі 18393,74 грн. за період з 01.06.2005 року по 01.06.2010 року, яка підлягає стягненню на користь позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі займаючи надане їм приміщення допустили заборгованість по квартплаті та житлово-комунальним послугам, тому позовні вимоги ВАТ «Запоріжвогнетрив» обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Заявник просить встановити факт, що вона є дочкою [PERSON] сіна [PERSON], який помер 02 липня 2008 року, для того щоб прийняти спадщину. Заявник у судовому засіданні пояснила, що 02 липня 2008 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належний йому будинок. У встановлений законом шестимісячний строк заявник звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Підчас розгляду документів нотаріус виявила, що в свідоцтві про народження заявниці немає запису про батька. Заявниця також пояснила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі на момент її народження. Батьки уклали шлюб тільки 08.09.1979 року. Батьки весь час проживали разом. На момент смерті батька заявниця була коло нього. Всі знали про те, що вона його донька. Інших спадкоємців немає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. З матеріалів справи видно, що 02 липня 2008 року в с.Червоноволодимирівка Новоодеського району помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія 1-ФП № 080044), після його смерті відкрилася спадщина на належний йому будинок. Після смерті батька заявник звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини однак їй було відмовлено оскільки в свідоцтві про її народження відомості про батька відсутні (свідоцтво про народження 1У УР № 1768513). На момент народження заявниці її батьки [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували. Шлюб вони уклали тільки 08 вересня 1979 року в Воронцівській сільській раді Новоодеського району Миколаївської області (свідоцтво про одруження 1-ФП № 356015). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON], який помер 02.07.2008 року був батьком [PERSON], яка народилася 29.11.1954 року в с.Червоноволодимирівка Новоодеського району Миколаївської області. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як факт родинних звязків померлого та заявника був підтверджений в судовому засіданні. З наведеного видно, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

01 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 липня 2009 року з неї на користь відповідача стягнуто аліменти на час навчання останнього у розмірі 250 грн.. Через те, що у теперішній час її матеріальне становище істотно погіршилось через заборгованості за кредитними договорами просила звільнити її від сплати аліментів. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, в заперечення проти нього послався на те, що навчається за контрактом у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а також на те, що позивачка не надала належних доказів на підтвердження того факту, що вона знаходиться у тяжкому матеріальному становищі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є сином позивачки. На теперішній час навчається на ІІІ курсі денного відділення факультету менеджменту Миколаївського державного аграрного університету на контрактній основі. Ці обставини визнаються сторонами, і жодна з них ці обставини не оспорює, а крім того, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження серії ІV-ФП № 309747 від 07.04.1991р. та довідкою Миколаївського державного аграрного університету № 1200 від 16.11.2010р.. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 липня 2009 року з позивачки на користь відповідача стягнуто аліменти на час навчання останнього у розмірі 250 грн.. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (далі СК) України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає можливість зменшення розміру аліментів за позовом їх платника у разі зміни сімейного або матеріального стану. Можливість звільнення від сплати аліментів чинним законодавством не передбачена. З довідки № 392 від 22.10.2010р. вбачається, що позивачка працює на посаді директора Очаківського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і станом на 18.10.2010р. її заробітна плата становить 1695 грн. 10 коп.. Посилання позивачки на наявність кредитних заборгованостей суд не може визнати суттєвими обставинами, що можуть вплинути на розмір стягуваних аліментів. Ці обставини свідчать про те, що відповідачка має можливість після досягнення сином повноліття, у період навчання останнього, сплачувати аліменти на його утримання у розмірі 250 грн.. Проаналізувавши сукупність доказів, наданих сторонами, суд враховує інтереси відповідача, який здобуває освіту у вищому навчальному закладі, матеріальне становище платника аліментів, а саме те, що позивачка працює, не є інвалідом, інших аліментних зобов'язань не має,та вважає позовні вимоги останньої такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, а саме: садовий будинок №996 з мансардою - літ.«В»; тераса - літ.«в», госопдарський блок - літ.«Г»; убиральня-душ літ.«Д»; споруди №1 - ворота з хвірткою; споруди №2 - водопровід; споруди №3 - каналізація; споруди №4 - зливна яма; споруди №5 - огорожа; споруди №6 - колодязь, які розташовані на земельній ділянці №996 садівничого товариства «Прибой», смт.Затока, Сонячний район, м.Білгород-Дністровський, м.Білгород-Дністровський, Одеська область. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явилась, але надала заяву згідно якої, позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, по на підставі 11 сесії XXIII скликання Затоківської селищної ради, Біптород-Дністровського району, Одеської області від 23 липня 1999 року №41 позивачу було видано державний акт на право приватної власності на землю розміром 0,028 га., серії І-Од №074670, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1017. Вказана земельна ділянка була виділена для ведення садівництва. Для поліпшення житлових умов позивач на території земельної ділянки самочинно побудував садовий будинок №996 з мансардою - літ.«В»; тераса - літ.«в», госопдарський блок - літ.«Г»; убиральня-душ літ.«Д»; споруди №1 - ворота з хвірткою; споруди №2 - водопровід; споруди №3 - каналізація; споруди №4 - зливна яма; споруди №5 - огорожа; споруди №6 - колодязь, які розташовані на земельній ділянці №996 садівничого товариства «Прибой», смт.Затока, Сонячний район, м.Білгород-Дністровський, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, за що, був притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно технічного звіту обємно-планувальне розміщення дозволяє розмістити на даній земельній ділянці самочинне будівництво у відповідності з нормами планування. Самочинне будівництво являється доцільним, не суперечить нормам, не порушує прав інших осіб. Вказане самочинне будівництво узгоджено та не порушує прав інших осіб. Згідно ст.1О ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом та відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майне(житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це непорушує права інших осіб. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому посилався на те, що 31 серпня 2008 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» надалі ПАТ та [PERSON] уклали кредитний договір № 400057944. Згідно вказаного договору банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 2904,82 грн. для придбання товару з 0.01 проценти річних терміном до 01 березня 2009 року. Проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконувала внаслідок чого станом на 29.09.2010 року утворилася заборгованість в розмірі 2154.90 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний [PERSON]» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2154,90 грн., судовий збір в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи повідомлена. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦГІК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи 31 серпня 2008 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» надалі ПАТ та [PERSON] уклали кредитний договір № 400057944. Згідно вказаного договору банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 2904.82 грн. для придбання товару з 0.01 проценти річних терміном до 01 березня 2009 року. Проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконувала внаслідок чого станом на 29.09.2010 року утворилася заборгованість в розмірі 2154.90 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

21.11.1998 року сторони зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких у їхніх свідоцтвах про народження записаний відповідач. Подружнє життя не склалося. Негаразди в сімї тривають понад пять останніх років, однак особливе загострення у стосунках між сторонами виникло близько кілька місяців тому. Головна причина розладу сімейних стосунків зловживання відповідачем спиртними напоями в результаті чого між подружжям було втрачено почуття взаємоповаги та любові. Постійні сварки, суперечки і дебоші призвели до того що позивачка остаточно втратила усі позитивні почуття. Негативна поведінка відповідача впливає на виховання та розвиток дітей. За наданий судом строк для примирення сторони не дійшли згоди щодо збереження шлюбу. Наміру зберегти сімю в подальшому не має. Стосунки, які склалися між сторонами, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливе, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягає на тому, щоб шлюб розірвати, а судові витрати понесені нею покласти на відповідача. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак не згоден щоб судові витрати поклав суд на нього. Вiдповiдно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ Згідно ч. 2 ст. 112 \~Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам \~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. \~ Отже, суд заслухавши пояснення сторін по справі, аналізуючи всі викладені обставини вважає що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, що після розірвання шлюбу \~ не \~ будуть \~ порушені \~ \~ особисті \~ та \~майнові \~права сторін по справі, \~а також права їхніх дітей. Також \~ судом враховано \~наявність \~стійкого волевиявлення позивачки, яке спрямоване на припинення сімейних відносин. Фактично сім?я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 10 лютого 1995 року вступила в шлюб з відповідачем по даній справі - [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Однією сім»єю офіційно прожили дванадцять років. Починаючи з 2009 року припинили шлюбні стосунки із відповідачем, так як між ними відсутнє взаєморозуміння на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Остільки шлюб існує лише юридично, то просить його розірвати. Термін для примирення не надавати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сім'ї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучення є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, що унеможливлюють існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майнового спору, з пояснень позивачки, не має. У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини з матір»ю, позивачкою у справі, беручи до уваги ті обставини, що донька фактично проживає з нею, батько ніяких стосунків із нею не підтримує, що вона є матеріально забезпеченою, і має можливість забезпечувати та здійснювати виховання дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Межиріч в особі [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку. У позові зазначив, що 05.12.2003 року померла його бабуся [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,08 га, розташованої в межах [PERSON] сільської ради Канівського району. В рік успадкуванн ямайнані мати ні батько спадщини не приймали 06.04.2004 року померла його мати [PERSON], 11.12.2004 року помер батько [PERSON] Позивач вважає, що має право успадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері чи батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,08 га розташовану в межах [PERSON] сільської ради Канівського району. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,08 га розташовану в межах [PERSON] сільської ради Канівського району. Представник відповідача [PERSON] сільської ради - [PERSON] голова села Межиріч, діюча на підставі Статуту, в судовому засіданні позов визнала, оскільки позивач є спадкоємцями своєї баби [PERSON], а тому не заперечує проти визнання права власності за ним на земельну ділянку площею 3,08 га розташовану в межах [PERSON] сільської ради Канівського району. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається: з свідоцтва про народження позивача,серії І-СР № 469123 від 26.04.1078року, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]; з свідоцтва про смерть серії І-СР №225933 від 05.07.2003 року, що баба позивача [PERSON] померла 05.07.2003 року в с. Межиріч Канівського району Черкаської області; з свідоцтва про смерть серії і-СР № 246250 від і 3.04.2004р., що мати позивача [PERSON] померла 06.04.2004 р. в м. Черкаси Черкаської області; з свідоцтва про смерть серії І-СР №262066 від 14.12.2004 року, що батько позивача [PERSON] помер 11.12.2004 року в м. Черкаси, Черкаської області; з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0328966 від 30.06.2000року, що [PERSON] належить право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Межиріцьке» з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори № 1712/01-14 від 17.12.201 Ороку вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальну контору не надходили. Згідно ч.І ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON]

Outcome: approved