Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідачів з позовом про усунення перешкод у здійснені права власності шляхом виселення, посилаючись на наступні обставини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач є власником житлового будинку по вул.Кутузова,9 в м.Татарбунари Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим Татарбунарською державною нотаріальною конторою та зареєстрованим Татарбунарським БТІ 27.03.1992 р. Оскільки позивач проживає в Херсонській області та не має змоги наглядати за будинком, у 2000 році він дозволив проживати у будинку сімї [PERSON], які мали за ним приглядати та сплачувати позивачу орендну плату. На сьогоднішній день позивач бажає розпорядитися будинком, тому попросив відповідачів звільнити його, однак вони відмовляються виконати його законні вимоги. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом виселення відповідачів з його будинку без надання іншого житла. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача надала до суду заяву про можливість слухання справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, у випадку неявки у судове засідання відповідачів, згодна на заочний розгляд справи, згідно письмової заяви, уточнила позовні вимоги та просила виключити [PERSON] зі списку відповідачів, так як вона не проживала та не проживає у будинку позивача, а тому його права ніяким чином не порушувала. Відповідачі у судове засідання двічі не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З копії свідоцтва про право на спадщину від 27.03.1992 р., зареєстрованого в Татарбунарському БТІ (а.с.6) вбачається, що [PERSON] є власником будинку за адресою:м.Татарбунари вул.Кутузова,9. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач дійсно є власником будинку, розташованого по вул.Кутузова,9 в м.Татарбунари Одеської області, тому він, відповідно до закону, має право ним володіти, користуватися та розпоряджатися. Відповідачі по справі своїми діями, які виражаються в небажанні виселитися з даного будинку, перешкоджають позивачеві скористатися своїм правом користування та розпорядження його майном, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Суд вважає можливим прийняти до уваги уточнені позовні вимоги стосовно відповідачки [PERSON], яка дійсно не проживає у будинку позивача та ніяким чином не порушує його права власності. За таких обставин, суд вважає можливим захистити права власника позивача [PERSON] та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком, шляхом виселення відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з даного будинку за адресою: вул.Кутузова,9 без надання іншого житла.

Outcome: partial