overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час вона навчається у Дніпропетровському центрі професійно технічної освіти з поліграфії та інформаційних технологій, термін навчання до 28.02.2011 року, та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати додаткову допомогу на утримання повнолітньої доньки. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно до закінчення донькою навчання. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON] позов підтримала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час він навчається у Дніпропетровському радіоприладобудівному коледжі, термін навчання до 30.06.2011 року, та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати додаткову допомогу на утримання повнолітнього сина. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину ні за яких обставин не може бути менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 200 СК України суд призначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст. 182 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем знаходилась у шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час вона з відповідачем проживає окремо, матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає, тому вона змушена звертатись до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини його заробітку щомісячно.\~ Позивач надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, у заяві позовні вимоги підтримала та поросила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень по справі не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19.08.1995 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час сторони проживають окремо, матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину ні за яких обставин не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітнього сина, у сторін відсутня домовленість по утриманню дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку, починаючи з 06.10.2010 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

07 грудня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі (з урахуванням уточнення позовних вимог) 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В ході судового розгляду позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 1978 року. В результаті шлюбних відносин у них народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що через сімейні конфлікти подружні відносини між ними не склалися. Відповідач зловживав спиртними напоями і , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, влаштовував сварки та скандали, не дбав про сімю, не надавав коштів на ведення домашнього господарства. Тривалий час вона терпіла таку поведінку чоловіка, бо думала, що він зміниться. Однак на її прохання змінити своє ставлення до сімї він не реагував, їхня сімя розпалася і поновити її не можливо. З весни 2010 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, а тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву , в якій просить справу слухати за її відсутності. Відповідач, [PERSON], проти задоволення позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що з весни 2010 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно майна відсутні, наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не дав, тож шлюб носить формальний характер і подальше їх спільне життя та збереження такого суперечить їх інтересам. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина [PERSON], [INFO] недієздатним, із встановленням над ним опіки та призначення опікуном. У судовому засіданні заявник заяву підтримала і суду пояснила, що її син [PERSON]являється інвалідом другої групи з 06 липня 2010 року безстроково. Страждає на тяжке захворювання «розумова відсталість тяжкого ступеня (F-72)». Догляд за сином постійно здійснює вона. Внаслідок хронічного психічного розгладу її син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у звязку з цим просить визнати його недієздатним, встановити опіку відносно хворого, а її призначити опікуном. Від опікунської ради при виконавчому комітеті Тарасівської сільської ради Садовського району херсонської області до суду надійшло подання про встановлення опіки над [PERSON] у випадку визнання його недієздатним і призначити його матір [PERSON] опікуном. Заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється інвалідом другої групи з 06 липня 2010 рокубезстроково. Страждає на тяжке захворювання-«розумову відсталість тяжкого ступеня(F-72)». Догляд за хворим постійно здійснює заявник, проживають однією сімєю, що підтверджено довідкою Тарасівської сільської ради від 26.11.2010 року. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 26.10.2010 року №712 [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням уроджена розумова відсталість в ступені глибокої імбецильності і внаслідок цього захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, рекомендовано визнати його недієздатним із встановленням над ним опіки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] належить визнати недієздатним в силу його психічного захворювання, що підтвердженно належними доказами, та встановити над ним опіку. Задовольнити подання опікунської ради при виконкомі Тарасівської сільської ради щодо встановлення опіки над недієздатним та призначити опікуном недієздатного [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказаазвши, що вона є дружиною [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 1-КЕ № 264133. 04 червня 2010 року спадкодавець [PERSON] помер в селі Митрофанівка Нижньогірського району АР Крим, що доводиться копією свідоцтва про його смерть [PERSON] І-КЕ за № 164159. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось нерухоме спадкове майно, тобто житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Новоаврамівка, вулиця Кірова, 22 Хорольського району Полтавської області, на який відсутній правовстановлюючий документ, у звязку з чим неможливо оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса, що вбачається з повідомлення Завідуючої Хорольської держнотконтори від 07.12. 2010 року за № 01-14/1896. В позовній заяві позивач [PERSON] позов підтримала та прохала суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Полтавської області в письмовій заяві до суду позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. Належність спадкового майна: жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого в селі Новоаврамівка, вулиця Кірова, 22 Хорольського району Полтавської області на праві власності спадкодавцю [PERSON] доводиться рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 28.08.20010 року за № 60. Згідно довідкихарактеристики від 05.10.2010 року за № 576, виданої Комунальним підприємством „Лубенське МБТІ вартість вказаного домоволодіння становить 59078 гривні. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.09.2010 року за № 24814468 Серія РУ № 585648 виданого Четвертою Полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за № 49989498 після смерті 04.06.2010 року [PERSON]. Згідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем першої черги померлого чоловіка [PERSON] за законом, тому має право на його спадкове майно в порядку спадкування. Враховуючи, що спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини в порядку, передбаченому ст. 1277 Цивільного кодексу України, а спадщина може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є [PERSON] сільська рада Хорольського району Полтавської області , на території якої знаходиться вказане спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Прокурор Піщанського району в інтересах держави МВС України в особі НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на проведення хімічного дослідження в розмірі 300 гривень 48 копійок. Позивач посилався на те, що 23 лютого 2010 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, працівниками Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області, під час особистого огляду [PERSON], за місцем його перебування по вулиці Леніна с. Кукули Піщанського району Вінницької області, в правій кишені штанів було виявлено та вилучено коробку із під сірників, в якій знаходилась речовина рослинного походження темно-зеленого кольору за своїми зовнішніми ознаками схожа на коноплю. Відповідно до висновку спеціаліста № 379 від 26 лютого 2010 року, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, що вилучена у [PERSON]., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 0,26 г, у перерахунку на висушену речовину. Фактично в діях [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст..309 КК України, щодо незаконного зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, або їх аналогів, але враховуючи те, що у [PERSON] було виявлено і вилучено незначну кількість канабісу 0,26 г. у висушеному стані, через малозначність вчиненого, що не становить суспільної небезпеки, не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству або державі , то в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги позовної заяви. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що позовна заява грунтується на висновку спеціаліста з розрахунком вартості проведеного судово - хімічного дослідження № 379 від 26 лютого 2010 року в розмірі 300 гривень 48 копійок, відповідає вимогам ст.22 ЦК України . Особою винною у витратах є відповідач, законність дій якого перевірялась органом дізнання, а тому суд покладає на нього обовязок по відшкодування витрат повязаних з проведенням судово-хімічного дослідження № 379 від 26 лютого 2010 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з заявою для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши, що 24 липня 2010 року помер його батько [PERSON]. Після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді сертифікату на право на земельну частку та автомобільний причеп. Коли він звернувся до Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, йому відмовили у видачі свідоцтва на спадщину так як в документах батька та в свідоцтві про смерть вказано прізвище [PERSON], а в його документах вказано прізвище [PERSON] Оскільки його свідоцтво про народження видане на російській мові, в якому його прізвище та прізвище його батька співпадають, таким чином даний документ не може підтвердити факт родинних відносин. Тому він змушений звернутися до суду про встановлення юридичного факту, для того щоб отримати спадщину. Просить суд встановити, що він [PERSON] є сином [PERSON], померлого 24 липня 2010 року. До судового засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі на тих підставах, що викладені в заяві. Зацікавлена особа Куйбишевська нотаріальна контора Запорізької області в особі [PERSON] до судового засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги заявника підтримують, проти них не заперечують. Представник зацікавленої особи Куйбишеської селищної ради [PERSON] до судового засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в заяві зазначив, що заявлені вимоги заявника підтримує, проти них не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази додані до заяви, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сімєю в смт. Куйбишево по вул. 30 років Перемоги, 83, що підтверджується копією домової книги. Після смерті [PERSON], [PERSON] провів поховання померлого. В свідоцтві про народження заявника [PERSON] батьком зазначений [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів надані докази до заяви. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що він є сином [PERSON], померлого 24 липня 2010 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Таким чином встановлення факту проживання однією сімєю має для заявника юридичне значення у звязку з реалізацією права на спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У грудні 2010 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши, що 02 лютого 2010 року помер її син [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом Марянівської сільської ради 04.04.2000 року серії І-ЗП № 035754. Коли вона звернулася до Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, їй відмовили у видачі свідоцтва на спадщину так як в державному акті на право приватної власності на землю, власник записаний, як [PERSON], а в інших документах він записаний як [PERSON]. Помилка була допущена при видачі її синові державного акту на землю, яку зараз виправити неможливо. Тому вона змушена звернутися до суду про встановлення юридичного факту, для того щоб отримати спадщину. Просить суд встановити, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 035754 від 04.04 2000 року належить померлому [PERSON]. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявився надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі на тих підставах, що викладені у заяві. Зацікавлена особа Куйбишевська нотаріальна контора в особі [PERSON] до судового засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги заявника підтримують, проти них не заперечують. Зацікавлена особа Марянівська сільська рада в особі сільського голови [PERSON] до судового засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги заявника підтримують, проти них не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази додані до заяви, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю, виданий виконкомом Марянівської сільської ради серії І-ЗП № 035754 від 04.04 2000 року на прізвище [PERSON]. Однак, згідно довідки Марянівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, що у с. Пробудження по вул. Миру, 41 Куйбишевського району Запорізької області був зареєстрований та проживав по день смерті гр. [PERSON], а не [PERSON] Також свідоцтвом про смерть, виданого Марянівської сільської ради від 03 лютого 2010 року серії 1-ЖС № 156668, засвідчено смерть гр. [PERSON] який помер 02.02.2010 року. У суду немає підстав ставити під сумнів надані докази до заяви. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 035754 від 04.04 2000 року належить померлому [PERSON], що передбачено п.1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції в квітні 2010 року звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, судових витрат, посилаючись на те, що 31.10.2007р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем укладено договір кредиту №010/1119/82/3036 про надання кредиту в сумі 1900 грн. строком на 24 місяці з сплатою 29,99% річних з строком повернення кредиту 30.10.2009р. Станом на 30.10.2009р. відповідач умови кредитного договору не виконав і заборгував за кредитним договором 1067,06 грн. кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Представник позивача звернувсь до суду з заявою про те, що позов підтримує, просить справу слухати у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - в судове засідання не зявивсь повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України: одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні 31.10.2007р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем укладено договір кредиту №010/1119/82/3036 про надання кредиту в сумі 1900 грн. строком на 24 місяці з сплатою 29,99% річних з строком повернення кредиту 30.10.2009р. Станом на 30.10.2009р. відповідач умови кредитного договору не виконав і заборгував за кредитним договором 1067,06 грн. кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунками заборгованості. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача 1067,06 грн. кредиту та процентів за користування кредитними коштами, а також відповідно до положень ст.88 ЦПК України - 171 грн. судових витрат (51 грн. судового збору + 120 грн. за ІТЗ розгляду справи). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] в серпні 2010 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сім»я розпалась, примирення та збереження сім»ї не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 24.04.1999 року у Старокостянтинівському РАЦСі, актовий запис №62. Від спільного проживання у шлюбі мають дочку Анастасію, [INFO] Сімейне життя не склалось з причин різностей характерів, примирення та збереження сімї не можливе. Відповідно до ст. 112 СК України 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 112 СК України.

Outcome: approved