Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 14 травня 2008 року о 16 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Марка Вовчка, 16 в м. Києві, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль „Мерседес, д.н.з. [NUMBER]. Дані дії призвели до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, про що свідчить довідка, складена Відділом з оформлення ДТП Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві. На дату вчинення ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27 червня 2008 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль „Мерседес з державним номерним знаком АІ 5533 АО, що належить [PERSON]. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до Висновку спеціаліста № 3452 про оцінку автомобіля [PERSON], д.н.з. [NUMBER] від 22 травня 2008 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю Український експертний центр „Експерт-Сервіс Авто, складає 22 387,73 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/2418864 з терміном дії-з 2 серпня 2007 року до 1 серпня 2008 року. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та [PERSON] не виникало. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 серпня 2008 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 18 656 грн. 44 коп. (копія наказу МТСБУ № 1638 від 12 серпня 2008 року про сплату та копія платіжного доручення № 1691 від 13 серпня 2008 року додається). Додатково МТСБУ понесено витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2000 грн. та витрати на послуги аварійних комісарів в розмірі 470 грн. (копія рахунку №453 від 23 липня 2008 року та копія платіжного доручення № 1479 від 23 липня 2008 року додаються), а також витрати на збір документів по справі та відправку телеграми другому учаснику ДТП в розмірі 120 грн. (копія рахунку № 613 від 23 липня 2008 року, копія платіжного доручення № 1478 від 23 липня 2008 року додаються). Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 даного Закону після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 15 серпня 2008 року № 10265/3-2-05 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який було залишено без відповіді. Оскільки МТСБУ відповідно до даного Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязковго страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, п. 38.2 ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати в розмірі 19 246 грн. 44 коп., 2000 грн. витрати, понесені на дання правової допомоги, та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2008 року о 16 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем „ГАЗ, державний номер [NUMBER] по вул. Марка Вовчка, 16 в м. Києві під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль „Мерседес, державний номер [NUMBER], чим спричинив пошкодження транспортних засобів та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 червня 2008 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 68 грн. в доход держави. Відповідно до Звіту № 3452 про оцінку автомобіля Mercedes-Benz S 350L, держномер АІ5533 АО, складеного 22 травня 2008 року ЗАТ Український центр післяаварійного захисту „Експерт-Сервіс, матеріальний збиток, завданий власникові Mercedes-Benz S 350L, держномер АІ5533 АО, в результаті його пошкодження при ДТП, без урахування втрати товарної вартості, складає: 22387,73 грн., в т. ч. ПДВ складає 3731,29 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/2418864 з терміном дії-з 2 серпня 2007 року до 1 серпня 2008 року. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та [PERSON] не виникало. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 серпня 2008 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 18 656 грн. 44 коп., що стверджується копією наказу МТСБУ № 1638 від 12 серпня 2008 року про сплату та копією платіжного доручення № 1691 від 13 серпня 2008 року. Додатково МТСБУ понесено витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2000 грн. та витрати на послуги аварійних комісарів в розмірі 470 грн. згідно рахунку №453 від 23 липня 2008 року та платіжного доручення № 1479 від 23 липня 2008 року, а також понесено витрати на збір документів по справі та відправку телеграми другому учаснику ДТП в розмірі 120 грн. згідно рахунку № 613 від 23 липня 2008 року, платіжного доручення № 1478 від 23 липня 2008 року. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 даного Закону після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 15 серпня 2008 року № 10265/3-2-05 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак відповідачем не було вчинено ніяких дій щодо відшкодування збитків. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу. Згідно вимог п. 38.2.1. ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1. ст. 13 цього Закону. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, заявлені вимоги позивача про відшкодування з відповідача [PERSON] в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 18 656 грн. 44 коп., понесені витрати на надання послуг аварійних комісарів в розмірі 470 грн. та збору документів і направлення другому учаснику ДТП повідомлення в розмірі 120 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 192 грн. 46 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., 840 грн. понесених витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, 69 грн. 58 коп., повязаних з явкою відповідача до суду слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З наявного в матеріалах справи Контракту про надання правової допомоги від 5 травня 2010 року та платіжного доручення № 3802 від 23 вересня 2010 року вбачається, що позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України сплатив 2000 грн. за надання правової допомоги ФОП [PERSON] За таких обставин суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення 2000 грн. з відповідача на користь позивача на надання правової допомоги, оскільки суду не надано доказів, що правова допомога надавалась позивачу адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, як того вимагає ст. 84 ЦПК України.

Outcome: partial