Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»про зміну формулювання причини звільнення і дати звільнення, мотивуючи свої позовні вимоги,тим, що 17.06.2005 року відповідно до наказу по особовому складу № 91-к переведена на посаду бухгалтера Суріковського відділення Черкаської обласної дирекції АКБ «ПРАВЕКС БАНК». 05.01.2010 року відповідно до наказу № 12-к від 04.01.2010 р. було звільнено зв ч. 2 ст. 41 КЗпП з формуванням «в звязку з втратою довіри». За цією статтею можуть бути звільнені особи, що безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, посада бухгалтера не була повязана з обслуговуванням, грошових товарних цінностей. Посадові обовязки касира нею не виконувались та фізичного доступу до приміщення каси не мала. Відповідно до результатів внутрішньої перевірки та розслідування органами внутрішніх справ жодних винних дій з її боку, що призвели до недостачі в касі, встановлено не було. В судовому засіданні представник [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив визнати незаконним. звільнення з посади бухгалтера Суріковського відділення Черкаської обласної дирекції АКБ «Правекс-Банк»в звязку з втратою довіри на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України [PERSON] та поновити її на роботі на посаді бухгалтера та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнувши з ПАТ КБ «Правекс Банк»на її користь 29950,91 грн. та допустити рішення до негайного виконання. Стягнути з ПАТ КБ «Правекс-Банк»витрати повязані з розглядом справи а саме ІТЗ в розмірі 37 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнення до позовних вимог. Представник ПАТ КБ «Правекс Банк» заперечував проти задоволення позову та уточнень до позовної заяви. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до наказу № 91-к від 05.01.2009 року [PERSON] касира Суріковського відділення Черкаської обласної дирекції АКБ «Правекс Банк»переведено на посаду бухгалтер. 04.01.2010 року відповідно до наказу № 11-к звільнена в звязку з втратою довіри п.2 ст. 41 КЗпП України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 41 КЗпП України додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Водночас не можуть бути працівниками, на яких поширюється дія п. 2 ст. 41 КЗпП України працівники, які здійснюють функції обліку, тому щодо облікових працівників (рахівників, бухгатерів, калькуляторів тощо), то в їх трудових функціях відсутня ознака безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінносте, і тому вони не можуть бути звільнені за п. 2 ст. 41 КЗпП України. Із наданих до суду доказів, пояснень сторін вбачається, що відповідачем не надано доказів про вчинення працівником розкрадання, хабарництва ті інших корисливих правопорушень та інших корисливих правопорушень,що може бути звільнений з підстав втрати довіри. Жодних фактів які б свідчили про те, що відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 25.02.2010 року за ознаками злочину передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, слідство розглядає [PERSON] в якості підозрюваного або обвинуваченого, з боку відповідача суду не надано. Оскільки в судовому засіданні встановлено порушення права позивача , суд вважає за можливе позов задовольнити частково, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Вказана норма стосується звільнення працівника без законної підстави, тобто незаконного звільнення. І як наслідок визнання судом звільнення незаконним є його поновлення судом на попередній роботі. Тобто, суд вважає, при визнанні звільнення незаконним, безпідставним, зобов'язати ПАБ КБ «Правекс Банк" поновити працівника на попередній роботі на посаді бухгалтер. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Аналогічно, як і в ч. 1 ст. 235 КЗпП України, при винесенні судом рішення про поновлення на роботі одночасно прийняти рішення про виплату працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України в п. 32 постанови № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Тому з цих підстав, суд погоджується з розрахунком позивачки суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 29950,91 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомоги, витрати сторін, повязані з явкою до суду, витрати, повязані з залученням спеціалістів та проведення судових експертиз. Граничний розмір компенсації витрат сторін встановлюється законодавством. Позивачка просить стягнути фактично понесені нею витрати на правову допомогу представника в розмірі 5000 грн., тому суд з урахуванням постанови КМУ «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних і адміністративних справ»від 27.04.2006 року № 590, беручи до уваги тривалість надання позивачу правової допомоги, враховуючи категорію складності справи, вважає, що вимоги про відшкодування позивачу витрат на надання правової допомоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача 1000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial