Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

В жовтні 2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 2 вересня 2002 р. її батько [PERSON] склав на її користь заповіт, відповідно до якого заповідав її все належне йому майно. 16 березня 2010 р. батько помер. Після його смерті вона звернулася до приватного нотаріусаМиколаївського міського нотаріального округуз питанням щодо оформлення спадщини за заповітом. Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом її було відмовлено, у звязку з відсутніcтю правовстановчих документів про належність всього спірного будинку померлому. Посилаючись на те, що фактично її батьку належав весь будинок, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок №19 по вул.10 Поздовжній в м.Миколаєві. У судовому засіданні представник відповідачки не заперечував проти задоволення позову. Від відповідачки до суду надійшла телеграмма, в якій зазначено, що вона визнає позов в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 2 вересня 2002 р. батько позивачки [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповідав все своє майно їй [PERSON]. 16 березня 2010 р. [PERSON] помер. Як слідує з матеріалів спадкової справи 14 липня 2010 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Постановою нотаріуса від 2 листопада 2010 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно відмовлено у звязку з відсутністю доказів про належність всього житлового будинку спадкодавцю. Згідно довідки БТІ від 13 серпня 2010 р. за [PERSON] зареєстровано право власності на 82/100 часток житлового будинку №19 по вул.10 Поздовжній в м.Миколаєві, 18/100 часток зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18 квітня 1991 року за сестрою відповідача [PERSON] було визнано право власності на 19/225 частин будинку №19 по вул.10 Поздовджній в м.Миколаєві. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13 черваня 2003 р. за [PERSON] визнано право власності на 19/225 часток житлового будинку №19 по вул.10 Поздовжній в м.Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У відповідності до п.1 ст.549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини спадкоємець, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Як вбачається з матеріалів цивільної справи спадщину після смерті [PERSON] прийняв її брат [PERSON], який фактично вступив в управління всим спадковим майном, яке належало його сестрі. Як слідує з рішення місцевого суду Ленінського району м.Миколаєва від 13 червня 2003 р., яке набрало законної сили 14.07.2003 року, спадкоємці першої черги померлої [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] спадщину після її смерті не приймали та в судовому засіданні не заперечували щодо визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], за [PERSON] Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті його сестри, співвласника житлового будинку №19 по вул.10 Поздовжній в м.Миколаєві, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Outcome: approved