Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. З серпня 2009 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з нею, їм необхідне відповідне харчування, одяг, оздоровчий відпочинок, але відповідач кошти на утримання дітей, не надає. В судове засідання позивач не зявилася, надала уточнення до позовних вимог, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. За таких обставин, суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 1992 року /а. с. 5/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] /а. с.7/, [PERSON], [INFO] /а. с. 6/. Судом встановлено, що сторони з серпня 2009 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. на користь УДК у Дніпровському районі м. Києва., від сплати якого при зверненні до суду, була звільнена позивач. За таких обставин, аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved