overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Макарівської районної державної нотаріальної контори (далі - відповідач), про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття заборони на нерухоме майно посилаючись на те, що приблизно в листопаді - грудні 1965 року колгоспом імені «Жданова», с. Мотижин Макарівського району Київської області їй було надано для ведення будівництва грошову позику в сумі 600 карбованців. Повернення позики відбувалося шляхом вирахування з її заробітної плати частини коштів, починаючи з грудня 1967 року по липень 1973 року. З урахуванням відсотків за користування позикою нею було повернуто в касу колгоспу 610 карбованців. Проте, в ході збору документів для укладення договору дарування належного їй нерухомого майна внучці - [PERSON], їй стало відомо, що на її житловий будинок за № 41 по вулиці Жовтневій в с. Мотижин накладено арешт. Даний вид заборони накладено на підставі повідомлення колгоспу імені «Жданова» від 27.12.1965 року. Вважає, що оскільки нею було повернуто взяту позику, а правлінням колгоспом імені «Жданова» не було направлено до районної нотаріальної контори повідомлення про зняття арешту, тому наявна заборона, яка обмежує її право власності є незаконною. В судове засідання позивачка не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно повідомлення від 27.12.1965 року колгоспу «Жданова» накладено арешт на будинок в с.Мотижин, що належить на праві власності [PERSON] (Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №25535461 від 02.12.2009). Відповідно до довідки Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області №436 від 22.09.2010 року колгосп ім.Шевченка, який є правонаступником колгоспу ім.Жданова, реорганізовано у ПСП ім. Шевчекнка 03.03.2000 року згідно рішення загальних зборів колгоспників пайовиків. 24.05.2007 року ПСП ім. Шевчекнка було виключено з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців в звязку з визнанням його банкрутом, що підтверджується відповідним витягом серії АЕ №110423. Оскільки юридична особа за повідомленням якої було накладено арешт на будинок позивачки була визнана банкрутом, правонаступників немає, то арешт з будинку має бути знятий. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачкою зобовязань по оплаті житлово-комунальних послуг з опалення, постачання холодної води і водовідведення та квартирної плати за період із 1 березня по 1 травня 2011 року у сумі 1987 грн. 03 коп. та судових витрат у розмірі ЗО грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що в період з 1 березня по 1 травня 2011 року відповідачка не оплачує надані їй послуги, а тому на неї слід покласти цивільну відповідальність по сплаті заборгованості, що виникла з її вини. Відповідачка проти зазначеного не заперечувала, позов визнала у повному обсязі, пояснивши, що дійсно не здійснювала оплату послуг, що надавались їй Вишгородським районним комунальним підприємством «Вишгородтепломережа». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що власником квартири № 55 у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області по вул. Заводській 18 є відповідачка. Позивачем надаються житлово-комунальні послуги мешканцям зазначеного будинку, у тому числі й відповідачці. Судом зазначається, що договірних відносин між сторонами щодо надання таких послуг між сторонами немає, однак відповідачка не відмовлялась від них. Обовязок відповідачки оплачувати житлово-комунальні послуги у законодавчо закріплений статтею 167 ЖК та у пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги». Однак, відповідачкою порушено встановлені зобовязання по оплаті наданих комунальних послуг, що є підставою для її притягнення до цивільно-правової відповідальності, як особу, що має заборгованість перед позивачем. З огляду на зазначені правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає, що право позивача є порушеним, а тому підлягає захисту. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які також слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

19.04.2011 р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до травня 2008 року. Від спільного проживання мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно, до її повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме пояснив, що має змогу сплачувати лише 400 грн. щомісяця на утримання дочки, оскільки має нестабільний заробіток. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час позивачка працює, проте має на утриманні двох дітей та малий заробіток, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу дочці надає не в достатньому обсязі. Відповідно до наданих відповідачем пояснень, на теперішній час має нестабільний заробіток. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, проте підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 450 грн. щомісячно, до її повноліття. Розмір аліментів, визначений судом з урахуванням матеріального положення сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.180,182-184 Сімейний Кодекс України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

21.04.2011 р. [PERSON] звернулася з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей Анну, [INFO] та Андрія, [INFO] у розмірі 30% від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що проживає з позивакою та ведуть спільне господарство, а саме позивачка купує одяг дітям, він купує продукти харчування та сплачує комунальні послуги. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2000 р. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей Анну, [INFO], та Андрія, [INFO] Як вбачається з пояснень відповідача, сторони по справі ведуть спільне господарство, а саме: відповідач купує продукти харчування, сплачує комунальні послуги, позивачка купує одяг для дітей. Позивачка в судовому засіданні не заперечувала проти вищезазначеного. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки, обовязки сторін щодо утримання дітей розподілені, відповідно до домовленості між ними, в рівних частках, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимоги через їх безпідставність.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 09.06.1990 року між нею та відповідачем [PERSON] ЗАГСу Тальнівського райвиконкому Черкаської області за актовим записом №57, було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, примирення неможливе, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені з січня 2008 року, добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менш як 30% від прожиткового мінімуму на дитину, щомісяця й до досягнення дочки повноліття. До початку судового засідання позивачка подала заяву в якій позов підтримала та просила суд, справу слухати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач до судового засідання тричі не зявився хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не зявився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, то на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне шлюб розірвати оскільки сімя розпалась з мотивів неможливості спільного проживання, шлюб носить формальний характер, зберегти сімю неможливо та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України. Суд вважає за доцільне, залишити проживати з матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави державне мито в розмірі 08 грн. 50 коп. Стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України. Суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] судові витрати на користь держави, які складаються з судового збору в розмірі 51 грн.00 коп., та витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підставу своїх вимог посилається на те, що 23.12.2003 року в с. Веселий Кут Тальнівського району померла її мати [PERSON]. При зверненні заявниці до Тальнівської державної нотаріальної контори їй було відмовлено, так як свідоцтві про народження заявниці, мати записана як [PERSON], таким чином неможливо прослідкувати переміну прізвища з [PERSON] на [PERSON]. В звязку з чим заявниця змушена звернутись до суду з даною заявою. До початку судового засідання представник заявника заяву підтримав повністю, просив суд її задовольнити та розглядати справу в його відсутність. До судового засідання зацікавлена особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, не зявився. Суд, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Згідно свідоцтва про народження серія ЯВ № 878433 [PERSON] (так у свідоцтві), народилася 08.08.1933 року в с. Веселий Кут Тальнівського району Черкаської області. Її батьками в свідоцтві про народження батьки записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 24.12.2003 року серія І-СР № 235184 [PERSON] померла 23.12.2003 року в с. Веселий Кут Тальнівського району Черкаської області. Згідно довідки відділу РАЦСу Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області [PERSON] народилась 08.08.1933 року, про що в книзі реєстрації актів про народження у виконкомі Веселокутської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, проведений відповідний актовий запис за №13 від 10.09.1933 року батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Веселий Кут Тальнівського району Черкаської області є рідною дочкою [PERSON], померлої 23.12.2003 року в с.Веселий Кут Тальнівського району Черкаської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що повторно 30.09.2008 року між нею та відповідачем відділом РАЦСу Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, за актовим записом № 99 було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, причиною розлучення є взаємне непорозуміння, сварки, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, в звязку із чим і подано позов до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, заслухавши сторони вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що відповідно до ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. Суд вважає за доцільне залишити проживати з матір'ю дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 17 грн. 00 коп. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підставу своїх вимог посилається на те, що 04.01.2005 року в с.Романівка Тальнівського району Черкаської області помер його батько [PERSON]. При зверненні заявника до Тальнівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, так як, свідоцтві про народження, заявник записаний, як [PERSON], що не співпадає з паспортними даними заявника та неможливо прослідкувати родинні відносини з покійним [PERSON] В звязку з чим заявнику рекомендовано звернутись з даною заявою в суд. До початку попереднього судового засідання представник заявника подала заяву в якій заяву про встановлення факту родинних відносин підтримала повністю, просила суд її задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Зацікавлена особа - Державний нотаріус Тальнівської державної нотаріальної контори Черкаської області до початку попереднього судового засідання надав довідку в якій зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 04.01.2005 року не заводилась. Суд, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Згідно свідоцтва про народження серії ЯД №735757 від 25.12.1951 року, [PERSON] (так у свідоцтві), народився 10.12.1951 року, його батьком записаний [PERSON]. Згідно паспорту серії НЕ 151335, [PERSON] [INFO], уродженець [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть від 30.07.2009 року серія І-СР № 122799 [PERSON], помер 04.01.2005 року в с.Романівка Тальнівського району Черкаської області. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], померлого 04.01.2005 року с.Романівка Тальнівського району Черкаської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

06.05.2011 р. позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 08.03.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Староіванівській сільській раді Охтирського району Сумської області, актовий запис № 02. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з?явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, так як про це не заперечувала позивачка. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що між сторонами подружні стосунки припинені і відновлювати їх вони не бажають. Фактично їх сім?я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім?ї. Таким чином, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі вищеозначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

У квітні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 листопада 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя дітей не мають. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різних поглядів на життя, у звязку з чим почали виникати сварки та конфліктні ситуації. З березня 2011 року їх сімя розпалася остаточно, були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАГСу, позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягала, крім того зазначила, що вважає за можливе у випадку повторної неявки відповідача, ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на зазначене, суд ухвалив, розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1118. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2011 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що в 2006р. вона уклала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС по м. Лубни. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу мають дочку, Єлизавету, 29.02.2008р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Подружнє, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Сторони разом не проживають з з квітня 2011р., спільного господарства не ведуть, намірів зберегти сімю позивач не має, прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач позов підтримала, на позовних вимогах наполягає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зясувавши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.09.2006р. позивач уклала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС у м. Лубни, а/з №330. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу мають дочку, Єлизавету, 29.02.2008р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін. Стороти разом не проживають з квітня 2011р., спільного господарства не ведуть, намірів зберегти сім"ю позивач не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірваний 19.07.2010 року . Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач проживає окремо від сім'ї, однак матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, чим ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище. Позивачка прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі., який розірваний 19.07.2010 року (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Лубенського КЖЕУ (а.с.6). Відповідач проживає окремо від сім»ї, матеріальної допомоги позивачці не надає, чим ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище, тому позов [PERSON] слід задовольнити та стягнути на її користь аліменти з [PERSON] Позивачка при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 гривень слід стягнути з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved