Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року, мають дочку [PERSON]»ю [INFO], яка проживає разом з матір»ю [PERSON] У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовом про визнання за нею в порядку ст.. 70 СК України право власності на 1\\2 частину квартири, що розташована за адресою: с.м.т. [ADDRESS]. В обгрунтування позову посилалася на те, що зазначена квартира була придбана на сумісні кошти в період шлюбу з відповідачем, на якого й була оформлена ця нерухомість. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07.07.2008 року шлюб між ними був розірваний, і відповідач не бажає у добровільному порядку поділити вказану квартиру Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана на кошти від продажу належного йому на праві власності будинку, розташованого в с. Кочеток, вул. Радянська, 22 Чугуївського району Харківської області за попередньою домовленістю з його матірю [PERSON] для її подальшого проживання в цій квартирі, а також й на кошти матері. До наступного часу в цій квартирі мешкає мати, проводить оплату комунальних послуг. В період шлюбу з [PERSON] вони проживали в [INFO], який був придбаний для них матірю позивачки [PERSON] Після розірвання шлюбу все сумісне майно залишилося у позивачки, яка не претендувала на спірну квартиру Вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з паспорту [PERSON], виданого Чугуївським РВ ГУМВС України в Харківській області 31.10.2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 28.09.2002 року (а.с. 7 зворот). Зазначені обставини підтвердили сторони у судовому засіданні. Згідно договору купівлі-продажу від 18.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу, [PERSON] продав, а [PERSON] купив у нього житлову квартиру № 16, що знаходиться в сел.. Кочеток, вулиця Леніна, будинок № 1-В Чугуївського району Харківської області загальною площею 40,5 кв.м. житловою площею 18,5 кв.м. Відповідно до п.2 вказаного договору цей продаж вчинено за 8100 грн. Зазначена квартира була зареєстрована в Чугуївському МБТІ 02.12.2003 року на імя відповідача [PERSON] Тобто вказана квартира була придбана під час шлюбу сторін. Відповідно до вимог ст.. 22 КЗпШС, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю( ч.1). Подружжя користується рівними правами на майно і в тому випадку, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або по іншим поважним причинам не мав самостійного заробітку ( ч.2). Посилання відповідача на те, що спірна квартира була придбана за кошти від продажу належного йому на праві власності будинку , розташованого в с. Кочеток, вул. Радянська, 22 Чугуївського району Харківської області та його матірю [PERSON] суд не може прийняти до уваги, оскільки з наданої відповідачем копії договору від 07.06.2003 р. купівлі-продажу вказаного будинку його продаж вчинено за 1200 грн., що значно нижче вартості придбаної спірної квартири. При цьому суд враховує й ту обставину, що між вказаним договором відчуження будинку та придбанням спірної квартири пройшов значний час. Крім того відповідачем не надано до суду відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України належних та допустимих доказів того, що для придбання спірної квартири його мати надавала грошові кошти. Поясненням свідка [PERSON] щодо надання нею синові [PERSON] коштів для придбання спірної квартири суд ставиться критично, оскільки свідок є матірю відповідача і не є обєктивною особою щодо встановлення фактичних даних по справі, а інших доказів щодо надання нею коштів для придбання квартири, свідок не вказала. Відповідно до ст.. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, належним їм на праві власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За таких обставин фактичне проживання в спірній квартирі матері відповідача [PERSON] за погодженням сторін не свідчить про те, що дана квартира не є спільною власністю колишнього подружжя. Згідно ч. 1 ст.. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Відповідно до вимог ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Будь-яких доказів про наявність шлюбного договору та такої домовленості сторони не надали. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що підстав для застосування до спірних правовідносин вимог частин 2 та 3 ст. 70 СК України, по справі не має. Судом встановлено, що спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності сторін по справі, тому вважає можливим визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 1\\2 частину квартири № 16, що знаходиться в сел.. Кочеток, вулиця Леніна, будинок № 1-В Чугуївського району Харківської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved