Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

28.02.11 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт прийняття ним спадщини на жилий будинок зі всіма господарськими будівлями, розташованими по вул.Дзержинського,132 у м. Бориспіль Київської області; визнати за ним право власності на жилий будинок зі всіма господарськими будівлями, розташованими по вул. Дзержинського, 132 у м. Бориспіль Київської області в порядку спадкування після смерті його бабусі [PERSON] за заповітом, а саме: житловий будинок, позначений літерою „А-1, який складається з чотирьох житлових кімнат, двох кухонь та веранди (літера „а); сарай (літера „Б), погріб з шийкою (літера „В), убиральня (літера „Е), колодязь питний (літера „К), дві огорожі (літера „N3 „N4), хвіртка (літера „N5), ворота (літери „N6) та ганок (літера „а1). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 11.04.2000 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння по вул. Дзержинського, будинок №132 в м. Бориспіль Київської області. 20.04.1999 року бабуся позивача на випадок своєї смерті залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла йому. Дочка померлої [PERSON], мати позивача, у даному будинку постійно проживає, проти зазначеного заповіту не заперечує. Позивач зазначив, що прийняв спадщину після смерті бабусі [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння її спадковим майном. Позивач в даному житловому будинку зареєстрований та мешкає з 1997 року. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] зявилися, позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Київської області [PERSON], проти позову заперечувала, оскільки на момент відкриття спадщини у спадкодавця не було права власності на будинок та просила залишити позов без задоволення. Треті особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви, згідно з яких просять розглянути справу без їх присутності, позов визнають. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи та надані документи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2000 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-БК № 237434, виданим виконкомом відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міськвиконкому Київської області /а.с. - 9/. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 20.04.1999 року, згідно якого все своє майно заповіла онукові [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі № 693 /а.с. 10/. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул.Дзержинського, 132 в м. Бориспіль Київської області, що підтверджується виданим КП Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом на даний житловий будинок /а.с. 11-13/. Спадкоємцями після смерті спадкодавця [PERSON] є позивач, третя особа: дочка [PERSON], та дочка [PERSON] Третя особа [PERSON]М та дочка спадкодавця [PERSON], подали заяви, згідно яких позов [PERSON] підтримують в повному обсязі /а.с. 21,50/. Позивач [PERSON] єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті своєї бабусі, оскільки з 1997 року постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с. 6-7/. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради, за [PERSON] числиться присадибна ділянка з житловою будівлею по вул. Дзержинського, площею 0,15 га в м. Бориспіль Київської області /а.с. 37/. Крім того, згідно з висновком управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради від 18.04.2011 року № 596/1-09, обстежена земельна ділянка за адресою вул. Дзержинського,132 в м.Бориспіль. Технічний паспорт на житловий будинок зареєстрований на імя [PERSON]. Будівництво житлового будинку здійснено згідно технічної документації (рішення [PERSON] міської ради №163 від 15.04.1999р.), погодженої з відповідними службами міста. При будівництві дотримані всі необхідні діючі містобудівні умови /а.с. 49/. Відповідно до вимог ст. 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. За змістом ч. 2, 3 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Проте, згідно з вимогами ч. 3, 5 вказаної статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, або на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, якщо це не порушує права інших осіб. З наданих суду документів встановлено, що істотних порушень істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил при будівництві будинку та господарчими спорудами спадкодавцем [PERSON] допущено не було. Таким чином, [PERSON], яка на відведеній їй для будівництва та обслуговування житлового будинку земельній ділянці збудувала жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами без належно затвердженого проекту, проте без істотних порушень та з дотриманням будівельних норм та правил, вона на момент смерті набула право власності на зведені нею будівлі та споруди по вул. Дзержинського,132 в м. Бориспіль Київської області. Права інших осіб при цьому порушено не було. Спадкодавець [PERSON] на момент смерті не отримала свідоцтво про право власності та не зареєструвала його в [PERSON] бюро технічної інвентаризації, проте право власності в порядку спадкування має бути визнано за спадкоємцем, тобто за позивачем. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини або вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з поясненнями позивача він в шестимісячний термін після смерті [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач [PERSON] прийняв спадщину у вигляді домоволодіння по вул. Дзержинського, 132 в м. Бориспіль Київської області, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що залишилось після смерті його бабусі та набув права власності в порядку спадкування на вказане нерухоме майно з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved