Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Позивачка за первісним позовом [PERSON] звернулася з позовом до відповідачки [PERSON] із вимогою визнати за нею (позивачкою) право власності на спадкове майно, яке відкрилося після померлого [INFO] року її двоюрідного брата [PERSON], у вигляді цілого будинковолодіння по [ADDRESS], земельні ділянки згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] та грошові заощадження , які знаходяться на рахунках в Козівському відділенні Ощадбанку. В обгрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є спадкоємицею померлого по праву представлення, як двоюрідна сестра, строку на прийняття спадщини вона не пропустила, своєчасно подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадкового майна. В даний час реалізувати своє право на спадкування не може, оскільки із відповідачкою [PERSON] вник спір про право на спадщину, який може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та співвідповідача [PERSON] про усунення зазначених осіб від права на спадкування після померлого [INFO] року [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог послалася на те, що з вересня 1992 року і по день смерті [PERSON] вона проживала з ним однією сім"єю без реєстрації шлюбу. За життя [PERSON] хворів епілепсією, в нього не було коштів на придбання медикаментів і тому вона була змушена здійснювати догляд за ним надавати йому кошти на лікування. Відповідачі за зустрічним позовом були родичами померлого - двоюрідними братом та сестрою. Вважала, що вони не мають права на спадкування після [PERSON], оскільки за життя перебували з ним в неприязних відносинах, не цікавилися його життям та побутом, не надавали йому матеріальної допомоги, якої він потребував у зв"язку із поганим станом здоров"я та скрутним матеріальним становищем. Оскільки вона ( [PERSON]) є спадкоємицею померлого четвертої черги за законом, усунення від спадкування родичів померлого зробить можливим, щоб саме вона успадкувала майно померлого. У зв"язку з чим і звернулася до суду із позовом. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Додатково пояснила, що [INFO] року померла [PERSON] (тітка позивачки по лінії матері), не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини будинковолодіння по [ADDRESS], якою померла правомірно володіла за життя. Син померлої [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги за законом в установленому порядку вступив в управління спадковим майном матері, своєчасно, до 6-ти місяців після смерті спадкодавиці вступивши в управління її спадковим майном. Таким чином, як власник за життя іншої 1/2 частини згаданого будинковолодіння, набув право власності вже на ціле згадане будинковолодіння. В подальшому, після смерті двоюрідного брата [PERSON], який помер [INFO] року не залишивши заповіту, відкрилася спадщина, в якому входить згадане будинковолодіння за адресою [ADDRESS] земельні ділянки згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] та грошові заощадження, які знаходяться на рахунках в Козівському відділенні Ощадбанку. Спадкоємців першої та другої черги після померлого не було. Право на спадкування після померлого [PERSON], як спадкоємиця третьої черги мала тітка померлого -[PERSON] ( мати позивачки). Однак, вона померла [INFO] року. Таким чином, позивачка, як двоюрідна сестра померлого, набула прав,, спадкоємиці після померлої по праву представлення. Вона своєчасно, до 6-ти місяців подала в нотаріальну контору про прийняття спадщини, відмови від спадщини вона не подавала. Також, в судовому засіданні, [PERSON], діючи як відповідачка за зустрічним позовом та представник відповідача [PERSON] за зустрічним позовом [PERSON] про позбавлення їх права на спадкування, зустрічного позову не визнала, просить в його задоволенні відмовити за безпідставністю заявлених вимог. В обгрунтування заперечень проти позову послалася на те, що із померлим двоюрідним братом [PERSON] у них з братом ( відповідачем [PERSON].) були нормальні родинні стосунки, в силу своїх можливостей вони допомагали йому по господарству, надавали при потребі матеріальну допомогу, на великі релігійні свята відвідували одне одного. Під час перебування двоюрідного брата в 1995 року на стаціонарному лікуванні, провідували його, привозили їжу та одяг, тричі на день доглядали братову худобу. Після смерті матері [PERSON] постійно приходив до неї ( [PERSON]) харчуватися, вона прала йому постільну білизну та одяг, допомагала вести домашнє господарство, обробляти присадибну земельну ділянку. Дійсно, [PERSON] за життя хоча і зловживав алкогольними напоями, однак у безпорадному стані він ніколи не був і сторонньої допомоги в догляді не потребував, інвалідом чи непрацездатним не був, мав фізичну можливість самому заробляти на прожиття, працював у місцевому колгоспі, а пізніше у ПАПі до 2003 року. Продавши у 2004 році автомобіль, [PERSON] отримані з продажу 2000,00 доларів США зберігав у неї ([PERSON]) і потрохи брав на власні потреби. [PERSON] фактично жив одиноко, а до [PERSON] приходив лишеінколи, допомагати їй по-сусідському, як також самотній жінці. В судовому засіданні відповідачка за первісним позовом [PERSON] заявленого до неї позову не визнала, просить в його задоволенні відмовити. Як позивачка за зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] свої зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. В заперечення проти позову пояснила, що після [INFO] року, коли померла мати [PERSON], вона стала проживати з ним однією сім»єю, без реєстрації шлюбу, оскільки вважали, що це не є обов»язковим так як в той час вони вже були у старшому віці. Оскільки її співжитель [PERSON] часто хворів і не працював, пенсії не отримував, вона фактично змушена була його утримувала за власні кошти. Позивачка [PERSON] та її брат [PERSON], які є двоюрідними братом і сестрою перебували із [PERSON] у неприязних стосунках, жодної матеріальної допомоги йому не надавали, хоча і знали про тяжке матеріальне становище брата. В подальшому, [INFO] року [PERSON] помер і вона його похоронила власним коштом. Після смерті [PERSON] вона доглядає за будинком, сплачує земельний податок, комунальні послуги. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2008 року за її заявою встановлено юридичний факт проживання її із [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу і визнано її спадкоємницею четвертої черги за законом майна померлого [PERSON] Дійсно, [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братом і сестрою померлого і вони мають право на спадкування після брата, однак вона хоче усунути їх від спадкування, оскільки вважає, що [PERSON] за життя знаходився у безпорадному стані, його родичі (відповідачі за зустрічним позовом) свідомо ухилялися від утримання брата і надання йому будь-якої допомоги. З таких підстав просить суд в первісному позову [PERSON] відмовити, задовольнити її зустрічний позов, усунувши [PERSON] та [PERSON] від спадкування після смерті їхнього двоюрідного брата. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона ніколи не бачила, що [PERSON] проживавав разом із [PERSON], коли вона з ним зустрічалася він завжди був в себе вдома сам, проживав одиноко. Ніколи він не вів разом з [PERSON], спільного господарства, деколи допомагав її по-сусідськи. Після смерті [PERSON] якусь частку витрат на поховання взяла на себе [PERSON] /купила труну, вінки/. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] однією сім»єю і вели спільне господарство і всі втрати пов»язані із його смертю [PERSON]. взяла на себе. Суд, заслухавши сторони, вивчивши подані суду докази та матеріали справи, вважає, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі , а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю заявлених вимог виходячи з наступних мотивів. Згідно із ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до норм ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК країни. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України( 01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. ст. 534, 549 ЦК України /від 18.07.1963 року/, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частин його одній або кільком особам...; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Де ці зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1261-1263, 1265 Цивільного кодексу України належність до спадкоємців за законом пов»язана із належністю до родичів спадкодавця. Відповідно до ст.1266 Цивільного кодексу України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області від 30.11.2007 року, [PERSON] померла [INFO] року, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилася спадщина на 1\\2 частини будинковолодіння по [ADDRESS], якою померла правомірно володіла за життя. Син померлої [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги за законом в установленому порядку вступив в управління спадковим майном матері, оскільки своєчасно, до 6-ти місяців після смерті спадкодавиці вступив в управління її спадковим майном. Зазначені обставини учасниками судового розгляду сторонами по справі визнано і не заперечено, отже вони доведенню не підлягають. В подальшому, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області від 19 жовтня 2007 року, [PERSON] помер [INFO] року, заповіту не залишивши. Згідно рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2010 року [PERSON] та [PERSON] визнано спадкоємцями після смерті [PERSON], як двоюрідних сестру та брата спадкодавця. Мати [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] року, доводилася померлому рідною тіткою, а тому мала право на спадкування після померлого, як спадкоємець третьої черги за законом, оскільки спадкоємців першої та другої черги після померлого не було. [PERSON] ( тітка [PERSON].) живою на час відкриття спадщини після померлого племінника не була. Отже, позивачка [PERSON] доводиться померлому [PERSON] двоюрідною сестрою. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 12 березня.2008 року встановлено юридичний факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO] та [PERSON], померлого [INFO] року з вересня 1992 року до смерті останнього. Також, [PERSON] визнано спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Зазначені обставини в судовому засіданні сторонами також сторонами визнано та не заперечено. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в яку входить ціле будинковолодіння по [ADDRESS], земельні ділянки згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] та грошові заощадження, які знаходяться на рахунка Козівського відділення Ощадбанку. Зазначені факти та обставини визнано в судовому засіданні учасниками судового розгляду та підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: (довідки-характеристики Козівського районного бюро технічної інвентаризації від 16.04.2010 року № 36, довідка від 03.03.2010 року №104 виданої виконкомом Великоплавучівською сільської ради Козівського району Тернопільської області, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім"я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,26 га. на території Великоплавучівської сільської ради Козівського району Тернопільської області; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім"я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,78 га. на території Великоплавучівської сільської ради Козівського району Тернопільської області. [PERSON], прийняла спадщину після померлого спадкодавця [PERSON], оскільки до 6-ти місяців після його смерті своєчасно подала відповідну заяву в Козівську нотаріальну контору. [PERSON] також вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини, оскільки, як вбачається із згаданого судового рішення з вересня місяця 1992 року і по день смерті проживала разом із померлим, заяви про відмову від спадщин не подавала. В даному випадку [PERSON] має право на спадкування майна після померлого [PERSON] по праву представлення як двоюрідна сестра спадкодавця. Отже, судом встановлено, що позивачка як спадкоємець по праву представлення вступила в управління спадковим майном померлого [PERSON] Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1224 Цивільного кодексу України: Не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Як вважає суд, виходячи із суті позовних вимог [PERSON] щодо усунення [PERSON] та [PERSON] від права спадкування після померлого [PERSON] необхідною умовою захисту позивачкою свого права на спадкування, як спадкоємицею третьої черги за законом, який в даному випадку здійснюється позивачкою шляхом заявления вимоги про усунення [PERSON] та [PERSON], повинне слугувати підтвердження позивачкою тих обставин, які б свідчили про ухилелення зазначених вище осіб від надання допомоги спадкодавцеві ([PERSON].), який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. А тому, в обґрунтування заявлених вимог, позивачка повинна була довести, що [PERSON] та [PERSON] знаючи, що [PERSON] будучи у безпорадному стані умисно ухилялися від надання допомоги. Як вважає суд, лише за доведеності згаданої умови, зустрічні позовні вимоги можуть бути задоволені. Однак, позивачкою, окрім її усних пояснень, в судовому засіданні не представлено жодного належного та допустимого доказу того, що померлий [PERSON] був інвалідом чи пенсіонером, тобто непрацездатною особою, яка б в силу свого віку, безпорадного чи хворобливого стану потребувала сторонньої допомоги чи догляду. А тому суд визнає зустрічні позовні вимоги [PERSON] необгрунтованими, а тому безпідставними і такими, що до задоволення не підлягають. Оскільки, суд прийшов до висновку про безпідставність зустрічних позовних вимог [PERSON] про усунення [PERSON] та [PERSON] від спадкування, де вони є спадкоємцями померлого по праву представлення, як двоюрідні сестра та брат, а тому наділені правом на спадкування, як спадкоємці третьої черги за законом, а [PERSON] є спадкоємицею померлого четвертої черги за законом і згідно норм цивільного законодавства спадкування повинне відбуватися за черговістю, де попередня черга усуває наступну, позовні вимоги [PERSON] слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають до повного задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved