overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

ВАТ "Криворіжгаз" звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягнути з відповідача 557,26 гри. заборгованості за використаний природний газ. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що відповідач проживає за адресою [INFO], відповідачу у період з 01.01.2005 року до 01.05.2010 року був поставлений природний газ на загальну суму 610.52 грн. Відповідач добровільно сплатив лише 53,26 грн. Враховуючи, що станом на 01.01.2005 року у відповідача існувала заборгованість в сумі 344.48 грн. Загальна заборгованість становить 557,26 грн. Крім цього просить звільнити їх від сплати судового збору на підставі рішення міськради від 23.12.2009 року № 3650, а також стягнути з відповідача витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача на судовий розгляд справи не з'явився, надав суду заяву в якій позов підтримує та просить проводити слухання справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце проведення слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного провадження позов підлягає задоволенню. Відповідач зобов'язання по оплаті за використаний природний газ не виконує, має заборгованість станом на 01.05.2010 р. у розмірі 557,26 грн. Відповідно до ч.З ст.267 ЦК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню в сумі 557,26 грн., яку слід стягнути з відповідача на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, що підтверджується довідкою з місця проживання, випискою з особового рахунку, попередженням - а.с 4,5,6. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 51 грн. судового збору на користь держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений на підставі рішення міськради від 23.12.2009 року № 3650 та стягнути з відповідача витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного й у відповідності зі ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

03.11.2010 року [PERSON], звернувшись до суду просить, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку посилаючись на те, що з 17.12.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, на утримання якого у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач на судовий розгляд справи не з'явився, надав суду заяву в якій позов підтримує та просить проводити слухання справи за його відсутності. Відповідач на судовий розгляд справи не з'явився, надав суду заяву в якій проти позову не заперечує та просить проводити слухання справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст. 180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на двох дітей, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвами про народження дитини, довідкою з місця проживання, довідкою про доходи - а.с. 2,3,6,7, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

26.10.2010 р. КП «ЖЕО №14» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та холодне водопостачання в сумі 1168,85 грн., за період з 01.02.2009 р. по 01.10.2010 р. В обґрунтування вказує, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. КП «ЖЕО №14» надає вказані послуги, а відповідачі повинні сплачувати за надані послуги. Проте відповідачі свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання з»явилася, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з»явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач - [PERSON] в судове засідання з»явився, з сумою заборгованості згоден, просить провадження по справі закрити, у зв»язку з тим, що він буде сплачувати заборгованість у добровільному порядку. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено що відповідачі зареєстровані у квартирі Хе 29, будинку № 21 по вул. Тімірязєва в м. Кривому Розі, що підтверджується довідкою - а.с.З. Зобов'язання по сплаті відповідачі не виконують, за житлово - комунальні послуги не сплачують, заборгованість за період з 01.02.2009 р. по 01.10.2010 р. складає 1168,85 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку - а.с.4-5. Згідно ст.610-611 ЦК України, ст.64 ЖК України з відповідачів слід стягнути вказану заборгованість, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору рішенням Криворізької міської ради - а.с.7, то судові витрати слід стягнути з відповідачів на користь держави згідно ст.88 ЦПК України. На підставі ст.64 ЖК України, ст.ст.526, 610-611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

16.11.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, на час навчання дитини в ВУЗі, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Позивач на попереднє судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач на попереднє судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 198,199,200 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

сторони перебувають у розірваному шлюбі з 19.12.200бр., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 27.11.2004р.н. та доньку [PERSON], 11.10.2008р.н. 06. 10. 2010р. [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 27.11.2004р.н. та доньку [PERSON], 11.10.2008р.н., в розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно, мотивуючи тим, що сама утримує дітей і достатніх коштів для цього немає, а відповідач, як батько кошти на утримання дітей не дає. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на мотиви такого та просить про стягнення аліментів у розмірі 300 грн. на утримання кожної дитини, мотивуючи тим, що він вихованням дітей не займається, ухиляється від виконання батьківських обов»язків щодо їх матеріального забезпечення, хоча спроможний надавати утримання дітям, просить про задоволення вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей, але у меншому розмірі, ніж просить позивачка, покликався на те, що він не працює і разом з ним проживає непрацездатна бабця похилого віку, якою він опікується. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, тільки якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З пояснень сторін, долучених до справи свідоцтв про розірвання шлюбу і про народження (а.с. 2- 4) видно, що шлюб між сторони розірвано, від шлюбу мають сина [PERSON], 27.11.2004р.н. та доньку [PERSON], 11.10.2008р.н., діти проживають з позивачкою, відповідач батьківства не оспорює, але з сімєю не проживає з серпня 2009р., кошти на утримання дітей не дає. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 28.12.2006р. стягнуто аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 27.11.2004р.н. в розмірі 'А частини із всіх видів заробітку, починаючи з 29.11.2006 р. і до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] не працює, а тому не має постійного заробітку. За наведеного та інших матеріалів справи, суд також приходить до переконання, що самій позивачці утримувати доньку [PERSON] матеріально важко, що вона має потребу в коштах відповідача для (Тримання неповнолітньої доньки, а той здатний надавати таке утримання в розмірі 300 грн. щомісячно. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь держави - 51 грн. державного мита та в користь Держбюджету Городоцького району Львівської області - 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 28.07.1978 року відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 60 між ним та [PERSON], [INFO], посилаючись при цьому на те, що внаслідок відсутності спільних поглядів на життя, виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, примирення і збереження шлюбу не можливе. Також просив після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачки «Кашуба». Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.... Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.» Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подальше спільне життя вказаного подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 22 вересня 1990 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю. З 2006 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, оскільки між ними виникали сварки та непорозуміння через різницю в характерах. На примирення позивач не згодна. Питання виховання та утримання їх неповнолітньої дитини вони вирішили самостійно. Спільне господарство не ведеться. Спору відносно майна, яке є їх спільною сумісною власністю не існує. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Просила визначити місце проживання їх неповнолітньої дитини з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, фактичні обставини справи не оспорював. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 22 вересня 1990 року, який зареєстровано Тернівською селищною радою Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 21. що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 467774 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON]. [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1 -БП № 28293 1 від 06 грудня 1995 року (а.с.6). З 2006 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, тому що між ними відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім»ю неможливо, оскільки сторони примирення не бажають та тривалий час проживають окремо. Місце проживання неповнолітньої дитини за взаємною згодою батьків слід визначити з матір»ю за місцем її фактичного проживання. Спору про поділ майна, набутого в шлюбі немає. Суд виходить із положень ст. 61 ЩІК України, де обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання стало неможливим, так як це суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 01 липня 1995 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю. З липня 2010 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, оскільки між ними виникали сварки через різницю в характерах. На примирення позивач не згодна. Питання виховання та утримання їх неповнолітньої дитини вони вирішать самостійно. Спору відносно майна, шо є їх спільною сумісною власністю не існує. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Просила визначити місце проживання їх неповнолітньої дитини з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, фактичні обставини справи не оспорював. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 липня 1995 року, який зареєстровано Піщанською сільською радою народних депутатів Ковпаківського району м.Суми, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 261813 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 282931 від 06 грудня 1995 року (а.с.8). З липня 2010 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, тому що між ними відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім»ю неможливо, оскільки сторони примирення не бажають та тривалий час проживають окремо. Місце проживання неповнолітньої дитини за взаємною згодою батьків слід визначити з матір»ю за місцем її фактичного проживання. Спору про поділ майна, набутого в шлюбі не має. Суд виходить із положень ст. 61 ЦПК України, де обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім"я розпалась повністю та відновлена бути не може. Подальше спільне проживання стало неможливим, так як це суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, шо їх шлюб був зареєстрований 26 червня 2000 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON]. [INFO], який проживає разом з матір»ю. З 2005 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, оскільки між ними виникали сварки та непорозуміння через різницю в характерах. На примирення позивач не згодна. Питання виховання та утримання їх неповнолітньої дитини вони вирішили самостійно. Спільне господарство не ведеться. Спору відносно майна, яке є їх спільною сумісною власністю не існує. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Просила визначити місце проживання їх неповнолітньої дитини з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, фактичні обставини справи не оспорював. Уточнивши, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2009 року. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26 червня 2000 року, який зареєстровано Курманівським сільвиконкомом Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 03 1526 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП№026169 від 16 травня 2001 року (а.с. 10). З грудня 2009 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, тому що між ними відсутнє взаєморозуміння, зберегги сім»ю неможливо, оскільки сторони примирення не бажають та тривалий час проживають окремо. Місце проживання неповнолітньої дитини за взаємною згодою батьків слід визначити з матір»ю за місцем її фактичного проживання. Спору про поділ майна, набутого в шлюбі немає. Суд виходить із положень ст. 61 ЦПК України, де обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання стало неможливим, так як це суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

ПриватБанк звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAXRRX17820032 від 29.12.2007 року у розмірі 11083,29 грн., у звязку з невиконанням з її боку умов кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення рішення не заперечувала про що надала суду письмову заяву.. Суд, вислухав думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № HAXRRX17820032 від 29.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2388,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.12.2008 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, шляхом надання позичальником грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Взяті на себе зобов'язання за зазначеним кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Відповідачем [PERSON] узяті на себе зобов'язання не виконувалися й не виконуються до теперішнього часу. В результаті невиконання умов кредитного договору станом на 06.07.2010 року відповідач має заборгованість у розмірі 11083,29 грн., яка складається з наступного: - 1811.23 грн. - заборгованість за кредитом; - 98.38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 522.65 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 7647.06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф (фіксована частина). - 503.97 грн. - штраф (процентна складова). У відповідності зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевказане суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

ПриватБанк звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAXRFD09681410 від 23.05.2008 року у розмірі 11591,72 грн., у звязку з невиконанням з його боку умов кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин та на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухав думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № HAXRFD09681410 від 23.05.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2494,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.03.2009 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, шляхом надання позичальником грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Взяті на себе зобов'язання за зазначеним кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Відповідачем [PERSON] узяті на себе зобов'язання не виконувалися й не виконуються до теперішнього часу. В результаті невиконання умов кредитного договору станом на 02.09.2010 року відповідач має заборгованість у розмірі 11591,72 грн, яка складається з наступного: - 2494,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 1,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8068,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; А також штрафи відповідно до пункту 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина). - 528,18 грн. - штраф (процентна складова). У відповідності зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевказане суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved