Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] посилається на те, що житловий будинок № 56 по вул. Чепаш в с. Сопів Коломийського району належав [PERSON] та [PERSON], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Сопівської сільської ради від 28 жовтня 2003 року № 129-102003 та довідкою Сопівської сільської ради від 02 липня 2010 року № 590. Станом на 01 липня 1990 року у житловому будинку по вул. Чепаш, 56 в с. Сопів були зареєстровані і проживали: [PERSON] та його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради від 02 липня 2010 року № 590. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами. 30 листопада 1990 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку та підсобних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: с. Сопів, вул. Чепаш, 56, Коломийського району Івано- Франківської області, яку прийняла дружина померлого, [PERSON]. Спадкоємці першої черги за законом дочки померлого [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку спадщину не прийняли і до державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини не подавали. 18 березня 1994 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та підсобних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: с. Сопів, вул. Чепаш, 56, Коломийського району Івано- Франківської області. Померла залишила заповіт, який 05 грудня 1990 року посвідчений головою виконкому Нижньовербізької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 14, яким все своє майно, що їй буде належати на день смерті заповіла позивачці [PERSON]. Заповіт не змінювався та не скасовувався. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може оскільки відсутній право встановлювальний документ на спірне нерухоме майно та витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно довідки Коломийського МЕТІ за №6511 від 25 червня 2010 року загальна вартість майна становить 32699 (тридцять дві тисячі шістсот девяносто девять) грн. Позивачка [PERSON] та її представник по довіреності [PERSON] у судове засідання не зявились, подали до суду заяву, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася будучи повідомленими належним чином про день і час розгляду справи, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у п відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялась належним чином по останньому відомому місцю проживання про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок № 56 по вул. Чепаш в с. Сопів Коломийського району належав [PERSON], та [PERSON], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Сопівської сільської ради від 28 жовтня 2003 року № 129-102003 (а.с.14) та довідкою Сопівської сільської ради від 02 липня 2010 року № 590.(а.с.16). Станом на 01 липня 1990 року в даному житловому будинку були зареєстровані і проживали: [PERSON] та його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради від 02 липня 2010 року № 590. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами. 30 листопада 1990 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про смерть 01 грудня 1990 року проведено відповідний запис за №1 і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку та підсобних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: с. Сопів, вул. Чепаш, 56, Коломийського району Івано-Франківської області, яку згідно ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року прийняла дружина померлого, [PERSON], що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради від 02 липня 2010 року № 590 (а.с.17). Дочки померлого відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку спадщину не прийняли, до державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини не подавали. 18 березня 1994 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 10(а.с.5) Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та підсобних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: с. Сопів, вул. Чепаш, 56, Коломийського району Івано-Франківської області. Померла залишила заповіт, який 05 грудня 1990 року посвідчений головою виконкому Нижньовербізької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 14, яким все своє майно, що їй буде належати на день смерті заповіла позивачці [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки Сопівської сільської ради від 01 липня 2010 року №590 підтверджено, що заповіт від імені померлої, [PERSON] не змінювався та не скасовувався(а.с.іб). 05 березня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1 (а.с.8)з якого видно, що позивачка змінила прізвище на «Котюк». З метою оформлення спадщини позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору, проте нотаріус невзмозі видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстановлювального документа на спірне будинковолодіння та витягу із Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.22). Із довідки Коломийського МЕТІ за № 51170 від 29 червня 2010 року (а.с.19) вбачається, що право приватної власності на нерухомість за [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано. Згідно довідки Коломийського МЕТІ за №6511 від 25 червня 2010 року загальна вартість майна становить 32699 (тридцять дві тисячі шістсот девяносто девять) грн., а саме: житловий будинок, зазначений літерою «А» -26 390 грн., навіс, зазначений літерою «Б» - 2756 грн., сарай, зазначений літерою «В» - 3553 грн. (а.с.18). Встановлене судом підтверджено копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.5), копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] (а.с.6), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про одруження позивачки [PERSON] (а.с.8). копією свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] (а.с.9), копією заповіту (а.с.10) та іншими перевіреними в суді доказами Отже, суд прийшов до переконання, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Сопів, вул.. Чепаш, 56 Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі наведеного та ст.ст. 328, 347, 392, 548 ЦК України ( в редакції 1963 року), ст..ст. 16. 328. 346, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved