overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи на те, що рішення виконкому Котовської міської ради від 21.11.1985 року №384 йому було дозволено будівництво гаражу по [ADDRESS] . Він збудував гараж у збільшеному розмірі. Рішенням виконкому Котовської міської ради від 26.02.2009 року №31 йому дозволено оформити документи на гараж у фактичному розмірі 5.50х5.95 м. Він виготовив технічний паспорт на гараж. Однак для реєстрації права власності на цей об`єкт нерухомості у Котовське МРБТІ, необхідне відповідне рішення зо приводу визнання за ним права власності. Тому він змушений звернутись до суду з цим позовом. Просив постановити рішення суду яким визнати за ним право приватної власності на гараж [ADDRESS] загальною площею - 28.6 кв.м. В ході розгляду справи у суді позивач підтримав цей позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Причин неявки суду не повідомив. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність у якій проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до технічного паспорту на гараж виготовленого Котовським МРБТІ на ім`я позивача [PERSON] , вбачається, що гараж гараж [ADDRESS] зображений схематично на плані під літ. «А», має загальну площу 28.6 кв.м.. Вартість гаражу складає - 11477 грн.. Згідно рішення виконкому Котовської міської ради від 26.02.2009 року №31 йому дозволено оформити документи на гараж у фактичному збільшеному розмірі - 5.50х5.95 м.. Проектна документація на будівництво цього гаражу відсутня. Тобто, цей гараж у відповідності до ст. 376 ч.1 ЦК України є самовільною забудовою. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). З огляду зазначеного положення закону, судом встановлено, що забудовником цього гаражу є позивач. Це підтверджується технічним паспортом на цей гараж, який виготовлено на його ім`я, та рішенням виконкому Котовської міської ради від 26.02.2009 року №31 про дозвіл на узаконення цього гаражу. Земельна ділянка площею 32 кв.м., на якій збудовано гараж, є власністю позивача згідно Державного акту на землю, виданого на підставі рішення Котовської міської ради 17.10.2009 року №445-У. Відповідно до Технічного висновку №87/13.02.09 за результатами дослідження будівлі гаражу за 2009 рік, виконаного МП «Бюро забудовника», ця будівля може бути використана в якості гаража-стоянки для легкового автомобіля. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи те, що представник відповідача, як органу уповноваженому на вирішення питання щодо самочинного будівництва на території міста, не заперечував у задоволенні цього позову, суд вважає за можливе визнати за позивачем право приватної власності на збудований ним об`єкт нерухомості - гараж для стоянки легкового автомобіля.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] її батько [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , належної йому на праві приватної власності. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] . Після смерті батька заявниця звернулася до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки у свідоцтві про народження у заявниця по-батькові зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про смерть по-батькові зазначено як [PERSON] . На підставі викладеного, просить суд встановити факт, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Заявниця у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що на вимогах, викладених у своїй заяві наполягає та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Пятої Запорізької державної нотаріальної контори, у судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву з проханням суд розглянути справу за його відсутностності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] батько [PERSON] [PERSON] помер. (а.с. 10) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , належної йому на праві приватної власності. (а.с. 17) Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] . (а.с. 8, 9) Після смерті батька заявниця звернулася до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки у свідоцтві про народження у заявниця по-батькові зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про смерть по-батькові зазначено як [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Заявниця просить встановити юридичний факт, що вона [PERSON], є дочкою померлого [INFO] в с. Луки Малинського району Житомирської області [PERSON]. Зазначила, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], але вона не може оформити нотаріально прийняту спадщину, оскільки у свідоцтві про смерть батька записано прізвище [PERSON], а у свідоцтві про її народження записано прізвище батька [PERSON]. За життя батька його прізвище в різних документах написано по різному. Так, у посвідченні ветерана праці прізвище його значиться як [PERSON] а в пенсійному посвідченні [PERSON], у військовому квитку - записано [PERSON]. З трудової книжки видно, що прізвище батька [PERSON] було змінене на підставі паспорта виданого йому 23 грудня 1996 року Малинським РВ УМВС України в Житомирській області. В погосподарських книгах зареєстрованими значаться її батько [PERSON], вона [PERSON] /[PERSON] після реєстрації шлюбу/ мати [PERSON] і її брат [PERSON]. Заявниця та заінтересована особа в судове засідання не з'явилися, надіслали через канцелярію суду письмові заяви, просять справу розглянути у їх відсутність. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] в с. Луки Малинського району Житомирської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.З/. У свідоцтві про народження заявниці записано прізвище батька [PERSON] /а.с.5/. В належних померлому різних документах його прізвище написано по різному. Так, у посвідченні ветерана праці прізвище його значиться як [PERSON] /а.с.10/. В пенсійному посвідченні - [PERSON] /а.с.10/, у військовому квитку - [PERSON] /а.с.10/. З трудової книжки видно, що прізвище [PERSON] було змінене на підставі паспорта виданого йому 23 грудня 1996 року Малинським РВ УМВС України в Житомирській області /а.с.7/. В погосподарській книзі за 1971 рік зареєстрованими значаться [PERSON], [PERSON] /[PERSON] після реєстрації шлюбу, а.с.8/, [PERSON] і [PERSON] /а.с.6/. Отже, у різних документах прізвище померлого записано по різному, але ім"я та по батькові, число та рік народження, адреса проживання до смерті [PERSON] та його дружини [PERSON] не змінювалися. З довідки Луківської ради № 886 від 27.09.2010 року видно, що членами колгоспного двору записані батько [PERSON] його дружина [PERSON], вона - заявниця дочка та її брат [PERSON] Враховуючи, що заявниця не має можливості одержати або відновити документи, що посвідчують цей факт і у зв"язку з цим, не може вчинити дії пов"язані з оформленням нотаріально права власності на спадкове майно /а.с.9, 13,14/, суд визнає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач 21 травня 2010 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. Просить визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини у звязку з пропуском строку з поважної причини . В судовому засіданні вимоги підтримав повністю та пояснив, що 26 вересня 2006 року померла його матір [PERSON] . При житті [PERSON] склала заповіт на користь позивача. Прийняти спадщину після смерті матері не зміг , оскільки хворів , а в 2008 році , звернувшись до нотаріуса він дізнався , що пропущений строк для прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не зявився , надіслав до суду заяву відповідно до якої позов визнав повністю та просить його задовольнити . Заслухавши сторони , дослідивши надані докази , суд визнає , що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1272 п.3 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини на спадкове майно сплинув 26 березня 2007 року. До цієї дати позивач не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через поважні причини , оскільки хворів. Згідно копії свідоцтва про смерть № 043621 видно , що [PERSON] померла 26 вересня 2006 року. З копії свідоцтва про народження позивача видно , що в графі батьки зазначено : матір [PERSON] . З довідки Київської міської клінічної лікарні видно , що позивач з 01.02.2007 року по 20.02.2007 року перебував на амбулаторному лікуванні . Виходячи з наведеного суд вважає , що позов є обґрунтованим , таким , що підлягає задоволенню. Позивач від сплати судового збору на користь держави звільнений. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 37 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя у них є неповнолітня донька [PERSON], яка проживає із нею. Проте, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], 11.12.2002року народження, у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно. У попередньому судовому засіданні позивач не відмовилася від вимог. Пояснила, що вона працює, має достатню заробітну плату, щоб утримувати себе та дитину. Відповідач у попереднє судове засідання не з»явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.8). Відповідач спрямував до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, просить провести судове засідання без його особистої участі та постановити рішення у попередньому судовому засіданні, задовольнивши вимоги позивача у повному обсязі (а.с.9). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 cm. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому cm. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 cm. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від ЗО березня 2010 року розірвано шлюб між сторонами (а.с.З). Сторони є батьками дівчинки - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Дитина проживає із позивачем (а.с.4). Як вбачається із змісту cm. 180 CK України батьки зобов ^язані утримувати своїх дітей до досягнення їх повноліття. Сторони не можуть між собою домовитися про умови та способи утримання доньки. Позивач працює торговельним медичним представником TOB «МАРКО ФАРМ ЛТД», отримує у місяць 1 800 грн.(ас.5). Відповідач не спростував, що добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони не надали суду докази того, що відповідач має дохід. Дана обставини має істотне значення для присудження аліментів саме у твердій сумі, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

22 жовтня 2010 року Комунальна установа Сумської обласної ради «Атинський психоневрологічний інтернат» звернулась до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON], [INFO] в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з психічним захворюванням з дитинства. На даний час він проживає в Атинському психоневрологічному будинку-інтернаті і знаходиться на повному державному утриманні. Згідно рішення виконавчого комітету Білопільської міської ради недієздатному [PERSON] було призначено опікуна в особі медичної сестри Атинського психоневрологічного інтернату. Оскільки у підопічного близьких родичів не має, він потребує захисту майнових і особистих прав та інтересів та допомоги в їх забезпеченні. А тому заявник звернувся із даною заявою до суду. В судове засідання представник заявника [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала, просила призначити підопічному [PERSON] опікуна в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] Представник органу опіки та піклування Рижівської сільської ради в судове засідання не зявився. Рижівський сільський голова листом повідомив, що із заявою погоджується, просив розглянути справу без участі представника органу опіки і піклування сільської ради. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про призначення його опікуном, просив розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 7 липня 1977 року в м. Охтирка Сумської області та зареєстрований за адресою: с. Атинське (а. с. 4). Відповідно до довідки серії МСЕ № 140858, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а. с. 6). Рішенням Білопільського районного суду від 15 квітня 2002 року [PERSON] визнано недієздатним ( а. с. 5). Згідно висновку виконавчого комітету Рижівської сільської ради від 25 січня 2006 року медичну сестру Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] призначено опікуном підопічному [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Рижівської сільської ради, директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] можливо призначити опікуном [PERSON] Призначення [PERSON] опікуна в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] необхідно для отримання соціальних виплат через психоневрологічний інтернат. Таким чином, суд вважає за необхідне [PERSON] призначити опікуном в особі директора Комунальної установи Сумської обласної ради «Атинський психоневрологічний інтернат» - [PERSON], згідно подання органу опіки та піклування Рижівської сільської ради. Статтею 60 ЦК України, передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

22 жовтня 2010 року Комунальна установа Сумської обласної ради «Атинський психоневрологічний інтернат» звернулась до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON], [INFO] в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з психічним захворюванням з дитинства. На даний час він проживає в Атинському психоневрологічному будинку-інтернаті і знаходиться на повному державному утриманні. Згідно рішення виконавчого комітету Білопільської міської ради недієздатному [PERSON] було призначено опікуна в особі медичної сестри Атинського психоневрологічного інтернату. Оскільки у підопічного близьких родичів не має, він потребує захисту майнових і особистих прав та інтересів та допомоги в їх забезпеченні. А тому заявник звернувся із даною заявою до суду. В судове засідання представник заявника [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала, просила призначити підопічному [PERSON]Л опікуна в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] Представник органу опіки та піклування Рижівської сільської ради в судове засідання не зявився. Рижівський сільський голова листом повідомив, що із заявою погоджується, просив розглянути справу без участі представника органу опіки і піклування сільської ради. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про призначення його опікуном, просив розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 12 жовтня 1959 року в м. Кадіївка Ворошиловградської області та зареєстрований за адресою: с. Атинське (а. с. 7). Відповідно до довідки серії МСЕ № 008994, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а. с. 10). Рішенням Білопільського районного суду від 24 травня 2005 року [PERSON] визнано недієздатним ( а. с. 8). Згідно висновку виконавчого комітету Рижівської сільської ради від 25 січня 2006 року медичну сестру Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] призначено опікуном підопічному [PERSON], [INFO] (а. с. 9). Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Рижівської сільської ради, директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] можливо призначити опікуном [PERSON] Призначення [PERSON] опікуна в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] необхідно для отримання соціальних виплат через психоневрологічний інтернат. Таким чином суд вважає за необхідне [PERSON] призначити опікуном в особі директора Комунальної установи Сумської обласної ради «Атинський психоневрологічний інтернат» - [PERSON], згідно подання органу опіки та піклування Рижівської сільської ради. Статтею 60 ЦК України, передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

22 жовтня 2010 року Комунальна установа Сумської обласної ради «Атинський психоневрологічний інтернат» звернулась до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON], [INFO] в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з психічним захворюванням з дитинства. На даний час він проживає в Атинському психоневрологічному будинку-інтернаті і знаходиться на повному державному утриманні. Згідно рішення виконавчого комітету Білопільської міської ради недієздатному [PERSON] було призначено опікуна в особі медичної сестри Атинського психоневрологічного інтернату. Оскільки у підопічного близьких родичів не має, він потребує захисту майнових і особистих прав та інтересів та допомоги в їх забезпеченні. А тому заявник звернувся із даною заявою до суду. В судове засідання представник заявника [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала, просила призначити підопічному [PERSON] опікуна в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] Представник органу опіки та піклування Рижівської сільської ради в судове засідання не зявився. Рижівський сільський голова листом повідомив, що із заявою погоджується, просив розглянути справу без участі представника органу опіки і піклування сільської ради. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про призначення його опікуном, просив розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 6 жовтня 1958 року в м. Ромни Сумської області та зареєстрований за адресою: с. Атинське (а. с. 7-8). Відповідно до довідки № 315 від 1975 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а. с. 12). Рішенням Білопільського районного суду від 27 грудня 2001 року [PERSON] визнано недієздатним ( а. с. 9). Згідно висновку виконавчого комітету Рижівської сільської ради від 13 лютого 2003 року медичну сестру Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] призначено опікуном підопічному [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Рижівської сільської ради, директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] можливо призначити опікуном [PERSON] Призначення [PERSON] опікуна в особі директора Атинського психоневрологічного інтернату [PERSON] необхідно для отримання соціальних виплат через психоневрологічний інтернат. Таким чином, суд вважає за необхідне [PERSON] призначити опікуном в особі директора Комунальної установи Сумської обласної ради «Атинський психоневрологічний інтернат» - [PERSON], згідно подання органу опіки та піклування Рижівської сільської ради. Статтею 60 ЦК України, передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved