Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2007 року. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча може надавати, так як працездатний, інших утриманців не має, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в ромірі по 450 грн. щомісячно на дитину до її повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 250 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він проживає в господарстві своєї матері, на даний час офіційно ніде не працює, а працює по найму, тому він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, погоджується сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 200 грн.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Також встановлено, що [PERSON] офіційно ніде не працює, на даний час проживає в господарстві своєї матері, інших утриманців не має. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] ніде не працює, на даний час здійснює догляд за дитиною [PERSON], [INFO], до трьох років. Вищенаведене підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні, свідоцтвом про народження дитини, довідками Білянської сільської ради від 17 грудня 2010 року № 571 та 01 грудня 2010 року № 542. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, оскільки є працездатною молодою і здоровою людиною, обєктивних перешкод для працевлаштування він не має, і з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі по 450 гривень щомісячно на дитину. При визначенні розміру аліментів суд виходить з визначеного законом прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, оскільки він є працездатним, інших утриманців не має та не надав суду доказів того, що в силу обєктивних причин він неспроможний надавати матеріальне утримання дитині у такій сумі. Такий розмір аліментів забезпечить лише мінімальні потреби дитини і його зниження може призвести до негативних наслідків для її інтересів. При цьому суд також враховує, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, позивачка має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки відповідач є працездатний, інших утриманців не має, а тому може надавати матеріальну допомогу. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial