Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

16.08.2010р. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом (а.с.1), обґрунтовуючи вимоги тим, що 20.10.2009р. помер батько [PERSON] - [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина-житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в с.Байбузівка, вул.Гагаріна, 15, Савранського району, Одеської області. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, а саме: доглядала за будинком, садила город. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус в усній формі їй відмовила, так як будинок не був зареєстрований в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, та рекомендувала звернутися до суду з заявою про визнання права власності на будинок батька в порядку спадкування, у зв'язку з чим [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Савранського району Одеської області - голова [PERSON] сільської ради [PERSON] - в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, взявши до уваги визнання відповідачем позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 20.10.2009р. помер батько [PERSON], [INFO], - [PERSON], про що Виконкомом [PERSON] сільської ради Савранського району Одеської області 23.10.2009р. видано Свідоцтво про смерть, серія 1-ЖД №193598 (а.с.8). Родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] підтверджуються Свідоцтвом про народження останньої, серія І-ЯД №529848, виданим сільЗАГС с.Юрківка Шпиківського району Вінницької області 23.04.1952р., в якому зазначено, що батько [PERSON]. яка народилася 14.04.1952р., є [PERSON] (а.с.15). До дня своєї смерті він один проживав у власному будинку №15 по вул. Гагаріна в .Байбузівка, Савранського району, Одеської області, що підтверджується довідкою, виданою Виконкомом [PERSON] сільської ради Савранського району Одеської області 15.11.2010р. №717 (а.с.36). Відповідно до ч.І ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Таким чином, 0.10.2009р. була відкрита спадщина [PERSON], яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, в якому він проживав до дня своєї смерті. Відповідно до технічного паспорту даного домоволодіння, виготовленого Комунальним підприємством «Савранське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» станом на 31.05.2010р. (а.с.9-11), воно складається з житлового будинку, що позначений у технічному паспорті літерою «А», вартістю згідно висновку цього підприємства від .1.05.2010р. (а.с.4) - 35090,00грн., а також господарських будівель: гаражу - під літерою «Б», вартістю 18707,00грн., сараїв - під літерами «В» і «Г», вартістю відповідно 1325,00грн. і II 124,00грн., літньої кухні з погребом - під літерою «Д», вартістю 17917,00грн., та споруд - I- II, №1-3, вартістю 5850,00грн., а всього загальна вартість домоволодіння складає 100013,00грн. Своє майно він нікому не заповідав. У разі відсутності заповіту - спадкування здійснюється за законом відповідно до черговості спадкоємців (ч.2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], крім [PERSON], є [PERSON] (прізвище до шлюбу - «Черниш») [PERSON], [INFO], які проживали окремо від спадкодавця. Родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] підтверджуються Свідоцтвом про її народження, серія І-ЯР №809802, виданим Виконкомом Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області 01.09.1958р., в якому зазначено, що батько [PERSON], яка народилася 15.08.19582р., є [PERSON] (а.с.14), зміна прізвища на «Шпитко» - Свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ЖД №483462, виданим сільЗАГС с.Концеба, Савранського району, Одеської області, 12.07.1981р. (а.с.18). Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, та дружини, яка його пережила, немає. Згідно з ч.І ст. 1269 ЦК України, ч.І ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом строк, що підтверджується листом Савранської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 02.11.2010р. №586/01-14, в якому зазначено, що 15.12.2009р. на майно померлого [PERSON] відкрито спадкову справу за №248/2009 за заявою про прийняття спадщини за законом [PERSON] (а.с.28). Інша його спадкоємиця за законом першої черги - [PERSON], яка є представником позивачки [PERSON] по цій справі, спадщину не прийняла (в розумінні ч.І ст. 1272 ЦК України) і не бажає цього робити на майбутнє, що також підтвердила в судовому засіданні. Позивачка не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право спадкодавця на це майно. Як вбачається з довідки, виданої [PERSON] сільською радою Савранського району Одеської області від 15.11.2010р. №718, домоволодіння, яке розташовано по вул.Гагаріна, 15, в с.Байбузівка, Савранського району, Одеської області, зареєстровано у [PERSON] сільській раді в погосподарській книзі №3 за [PERSON] з 1958 року (а.с.35), земельна ділянка згідно довідок останньої від 11.10.2010р. за №№613, 614 становить 0,25га та є неприватизованою (а.с.37, 38). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою с.Байбузівка, вул.Гагаріна, 15, Савранського району, Одеської області, побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1958р. в [PERSON] сільській раці Савранського району за [PERSON], з того часу останній і був власником цього житлового будинку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Отже з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті був власником житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за законом до позивачки [PERSON]. Крім того, як зазначено у ч.2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а тому, враховуючи відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, на якій розміщено спадковий будинок з господарськими будівлями, то до спадкоємиці [PERSON] на підставі наведеної норми переходить право користування вказаною земельною ділянкою. Суд також враховує, що відповідно до ч.З ст.375 ЦПК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Як вбачається з висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Савранської районної державної адміністрації Одеської області від 16.11.2010р. за вих.№15-214 житловий будинок, розташований в с.Байбузівка, по вул.Гагаріна, 15, Савранського району. Одеської області, відповідає будівельним та санітарним нормам (а.с.29), а також нормативно- правовим актам з питань пожежної безпеки в України згідно висновку місцевого органу державного пожежного нагляду СНПД Савранського РВ ГУ МНС України в Одеській області від 16.11.2010р. за вих.№244 (а.с.30), та санітарним вимогам згідно висновку Савранської районної санітарно-епідеміологічної станції Одеської області від 16.11.2010р. за вих.№680 (а.с.31), а тому суд приходить до висновку, що даний житловий будинок побудований у відповідності до вимог чинного законодавства з додержанням архітектурних, санітарних та пожарних норм і правил, на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке відповідно до ст. 1298 цього кодексу видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з абз.4 п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. за №20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ) для того, щоб бути доведеним перед іншими особами, а оскільки правовстановлюючий документ, яким би посвідчувалося право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок, розташований в с.Байбузівка, по вул.Гагаріна, 15, Савранського району. Одеської області, відсутній, то і реєстрація права власності в БТІ не проводилась, а тому позивачка, яка прийняла спадщину відповідно до положень ч.ч.І, 2 ст. 1269, ч.І ст. 1270 ЦК України, позбавлена можливості оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.І ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 цього кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 цієї статті). Так власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням прав власності пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок, а також ураховуя визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved