Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В липні 2010 року Військова частина [NUMBER] звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення заподіяних державі збитків в розмірі 99 грн. 31 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що в грудні 2007 року наказом командира військової частини [NUMBER] від 19.12.07р. № 164, відповідно до п.п. «є» п.85 Положення «Про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України», затвердженого Указом Президента України від 07.11.01 № 1053/2001, солдат військової служби за контрактом [PERSON] був звільнений з військової служби в запас у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення. Під час проходження військової служби військовослужбовцю [PERSON] були видані предмети речового майна, строки носіння яких на момент звільнення останнього з військової служби не закінчилися. Відповідно до довідки -розрахунку № 74 залишкова вартість одержаного [PERSON] речового майна, обчислена пропорційно часові, що залишився до закінчення строків носіння цих предметів, з урахуванням зносу складає 99 гривень 31 копійки. Таким чином, станом на 01.03.2010 року заборгованість останнього перед військовою частиною [NUMBER] за речове майно - складає 99, 31 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач після звільнення, не прибув до розрахункової каси військової частини [NUMBER] для погашення вищевказаної заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідачів зазначену заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать повідомлення про одержання судових повісток, заяв про розгляд справи у його відсутності або про поважність причини неявки до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення представника позивача, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що дійсно в грудні 2007 року наказом командира військової частини [NUMBER] від 19.12.07р. № 164, відповідно до п.п. «є» п.85 Положення «Про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України», затвердженого Указом Президента України від 07.11.01 № 1053/2001, солдат військової служби за контрактом [PERSON] був звільнений з військової служби в запас у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення. Під час проходження військової служби військовослужбовцю [PERSON] були видані предмети речового майна, строки носіння яких на момент звільнення останнього з військової служби не закінчилися. Відповідно до довідки -розрахунку № 74 залишкова вартість одержаного [PERSON] речового майна, обчислена пропорційно часові, що залишився до закінчення строків носіння цих предметів, з урахуванням зносу складає 99 гривень 31 копійки. Таким чином, станом на 01.03.2010 року заборгованість останнього перед військовою частиною [NUMBER] за речове майно - складає 99, 31 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач після звільнення, не прибув до розрахункової каси військової частини [NUMBER] для погашення вищевказаної заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідачів зазначену заборгованість. Крім того, розрахункові рахунки військової частини [NUMBER] , на які поступають кошти з Державного бюджету для оплати послуг (КЕКВ 1135), в тому числі сплата судового збору, на підставі виконавчих документів (борг військової частини [NUMBER] за комунальні послуги), арештовані підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Миколаївській області. Таким чином, командування військової частини [NUMBER] , для належного захисту інтересів, на підставі ч.З ст. 82 ЦПК України, звертається до суду, стосовно звільнення від оплати судових витрат, за вищевказаним позовом. Відповідно до п. 29 «Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних сил та іншіх військових формувань у мирний час», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.04 № 1444 та наказу Міністра оборони України від 31.01.06 № 45 «Про заходу щодо виконання Постанови від 28.10.04 № 1444», у разі звільнення військовослужбовців у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з них з урахуванням зносу. Таким чином судом встановлено, що відповідач до теперешнього часу заборгованість за речове майно не відшкодував, чим державі, в особі бюджетної установи-військової частини [NUMBER] , завдані збитки. На підставі викладеного суд вважає позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. та державне мито в розмірі 51 грн.

Outcome: approved