Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]В, про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку та зобовязати відповідача стати на реєстраційний облік за місцем постійного проживання. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. В обґрунтування позовних вимог пояснив, що перебував до 5 липня 2010 року в шлюбі з відповідачем. 31-го грудня 2009 року, відповідач виїхала з квартири за адресою м. Рівне вул. 16 Липня 6.67 кв.7. Перед виїздом відповідач подала позовну заяву до Рівненського міського суду про розірвання шлюбу та стала проживати в квартирі за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 6.34, кв.86, яка належить їй згідно договору дарування від 23.09.1997 року. Факт не проживання відповідача підтверджують свідки, згідно складених актів в присутності представників ЖКП. Станом на день звернення до суду в квартирі зареєстровано 4 (чотири) особи. На даний час позивач безробітний, однак не може оформити субсидію тому що в квартирі зареєстрований відповідач, нараховуються платежі по квартплаті , виходячи з кількості зареєстрованих, у звязку з чим утворилася заборгованість по квартирній платі тому реєстрація відповідача перешкоджає в користуванні квартирою. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач тривалий час у квартирі не проживає, нею не цікавиться, не утримує і не сплачує комунальні послуги, має інше власне житло і сумісне проживання в квартирі не можливе, тому позивач просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в праві користування квартирою шляхом зняття її з реєстраційного обліку за адресою м.Рівне вул. 16 Липня 6.67 кв.7 та стати на реєстраційний облік за місцем постійного проживання за адресою: [INFO], 6.34, кВ.86. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши при цьому, що дійсно перебувала з Позивачем в шлюбі, та проживала в квартирі за адресою м.Рівне вул., 16 Липня, 6.67 кв.7, яка раніше належала її батькам. Однак у звязку з систематичними непорозумінням в сімї, конфліктами та застосуванням позивачем до неї, [PERSON]В, фізичного насильства вона змушена була подати на розлучення. 31 грудня 2009 року у звязку з хворобою доньки, була вимушена виїхати за місцем проживання останньої в місто Київ для надання допомоги по догляду за онуком. Повернулась до Рівного в кінці січня 2010 року, однак через черговий скандал влаштований Позивачем та погрозою фізичної розправи, 31 січня 2010 року була змушена втікати з квартири, на даний час проживає в квартирі за адресом м.Рівне, вул. Київська, 6.34, кв.86. У звязку з тим, що позивачем змінено замок у вхідних дверях квартири за адресою [ADDRESS] - позбавлена доступу до квартири, в якій по цей день знаходяться її речі. Незважаючи на те, що шлюб між сторонами 5 липня 2010 року розірвано, Позивач чинить їй перешкоди в доступі до квартири та користуванні своїм майном, крім того продовжує погрожувати фізичною розправою по телефону, а також приходить до неї на роботу та по місцю проживання, у звязку з чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Просить в задоволенні позову відмовити у звязку з безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]В, перевіривши їх узгодженість з матеріалами справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3580482 від 14 травня 2004 року, квартира в [ADDRESS] в рівних частинах по 1\\3 на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON]В, та [PERSON] Згідно будинкової книги для прописки громадян, проживаючих [INFO], по вул.. 16 Липня в місті Рівне, в даній квартирі зареєстровано 4 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З оглянутих в судовому засіданні актів затверджених начальником ЖКП „Промислове від 15 квітня, 23 червня, 22 липня 2010 року, які додаються до цієї позовної заяви вбачається, що на момент перевірки квартири [ADDRESS] відсутня. Однак дані акти, як докази по справі спростовуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні, тому вищевказані акти підписані свідками [PERSON] [PERSON] [PERSON], суд визнає не доказом тривалого не проживання відсутності [PERSON]В, в квартирі, а засвідченням факту відсутності відповідача в даній квартирі в момент складення Актів. Так, допитані, в судовому засіданні свідки суду показали: майстер ЖКП «Паркове» [PERSON]В, про те що оглядав квартири [ADDRESS] два рази і Відповідача не було вдома, однак на те чи були жіночі речі в квартирі він уваги не звертав, огляд квартири провадився за вказівкою начальника ЖКП по зверненню [PERSON]; [PERSON] зазначила, що дійсно була запрошена в квартиру Позивача та Відповідача для того щоб підписати даний акт про відсутність відповідачки за місцем проживання. Однак при цьому свідок зазначив, що є сусідкою сторін по справі, оскільки проживає в суміжній з ними квартирі, і підтвердила, що відповідач постійно проживала в даній квартирі, яка раніше належала її батькам, однак у звязку з постійними конфліктами з позивачем була вимушена залишити квартиру Свідок [PERSON] (син позивача та відповідача) суду показав, що на даний час проживає в квартирі батьків. 31 грудня 2010 року мама, [PERSON] поїхала в гості до своєї доньки в місто Київ, звідки повернулась в кінці січня 2010 року, 30 січня 2010 року після дня народження Позивача між батьками в черговий раз виник конфлікт після якого мама переїхала проживати в квартиру за адресою м.Рівне, вул. Київська, 6.34, кв.86, На початку весни 2010 року, батьком було замінено замок вхідних дверей квартири, а ключ мамі батько не надав, а також заборонив йому, [PERSON] запускати [PERSON] в квартиру без його,Позивача, присутності. Крім того, свідок пояснив, що між батьками тривалий час виникали та продовжують виникати конфліктні ситуації під час яких батько неодноразово погрожував матері фізичною розправою. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що є сусідами сторін по справі, стверджують, що відповідач постійно проживала у своїй квартирі, а в кінці січня 2010 року після чергового конфлікту [PERSON] змушена була переїхати проживати в іншу квартиру. Крім того, зазначили, що Відповідач неодноразово протягом 2010 року приходила до них в гості та пояснювала, що не може потрапити до себе в квартиру у звязку з заміною позивачем замка у вхідних дверях. В судовому засіданні було досліджено, б(шість) Постанов про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] та матеріали до них, з яких вбачається що Відповідач протягом 2008-2010 років неодноразово зверталась за допомогою до правоохоронних органів у звязку з погрозами застосувати фізичне насильство до неї з боку Позивача. Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні - громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Сторони не заперечують і на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд вважає встановленим те, що між сторонами тривалий час існують неприязні стосунки, що унеможливлює їх спільне проживання на одній житловій площі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, щодо необгрунтованості позовних вимог позивача оскільки відповідач не чинить жодних перешкод позивачу у користуванні належного йому на праві спільної часткової власності майна, а навпаки це позивач чинить перешкоди відповідачу в користуванні належним останній майном. З приводу тверджень позивача, що реєстрація відповідача та не проживання останньої тягне безпідставне нарахування квартирної платні спростовується твердженням свідка [PERSON]В, який пояснив, що нарахування здійснюється не за кількістю зареєстрованих мешканців а за житловою площею квартири. Крім того, позивачем суду не надано жодного доказу, щодо відмови йому в отриманні субсидії.

Outcome: dismissed