Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Вказала, що 21.04.1990року зареєструвала шлюб з [PERSON] від якого народився син [PERSON], 25.04.1991року народження. 06.08.2001року в органах РАЦС за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.09.1999року шлюб між ними було розірвано, однак продовжували проживати однією сімєю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. 13.02.2006року під час фактичних шлюбних відносин народилась донька [PERSON], батьком якої є відповідач. В грудні 2006року припинили шлюбні відносини, однак продовжують проживати в одній квартирі. В серпні 2007року звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя і 15.08.2007року в порядку забезпечення позову був накладений арешт на майно. В травні 2008року відповідач умовив примиритись, а тому звернулась до суду з заявою про залишення позову без розгляду. Після постановлення судом ухвали [PERSON] всупереч інтересам сімї продав автомобіль [PERSON], д.н. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію т/з ЕLС №266390 за 60000грн. З даного приводу в сімї відбувались суперечки, що вказує на те що примирення не відбулось. Зазначив, що під час проживання однією сімєю придбали квартиру на вул. К. Маркса, 8, за №31 в м. Кіровограді, згідно договору купівлі продажу від 22.04.2005року, а тому має право на ? її частини. Крім того, під час проживання однією сімєю придбали транспортні засоби автомобіль [PERSON] 1722, 1994року випуску, д.н. [NUMBER], який був проданий відповідачем; автомобіль МАН 19414, 1999року випуску, свідоцтво про реєстрацію РСА №763703 видане 15.12.2006року; автомобіль МАН 14.403, реєстраційний номер [NUMBER], 1997року випуску; напівпричіп «LAMBERET», реєстраційний номер [NUMBER], 1994року випуску; напівпричіп «RENDERS», реєстраційний номер [NUMBER], 1994року виготовлення. Просить суд визнати за позивачем право власності на ? частину квартири та кожного транспортного засобу або стягнути компенсацію у відповідній сумі. При розгляді справи представник позивача змінив вимоги відповідно до яких просить в порядку поділу майна виділити позивачу в натурі автомобіль [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 76703 від 15.12.2006року та напівпричіп «RENDERS», д.н. [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію РСА 763704 від 15.12.2006року, стягнути з [PERSON] на користь позивача компенсацію за половину вартості автомобіля [PERSON] Бенц 1722, 1994року випуску в розмірі 20000грн. та визнати з позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивач вимоги підтримав в повному обємі, посилаючись на обставини викладені в позові та змінах. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В попередніх судових засіданнях позов визнавав частково та пояснював, що дійсно один автомобіль [PERSON] продав за 5000 доларів США, згоден сплатити позивачу половину 2500 дол. США та передати у власність один автомобіль і причіп. Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення відповідно до яких вказав, що позов в частині визнання права власності за позивачем на ? частину квартири [ADDRESS] не підлягає задоволенню, так як дана знаходиться в іпотеці банку. Щодо решти майнових вимог вирішення спору залишив на розсуд суду, оскільки майнові інтереси АТ «УкрСиббанк» по даному майну відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в кінці 90х років сторони розлучились, однак продовжували проживати разом. Сергій утримував сімю, [PERSON] не працювала, однак бюджет мали спільний. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає сторони з 90х років. Приблизно в 1999році розлучились, однак продовжували проживати разом, робили ремонт в квартирі, святкували сімейні свята. Дружина не працювала, чоловік утримував сімю. З народженням другої дитини в сімї почались негаразди. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 1990року по 06.08.2001рік, що не заперечувалось сторонами та підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу. Однак, судом достовірно встановлено та підтверджується поясненнями двох свідків, сторони після розірвання шлюбу перебували у фактичних шлюбних відносинах до 2006року. В період фактичних шлюбних відносин у сторін народилась донька, згідно свідоцтва про народження [PERSON], 13.02.2006року народження, серії 1-ОЛ №020152 від 10.03.2006року, актовий запис 426, в якому батьком дитини зазначено [PERSON]. Відповідач визнав період вагітності [PERSON] 9 місяців - з 2005року по 2006рік, як період перебування у фактичних шлюбних відносинах. Під час шлюбу та фактичних шлюбних відносин сторони придбали транспортні засоби, два напівпричепа та в кредит квартиру [ADDRESS], що не заперечувалось відповідачем. В одному із судових засідань відповідач визнав, що судом розглядалась справа за позовом дружини про поділ майна, однак у звязку з примиренням вона позов залишила без розгляду, було знято арешт з майна і він продав один з автомобілів [PERSON] за 5000 доларів США, а тому згоден сплатити половину 2500дол. США. Крім того, погоджувався передати у власність [PERSON] один автомобіль та напівпричіп. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, враховуючи викладене, а також виходячи з позиції відповідача висловленої в судових засіданнях, щодо добровільної передачі у власність позивачу автомобіля, напівпричепа та половини коштів в сумі 2500 дол. США за проданий автомобіль [PERSON], суд вважає вимоги в даній частині такими, що підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи неподільність квартири [ADDRESS] та відсутність у сторін щодо даного майна пропозицій поділу, суд вважає за необхідне, на підставі вищевказаних норм закону, визнати за позивачем право власності на 1/2 її частини.

Outcome: approved