Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа сьома Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 18 червня 2010 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, з 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 21.05.1996 року за р.№ 2-273 та внесків, які знаходяться у ТВБВ № 10007/0284 філії - ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», рахунок № [NUMBER], відкритий 26.06.2003 року у сумі 1576 грн. 93 коп. Спадкоємці, які могли б прийняти спадщину відповідно до ст.ст. 1261-1263 Цивільного кодексу України (спадкоємці першої -третьої черги) відсутні, спадкоємицями померлої за законом на підставі ст. 1264 Цивільного кодексу України є падчерки спадкодавця, позивач та відповідач, які є співвласниками спірної квартири. На час відкриття спадщини позивач не була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, але фактично проживала разом з нею однією сім'єю з травня 2004 року до смерті [PERSON], вела з нею спільне господарство, була пов'язана спільним побутом. До судового засідання від представника позивача [PERSON], яка діє від імені позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 27.08.2010 року та зареєстрованої в реєстрі за реєстровим № 1185 (а.с. 23), надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просить задовльнити позовні вимоги у повному обсязі. До судового засідання від представника відповідача [PERSON], яка діє від імені відповідача на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 27.08.2010 року та зареєстрованої в реєстрі за реєстровим № 1191 (а.с. 42), надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, просить задовльнити позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності в порядку спадкування за законом і вважає встановленими такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.06.2010 року померла [PERSON]. Факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 175548, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 30 червня 2010 року, актовий запис № 190 (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, з 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 21.05.1996 року за р.№ 2-273 та внесків, які знаходяться у ТВБВ № 10007/0284 філії- ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», рахунок № [NUMBER], відкритий 26.06.2003 року у сумі 1576 грн. 93 коп. (а.с. 19, 25). Судом встановлено, що до дня смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою № 310, виданою Єдиним розрахунково-реєстраційним центром КП «ВРЕЖО»№ 13 м. Запоріжжя 27.08.2010 року. За вказаною адресою [PERSON] була зареєстрована одна (а.с. 16).. Співвласниками квартири, частина якої складає спадкове майно, є позивач - [PERSON] та відповідач, [PERSON], яким належить по 1/3 частині цієї квартири кожній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 21.05.1996 року за р.№ 2-273 та 11.10.1996 року за р. № 2-1515 (а.с. 19). Спадкоємці, які могли б прийняти спадщину відповідно до ст.ст. 1261-1263 Цивільного кодексу України (спадкоємці першої -третьої черги) відсутні, спадкоємицями померлої за законом на підставі ст. 1264 Цивільного кодексу України є падчерки спадкодавця, позивач та відповідач. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Тобто особи, які відносяться до четвертої черги спадкування за законом, повинні бути членом сім'ї спадкодавця та проживати зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років саме на день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 року до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Позивач є падчеркою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії І-ЖС № 258767, повторно виданим відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 23.07.1994 року, актовий запис № 206, свідоцтвом про народження [PERSON] серії VІ-УР, виданим Ленінським районним відділом ЗАГС м. Запоріжжя, 12.03.1964 року, актовий запис № 228, свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії ІІІ-КИ № 346788, виданим Жовтневим відділом ЗАГСу м. Дніпропетровська 08.10.1985 року, актовий запис № 299 (а.с. 10-12). З травня 2004 року до смерті [PERSON] позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем, вела з нею спільне господарство, була пов'язана спільним побутом. Зазначена обставина визнана відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], 27.08.2010 року за р.№ 1186, до Сьомої Запорізької державної нотаріальної контори. На підставі цієї заяви 02.09. 2010 року заведено спадкову справу за № 348 (а.с. 35-39). 19.08.2003 року між спадкодавцем, [PERSON], та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою за р.№ 2-2628. За цим договором 1/3 частина квартири [ADDRESS] переходила у власність [PERSON], взамін чого вона зобов'язувалася утримувати [PERSON] довічно. 17.09.2008 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-2469/2008 р. цей договір було розірвано, сторони повернулися в первісний стан, тобто за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 21.05.1996 року за р.№ 2-273. Указане рішення набрало законної сили 29.09.2008 року (а.с. 20). Після набрання законної сили рішенням суду, спадкодавець, [PERSON], не звернулася до БТІ для перереєстрації права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у раз втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, обрані позивачем способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved