Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 30 жовтня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/17-16/7290-11, на підставі якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 12000,00 грн. строком на 36 місяців з 30.10.2007р. по 29.10.2010р. під 24,00 % річних. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/17-16/7290-11 від 31 жовтня 2007 року, згідно якого поручитель прийняв на себе зобовязання у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобовязань в обсязі, заявленому банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, перерахувавши кошти на поточний рахунок. Оскільки [PERSON] виконувала свої зобовязання за кредитним договором неналежним чином, станом на 11.06.2010 року сума заборгованості за кредитним договором склала 7104,37 грн., з яких: непогашена сума кредиту 4259,34 грн., несплачені проценти 701,03 грн., пеня 2144,00 грн. Згідно п. 3.12 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом. Позичальник зобовязаний виконати вимоги кредитора про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором протягом не більше, ніж 30 календарних днів з моменту її предявлення. Позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу вих. № 3817 від 24.12.2009 року про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором, але відповідач своїх зобовязань не виконав. Направлену позивачем письмову вимогу згідно договору поруки поручитель залишив без задоволення. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 7104 грн. 37 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Тому суд ухвалив розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідачів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії кредитного договору № 014/17-16/7290-11 від 30.10.2007 вбачається, що 30.10.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір, на підставі якого банк надає позичальнику кредит в сумі 12000,00 грн. під 24,00 % річних строком на 36 місяців з 30.10.2007р. по 29.10.2010р. (а.с. 7-9). З копії договору поруки № 014/17-16/7290-11 від 31 жовтня 2007 року вбачається, що між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого поручитель прийняв на себе зобовязання у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобовязань в обсязі, заявленому банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку (а.с. 10-11). Після заключення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобовязання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлюється, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, у термін, зазначений у договорі, [PERSON] суму кредиту не повернула, тобто не виконала зобовязання за кредитним договором у встановлений строк. Відповідно до вимог ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Розрахунком заборгованості підтверджується, що сума заборгованості по кредитному договору № 014/17-16/7290-11 від 30 жовтня 2007 року складає 7104 грн. 37 коп. (а.с. 12). Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість у розмірі 7104 грн. 37 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки позов задовольняється, то з відповідачів необхідно стягнути і сплачене позивачем держмито у розмірі 71,04 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved