Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить провести звернення стягнення на 1\\2 ідеальну частину квартири [ADDRESS], яка належить відповідачці, для виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 30.06.2009р. та погашення суми боргу в розмірі 32500 грн. та 2734,93 долари США перед ним(позивачем), передати йому у власність вказану частину квартири і зарахувати різницю в розмірі 37018,35 грн., які знаходяться на депозитному рахунку суду, в користь відповідачки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони є власниками вказаної квартири по 1\\2 ідеальній частині. Відповідачка має перед ним боргові зобов»язання у вигляді 32500 грн. та 2734,93 долари США, які визначені зазначеним рішенням суду, та які, незважаючи на примусове виконання, не погашає. Відповідачка не працює, іншого майна, крім вказаної квартири, у неї немає. Позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Позивач вказав, що спільна дитина сторін проживає з ним та вони фактично не мають де проживати. Відповідачка позов заперечила. Вказала, що дійсно немає звідки сплачувати кошти, які стягнув з неї суд в користь позивача та на даний момент не сплатила їх зовсім. Не працює та не має іншого майна, крім частки у вказаній квартирі. Не погоджується на будь-яке відчуження її частини квартири. ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області в судове засідання не надіслав свого представника, хоча був у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового розгляду справи, не повідомив про причини неявки Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а згідно ч.3 останньої статті обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 30.06.2009р., яке набрало законної сили, зокрема, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 26.10.1995р. та під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.1999р. придбали квартиру [ADDRESS], яка стала обєктом права спільної сумісної власності та була зареєстрована за [PERSON]. Цим рішенням визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 ідеальну частину цієї квартири, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 32500 грн. та 2734,93 долари США, еквівалентній сумі у гривнях по курсу НБУ на час виконання рішення(а.с.7-9). Виконавчий лист від 06.08.2009р. виданий Дрогобицьким міськрайонним судом на підставі вказаного рішення суду про стягнення зазначених грошових коштів, перебуває на примусовому виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області. Така заборгованість не сплачена, а в позивачки не має іншого майна, крім 1\\2 частини зазначеної квартири, на яке може бути звернено стягнення(а.с.6). Згідно ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28.09.2010р. №258\\10 встановлено, що виділ в натурі частки [PERSON] у вигляді 1\\2 ідеальної частини у спірній однокімнатній квартирі неможливий через недостатність площ у відповідності до вимог Державних будівельних норм(ДБН В.2.2-15-2005), ринкова вартість цієї квартири станом на 27.09.2010р. становить 182300 грн., а вартість 1\\2 ідеальної її частини 91150 грн.(а.с.25-34). Таким чином, по справі встановлено, що відповідачка не сплатила та не сплачує коштів, які стягнуті з неї рішенням суду в користь позивача, не має іншого майна, крім 1\\2 ідеальної частини вказаної квартири, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, виділ в натурі її частки у цій квартирі неможливий, бо квартира однокімнатна(а.с.15) та має обмежену площу, відповідачка відмовляється продати свою частку в квартирі, а тому є всі підстави для переведення на позивача прав та обовязків відповідачки, як власника такої квартири, з проведенням відповідного перерахунку. Відповідно до п.п.2, 5, 6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Розмір заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 27.09.2010р.(визначення вартості квартири) становить 32500 грн. та 2734,93 доларів США. Курсу НБУ станом 27.09.2010р. встановлений у розмірі 790,94 грн. за 100 доларів США(а.с.42), а тому доларовий борг у переведенні на гривні становить 21631,65 грн.. Як наслідок, загальний розмір боргу в гривнях становить 54131,65 грн.. Вартість 1\\2 частки відповідачки у вказаній квартирі, як було зазначено, становить 91150 грн., тому при проведенні відповідного перерахунку з позивача слід стягнути в користь відповідачки 37018,35 грн. різниці між вартістю частини квартири та борговою сумою. До ухвалення рішення позивач перерахував на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області 37018,35 грн. для сплати зазначеної різниці(а.с.47).

Outcome: approved