overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить ухвалити рішення, в силу якого стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання, а саме за користування холодною водою в розмірі 412,31 грн., посилаючись на те, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], є користувачем послуг, наданих КП ВТП «Вода» по подачі холодної води, але оплату не вносить, в результаті чого утворилася зазначена заборгованість за період з 01.06.2007р. по 31.05.2010р. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та, у разі неявки відповідача, винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідача, повернулись без вручення адресату, що свідчить про його відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідач суду не надавав, тому, в силу ч.1 ст. 77 ЦПК України, відповідачі вважаються повідомленими належним чином про час і місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі зареєстрований і проживає в м. Харкові за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад родини та реєстрації. Відповідач має заборгованість по оплаті за надання холодної води в сумі 412,31 грн., що вбачається з розрахунку наданого позивачем, за період з 01.06.2007р. по 31.05.2010р. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за послуги водопостачання стягується у встановленому законом порядку. У відповідності зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно з п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004р.та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05р. № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобов'язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашає заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити у повному обсязі. Суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи та судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів \~про \~визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи її тим, що після смерті батьків відкрилася спадщина і позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, однак у встановлений Цивільним кодексом України строк позивач не звернувся із письмовою заявою \~про прийняття спадщини, оскільки працює тимчасово за межами України, та не встиг своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, після звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини за заповітом, отримав відмову в звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Просить суд \~визначити додатковий строк для прийняття \~спадщини та визнаьти за ним право власності на нерухоме майно. \~ Судом залучено 9 листопада 2010 року в якості співвідповідача Великоберезнянську сільську раду. Сторони в судове засідання не зявилися, \~подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з тим, представник позивача в своїй заяві вимоги про визнання права власності просить залишити без розгляду, вимоги що до продовження строку прийняття спадщини підтримує. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у \~відсутності сторін. \~ Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно пропустив строк прийняття спадщини, чим порушив вимоги ч.1. ст.1270 ЦК України, де для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ Проте, згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] пропустив встановлений строк для прийняття спадщини внаслідок поважних причин, \~тому суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. \~ Відповідач [PERSON], який є рідним братом позивача, не запречує проти прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

02.11.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем [PERSON] вбачається, що 23.02.1995 року зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, з відповідачем склалися неприязні стосунки. Відповідач влаштовує безпідставні сварки, зловживає спиртними напоями, не надає кошти в сім'ю. Спільно не проживають. Тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вдачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.02.1995 року у Демешківській сільській раді Галицького району (а.с.5). У шлюбі народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, склалися неприязні стосунки, спільно не проживають. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

08.11.2010р. позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 22.02.1997року у відділі РАГС виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, 26.02.2000р. народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з липня 2009р., коли сторони почали жити окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, виховання дитини, втрата почуття любові та поваги, що негативно влипало на подружні стосунки. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Строк на примирення, просила не надавати. Просила шлюб розірвати та винести заочне рішення в судовому засіданні за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання 24.11.2010р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення, про причини неявки суд не сповістив ( а.с. № 18). Таким чином, відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та винести по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, виховання дитини, втрату почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин з липня 2009р. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені більше року тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач, будучи повідомлений належним чином про дату та час слухання справи не надав суду заяв про надання строку на примирення або про незгоду з позовом, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з відповідачем по справі знаходилися в юридичному шлюбі. 17.03.2008 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовільнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] розірвали шлюб 17.03.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який знаходяться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває із відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 15.11.2008 року Комсомольським райвідділом РАГС м. Херсона, актовий запис № 386, від якого дітей не має. Причиною звернення до суду послужила та обставина, що поступово між сторонами стали погіршуватися взаємини, між ними часто виникали сварки і скандали, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо. Примирення та збереження сім`ї не можливі. Вважає, що за таких обставин сім`ю зберегти не можливо. Оскільки шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно та їх відновлення неможливе, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з викладених вище підстав, просив суд позов задовольнити, додатково пояснивши, що шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно, примирення між ними неможливо, подружжя мешкають окремо. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає необхідним вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення, так як сторони шлюбні стосунки припинили остаточно, їх шлюб носить формальний характер; при викладених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи, що відповідач є батьком їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає вона просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1 000 гривень щомісяця, починаючи від дня предявлення позову. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000,00грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення, розміщене у пресі, причина неявки суду невідома, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 20.03.2004р. відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 199, мають неповнолітню дитину доньку, [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із заявником. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивачка, звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на період свого навчання у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати дитину за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу до досягнення нею двадцяти трьох років, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що відповідач є її батьком. Відповідно довідки №193 від 13.09.2010 року [PERSON] є студенткою ІІ курсу факультету кібернетики денної форми навчання, спеціальності 020207 групи 2Д2 Херсонського національного технічного університету. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримування своєї дитини до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки [PERSON] продовжує навчання і, у звязку з цим, потребує матеріальної допомоги. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

11.10.2010 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 794 грн. 72 коп. та судові витрати. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 794 грн. 72 коп. Відповідач в судовому засіданні позов не визнавав, заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 815, ч. 3 ст. 820 ЦК України, ст. ст. 66, 68, 151, 153 ЖК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, п. 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані за рахунок власних коштів брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території за державними розцінками і тарифами згідно рішень органів місцевого самоврядування. [PERSON] отримала в дарунок на підставі договору дарування від 03.04.2008 року від [PERSON] 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] та відповідачу на праві власності, згідно зі свідоцтвом про право власності на житло №17827 від 22.12.1994 року. За період з квітня 2008 року по серпень 2010 року утворилася заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, оскільки співвласниками квартири [ADDRESS], зазначені послуги не сплачувалися протягом вказаного часу. Відповідно до квитанції від 15.09.2010 року, позивачка самостійно погасила заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в повному обсязі в сумі 1\~589 грн. 44 коп. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає половина внесеної суми за оплату послуг по утриманню будинку та прибудинкової території в розмірі 794 грн. 72 коп. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судовий збір в сумі 80 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власницею, проживає та прописана у [INFO]. Крім неї за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], який є її племінником. Відповідач за вказаною адресою не проживає і ніколи не проживав, комунальні витрати не сплачує. В звязку з викладеним, позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням вказаного будинку. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням вказаного будинку. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 07.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №5939 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно херсонського державного БТІ від 07.03.2006 року позивачка є власницею 41/200 частини буд. 76/74 по вул. Петренка у м. Херсоні. Як вбачається з домової книги [PERSON] [INFO] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 16.12.2009 року. Позивачка посилається в позові на ст.ст.71,72 ЖК України, проте вказані норми регулюють правовідносини у сфері користування житловими приміщеннями комунальної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що позов задоволенню підлягає на підставі ст. 405 ЦК України, оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщені менше одного року. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: dismissed