Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй, відповідачу та її померлому чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.01.1999 року. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлень в оформленні спадщини за причиною того, що у свідоцтві про право власності на квартиру не вказана частка померлого та було запропоновано звернутися до суду для визначення часток у праві спільної сумісної власності. З урахуванням зазначеного просила визнати, що частки співвласників квартири [ADDRESS] Н.М., [PERSON] та [PERSON] складають по 1/3 частині. В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи Пятої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних депутатів 18.01.1999 року згідно з розпорядженням від 18.01.1999 року №5/166-99, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №176551 виданого 01.09.2007 року Відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] помер 20.08.2007 року, про що зроблений відповідний актовий запис №6826 (а.с.6). Таким чином, після смерті останнього відкрилась спадщина на належну йому частину квартири [ADDRESS]. В звязку з чим, позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому що згідно свідоцтва про право власності частки співвласників є спільними сумісними та не виділені частки померлого у спільному майні (а.с.5). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до с.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Оскільки частки співвласників с спільному майні не виділялись, спору з цього приводу між ними не було та відсутність заперечень з боку відповідача, а також враховуючи той факт, що не визначення часток у спільному майні перешкоджає на теперішній час позивачці в реалізації її права на отримання спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та слід визначити, що частка [PERSON], який помер 20 серпня 2007 року, що входить до складу спадкової маси, у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], складає 1/3 частини, а частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], складають по 1/3 частині. Право спільної сумісної власності на зазначену квартиру у відповідності до ст.372 ЦК України необхідно припинити. На підставі викладеного та

Outcome: partial