Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2009 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яку обгрунтовував тим, що відповідачем захвачено частину його земельної ділянки, чим йому завдано матеріальної шкоди, яка на думку позивача полягає в умисному перешкоджанні в використанні своєю власністю. Також позивач вважає, що відповідачем йому завдано і моральної шкоди, яка полягає в ігноруванні норм і правил добросусідства, приниженні людської гідності, позивач втратив спокій, душевну рівновагу. Посилаючись на викладене, на підставі ст.ст. 316,317,319,325,3373,386,387,1166,1167 ЦК раїни, ст.ст. 90,95,103,104,106,107,116,152,156,158 ЗК України позивач просив винести в натуру межові знаки між господарствами, що знаходяться за адресами: вул. Леніна, 283 та вул. Леніна, 285 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50000,00 грн. і 10000,00 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача зменшила позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди і просила стягнути 1000,00 грн. матеріальної шкоди. [PERSON] позовних вимог не визнала і на підставі ст. ст. 22,23,1166,1167 ЦК України звернулася в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення межових знаків, а також відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просила винести в натуру межові знаки між господарствами, що знаходяться за адресами: вул. Леніна, 283 та вул. Леніна, 285 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, а також стягнути з [PERSON] 70000,00 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 грн. моральної шкоди. Представник [PERSON] вимог зустрічного позову не визнала. Ухвалою Вишгородського районного суду провадження у справі за позовом [PERSON] та в справі за зустрічним позовом [PERSON] в частині позовних вимог про винесення в натуру межових знаків було закрито з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь в справі, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягають з таких міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому названим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказуючи як правову підставу своїх вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди Цивільного Кодексу України, які регулюють відносини щодо права власності на будинок та земельну ділянку, а також статті 1166 та 1167 ЦК України позивач був зобовязаний довести, що йому завдано такої шкоди. Позивач у підтвердження вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилається на ігнорування відповідачем норм і правил добросусідства, порушення прав власності, приниження людської гідності та інше, проте жодних доказів, які б вказували на порушення прав позивача ним та його представником не надано. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі держаних актів являється власником земельних ділянок площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового га 0,0531 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: с. Нові Петрівці, вул. Леніна, 283 Вишгородського району Київської області. Відповідач [PERSON] являється власником сусіднього домоволодіння №285 по вул. Леніна в с. Нові Петрівці Вишгородського району. Звернувшись у грудні 2009 року з зустрічним позовом до [PERSON] [PERSON] вказуючи на порушення її цивільних прав просила відшкодувати їй збитки, а саме витрати, які вона зробила та буде змушена робити для свого порушеного права. Завдані збитки за чотири роки [PERSON] оцінила в розмірі 70000,00 грн. крім цього, вона просила стягнути 20000,00 грн. моральної шкоди, яка полягає в її душевних стражданнях, ігноруванні норм і правил суспільного проживання, добросусідства. В судовому засіданні [PERSON] та її представник не довели, що протиправними діями [PERSON] їй завдано матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого [PERSON] позову та зустрічного позову [PERSON] Захисту підлягає лише порушене право. Оскільки [PERSON] та його представник, а також [PERSON] та її представник не довели, а суд не встановив, що їх права були порушеними і підлягали захисту, суд вважає доцільним відмовити у задоволені первісного та зустрічного позову через відсутність правових підстав для їх задоволення.

Outcome: dismissed