Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся в Радомишльський районний суд Житомирської області до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 22/33/08 від 04 лютого 2008 року, який був укладений між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (18 травня 2010 року ВАТ Всеукраїнський [PERSON] було перейменовано у Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON], яке є правонаступником всіх прав і обовязків ВАТ Всеукраїнський [PERSON]) та [PERSON], останньому було видано кредит в сумі 16800 гривень терміном до 04 лютого 2011 року зі сплатою 24 % річних. Відповідно до пунктів 3.2.5. та 3.2.6. зазначеного Кредитного договору у випадку невиконання чи не належного виконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника виконання боргових зобовязань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Станом на 25 жовтня 2010 року заборгованість відповідача складає 27778 гривень 02 копійки, з яких: -16147 гривень 54 копійки загальна заборгованість за кредитом; -8993 гривні 19 копійок відсотки за користування кредитом; -2637 гривень 29 копійок плата за пропуск платежів. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2010 року справу передано за підсудністю до Соломянського районного суду м. Києва. У судове засідання представник позивача не зявилась, через канцелярію суду подала заяву (а.с. 49), в якій просить розглядати справу у відсутність представника банку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 50) в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] 04 лютого 2008 року уклали кредитний договір в сумі 16800 гривень терміном до 04 лютого 2011 року зі сплатою 24 % річних, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № 22/33/08 (а.с. 10-14). Позивач змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», що підтверджується статутом (а.с. 4-8). Відповідно до пунктів 3.2.5. та 3.2.6. зазначеного Кредитного договору у випадку невиконання чи не належного виконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника виконання боргових зобовязань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Строк дії договору закінчився 04 лютого 2011 року, проте відповідач станом на час розгляду справи не повернув кредитні кошти, які на 25 жовтня 2010 року складали: -16147 гривень 54 копійки загальна заборгованість за кредитом; -8993 гривні 19 копійок відсотки за користування кредитом; -2637 гривень 29 копійок плата за пропуск платежів. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Сплата прострочених відсотків, плати за пропуск платежів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 25 жовтня 2010 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 9). З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача також підлягають судові витрати в розмірі 277 гривень 78 копійок та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved