Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача ТОВ «Зернотранс», як власника джерела підвищеної безпеки матеріальну шкоду у сумі 123 054грн., моральну у сумі 20 000грн. на користь [PERSON] та на користь [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 8940грн. та моральну суму у розмірі 10\~000грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2009р. у 17.00 годині на 190км а-д Донецьк - Маріуполь, рухаючись в напрямку м. Донецьк, третя особа: водій [PERSON], керуючи належним ТОВ «Зернотранс» транспортним засобом Камаз державний номер [NUMBER], порушив вимоги правил дорожнього руху, що привело до дорожньо-транспортної пригоди, скоїв зіткнення його автомашині Тайота кемрі державний номер [NUMBER], який стояв на узбіччі. Вина водія [PERSON] доказана постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2009p. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за'ст.124 КУпАП. Дана постанова залишена без змін постановою Апеляційного Дніпропетровської області. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просять стягнути з власника джерела підвищеної безпеки ТОВ «Зернотранс» матеріальну шкоду у сумі 123 054грн., моральну у сумі - 20 000грн. на користь [PERSON] та на користь [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 8940грн. та моральну суму у розмірі 10 000грн. Також просить стягнути з відповідача судові витрати за надання юридичної допомоги у сумі 13 000грн., витрати за проведення авто - технічної експертизи у сумі 486грн. та витрати за проведення автотоварознавської експертизи у сумі - 600грн. Представник відповідача допитаний у судовому засіданні позов не визнав, оскільки [PERSON] порушив правила дорожнього руху, а саме: п. 3.34, 9.9, 9.11, 15.14, зупинив автомобіль в місці де зупинка не передбачена, не включив аварійну сигналізацію га не встановив позаду автомобіля аварійний знак, тобто дій позивача створили умови для ДПТ. Третя особа [PERSON] допитаний у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що дійсно він 16.01.2009р. керував на належному відповідачу транспортному засобі Камаз, був туман і він побачив автомобіль Тайота у безпосередній близькості, на автомобілі не були включені аварійні сигнали, знака аварійної зупинки, тому він не зміг уникнути ДПТ. Третя особа, представник УАСК «АСКА» до судового засідання не зявився, але надав листа слухати справу без його участі. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково по наступних підставах. Згідно зі ст. ст.1166-1167 ЦК України у випадку заподіяння шкоди особа, винна у її заподіянні, повинна відшкодувати заподіяні дим матеріальні збитки. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2009р. о 17 годині 190км. 300 м. автодороги Слав'янськ - Маріуполь водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з причепом, державний номер [NUMBER] не обравши у встановлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку під час туману, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий на узбіччі у попутному напрямку транспортний засіб Тайота Кемрі, державний номер [NUMBER] у темну пору доби, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді за ст.124 КпАП України /а.с.10/ Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2009року постанова Межіського районного суду Дніпропетровської області залишена без змін, /а.с.9/ Судом була призначена судово - автотехнічна експертиза згідно висновків якої у даній дорожній ситуації водій [PERSON] повинен був діяти згідно вимог 15.14 Правил дорожнього руху, згідно яким, в наслідок вимушеної зупинки у місце де зупинка заборонена, водій повинен був прийняти усі засоби, що б убрати транспортний засіб. Водій [PERSON] слід було діяти згідно вимог п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, повинен був * рухатись з такою швидкістю, щоб мати можливість зупинити транспортний засіб у межах оглядності дороги та при виникненні перешкоди для руху, яке водій обєктивно може обнаружити, негайно прийняти засоби щодо зниження швидкості в плоть до повної зупинки транспортного засобу, /а.с.80-86/ Таким чином суд приходить до висновку, щодо обоюдної провини водії транспортних засобів, але згідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанов) суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути заподіяну шкоду з [PERSON], оскільки саме у відношенні нього складено адміністративний протокол та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Згідно висновку автотоваровідної незалежної оцінки (висновок спеціаліста) вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля - позивачу складає 114 114грн. (а.с. 12-26). Згідно з матеріалів справи вбачається, що Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» у звязку з ДТП, яка відбулась 16.01.2009р. за участю автомобіля Тайота Кемрі держаний номер сплатила [PERSON] страхову компенсацію у сумі 24 990грн./ а.с.45-46,61-62/ Оскільки з висновків експертизи вбачається обоюдна вина водії, то суд вважає, що доцільно буде стягнути з [PERSON] половину вартості автомобіля Тайота Кемрі (114 114грн. - 24990грн. : 2 = 44 562грн.) З пояснень позивачів в матеріалах адміністративної справи вбачається, що вони відмовились від медичної допомоги, не постраждали, травм та пошкоджень не отримали /а.с. 16. 18 адм. мат./, тому від відмовляє їм у частині вимог, що стосуються оплати на лікування у сумі 8940грн. кожному. Що стосується заявлених позивачами позовних вимог в частині стягнення на їх користь моральної шкоди в сумі 20.000грн. на користь [PERSON] та 10 000грн. на користь [PERSON], суд вважає, що позивачі не обгрунтували вказану суму цієї шкоди, значно завищивши її. Суд вважає доцільним в цій частині позовні вимоги позивачів задовольнити частково, а саме стягнути на користь позивача [PERSON] з відповідача на відшкодування завданої йому моральної шкоди - 2000 грн., на користь [PERSON] - 1000 грн., оскільки позивачі дійсно перенесли стрес, внаслідок ДТП. Тобто вони не надали доказів і обгрунтувань заявленої ними суми моральної шкоди. У відповідності зі ст.88 ІГПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору (17грн. +17грн.89,40грн.+1230,54грн. =1353,94грн.), 1200 грн. ІТО, 486грн. та 600грн. - оплата експертизи. Що стосується стягнення з відповідача витрат на юридичну допомогу у сумі 13 000грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при КМУ 1.10.1999р., єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар, який має бути законним, розумно обґрунтованим за розміром, при визначені якого береться до уваги і необхідність виїзду адвоката у відрядження. З матеріалів справи вбачається, що за надання правової допомоги [PERSON] заплатив гонорар у сумі 10 000грн. Ця сума і підлягає стягненню. На підставі ст'.ст.1166-1167, 1187 ЦК України,

Outcome: partial