Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач 26 травня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 06 жовтня 2009 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вона є єдиним спадкоємцем вказаного спадкового майна за заповітом, складеним [PERSON] 27 вересня 1994 року та посвідченим Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №6-1473. Однак, у встановлений законодавством шестимісячний строк, вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась з поважних причин, тому як на той період часу хворіла. У зв'язку з тим, що на теперішній час вона не має змоги розпоряджатися успадкованим майном, в неї виникла необхідність належним чином оформити документи на спадщину. Тому змушена була звернутися до суду і просить визначити їй додатковий строк для звернення до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 06 жовтня 2009 року, терміном в два місяці. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач - Територіальна громада в особі [PERSON] міської ради, в особі свого представника, не зявився. Про день, місце та час судового засідання сповіщені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за відсутності їх представника не надходило. В судове засідання третя особа - Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, не зявилась. Про день, місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. До суду надіслали письмову заяву, в якій просять розгляд справи провести за відсутності їх представника відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 06 жовтня 2009 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [PERSON] реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 13 жовтня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №7150 (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на частину квартири №110 будинку №12 на по вул. Метробудівська в м. Дніпропетровську, яка належала їй на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 листопада 1993 року виконавчим комітетом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 17 листопада 1993 року за №Л-1085 та зареєстрованого МЕТІ м. Дніпропетровська в реєстровій книзі №9п-56 (а.с.10). Одночасно встановлено, що [PERSON] 27 вересня 1994 року було складено заповіт, посвідчений та зареєстрований Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою в реєстрі за №6-1473, згідно якого на випадок своє смерті нею зроблено розпорядження, за яким все належне їй майно вона заповіла [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори за №2762 від 20 листопада 2010 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Разом з тим, судом вбачається, що після смерті матері позивач, у встановлений законом шестимісячний строк, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому як в даний період часу хворіла (а.с.13). Крім зазначеного в матеріалах справи мається заява [PERSON] до Другої ДДНК, посвідчена 06 квітня 2010 року Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-657, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.6). Таким чйном, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що визначений законом строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивачем безперечно пропущено з поважних причин. В свою чергу, відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тож, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для звернення нею із заявою про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, терміном в два місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved