Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобілю дійсним, визнання права власності на автомобіль та звільнення автомобілю з-під арешту. Свої вимоги мотивують тим, що 28.11.2008 року позивачі та відповідач уклали договір купівлі-продажу автомобілю марки «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску шасі № У6БІ 1030760103324, реєстраційний № «СА 3601 АІ», зареєстрованого у Золотоніському МРЕВ ДАІ 05.12.2006 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САС № 008478. За автомобіль відповідач отримав кошти в сумі 16500 грн. у присутності своєї дружини, дочки та [PERSON]. Потім сторони поїхали до «Приватбанку», де [PERSON] сплатив залишок по кредиту та отримав право на відчудження автомобіля. В той же день, 28.11.2008 року, відповідач видав на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] довіреність на право користування та розпорядження автомобілем марки «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску шасі № У6Б11030760103324, реєстраційний № «СА 3601 АІ», зареєстрованого у Золотоніському МРЕВ ДАІ 05.12.2006 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САС № 008478, виданого там же. Довіреність видана з правом продажу за встановленим законом порядку, обміну, страхування, здачі в оренду, передачі в позичку, зміни номерних агрегатів та вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях. Тоді ж [PERSON] запевнив позивачів, що перереєстрацію автомобіля у МРЕВ ДАІ м. Золотоноші на них зробить у найближчий час. На той час у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було скрутне матеріальне положення, і вони погодились відкласти перереєстрацію автомобіля в МРЕВ на більш пізній термін. Проте дану обіцянку [PERSON] не виконав по теперішній час і на неодноразові звернення позивачів щоразу просив зачекати із вирішенням питання перереєстрації автомобіля. У червні 2010 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вирішили продати зазначений автомобіль, але нотаріус повідомив їм, що згідно судового наказу № 2-М48 від 17.04.2009 року, винесеного Золотоніським міськрайонним судом на автомобіль марки «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску шасі № У6Б11030760103324, реєстраційний № «СА 3601 АІ», накладено арешт. Так як сторони домовились щодо всіх істотний умов договору купівлі-продажу автомобіля та відбулося повне його виконання і фактичними власниками автомобіля з 28 листопада 2008 року є позивачі, які не можуть користуватись та розпоряджатись своїм майном на свій розсуд, а тому змушені були звернутись до суду з вищезазначеним позовом. У судове засідання позивач [PERSON], його представник - адвокат [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, направивши до суду заяву, в якій підтримали свої позовні вимоги, просили справу розглядати за їх відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] неодноразово не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце судового розгляду справи ставився до відому через оголошення у пресі. Представник третьої особи по справі - відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи ставився до відому належним чином. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочиню для якого законом встановслена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий право чин у разі спору може бути визнаний судом дійсним Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2008 року відповідач [PERSON] видав на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] довіреність на право користування та розпорядження автомобілем марки «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску, шасі № У6БІ1030760103324, реєстраційний № «СА 3601 АІ», зареєстрованого у Золотоніському МРЕВ ДАІ 05.12.2006 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САС № 008478, виданого там же. Довіреність видана з правом продажу за встановленим законом порядку, обміну, страхування, здачі в оренду, передачі в позичку зміни номерних агрегатів та вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] Золотоніським відділенням ПАТ КБ «ПриватБанк» від 18.10.2010 року № 2623, кредит на придбання легкового автомобіля «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску, державний номер «СА 3601 АІ» погашений зобовязання перед ПАТ КБ «ПриватВанком» виконані в повному обсязі. Тобто сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося часткове виконання договору, що також стверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, але продавець ухиляється від належного оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та перереєстрації його в МРЕВ ДАІ, суд вважає за можливе визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску, шасі № У6БІ 1030760103324, реєстраційний № «СА 3601 АІ», зареєстрованого у Золотоніському МРЕВ ДАІ 05.12.2006 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САС № 008478, виданого там же, укладений між [PERSON] - з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] - з другої сторони, та визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на автомобіль марки «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску, шасі № У6Б11030760103324, реєстраційний № «СА 3601 АІ». Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 27.10.2010 року на підставі судового наказу № 2-Н-48 від 17.04.2009 року накладено арешт на все рухоме майно боржника [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. Оскільки власниками автомобіля марки «ЗАЗ-110307», 2006 року випуску, шасі У6БІ 1030760103324, реєстраційний № «СА 3601 АІ» є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], то з метою захисту права власності позивачів на зазначене рухоме майно слід звільнити зазначений автомобіль з-під арешту. За таких обставин, суд вважає, що позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. Також суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів судових витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved