Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-31 00:00:00

14 січня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 2 вересня 2005 року померла його баба [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Після смерті баби відкрилась спадщина, яку позивач своєчасно на себе не оформив у звязку із скрутним матеріальним становищем та незнанням вимог чинного законодавства. Коли [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою щодо переоформлення спадщини баби на себе, то йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. А тому він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши письмову заяву про те, що позов підтримує, просив розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що бабою [PERSON] була [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БП №031710 [PERSON] померла 2 вересня 2005 року (а. с . 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району (а. с. 7-8). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Шкуратівської сільської ради 10 квітня 2000 року, зареєстрований у реєстрі за №52, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 5). З довідки Шкуратівської сільської ради вбачається, що [PERSON] постійно до дня смерті 2 вересня 2005 року проживала в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконавчим комітетом сільської ради 10 квітня 2000 року, не змінювався і не відмінявся. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки протягом шести місяців з дня смерті баби розпоряджався її речами, обробляв земельну ділянку (а. с. 9). Згідно довідки Білопільської державної нотаріальної контори від 21 січня 2011 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 2 вересня 2005 року, не заводилась (а. с. 15). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини у звязку із скрутним матеріальним становищем та незнанням вимог чинного законодавства. Через пропуск шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном. Суд визнає причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними і вважає за необхідне визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в один місяць з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного

Outcome: approved