Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що останній являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON],[INFO], мешканки [INFO]. Посилається на те, що відповідач утриманням та вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 2000 гривень щомісячно до його повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати, що були понесені нею у звязку з оздоровленням сина на курорті Туреччини в 1/3 частині в сумі 3130 гривень та 1500 гривень витрат на навчання в школі іноземних мов. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що він на даний час не займається підприємницькою діяльністю і не працює по найму, але має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі визначеному законом, а саме по 300 грн. щомісячно до його повноліття та незгідний оплачути навчання сина в школі іноземних мов, так як вважає дане навчання недоцільним, тому що у дошкільному закладі, який відвідує син, проходить навчання з англійської мови. Щодо відшкодування третьої частини витрат на оздоровлення сина, яке позивачка провела на курорті Туреччини, то даний відповинок був оплачений сторонами спільно під час перебування у шлюбі, а тому дані вимоги [PERSON] не визнає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та [PERSON] 26.10.2003 року було укладено шлюб, який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.09.2010 року розірвано. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач тимчасово підприємницькою діяльністю не займається, доходу, відповідно до довідки № 90/17-044 від 25.01.2001 року виданої ДПІ в Кіцманському районі, не отримує, однак він є працездатним, хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому, суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дитині. \~Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти в твердій грошові сумі на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 300 гривень щомісячно до його повноліття з дня подачі позову. Стаття 185 СК України, вказує, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно довідки від 27.11.2010 року, виданої школою іноземних мов «АВС клас», вбачається, що [PERSON] дійсно займається в даній школі. Вартість річного курсу складає 3\~000 грн. і станом на час розгляду справи позивачкою оплачено вартість навчання в сумі 1\~500 грн. Тому, з [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] часткові витрати оплати навчання сина [PERSON], [INFO], в школі іноземних мов «АВС клас» в сумі 1500 гривень. Щодо вимоги позивачки про відшкодування відповідачам [PERSON] часткових витрат, понесених нею у звязку з оздоровленням сина на курорті Туреччини, то вони не підлягають до задоволення, так як вони не викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо і дане оздоровлення сина проводилось під час перебування сторін у шлюбі. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial