overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача, в якому зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 06.10.2007 р. Від цього шлюбу в сім'ї народилася дочка [PERSON],20.11.2008 р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка покликається на те, що з травня 2009 р. сторони проживають окремо, відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку змогу, оскільки їздить на заробітки в Польщу. Дитина потребує лікування і для цього потрібні великі кошти. Відповідач зароблені гроші витрачає на себе. У зв'язку з цим просить стягувати аліменти з відповідача в розмірі 400 грн. щомісячно. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Позивач дала пояснення про те, що відповідач не бере участі в утриманні дитини. Вона немає змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач має змогу матеріально утримувати дитину, однак ухиляється від виконання батьківського обов'язку. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що відповідач згідний сплачувати аліменти, в розмірі по 350 грн. на дитину, оскільки він не працює, однак підтвердив той факт, що дійсно їздить на заробітки в Польщу. Стан здоров'я його задовільний, інших аліментних зобов'язань немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 06.10.2007 року (а.с.2). Від цього шлюбу у подружжя народилась дочка [PERSON],[INFO] (а.с.З), дитина перебуває на утриманні матері (а.с.4). Позивачка не працює, інших доходів немає (а.с.18-20). Відповідач не працює, однак як підтвердив джерелом його доходів є тимчасові заробітки в Польщі, інших доходів не має (а.с.24-26), інших утриманців в нього немає. Згідно чинного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.12.2010 р. прожитковий мінімум на дитину до гести років становить 799 грн. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатною особою, і за станом здоров'я не має обмежень щодо зайняття ним трудовою діяльністю. Крім цього суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір'ю та стан здоров'я дитини, яка постійно хворіє (а.с.5-7,11). Разом з тим суд вважає, що оскільки обов'язок по утриманні дитини лежить на обох батьках в однаковій мірі, справедливим буде стягнення аліментів в розмірі заявленому позивачем, що дасть змогу при виконанні обов'язку по утриманні дитини обома батьками, забезпечити прожитковий мінімум для дитини та буде достатнім для забезпечення потреб дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В позовній заяві вона зіслалася на те, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1994 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між ними припинено з квітня 2008 року. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із копії свідоцтва про народження І-КИ № 450467, виданого 15.09.1998 року виконкомом Шевченківської сільської ради народних депутатів Васильківського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.З). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 279732 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.12.1994 року, який зареєстрований виконкомом Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовим записом № 12. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Посилалась на те, що відповідач є батьком дитини, допомоги на утримання не надає. Просила суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач направив до суду заяву, в якій позов визнав, розгляд справи просить проводити без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 8 серпня 2005 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 18.01.2006 року народжнення яка знаходиться на утриманні матері, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн., від сплати якого звільнений позивач та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] предявила до суду позов про розірвання шлюбу, укладеного 24 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №06, відповідач [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.01.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстровано вперше. Від цього шлюбу народився син [PERSON] 28жовтня [INFO]. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначила те, що з відповідачем не підтримуються подружні відносини з травня 2009року,не допомагає матеріально,не спілкується з сином , не ведеться спільне господарство. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, зазначила, що збереження сімї суперечить її інтересам оскільки сімя не існує вже тривалий час, відповідач проживає в іншому населеному пункт і,після народження дитини припинив спілкування, матеріально не допомагає, шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.12), причину неявки суду не повідомив ,заяви про відкладення справи на адресу суд не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 24 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Купенко) [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №06 /а.с.3/. Від шлюб, вони мають одну дитину сина [PERSON] [INFO], який проживає з матірю позивачкою по справі та перебуває на її утримані. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать їхнім інтересам, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачці, зважаючи на її вимогу, необхідно залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обгрунтування позову вона зазначила, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час вони проживають окремо, вона потребує матеріальної допомоги на утримання дітей, відповідач ухиляється від свого обовязку щодо їх утримання, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частині з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, до їх повноліття. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач позов визнав і просив розглянути справу без нього, про що також подав заяву. У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач позов визнав, він більше нікого на утриманні не має, позов підтверджується копіями правовстановлюючих документів: копією свідоцтва про шлюб сторін (а.с.З), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.4-5), довідкою про знаходження дітей на утриманні позивачки (а.с.6). Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 51 гривна і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. У позові вказує, що 30.09.2008 контролерами позивача була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення, за адресою, де проживає відповідач м. Запоріжжя, вул.. Нестерова, 3. Перевіркою встановлено порушення Правил. По даному факту порушень було складено відповідні акти. Була визначена кількість електроенергії, що не обліковувалася, та виписаний рахунок в сумі 3129,77 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. У позові вказує, що 12.11.2008 року електромонтерами позивача була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила), за адресою, де проживає відповідач м. Запоріжжя, вул. Слави, 49. Перевіркою встановлено порушення Правил. По даному факту порушення був складений відповідний акт. Була визначена кількість електроенергії, що не обліковувалася, вартість якої склала 6590, 53 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго вказану суму і судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги по вказаних підставах, просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину не явки суду не повідомив. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, вислухавши пояснення, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню по нижченаведених підставах. Згідно Правил споживач несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок порушення правил користування електроенергією. Судом встановлено, що 12.11.2008 року електромонтерами позивача була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення, за адресою, м. Запоріжжя, вул. Слави, 49. Перевіркою встановлено порушення Правил самовільне підключення електропроводки до електричної мережі , що є власністю споживача поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії підключення електророзетки, приховано. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилався на те, що відповідачем було допущено виявлене за вищевказаними актом порушення Правил. Проте суду були надані лише докази наявності самої наявності порушення Правил, проте не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що таке порушення Правил сталося через вину відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. У позові вказує, що 19.11.2007 року електромонтерами позивача була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила), за адресою, де проживає відповідач м. Запоріжжя, вул. Актюбінська 33-а. Перевіркою встановлено порушення Правил. По даному факту порушення був складений відповідний акт. Була визначена кількість електроенергії, що не обліковувалася, вартість якої склала 3755, 82 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго вказану суму і судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги по вказаних підставах, просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину не явки суду не повідомив. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, вислухавши пояснення, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню по нижченаведених підставах. Згідно Правил споживач несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок порушення правил користування електроенергією. Судом встановлено, що 19.11.2007 року електромонтерами позивача була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення, за адресою, м. Запоріжжя, вул. Актюбінській, 33-а. Перевіркою встановлено порушення Правил самовільне підключення електропроводки до електричної мережі , що є власністю споживача поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії підключення електророзетки, приховано. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилався на те, що відповідачем було допущено виявлене за вищевказаними актом порушення Правил. Проте суду були надані лише докази наявності самої наявності порушення Правил, проте не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що таке порушення Правил сталося через вину відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Прокурор Глибоцького району в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», від імені якого діє Глибоцький район електричних мереж, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих безобліковим користуванням електроенергією. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те. що 22 березня 2010 року представниками Глибоцького РЕМ ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» при перевірці будинку [PERSON] в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області виявлено порушення ним Правил користування електричною енергією для населення, а саме у самовільному безобліковому підключенні струмоприймачів до електромережі, про що складено акт №8-2923 від 7.04.2010 року. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з відповідача збитки, завдані безобліковим користуванням електроенергією в розмірі 2746,36 грн., а також судові витрати. Прокурор Івасюк Сергій Сергійович та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Згідно ст. 224 ЦПК України зі згоди прокурора та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення прокурора, представника Глибоцького РЕМ та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Глибоцького району в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», від імені якого діє Глибоцький район електричних мереж, підлягають задоволенню. Так, як вбачається з акту про порушення Правил користування електричною енергією побутовим абонентом №8-2923 від 21.02.2010 року відповідач порушив порядок споживання електроенергії, а саме накид на ввідні проводи та без облікове підключення до електромережі, чим порушив ПКЕЕН. Відповідно до розрахунку збитків по зазначеному вище акту про порушення Правил користування електричною енергією побутовим абонентом сума збитків, завданих відповідачем, становить 2746,36 грн. Вказаний факт підтверджується також і протоколом №1-91 засідання комісії Глибоцького РЕМ по розгляду актів про порушення «Правил користування електричною енергією для населення» від 07 квітня 2010 року. Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Глибоцького району в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», від імені якого діє Глибоцький район електричних мереж знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 623, 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач - АТ «УкрСиббанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №96/112-05 від 19 серпня 2005 року в сумі 10 902 грн. 81 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх договірних зобовязань, в результаті чого, станом на 18 жовтня 2010 року, його заборгованість, як поручителя за кредитом, процентами за користування кредитом та штрафними санкціями складає 10 902 грн. 81 коп. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, проте суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 19 серпня 2005 року між Приватним агропромисловим підприємством «Енергія» та позивачем укладено кредитний договір №96/112-05, згідно якого позивач надав кредит в розмірі 9550 грн., який ПАП «Енергія» зобовязалося повернути до 17 серпня 2006 року. Для забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором, позивачем, 19 серпня 2005 року було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON], за умовами якого поручитель зобовязався нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання зобовязань перед позивачем по погашенню одержаного ПАП «Енергія» кредиту. Позичальник фактично отримав кошти, проте оплати, згідно умов договору належно не проводив і станом на 18 жовтня 2010 року заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом та штрафними санкціями складає 10 902 грн. 81 коп. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім цього з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрат, що були сплачені ним при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved