overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

11 травня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку розташованого в м.Снігурівка по вулиці Ватутіна 56 Миколаївської області, та права власності на нього. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в 2000 році придбав спірний будинок у [PERSON] Договір купівлі-продажу в нотаріуса оформлений не був. Посилаючись на те, що він зі свого боку виконав всі істотні умови договору купівлі-продажу ,а саме: сплатив [PERSON]. - вартість будинку за домовленістю, весь час проживає в цьому будинку з указаного періоду. Просив постановити рішення яким визнати договір укладений на товарній біржі "Смарагд Південь" дійсним та визнати за ним право власності на будинок згідно договору. В судовому засіданні позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Допитана Васильківським міськрайонним судом Київської області за місцем свого проживання [PERSON] показала, що є дочкою і правонаступником [PERSON], просила слухати справу у її відсутності, позов визнала, заперечень не має, підтвердила, що позивач провів повний розрахунок за придбаний будинок.(а.с.24) Дослідивши докази суд прийшов наступного. Спір витікає з цивільних правовідносин, які виникли під час дії цивільного кодексу України 1963 року. Згідно торгового біржового контракту № 320-п складеного 18 листопада 2000 року на товарній біржі Смарагд-Південь [PERSON]. придбав будинок по вул. Ватутіна 56 в м.Снігурвка Миколаївської області.(а.с.5) Позивачем виконано всі умови договору. З наведених обставин випливає, що порушено право позивача за захистом яких він звернулася і заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.227 ЦК України в (ред.1963р.) договір купівлі-продажу жилого будинку має бути нотаріально посвідченим. Таким чином судом встановлено по договору купівлі-продажу спірного будинку вимоги закону передбачені ст.227 ЦК не виконані, але ст. 47 цього ж кодексу передбачає випадки визнання угод дійсними. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.4 постанови від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", щоб не допустити неправильного визнання дійсним угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК України в ред.1963 року, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона була нотаріально не посвідчена і чи не містить вона проти законних умов. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом установлено, що відповідач умисно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, доказів на невиконання покупцем умов договору-не надав

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

08 червня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану в с. Новокндакове Снігурівського району Миколаївської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В заяві вказала, що в 2002 році за вищевказаною адресою купив будинок, який знаходиться на земельній ділянці площею0.25 га, яка згідно державного акта перебуває у приватній власності [PERSON] та [PERSON] Відповідачі по справі, відмовились від належного оформлення відповідного документу відносно земельної ділянки, тому йому рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності на вказану земельну ділянку. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, показавши, що фактично позивач користується зазначеною земельною ділянкою, але не може належно нею розпорядитися. Просив визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку. Відповідач [PERSON] за дорученням від [PERSON] позов визнала, подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень не має \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши докази суд встановив наступне: [PERSON] та [PERSON] уклали з позивачем договір купівлі-продажу будинку розташованого в с. Новокондакове по вул.. Набережній 16 Снігурівського району Миколаївської області (а.с.7 ) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~21.01.1993 року рішенням № 8 Нововаслівської сільської ради народних депутатів від 21.01.93 р. [PERSON] та [PERSON] передано земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, яка розташована в с. Новокондакове по вул.. Набережній 16 Снігурівського району (а.с5 )\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачу, який придбав будинок за вищевказаною адресою відмовлено в оформлені державного акта на право приватної власності на землю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином судом в ході судового розгляду встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини, що регулюються цивільним законодавством, суд вважає встановленим порушення прав позивачки на оформлення права власності на земельну ділянку , на якій розташовано куплений нею будинок та інші господарські споруди. Таке не дає їй можливості відповідно користування і розпорядження належним майном, поскільки має місце відсутність належних державних актів, тому звернення до суду є обгрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.377 ЦК України, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

В квітні 2011 року ПАТ «[PERSON] комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості,. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що згідно кредитного договору від 14.12.2007 року № 1706-04/07 [PERSON], [PERSON] одержали у банку кредит в сумі 10000,00 грн. до 11.12.2009 року зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами. забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором був укладений договір поруки з [PERSON], відповідно до якого остання зобовязалася солідарно відповідати перед Банком за виконання зобовязань боржника за кредитним договором, у тому числі в сумі кредиту, відсотків за виконання кредиту та штрафних санкцій. Вказані умови кредитного договору позичальниками систематично порушувалися. Відповідачі своєчасно взяті на себе зобовязання не виконують. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 31.01.2011 р. складає 1322,грн. 59 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання слухати справу за його відсутністю, позов підтримує, просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату слухання справи були повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору № 1706-04/07 від 14.12.2007 року відповідачі отримали кредит у розмірі 10000,00 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON], [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконують, в звязку з чим, станом на 31.01.2011 р. за відповідачами виникла заборгованість в сумі 1322 грн. 59 коп., що складається з заборгованості по сплаті відсотків 135,62 грн., заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту 1107,43 грн., заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату відсотків 79,54 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідачі не сплачують у встановлені строки заборгованість по кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягуються судові витрати: 51грн. 00 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

12.04.2011 р. Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Свої вимоги мотивував тим, що 23.09.10 року відповідач в річці Інгул, в районі Аляудського моста, Миколаївської області, Центрального району незаконно виловив рибу промисловим знаряддям лову сіткою (без дозволу): 9 шт. карась, 5 шт. тарань, в зв'язку з чим був затриманий працівниками рибоохорони та притягнений до адміністративної відповідальності. 12.10.2010 року відповідач в річці Інгул в районі Старого Водопоя в м. Миколаєві, Ленінський р-н незаконно виловив рибу промисловим знаряддям лову сіткою (без дозволу): 9 шт. карась, 4 шт. тарань. Своїми діями відповідач порушив вимоги Правил рибальства, внаслідок чого рибним запасам був завданий збиток на суму 183,60 грн., який відповідач до теперішнього часу не відшкодував. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму збитку. Від позивача надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.09.2010 р. [PERSON] незаконно виловив промисловим знаряддям лову сіткою, рибу без дозволу, а саме: карась - 9 шт., тарань - 5 шт., в зв'язку з чим був затриманий працівниками рибоохорони та притягнений до адміністративної відповідальності, що підтверджується Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.10.2010 р. (справа №3-5348/10). 12.10.2010 року відповідач незаконно виловив промисловим знаряддям лову сіткою, рибу без дозволу, а саме: карась - 9 шт., тарань - 4 шт., в звязку з чим був затриманий працівниками рибоохорони та притягнений до адміністративної відповідальності,Ю що підтверджується Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.10 р. (справа 3-3696/10) Постанови відповідачем не оскаржені. Оскільки відповідач ловив рибу забороненим знаряддям лову без дозволу, ним були порушені вимоги Закону України "Про тваринний світ", Закону України "Про охорону навколишнього середовища" та Правила рибальства, регламентуючі порядок здійснення рибальства. Відповідно до такс для визначення розміру відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок незаконного лову або знищення цінних видів риб і інших об'єктів водного промислу, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.1998 р. № 32, відповідач своїми незаконними діями завдав рибним запасам збитку згідно наданому позивачем розрахунку в сумі 183,60 грн. Враховуючи зібрані у справі докази, а також згідно ст. 1166 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи в сумі 120 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

В травні 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно кредитного договору від 02.10.2007 року №400021846 [PERSON] одержала у банку кредит в сумі 3299,97грн. до 03.10.2010 року зі сплатою 10% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідачка своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 27.04.11 р. складає 2820 - грн. 20 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу. Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав, просив його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №400021846 від 02.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3299,97 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконує, в звязку з чим, станом на 27.04.11 р. за нею виникла заборгованість в сумі 2820грн. 20 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту 1847,36 грн., заборгованості по сплаті відсотків 131,34 грн., заборгованості по сплаті комісій за РО 841,50 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідачка не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягуються судові витрати: 51 грн. 00 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

В травні 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно кредитного договору від 27.07.2007 року №400014188 [PERSON] одержала у банку кредит в сумі 9855,90 грн. до 28.07.2010 року зі сплатою 6% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідачка своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 21.04.2011 р. складає 13\~970- грн. 85 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу. Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав, просив його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №400014188 від 27.07.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9855,90 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконує, в звязку з чим, станом на 24.04.11р. за нею виникла заборгованість в сумі 13 970 грн. 85 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 8047, 65 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 427, 05 грн., заборгованості по сплаті комісій за РО 5491, 64 грн., заборгованість по сплаті штрафних санкцій 4, 51 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідачка не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягуються судові витрати: 139 грн. 71 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

В травні 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно кредитного договору від 12.11.2007 року №400027184 [PERSON] одержала у банку кредит в сумі 9855,90 грн. до 13.12.2010 року зі сплатою 6% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідачка своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 27.04.2011 р. складає 13\~569 грн. 45 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу. Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав, просив його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №400027184 від 12.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9855,90 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконує, в звязку з чим, станом на 27.04.11р. за нею виникла заборгованість в сумі 13 569 грн. 45 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту- 8073, 72 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 465, 16 грн., заборгованості по сплаті комісій за РО 5030, 57 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідачка не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягуються судові витрати: 135 грн. 69 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстрований 30.04.1997 року, у звязку з тим, що фактичні шлюбні відносини між ними зупинені, сумісне господарство ними не ведеться. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та про те, що підтримує заявлені позовні вимоги /а.с. 20/. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та що визнає позовні вимоги /а.с. 21/. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, які є в матеріалах справи, вважаю, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1997 року відділом РАГС м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 267, що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 5/. Причиною розпаду сімї явилося відсутність взаємного розуміння та поваги, різні погляди на життя. З березня 2011 року сторони сумісно не проживають, шлюбні відносини між ними зупинені, примирення їх неможливе. Суд вважає, що при таких обставинах подальше зберігання сімї стало неможливим. Спору про розділ майна та виховання дитини у сторін немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільного сина. Посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина ВАДИМА [INFO], на даний час вони з відповідачем не проживають разом, шлюб розірваний. Відповідач допомогу на сина систематично не надає, тому хоче офіційно за рішенням суду отримувати аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач не з,явилася, до суду надано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному об,ємі. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, письмових заяв про відкладення розгляду справи не надійшло. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 2007 року, шлюб розірвано 26.11.2011 року. Від сумісного шлюбу мають сина ВАДИМА [INFO], який проживає разом з матірю. Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. У суду відсутні відомості, про те, що батько в добровільному порядку надає малолітньому сину матеріальну допомогу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню так як суд вважає, що позивач довела, що відповідач ухиляється від свого обовязку по утриманню їх спільної дитини. Відповідач являється працездатною особою, працює старшим охоронником в Товаристві з обмеженою відповідальністю АТБМаркет. Згідно своїх батьківських обовязків відповідач зобовязаний утримувати дітей. Стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Оскільки відповідач має працездатний вік, постійне місце роботи, то суд вважає, що в даному випадку з відповідача необхідно стягувати аліменти у частці. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, суд вважає, що даний розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі біля 900 гривень.

Outcome: approved