Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

У жовтні 2010 року до суду звернувся [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт належності йому заповіту від 24.11.1982р., який залишив [PERSON] , померлий [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] вказував, що [INFO] помер його дідусь по материнській лінії. Його мати [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON] ) є третьою особою у справі. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] 24 листопада 1982 року залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори, реєстровий № 1902, яким належний йому житловий будинок за вказаною адресою, він заповів йому - [PERSON] . Ним була прийнята спадщина, так як він зареєстрований разом із спадкодавцем та мешкає в зазначеному будинку, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. 28.09.2010р. він звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову долю в спадщині, що відкрилася після смерті зазначеного спадкодавця, немає, на момент смерті в зареєстрованому шлюбі спадкодавець не перебував. Проте йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що в заповіті допущена помилка в написанні його прізвища „ [PERSON] (російською мовою), а у свідоцтві про його народження та паспорті записано „ [PERSON] (російською мовою). Таким чином для оформлення його спадкових прав виникла необхідність в судовому порядку встановити юридичний факт- факт належності йому заповіту. Йому було рекомендовано звернутися до суду з вищевказаною заявою. Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав громадян розглядається у судовому порядку, просив заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник підтримав заяву на підставах, викладених в ній та просив задовольнити. Представник зацікавленої особи - П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши пояснення заявника, свідка [PERSON] , яка підтвердила, що померлий [PERSON] приходився рідним дідом її чоловіка [PERSON] , залишив заповіт на ім`я заявника, дослідивши і перевіривши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі п.5 ч.2 ст. 234, ст. 235, ст.ст. 256-259 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення, оскільки по справі встановлений і доведений факт належності [PERSON] заповіту [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори, реєстровий № 1902 від 24 листопада 1982 р. Як вбачається з матеріалів справи, а саме паспорту, виданого Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 10.12.2009 року прізвище заявника значиться як « [PERSON] ». З копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори, реєстровий № 1902 від 24 листопада 1982 р. вбачається, що [PERSON] своє майно заповів [PERSON] . Прізвище спадкоємця зазначено „ [PERSON] замість „ [PERSON] , що є опискою при написанні прізвища. Виправити помилку в позасудовому порядку неможливо. Факт належності [PERSON] заповіту [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого Жовтневим районним бюро ЗАГС Миколаївської області 15.07.1972 р., де прізвище заявника зазначено „ [PERSON] (російською мовою), копією посвідки про народження матері заявника [PERSON] , серії [NUMBER] , виданої 16.04.1946 року Жовтневим районним ЗАГС, копією свідоцтва про одруження матері заявника серії [NUMBER] , виданого 30.11.1963 року Жовтневим міським бюро ЗАГС, з якого вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на „ [PERSON] , копією виписки з будинкової книги, де значиться зареєстрованим та мешкає в спадковому будинку [PERSON] . Спадкоємців, які мають право на обов`язкову долю в спадщині, що відкрилася після смерті [PERSON] в порядку ст. 1241(535) ЦК України немає. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати свої права як спадкоємця за вказаним заповітом.

Outcome: approved