Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

02.03.2011р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить виселити [PERSON] з житлового будинку №47 по вул.Комсомольській м.Приморська, без надання іншого житла. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею домоволодіння по вул.Комсомольській 47 м.Приморська. В 2005 році, за її згодою, у вказаному будинку почала проживати без реєстрації [PERSON] Строк проживання сторонами було обумовлено до першої вимоги позивачки. В січні 2010 року, вона звернулася до [PERSON] з проханням звільнити будинок. Однак, на сьогоднішній день відповідачка в добровільному порядку не бажає виселитися з будинку, чим чинить їй перешкоди, як власнику, в розпорядженні своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~25.03.2011р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку №47 по вул.Комсомольській м.Приморська, укладений 25.06.2006р., вказуючи, що сторони повністю виконали умови цього договору. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги своєї довірительки та пояснив, що [PERSON] бажає продати будинок, а проживання в ньому [PERSON] перешкоджає цьому. Позов [PERSON] не визнав вказавши, що ніякого договору купівлі-продажу між сторонами не існує, а з розписок та об»яви в газеті не вбачається про який будинок йде мова. [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, а свій позов підтримали та пояснили, що у 2006р. зі щоденника «ЮГ-информ»[PERSON] дізналася про продаж будинку №47 по вул.Комсомольській. Вона домовилася з матір»ю [PERSON] [PERSON], яка діяла за довіреністю, про купівлю цього будинку за 5000 доларів США, що підтверджується розпискою від 25.05.2006р. Оскільки документи не були готові вона передала [PERSON] 3000 доларів США з умовою, що останні 2000 доларів передасть після нотаріального посвідчення договору. За згодою продавця вона вселилася у цей будинок, провела газ та зробила водопровід і не згодна з тим, що своїм проживанням вона порушує право власності [PERSON] Заслухавши учасників, свідків, дослідивши матеріали дійсної справи та справи №2-173\\09 Приморського райсуду, суд приходить до наступного. [PERSON] на праві власності належить домоволодіння по вул.Комсомольській 47 м.Приморська Запорізької області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.08.09р., рішенням Приморського райсуду по справі № 2-173/09 від 05.08.09р. та актом про право власності на земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно розпискам [PERSON] від 25.05.2006р. та 11.09.2006р. вона отримала від [PERSON] 3000 умовних одиниць за покупку будинку вартістю 5000 умовних одиниць. Інші гроші мають бути передані при оформлені документів у нотаріуса. Свідок [PERSON] пояснив, що він з дозволу [PERSON] проживав у [INFO], робив в ньому ремонт і декілька разів домовлявся про його купівлю, але кожен раз, коли він збирав потрібну суму грошей продавець збільшувала ціну. Допитаний як свідок син [PERSON] [PERSON] підтвердив пояснення своєї матері, стосовно її проживання в цьому будинку та умов його купівлі-продажу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суду не надано доказів того, що [PERSON] порушує право власності [PERSON], проживаючи в її будинку, оскільки вона сама не бажає в ньому проживати, а готує його до продажу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, позовні вимоги про виселення задоволенню не підлягають. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №6 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»зазначено, що вирішуючи спір щодо визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати те, що норма частини другої ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином підстав для задоволення позову [PERSON] також немає.

Outcome: dismissed