Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] (в подальшому позивач) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] (в подальшому відповідач) про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики. На підтвердження укладення договору відповідачем була надана відповідна розписка, згідно умов якої позивач позичив відповідачу 300 000 грн. Строком повернення суми договору є 02 лютого 2010 року. У визначений строк відповідач не повернув суму боргу. А тому він змушений був звернутися до суду з вимогою про повернення боргу в сумі 300 000 грн. Також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що не має зараз можливості повернути борг у звязку з скрутним матеріальним становищем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розписки від 01 жовтня 2003 року відповідач позичив у позивача гроші в сумі 300 000 грн., які зобовязувався повернути в строк до 02 лютого 2010 року. У встановлений строк відповідач свої зобовязання не виконав. У відповідності зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином відповідач повинний був повернути борг до 02 лютого 2010 року. Відповідно до ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. А тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме необхідно стягнути з позивача на користь відповідача борг в сумі 300 000 грн. Крім того, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача сплачені ним при подачі позову судовий збір в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved