Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, зазначивши, що 09.09.1994р. уклала шлюб з відповідачем. З 1997 року разом не проживають, 14.01.1999р. шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який постійно знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Після отримання базової загальної освіти син продовжує навчання в Запорізькому гідроенергетичному коледжі ЗДІА на контрактній формі навчання. Відповідач після розірвання шлюбних стосунків життям сина не цікавиться, у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина надавати відмовляється. Оскільки навчання сина у коледжі потребує значних матеріальних затрат, які позивачка не в змозі забезпечити самостійно, а стан здоровя та матеріальний стан відповідача дозволяють виділяти кошти на утримання дитини, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що визнає позов у повному обсязі, має постійне місце роботи працює водієм-експедитором в ТОВ «Колумб». Не зважаючи на наявність іншої неповнолітньої дитини, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого доходу, оскільки цей розмір якраз відповідає встановленому законом мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (СК) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено, що з 09.09.1994р. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], 14.01.1999р. шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом РАГС Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-ЖС №293336, виданим Відділом РАГС міськвиконкому м. Запоріжжя 06.09.1995р., актовий запис №343 (а.с.4). Неповнолітній син мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою КП «ВРЕЖО №6» №2696 від 29.09.2010 року (а.с.5). [PERSON] навчається на контрактній формі навчання в Запорізькому гідроенергетичному коледжі ЗДІА, що підтверджується договором №121 від 12.08.2010р. (а.с.5), квитанцією про оплату 1800 грн. за перший семестр навчання (а.с. 6). Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, на його навчання, відмовляється, проте не заперечує проти стягнення у судовому порядку аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу. Враховуючи, що відповідач визнає позов, аліментів на інших дітей не сплачує, має постійне місце роботи, беручи до уваги пояснення відповідача, що стан його здоровя та матеріальне становище його сімї дозволяють йому виділяти кошти у розмірі 1/3 частки від його доходу на утримання сина, і права іншої його неповнолітньої дитини цим порушені не будуть, суд дійшов висновку про можливість прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України щодо порядку оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи про стягнення аліментів, ч.3 ст. 88 ЦПК України, яка встановлює, що у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд присуджує стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved