Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

1.06.201Ороку ТОВ "Український промисловий банк" звернувся до суду із позовом до [PERSON], ФОП [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту та поруки в загальному розмірі 120228грн.74коп. Ухвалою суду від 25.10.2010року провадження по цивільній справі за позовом ТОВ "Український промисловий банк" до [PERSON]. ФОП [PERSON] закрито в частині позову ТОВ "Український промисловий банк" до ФОП [PERSON] про стягнення суми заборгованості. Ухвалою суду від 25.11.2010року проведена заміна позивача на процесуального правонаступника AT "Дельта Банк". У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, направив свого представника. Представник відповідача вимоги позову не визнав, у зв'язку з тим, що у банку немає підстав для пред'явлення вимог до поручителя, так як ним пропущений строк на заявления цих вимог. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 23.11.2006року між ТОВ "Український промисловий банк" та ФОП [PERSON] був укладений кредитний договір №23/К-06, із змінами від 10.10.2008року за яким банк надав останній суму кредиту в розмірі 495600грн.00коп. строком до 20.11.2009року з розрахунку процентної ставки 19.0% річних Пунктом 8.1 договору передбачено, що у випадку прострочення відповідачем сплати суми кредиту й процентів по кредиту, банк має на стягнення суми пені у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення. В той же день, 23.11.2006року у забезпечення зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач зобов'язався в солідарному порядку відповідати перед банком по зобов'язанням, які виникли із кредитного договору. Пунктами 4, 5 договору поруки передбачено направлення на адресу поручителя письмовій претензії, на які останній повинен сплатити заборгованість за позичальника. Згідно до наданих розрахунків та повідомлень, позичальник була зобов'язана погашати суму кредиту щомісячними платежами, але дотепер свої зобов'язання у повному обсязі не виконала, оскільки з січня 2009року допустила порушення строків та сум сплати платежів. Тому станом на 25.03.201 Ороку банком нарахована сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 99359грн.04коп. та сума пені за період з 5.01.2009року по 25.03.201 Ороку в загальному розмірі 20929грн.70коп.. Загальна сума заборгованості за договором кредиту станом на 25.03.201 Ороку становить 120288грн.00коп.. Але, виходячи із змісту ст. ст. 256, 258, ч.З ст. 267 ЦК України до розрахунку вимог банку про стягнення пені слід застосувати строк позовної давності, так як він оспорюються відповідачем, та вважати її такою, що була обґрунтовано нарахована за період з 1.06.2009року по 25.03.2010року в розмірі 16911грн.59коп. Між тим, у зв'язку з неналежним невиконанням умов кредитного договору з січня 2009року, листами від 4.12.2009року банк попередив позичальника та його поручителя про необхідність виконання умов кредитного договору та договору поруки у строк до 30-ті днів, але відповідач як поручитель своїх солідарних зобов'язань з позичальником не виконав. Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010року , ТОВ "Укрпромбанк" передав права вимоги за кредитними договорами на користь AT "Дельта банк". Як вбачається із наданих до суду копій квитанції на платіжних доручень, за період з 7.04.2010року по 29.06.2010 року позичальник на розрахунковий рахунок ТОВ "Укрпромбанку" сплатила заборгованість за кредитом в розмірі 13574грн.68коп., а за період з 30.07.2010року по 24.11.2010 року поручитель сплатив на рахунок AT "Дельта Банк" заборгованість в сумі 22393грн.31 коп.. Таким чином відповідачем та позичальником погашені зобов'язання на загальну суму 35967грн.99коп.. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 509, 526. 553-555, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд виходить з наступного. Відповідач як поручитель повинен виконувати узяті на себе за договором поруки зобов'язання солідарно з боржником належним чином та в строк, якій зазначений в п.п.4, 5 договору. Вимоги до нього можуть бути пред'явлені банком на протязі шості місяців з дня настання виконання основного зобов'язання. При цьому посилання представника відповідача на безпідставність вимог банку до поручителя, у зв'язку зі закінченням строку на право пред'явлення вимог є частково необгрунтованими, оскільки вимога банком до відповідача пред'явлена у грудні 2009року та він повинен нести солідарну відповідальність перед кредитором за усі прострочені платежі, починаючи з червня 2009року, в тому числі за прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 30509грн.04коп. та нараховану пеню на цю суму в розмірі 5219грн.34коп., з яких він після отримання вимоги сплатив 22393грн.31 коп.. Але виходячи з того, що прострочена заборгованість за кредитом, за яку поручитель повинен солідарно відповідати з позичальником, в розмірі 30509грн.04коп. була погашена позичальником та відповідачем відповідно до п. 6.1.4 договору, сума зазначеної простроченої заборгованості за кредитом є сплаченою. Оскільки нарахована пеня, за яку відповідач повинен нести солідарну відповідальність з боржником складає 5219грн.34коп.. а залишок по сплаті сум. після солідарної сплати простроченого кредиту, складає 5458грн.95коп., то зазначена сума пені поручителем вже солідарно сплачена з позичальником. Таким чином у задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при звернені до суду.

Outcome: dismissed