Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

У липні 2010 року Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит (далі ПАТ Банк Фінанси та Кредит, Банк), яке є правонаступником всіх прав і обовязків Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит (далі ВАТ Банк Фінанси та Кредит, Банк), звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 22 листопада 2007 року між останнім та [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 37-90/07-ШД, згідно з яким їй було надано кредит у сумі 10000 грн. з терміном погашення до 19 листопада 2010 року та з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних. Відповідно до умов п. 3.3 даного кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязувалася щомісяця, в строк з 01 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі 278 грн. за нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. У п. 6.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, згідно із п. 3.1 кредитного договору на підставі письмової заяви Позичальника здійснив видачу [PERSON] кредитних коштів у розмірі 10000 грн. шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок. Однак, відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов кредитного договору. З метою досудового врегулювання спору ВАТ Банк Фінанси та Кредит 13 липня 2009 року за вих. № 139, 26 лютого 2010 року за вих. № 1008 та 29 квітня 2010 року за вих. № 2513 направляло [PERSON] повідомлення щодо усунення порушень кредитного договору. За весь період дії кредитного договору відповідач [PERSON] сплатила основний борг у сумі 6950 грн., щомісячну комісію у сумі 4675 грн. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у сумі 580 грн. 57 коп. Станом на 01 листопада 2010 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за кредитним договором № 37-90/07-ШД від 22 листопада 2007 року становить 6336 грн. 41 коп., з яких: основна сума боргу 3050 грн., заборгованість по нарахованій комісії 1625 грн. і пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 1661 грн. 41 коп. Також 22 листопада 2007 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] (далі Поручитель) був укладений договір поруки № 37-90/07-ШД-П. Згідно із п. 1.1 договору поруки відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. У п. 2.5 договору поруки передбачено обовязок безумовного виконання Поручителем зобовязань перед Банком за цим договором. Про наявність у Позичальника простроченої заборгованості за кредитним договором [PERSON] як Поручитель попереджалася Банком, про що їй направлялися повідомлення щодо усунення порушень 13 липня 2009 року за вих. № 139, 26 лютого 2010 року за вих. № 1008 та 29 квітня 2010 року за вих. № 2513. Однак, [PERSON] своїх зобовязань за договором поруки так і не виконала. Згідно із п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання [PERSON] зобовязань, остання та [PERSON] відповідають перед Банком як солідарні боржники. Просило стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором № 37-90/07-ШД від 22 листопада 2007 року в розмірі 6336 грн. 41 коп. та судові витрати в сумі 183 грн. 36 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]у судовому засіданні позовні вимоги Банкувизнали, погодилися сплатити на його користь заборгованість за кредитним договором № 37-90/07-ШД від 22 листопада 2007 року в розмірі 6336 грн. 41 коп. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит, правонаступником якого є позивач ПАТ Банк Фінанси та Кредит, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 37-90/07-ШД. Згідно із п. п. 2.1, 3.2 цього договору Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси у сумі 10000 грн. з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних, які Позичальник зобовязувалася повністю повернути до 19 листопада 2010 року. У судовому засіданні встановлено, що ВАТ Банк Фінанси та Кредитсвої зобовязання за кредитним договором виконало, надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 10000 грн., що підтверджується заявою Позичальника на отримання кредиту від 22 листопада 2007 року. Однак у порушення умов цього договору остання свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі не виконала, суму кредиту та відповідну плату за користування кредитом не сплатила. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 37-90/07-ШД від 22 листопада 2007 року вона має перед Банком заборгованість за цим договором на загальну суму 6336 грн. 41 коп., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 3050 грн., заборгованість по нарахованій щомісячній комісії у сумі 1625 грн. та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 1661 грн. 41 коп. Також 22 листопада 2007 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] був укладений договір поруки № 37-90/07-ШД-П, згідно із п. 1.1 якого Поручитель зобовязувався перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором № 37-90/07-ШД від 22 листопада 2007 року. У п. п. 2.1, 2.2 цього договору поруки встановлено, що у випадку невиконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, Позичальник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що й Позичальник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. 13 липня 2009 року за вих. № 139, 26 лютого 2010 року за вих. № 1008 та 29 квітня 2010 року за вих. № [NUMBER] Банк Фінанси та Кредитнадсилало на адресу [PERSON] та [PERSON] повідомлення щодо усунення порушень за кредитним договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У ч. 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 37-90/07-ШД від 22 листопада 2007 року, а також те, що відповідач [PERSON] несе солідарну майнову відповідальність за виконання зобовязань за цим кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ Банк Фінанси та Кредит до [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому з останніх солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 6336 грн. 41 коп. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви ПАТ Банк Фінанси та Кредит сплатило судовий збір у розмірі 63 грн. 36 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 183 грн. 36 коп., які теж підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 543, 553, 554, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved