Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким поділити будинковолодіння №32 А по вул. Полтавській в м. Заставна Чернівецької області за першим варіантом поділу згідно висновку № 787 експертного дослідження спеціаліста будівельника СП «Західно - Український консультативний центр» від 31.07. 2009 року та виділити у її власність 51/100 частку будинковолодіння загальною вартістю 138858 грн., що складається із наступних приміщень та будівель: в житловому будинку «літ.» А: коридору 1-1 площею 6,3 кв.м, вартістю 4732 грн.; комори 1-2 площею 1,0 кв.м, вартістю 751 грн.; коридору 1-3 площею 10,6 кв.м вартістю 7962 грн.; комори 1-4 площею 9,7 кв.м, вартістю 7286 грн.; кухні 1-5 площею 18,2 кв.м, вартістю 13672 грн.; кімнати 1-6 площею 28,6 кв.м, вартістю 21484 грн.; кімнати 1-9 , площею 19,9 кв.м., вартістю 14498 грн.; коридору 1-10 площею 10,5 кв.м, вартістю 7887 грн,; літню кухню літ. « Б», вартістю 51872 грн., ? огорожі №1-2 вартістю 6365 грн. та ? криниці літ. «К». вартістю 2349 грн.. Відповідачу [PERSON] позивачка просить виділити у власність 49/100 часток будинок оволодіння №32 А по вул.Полтаській в м. Заставна Чернівецької області, загальною вартістю 134298 грн., що складається з наступних приміщень та будівель: в житловому будинку літ.»А» підвал Пд. -1 площею 27,5 кв.м, вартістю 20657 грн., підвал Пд.-11, площею 34 кв.м, вартістю 25540 грн.; коридору ПД-111 площею 20,7 кв.м, вартістю 15549 грн., підвалу Пд.-1У площею15,3 кв.м, вартістю 11493 грн.; кімнати 1-7 площею 15 кв.м, вартістю 11268 грн.; кімнати 1-8 площею 15,7 кв.м вартістю 11795 грн.; гараж літ. «В» вартістю29282 грн.; 1\\2 огорожі №1-2 вартістю 6365 грн. та ? криниці літ. «К» вартістю 2349 грн.. Крім цього просила стягнути із неї на користь відповідача різницю в ідеальних частках 2280 грн., а також в рахунок судових витрат по справі 1388,58 грн., понесених по сплаті судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення. Просила визнати свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований в м.Заставна вул. Полтавська, 32А, видане виконкомом Заставнівської міської ради 27.10.1993 року на ім.»я [PERSON] недійсним. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що в період із 17.05. 1986 по 11.09. 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. За час шлюбу ними побудовано житловий будинок в м.Заставна вул.. Полтавська, 32 А.. Позивачка просила врахувати, що троє дітей, один із яких неповнолітній проживають із нею, згідна сплатити відповідачу різницю в ідеальних частках в розмірі 2280 грн., витрати за проведення робіт будівельного дослідження згідна нести сама. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивував їх вищенаведеним. Вимоги заявлені в зустрічному позові визнав частково, вказав, що згідний на поділ будинковолодіння по запропонованому відповідачем варіанту поділу при умові, що позивачці будуть виділені у власність ті будівлі та споруди, на які претендує відповідач. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В зустрічному позові до суду просить поділити будинок оволодіння, розташоване в м.Заставна вул. Полтавська, 32 А, виділити йому на праві власності 54/100 частки, що складається із наступних приміщень: літ.А: коридору 1-1, площею 6,3 кв.м; комори 1-2 площею 1 кв.м, коридору 1-3 площею 10,6 кв.м; комори 1-4 площею 9,7 кв.м; кухні 1-5 площею 18,2 кв.м ; кімнати 1-6 площею 28,6 кв.м; кімнати 1-7 площею 15,0 кв.м; кімнати 1-8 площею 15,7 кв.м ; коридору 1-10 площею 10,5 кв.м ; ; підвал літ.А, що складається із приміщення 111 площею 20,7 кв.м; приміщення 11 площею 34 кв.м; приміщення 1 площею 27,5 кв.м; приміщення 1У площею 15,3 кв.м; 1\\2 огорожі та 1\\2 криниці., а всього на суму 411060 грн. [PERSON] просив виділити у 46\\100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою м.Заставна вул.Полтавська №» А і складається із наступних приміщень: літ.Б.: коридору 1-1 площею 11,8 кв.м; коридору 1-2 площею 11,1 кв.м; кухні 1-3 площею 26,2 кв.м; кімнати 1-5 площею 27,1 кв.м; кімнати 1-6 площею 37,3 кв.м; санвузла 1-9 площею 8,6 кв.м, коридору 1-8 площею 6,9 кв.м; гаража 1-4 площею 30,9 кв.м; підвал літ.Б, що складається із приміщення 1 площею 27,1 кв.м; приміщення 11 площею 8,5 кв.м; приміщення 111 площею 21,6 кв.м; приміщення 1У площею 5,2 кв.м ; ? огорожі №1-2 та 1\\2 криниці літ.К., а всього на суму 354608 грн. Відповідач просив припинити право спільної сумісної власності на зазначене вище майно, а також стягнути із [PERSON]В на його користь 141699 грн., та судові витрати по сплаті судового збору 1643 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення. В мотивування позову посилається на те, що 17 травня 1985 року отримав в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку на підставі рішення Заставнівської міської ради, 14.09. 1985 року отримав дозвіл і розпочав будівництво будинку, а саме заклав фундамент. 17.05.1086 року він уклав шлюб із позивачкою і продовжив будівництво будинку. 27.10.1993 року отримано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок. Відповідач [PERSON] посилається на те, що позивачка в 1998 році виїхала на заробітки в Італію, де перебуває і на даний час. Із того часу вона не надає коштів на утримання дітей, на утримання будинку та споруд, ведення господарства. [PERSON] посилається на те, що після реєстрації шлюбу він встановив нову огорожу, впорядкував подвір»я, зробив навіс над входом. Крім цього він посилається на те, що до складу спільно майна не повинні входити криниця, яка була викопана до шлюбу, фундамент, закладений до шлюбу, а також огорожа, яка була збудована після розлучення. Вартість фундаменту 132460,56 грн., вартість колодязя 7870 грн., огорожі 5655 грн., а всього 160756,56 грн.. Відповідач вважає, що право спільної сумісної власності повинно розповсюджуватись на майно вартістю 604911,74 грн. ( 765668 160756,56 ), а тому розмір ідеальних часток складатиме 302455,72 грн. Оскільки вартість частки майна, що запропонована позивачці складає 354608 грн, то із неї слід стягнути на його користь 141699,16 грн. [PERSON] вважає, що він має право на поділ майна із відступом від засади рівності часток подружжя, оскільки є обставини, що мають істотне значення: позивачка не дбала про матеріальне забезпечення сім»ї, не займалась вихованням та утриманням дітей до їх повноліття, із ним проживає на даний час син, що не досяг повноліття [PERSON]В, [INFO] та дочка [PERSON],25.01.1991 року, котра навчається і потребує матеріального утримання. Судом встановлено, що предметом спору між сторонами по справі є питання поділу будиноковолодіння, розташованого в м. Заставна по вул..Полтавській, 32 в м. Заставна Чернівецької області. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період із 17.05. 1986 року по 11.09. 2006 року. 17.05.1985 року виконком Заставнівської міської ради прийняв рішення №6\\57 про надання [PERSON] в безстрокове користування земельної ділянки з земель міської забудови в м. Заставна по вул..Полтавській,32 А площею 0,06 га для будівництва індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами.. Цим же рішенням відповідача зобов»язано одержати проектну документацію та укласти із виконкомом міської ради договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку та отримати у районного архітектора дозвіл на право закладки фундаменту. Договір про надання земельної ділянки для будівництва було укладено та посвідчено державним нотаріусом 14.09. 1985 року, після чого районним архітектором було надано дозвіл на право виконання будівельних робіт. Завершено будівництво в 1993 році, про що складено акт про закінчення будівельних робіт від 05.08.1993 року та 27.10.1993 року виконкомом Заставнівської міської ради на ім.»я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок №32 А по вул.Полтавській в м.Заставна. Відповідно до ст. 60. Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Згідно ст.22 чинного на час створення спільної власності Кодексу про шлюб та сім»ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один із них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійно доходу. Відповідно до ст. 71 ч.1 Сімейного кодексу України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сторони по справі не заперечують обставину, що житловий будинок, розташований в м.Заставна вул. Полтавська,32 є їх спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що фундамент під житловим будинком був закладений до реєстрації шлюбу, вказану обставину визнав і представник позивачки. Враховуючи, що фундамент становить єдине ціле із побудованим житловим будинком, власність на який була зареєстрована на час, коли сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що фундамент під будинком повинен бути включений в об»єм спільного майна подружжя. Судом встановлено, що криниця була викопана до реєстрації шлюбу, що підтвердили допитані свідки [PERSON]М, [PERSON]. Враховуючи, наведене, те, що криниця є окремою будівельною спорудою, суд вважає, що її слід виключити із об»єму майна, що є спільною власністю подружжя. Судом встановлено, що на час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі було зведено огорожу, це підтверджено поясненнями тих же свідків, оглядом в судовому процесі фотознімків із виглядом господарства. Існуюча на час розгляду справи огорожа відрізняється від тої, що на зображеннях. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач обклав каменем бетонний підмурок огорожі, збільшив її висоту, змінив конструктивні елементи, а тому суд вважає, що мав місце ремонт огорожі, а не повна її заміна, а тому суд вважає, що [PERSON] має право ставити питання щодо компенсації вартості проведеним ним робіт, а не виключення вартості огорожі із об»єму спільного майна подружжя. Згідно п .п. 7,8,9, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10. 1991 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасника спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлю частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але із відхиленням від розміру часток кожного власника, суд із урахуванням конкретних обставин може привести його зі зміною у звязку із цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Розглянувши питання щодо поділу домоволодіння в натурі за варіантом запропонованим позивачкою згідно висновку будівельно - технічного дослідження , суд вважає, що запропонована для виділення відповідачу частина будинку не відповідає вимогам повноцінної ізольованої квартири. Згідно Державних будівельних норм В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» Квартира - комплекс взаємопов»язаних приміщень, використовуваних для проживання однієї сім»ї різного чисельного складу або однієї людини, який включає: житлову (житлові) кімнати, кухню, ванну кімнату(душову), вбиральню( або суміщений санвузол), передпокій, комору чи вбудовану шафу. В запропонованому варіанті до складу ізольованої квартири кухня не входить. Дослідивши висновки вказаного будівельно - технічного дослідження і провівши огляд предмету спору шляхом виїзду на місце, в процесі судового розгляду встановлено, що запропоновані варіанти не відображають фактичних обставин побудови житлового будинку, господарських споруд, не є рівноцінними, оскільки порушують принцип рівності часток подружжя, а тому суд не може прийняти їх до уваги. Згідно висновку судово - будівельної технічної експертизи , проведеної за ухвалою суду від 02.02.2010 року ринкова вартість будинковолодіння №32 по вул. Полтавській у м. Заставна Заставнівського району Чернівецької області складає 499000 грн., а залишкова вартість заміщення будинку без врахування ПДВ та з врахуванням господарського способу будівництва становить: наземна частина будинку літ.А 280671 грн., наземна частина будинку літ.Б 206114 грн., підвал літ.А. -116241 грн., підвал літ.Б 85397 грн., гараж літ. В 48949 грн., огорожа №1,2 14771 грн та 5655 грн., колодязь 7870 грн. ,всього 765668 грн.. Експертом пропонуються для поділу будинку в натурі варіанти з врахуванням залишкової вартості заміщення будівель та споруд. Згідно висновку вказаної експертизи об»ємно - планувальне рішення літньої кухні літ.Б відповідає вимогам житлових будинків ДБН В .2.2.-15-2005 «Житлові будинки, Основні положення». Будівлю літньої кухні можливо вважати житловою будівлею. Вона має склад приміщень, що відповідає складу приміщень житлового будинку, інженерне забезпечення відповідає сучасним вимогам до житлових будинків. Експертизою запропонований варіант поділу будинковолодіння на дві частини у співвідношення 1\\2 до 1\\2 частки з врахуванням переобладнання літньої кухні літ.Б під житло та надання приміщення літ. Б,.В одному власнику, а приміщення літ.А іншому. Вартість частки одного власника складає 354608грн. і становить 46%, вартість частки іншого власника складатиме 411060 грн. і становитиме 54 %.. Різниця в ідеальних частках при цьому буде становити 28226 грн. Згідно висновку цієї ж експертизи приміщення будинків літ.А та літ..Б відокремлені одна від одної, згідно інвентарної справи та натурних вимірів мають окремі входи. На час дослідження вхід в окремі частини здійснюється крізь самовільно зведене приміщення тамбура . Запропонований варіант поділу перепланувань та реконструкцій не потребує, а тому дозволу виконкому не потребується. В процесі судового розгляду спростовано той факт, на який посилалась позивачка, що із нею проживають діти. Судом встановлено, що позивачка фактично у вказаному будинку не живе протягом п»ятнадцяти років. Діти, як повнолітні та і неповнолітній проживають фактично із відповідачем однією сім»єю. Судом встановлено також, що після припинення спільного проживання відповідач із дітьми продовжує користуватись житловим будинком під літ. А, на який він претендує, утримує цю частину будівель в належному стані. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимога позивачки про поділ будинковолодіння за запропонованим нею варіантом задоволенню не підлягає, вимога ж відповідача за запропонованим ним варіантом є обґрунтованою, а тому її слід задоволити. Прийшовши до висновку, що споруду колодязя, вартістю 7870 грн. слід виключити із об»єму майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, суд вважає, що врахувавши висновок експертизи про те, що згідно запропонованого варіанту колодязь залишається в спільному користуванні, то при цьому стягненню із позивачки підлягає сума 3935 грн., половина вартості криниці. Врахувавши, що при запропонованому варіанті на користь позивачки із відповідача присуджується грошова компенсація, то при зарахуванні ? частки вартості колодязя стягненню підлягатиме 24291 грн. Згідно рішення виконкому №136 від 26.102010 року розгляд звернення [PERSON] про переведення приміщення літньої кухні в розряд житлового будинку, присвоєння йому окремого господарського номера відхилено до розгляду питання розподілу майна подружжя в суді. Враховуючи, що приміщення літньої кухні, яке можна вважати житловим будинком, відповідач пропонує виділити позивачці, суд вважає, що остання, набувши у власність вказану частину майна може ним самостійно розпорядитись.

Outcome: dismissed