Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши суду, що 05.10.2007 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №НМІВGА00007814 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит на суму 28035.70 грн., строком на 120 місяців, з платою за користування 15 % річних . Крім того, з метою забезпечення виконання даного зобовязання з відповідачем було укладено договір про передачу в іпотеку позивачу домоволодіння №32 по вул. Шевченка в с. Лісогірка, Городоцького району, Хмельницької області, від 05.10.2007 р. б/н. Однак всупереч підписаним угодам, відповідач встановленого порядку погашення позики не дотримувалася, в звязку із чим виникла прострочена заборгованість і позивач змушений був проводити перерахунок сум. 08.11.2010 р. представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідача, посилаючись на те, що виплати, передбачені договором повністю припинились, гроші до цього часу не повернуті, на неодноразові звернення з вимогою повернути кошти відповідачі не реагують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, уточнив за вимогою суду та підтримав, і просить позов задовольнити в повному обсязі, а саме в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 41526 грн. 50 коп., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 24486.36 грн., заборгованості по процентам в сумі 8877.77 грн., заборгованості по комісії в сумі 900 грн., пені за несвєчасність виконання договору в сумі 5046 грн. 82 коп. та штрафів в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 1965 грн. 55 коп. (процентна складова), - звернути стягнення на предмет іпотеки : будинок та земельну ділянку, що розташовані по вул. Шевченка 32, в с. Лісогірка, Городоцького району, Хмельницької області з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем , з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Початкову ціну вартості предмета іпотеки визначити відповідно до умов договору іпотеки в сумі 35714 грн. 29 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в сумі 535.27 грн. В частині виселення відповідача з даного будинку представник позивача від позову відмовився, про що була зроблена заява в ході судового засідання. З даного питання судом винесена ухвала від 28.12.2010 р. Відповідач в судовому засіданні позов визнає , пояснює що тимчасово повертати кредитні кошти не має можливості через скрутне матеріальне становище. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач зобов"язання по поверненню коштів, отриманих згідно кредитного договору №НМІВGА00007814 від 05.10.2007 р. не виконали в зазначений строк та згідно встановлених умов, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов"язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути кредитодавцю грошові кошти.., у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» : За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Ч. 1 ст. 35 Закону - України "Про іпотеку" передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж: тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Аналогічні положення містяться й у п. 24 договору іпотеки від 05.10.2007 року, укладеного між сторонами. Оскільки вищезазначені вимоги законодавства позивачем було дотримано, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» , у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої позовні вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.., зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду… В частині заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та штрафів, суд вважає за необхідне зменшити такий розмір неустойки, оскільки відповідач по справі перебуває у скрутному матеріальному становищі, має на утриманні сина інваліда І групи, тому суд визначає загальний розмір неустойки (штрафу, пені) в сумі 1000 грн., що відповідає вимогам ч.3 ст.551 та п.6 ч.1 ст.3 ЦК України (розумності та справедливості). Щодо визначення початкової вартості предмета іпотеки, суд вважає за можливе взяти до уваги вартість, що узгоджена сторонами в іпотечному договорі від 05.10.2007 року, в сумі 35714 грн. 29 коп., оскільки сторони в судовому засіданні погодились саме на таку початкову вартість . Суд не погоджується з позивачем в частині заявлених позовних вимог щодо звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмета застави від імені іпотекодавця, та вважає що в цій частині позову слід відмовити, оскільки це може порушити права боржника в частині проведення обєктивної та неупередженої реалізації майна боржника та може завдати шкоди його майновим інтересам . Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р.: Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. П.2 ч.1 ст.4 цього ж Закону передбачено, що заходами примусового виконання рішень є серед іншого і звернення стягнення на майно боржника. Тому з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що звернення стягнення на майно має бути проведено в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. - органами державної виконавчої служби України. Крім того,

Outcome: partial