Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Долинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 10 «Золота рибка», третя особа: [PERSON], в якому просила поновити строк звернення до суду, визнати незаконним переведення її на посаду комірника з посади завідувача господарством Долинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 10 «Золота рибка» і винесений з цього приводу наказ по даній установі за № 233-к від 11.05.2010 року, скасувавши його, поновити її на роботі на посаді завідувача господарством Долинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 10 «Золота рибка» та стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 11 731,20 грн. Під час розгляду справи позивачка збільшила свої позовні вимоги та додатково просила визнати незаконним звільнення її з роботи 03.08.2010 року і внесений з цього приводу наказ відповідача № 323-к від 23.07.2010 року. Свої вимоги мотивувала тим, що з 03.09.1998 року вона працювала на різних посадах в Долинському ДНЗ «Золота рибка», що підтверджується її трудовою книжкою. Останнім місцем її роботи в даній установі була посада комірника, на яку її було переведено 12.05.2010 року та з якої 03.08.2010 року було звільнено за згодною сторін. Дане звільнення з роботи та винесений з приводу цього наказ завідуючої Долинським ДНЗ «Золота рибка» № 323-к від 23.07.2010 року, переведення її 12.05.2010 року на іншу посаду і винесений у звязку з цим наказ № 233-к від 12.05.2010 року вважає незаконними. Так, на посаду комірника з посади завідувача господарством її було переведено без її згоди, фактично її було поставлено перед даним фактом в день переведення, без попередження за два місяці, як це зазначено в Законі. З цього приводу жодної письмової заяви вона не писала, а підпис в наказі на переведення не відповідає її підпису і їй не належить, оскільки з цим наказом її ніхто не ознайомлював. З 07.06.2010 р. по 11.06.2010 р. і з 14.06.2010 р. по 18.06.2010 р. вона перебувала на лікарняному відповідно у Шевченківській амбулаторії і в Долинській ЦРЛ, а з 24.06.2010 р. по 05.07.2010 р. у відпустці. Весь цей час її заміняла шеф-кухар [PERSON], а замовленням продуктів займалась медична сестра [PERSON] Перед тим, як піти у відпустку, ту прийому-передачі не складалося. Після виходу на роботу 06.07.2010 року на в бухгалтерії міської ради взяла залишок на продукти і зробила звірку з амбарною книжкою, виявивши недостачу 30 кілограмів риби. 08.07.2010 року постачальник привіз накладну, в якій був записаний поставлений товар з 01.07.2010 року по 06.07.2010 року та дописав продукти станом на 08.07.2010, також 30 кг риби, яку пообіцяв привезти іншим разом. З 12.07.2010 р. по 21.07.2010 р. вона повторно перебувала на лікарняному і її заміняла завгосподарством [PERSON] В цей період постачальником було привезено зазначену в накладній рибу, але виникло непорозуміння між ним та [PERSON], свідком якого стала завідувач Долинським ДНЗ «Золота рибка» [PERSON], яка по телефону повідомила їй про цей інцидент. Коли вона в той же день прийшла на роботу, [PERSON] почала вимагати заплатити за рибу і написати з цього приводу пояснення, на що вона відмовилася, так як ніяких порушень не допускала. Однак, завідуюча не схотіла слухати ніяких її пояснень та і наполегливо порадила написати заяву, на звільнення з роботи, а в разі відмови пригрозила звільнити з роботи «по статті», мотивуючи свою вимогу тим, що ніби-то вона розкрадала майно. Таким чином, завідуюча садком змусила її написати заяву на звільнення з роботи, хоч наміру звільнятися вона не мала. Тоді 23.07.2010 року вона написала заяву на другу частину своєї чергової відпустки і під тиском завідувача Долинського ДНЗ «Золота рибка» [PERSON] - заяву на звільнення з роботи за згодою сторін. Вказану заяву вона написала під тиском керівника, оскільки боялася, що її буде звільнено за порушення трудової дисципліни чи розкрадання державного майна. Після звільнення з роботи вона та її малолітня дитина тривалий час хворіли, в звязку з чим вона з поважних причин пропустила строк на звернення в суд з даним позовом та просить його поновити. Оскільки своє звільнення з роботи вважає незаконним і несправедливим, то вирішила звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та додатково пояснила, що до звільнення вважала себе завідувачем господарства. При звільненні з роботи, в день звільнення їй також не видали трудову книжку. Тому просила позов задоволити, поновити їй строк звернення до суду з даним позовом, визнати незаконній переведення її на посаду комірника з посади завідувача господарством Долинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 10 «Золота рибка» і винесений з цього приводу наказ по даній установі за № 233-к від 11.05.2010 року, скасувавши його, визнати незаконним звільнення її з роботи 03.08.2010 року і винесений з цього приводу наказ відповідача № 323-к від 23.07.2010 року, поновити її на роботі на посаді завідувача господарством Долинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 10 «Золота рибка» та стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу та всі судові витрати по справі. Представник відповідача вона ж і третя особа - завідувач Долинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 10 «Золота рибка» [PERSON], позов не визнала, пояснивши, що відповідно до наказу № 222-к від 29.04.2010 року в їхньому садку в звязку із збільшенням кількості дітей було додатково відкрито 2 штатні одиниці: посаду завгосподарством було розмежовано на 2 посади: комірника та заступника по господарській частині. Позивачка [PERSON], яка до цього працювала завгосподарством, прийняла сама добровільно вирішила перейти на посаду комірника, про що подала відповідну заяву. Таким чином переведення позивачки із посади завідувача господарством на посаду комірника було зроблено за її згодою, що підтверджує її підпис в наказі. Позивачка самостійно погодилась і аж до звільнення з роботи працювала комірником та претензій з даного приводу ніколи не висловлювала. Вона виконувала обовязки комірника: отримувала продукти харчування згідно накладних, які підписувала, видавала продукти згідно меню, 2 рази на місяць здавала звіти в бухгалтерію міської ради, отримувала зарплату як комірник. Крім того, всі заяви позивачки в цей період написані з посади комірника, з цієї посади вона йшла на «лікарняні», у відпустку, одержувала кошти на оздоровлення і ніколи ніяких заперечень не висловлювала. Щодо вимоги позивачки про поновлення її на посаді завідувача господарством Долинського ДНЗ (ясла-садок) №10 «Золота рибка», то позивачка була звільнена з посади комірника 03.08.2010 року, тому вимога про поновлення її на посаді, якої даний час не існує, є неправомірною. При цьому її твердження про те, щ завідувач змусила її написати заяву на звільнення, є неправдивим, оскільки жодного тиску, впливу чи обману на позивачку зі сторони керівника [PERSON] не вчинялось. 19.07.2010, коли позивачка була на лікарняному, виявилася відсутність (недостача) 30 кг риби, яку вона прийняла згідно накладної від 08.07.2010 року. Коли [PERSON] 22.07.2010 року вийшла на роботу, завідувач попросила її написати з даного приводу пояснення, на що та відмовилася та казала, що звільняється з роботи, але так як має невикористану відпустку, попросила надати цю відпустку з подальшим звільненням. При цьому сама позивачка попросила звільнити її за згодою сторін, оскільки в такому випадку легше буде отримати кошти в центрі зайнятості. Відповідні заяви на відпустку та на звільнення були власноручно написані [PERSON] 23.07.2010 року і на їх підставі видано відповідні накази. Твердження позивачки про тиск на неї є неправдивим. Даний факт підтверджується тим, що після виявлення порушення 22.07.2010 року [PERSON] була допущена до виконання її посадових і обовязків, керівник садка не мала наміру її звільняти і не вчиняла жодного тиску на неї. Позивачка самостійно написала заяву на звільнення з посади комірника Долинського ДНЗ «Золота рибка», оскільки знала, що її може бути звільнено «по статті». При звільненні позивачки з даної посади було дотримано всіх вимог чинного законодавства і будь-яких порушень закону не допущено. Так, трудову книжку позивачці було видано 09.08.2010 року відразу після закінчення лікарняного та вихідних, про що [PERSON] розписалася у відповідному журналі. Копію наказу про звільнення позивачка отримала 16.08.2010 року, про що особисто розписалась. Таким чином, позивачку було правомірно звільнено з роботи за згодою сторін відповідно до поданої нею заяви. Крім того, 16.08.2010 року на її письмове звернення на 17 листках позивачці було видано копії всіх документів, які вона хотіла, а тому вона мала достатньо часу до початку лікарняних - 22.10.2010 року, щоб своєчасно звернутися в суд з позовом, а отже пропустила цей строк без поважних причин. Даний факт також підтверджується тим, що позивачка відмічалася в центрі зайнятості, писала заяви в прокуратуру, наймала юриста, а отже мала можливість своєчасно звернутися й до суду. Враховуючи викладене, вважає позовні вимоги [PERSON] неправомірними та просить суд відмовити в задоволенні її позову. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: Згідно зі ст. 36 ч.1 п.1 КЗпП України, підставою для припинення трудового договору є угода сторін. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з 03.09.1998 року працювала на різних посадах у відповідача, зокрема з 04.09.2009 року на посаді завідувача господарством Долинського ДНЗ «Золота рибка» на умовах безстрокового трудового договору, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-ІІ № 3092330, виданої гр. [PERSON] 22.07.1991 року. Як вбачається з листа міського голови м.Долина № 06/953 від 17.05.2011 року, згідно рішення Долинської міської ради № 1480-39/2009 від 01.10.2009 року, було дано згоду на відкриття 3 додаткових дошкільних груп в Долинського ДНЗ «Золота рибка». Оскільки міський бюджет на 2010 рік був прийнятий 20.05.2010 року, то тільки з цього часу були кошторисні призначення на утримання таких штатних одиниць як заступник по господарській частині та комірник. Згідно з наказом № 233-к від 11.05.2010 року [PERSON] було переведено на посаду комірника Долинського ДНЗ «Золота рибка» з 12.05.2010 року за власним бажанням на умовах безстрокового трудового договору. Про те, що [PERSON] з 12.05.2010 р. по день звільнення з роботи виконувала обовязки комірника: отримувала продукти харчування згідно накладних, які підписувала, видавала продукти згідно меню, 2 рази на місяць здавала звіти в бухгалтерію міської ради, отримувала зарплату як комірник та всі заяви писали, вказуючи посаду комірника, свідчать наступні документи: заява про надання відпустки від 18.06.2010 року, наказ № 280-К від 18.06.2010 року, заява від 23.07.2010 року про звільнення з роботи та заява від цього ж числа про надання частини відпустки, накладні за період з 01.07.2010 року по 13.07.2010 р., видана виконкомом Долинської міської ради довідка про доходи № 12 від 26.01.2011 року, акти прийому-передачі від 13.07.2010 р., від 22.07.2010 року та від 23.07.2010 р. Даний факт також підтверджується підписаною [PERSON] посадовою інструкцією як комірника. Як вбачається зі скарги [PERSON] в Долинську міжрайонну прокуратуру зареєстровану 03.09.2010 року за вхідним номером № 501, позивачка власноручно вказала, що з 12.05.2010 року вона працювала на посаді комірника в Долинському ДНЗ «Золота рибка» і будь-яких претензій з приводу її переводу на вказану посаду не висловлювала. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивачку законно було переведено на посаду комірника Долинського ДНЗ «Золота рибка» з 12.05.2010 року за її згодою, де вона працювала до звільнення з роботи і порушення законодавства при цьому допущено не було. Факт втрати адміністрацією відповідача письмової заяви [PERSON] про переведення її на посаду комірника, на думку суду, не впливає на законність даного переведення. Як вбачається з наказу № 323-к від 23.07.2010 року, завідувача Долинського ДНЗ (ясла-садок) № 10 «Золота рибка», [PERSON] звільнено з роботи з посади, комірника з 03 серпня 2010 року за угодою сторін, підстава: заява [PERSON] Суд не приймає до уваги пояснення позивачки про те, що вказана заява про звільнення з роботи написана під тиском завідувача Долинського ДНЗ «Золота рибка» [PERSON], так як воно нічим не підтверджено і спростовано дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, згідно з доповідною запискою заступника по господарській частині [PERSON] від 19.07.2010 року та актом по Долинському ДНЗ «Золота рибка» про нестачу продуктів харчування від 20.07.2010 року, комісією відповідача встановлено факт недостачі риби в кількості 30 кг, згідно накладної № 81 від 08.07.2010 року, яку підписала комірник [PERSON] Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача вона ж і третя особа [PERSON], 22.07.2010 року, коли [PERSON] вийшла на роботу, на її вимогу написати з даного приводу пояснення, остання відмовилася та сказала, що звільняється з роботи, але, так як має невикористану відпустку, попросила надати цю відпустку з подальшим звільненням. При цьому сама позивачка попросила звільнити її за згодою сторін, оскільки в такому випадку легше буде отримати кошти в центрі зайнятості. Дане пояснення підтверджується відповідними заявами на відпустку та на звільнення від 23.07.2010 року, власноручно написаними [PERSON] та виданими на їх підставі наказами № 322-к та № 323-к від 23.07.2010 року. Як вбачається з журналу реєстрації вихідної коресподенції, 09.08.2010 року о 13.25 год. [PERSON] було видано її трудову книжку, що остання засвідчила своїм підписом. При таких обставинах суд вважає, що подача [PERSON] заяви про звільнення з роботи за згодою сторін з метою уникнути відповідальності за винні дії, не може розцінюватися як примус до звільнення. При цьому суд також враховує, що позивачка пропустила встановлений ст. 233 КЗпП України місячний строк на оскарження звільнення з роботи. Як вбачається з копії відвідування особою ЦЗ, надані послуги та прийняті рішення, що видана Долинським районним центром зайнятості, в період з 09.08.2010 року [PERSON] неодноразово (по кілька разів на місяць) відвідувала центр зайнятості, про що свідчать її підписи. Також вона направлялася центром зайнятості на громадські роботи, що підтверджується відповідними направленнями від 16.08.2010 р., від 03.09.2010 року та від 23.11.2010 р. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що звільнення позивачки [PERSON] з роботи за угодою сторін згідно з її письмовою заявою від 23.07.2010 року, проведено без порушень вимог закону та з дотриманням встановленої процедури, будь-яких доказів написання заяви під тиском керівника установи в судовому засіданні не здобуто, а тому заявлений нею позов є безпідставним і до задоволення не підлягає. Питання судових втрат по справі суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 32,36,43,73,147-150,233,235 Кодексу законів про працю України,

Outcome: dismissed