Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, в обгрунтування позову додав, що працював в на різних посадах ВАТ«Суха Балка» - 5 років, та ВАТ «КЗРК» - 18 років, усього майже 21 рік, у шкідливих умовах. Висновком МСЕК від 22 квітня 2009р. позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 60%, професійне захворювання - радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженими статико-динамичними порушеннями, стійким больовим і перифірічним нейросудинними синдроми; двосторонній плече лопатковий періатроз, деформований артоз; вегетативно-сенсерна полі невропатія рук. Протипоказана робота в умовах виробничого процесу, важка праця, переохолодження, вимушена поза. Причиною професійного захворювання є робота на протязі 21 років в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату зумовленою обмеженістю робочого простору. Вважає, що несприятливими умовами праці відповідачі завдали моральну шкоду яку він оцінює у розмірах, з ВАТ«Суха Балка» - 70 000 грн., та ВАТ «КЗРК» - 100 000 грн. Моральні страждання виражені у постійному болю та обмеження руху, при незначному фізичному навантаженні відчуває біль, загальну слабкість, підвищену пітливість та втомлюваність, головний біль, запаморочення. Такий стан здоров'я не дає можливості спокійно спати ночами, займатись фізичною роботою. Для виконання важкої праці по дому позивач змушений звертатися за допомогою до своїх сусідів, родичів, знайомих. Всі ці обставини змушують позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Окрім того, у віці 46 років він позбавлений можливості працювати за станом здоровя та гідно забезпечувати свою родину, що негативно складується на його моральному стані. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави. У судовому засіданні представники відповідачів [PERSON] акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ВАТ «Суха Балка») - [PERSON], [PERSON] акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ВАТ «КЗРК ») - [PERSON], позовні вимоги позивача не визнали, та просили суд у задоволені позовних вимог відмовити оскільки вважають, що вимоги не мають законодавчого підґрунтя. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено позивач працював в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату зумовленою обмеженістю робочого простору на підприємствах відповідача ВАТ «Суха Балка» - 5 років, ВАТ «КЗРК» - 18 років. 21 листопада 2008 року керівництво ВАТ «КЗРК» розірвало трудовий договір з позивачем відповідно до ст. 40 п.2 КЗпП України, у звязку з виявленою невідповідністю виконуваної роботи внаслідок стану здоровя, яке перешкоджає продовженню даної роботи. Висновком МСЕК від 22 квітня 2009 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 60%, визнаний інвалідом 3 групи, при повторному переогляді комісією МСЕК 12 квітня 2010 року вказаний розмір втрати працездатності та група інвалідності залишені без змін. Встановлене професійне захворювання радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженими статико-динамичними порушеннями, стійким больовим і перифірічним нейросудинними синдроми; стійкий больовий синдром, двосторонній плече лопатковий періатроз, деформований артоз; вегетативно-сенсерна полі невропатія рук. Протипоказана робота в умовах виробничого процесу, важка праця, переохолодження, вимушена поза, довга ходьба. Згідно рекомендацій МСЕК він потребую санаторно-курортного та медикаментозного лікування, ВМП, ЛФК, масажу. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання від 13 березня 2009 року. Причиною професійного захворювання є робота на протязі 21 року в умовах важкої фізичної праці, з вібраційною роботою, несприятливого клімату, характерного для підземних робіт, про що відмічено у п.16 акту. Згідно з п. 19 вказаного акту профзахворювання виникло з вини керівництва ВАТ «Суха Балка» та ВАТ «КЗРК» які не забезпечили безпечні умови праці і порушили ст. 153 Кодексу Законів про працю України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі позивачу призначені страхові виплати щомісяця та одноразова допомога. Внаслідок професійного захворювання, позивачу заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, саме з вини відповідачів, які порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, була спричинена моральна шкода. Відповідно до ст. 1167 Цивільного Кодексу України, установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних грав призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, позивач отримав декілька професійних захворювань під час виконання трудових обов'язків, та заподіяна йому моральна шкода випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем, які не створили безпечних умов праці. Суд встановив, що обставини, заподіяння позивачу моральної шкоди, викладені в позовній заяві, так і в судовому засіданні, повністю підтверджуються наданими письмовими доказами, з чого слід зробити висновок про те, що неправомірними діями відповідача, позивачу дійсно заподіяно моральну шкоду, яка повинна компенсуватися в грошовому вигляді. Підприємства, на якому працював позивач, порушували діюче законодавство, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створив нешкідливі і безпечні умови праці, протягом тривалого часу не приймали мір до усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів. У зв'язку з виявленими у позивача професійних захворювань змінилися, його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Стаття 23 Цивільного Кодексу України, вказує на те, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях через фізичний біль. Позивач постійно відчуває біль, а при незначному фізичному навантажені - нестерпний біль, загальну слабкість, підвищену втомлюваність. Такий стан здоров'я не дає можливості спокійно спати ночами, займатись фізичною роботою. Для виконання важкої праці по дому змушений звертатися за допомогою до своїх сусідів, родичів, знайомих. Всі ці обставини змушують позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. У позивача викликає у мене душевні страждання і відчуття провини перед родиною, так як за станом здоровя не може забезпечувати сімю. Вирішальний фактором моральних страждань позивача, на думку суду, є те, що у віці 46 років, [PERSON], постійно відчуває біль, та за станом здоровя не може працювати в умовах виробничого процесу, що змушує його з цього приводу хвилюватися та морально переживати. Рішення Конституційного Суду від 27січня 2004 року громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і переносить значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя й здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди, знаходять доказове підтвердження, а також з огляду на те, що настали важкі наслідки для позивача, а саме: втрата працездатності - 60 %, та встановлена 3 група інвалідності, та відбулися зміни в стані його здоров'я, викликані профзахворюванням, говорить про те, що позивач не може бути вилікуваний від професійного захворювання. Суму заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 170 000 грн. Суд вважає, що розмір моральної шкоди слід встановити з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності встановленої позивачу у сумі 80 000 грн. Вказана сума повинна бути стягнута з відповідачів на корить позивача в рахунок відшкодування моральних страждань, пропорційно відпрацьованому часі на підприємствах, а саме з ВАТ «Суха Балка» - 20 000 грн., ВАТ «КЗРК» - 60 000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial