overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.09.2007 року сторони уклали кредитний договір №003-18044-070907 на суму 30 000 грн. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобовязання за вказаним договором. Станом на 18.10.2010 року відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 7906,97грн.. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобовязання за вказаним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7906 грн.97 коп., з яких: 4937 грн. тіло кредиту, 2522 грн.43 коп. - прострочено тіло кредиту, 447 грн.54 коп. - заборгованість за комісіями та судовий збір у розмірі 79,07грн.; 120грн. - витрати на інформаційно-технічні витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі та задовольнити вимоги. Cправа призначалась до розгляду на 13 грудня 2010 року та на 27 грудня 2010 року, відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином увідомлена про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без участі сторін, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.09.2007 року ПАТ Дельта Банкта [PERSON] уклали договір №003-18044-070907 в сумі 30 тисяч гривень з кінцевим терміном повернення коштів 19.11.2008 року та Позичальник зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти в порядку та терміни, що визначені кредитним договором, що підтверджується копією кредитного договору. Та, всупереч договору-кредиту, Позичальник порушив умови сплати кредиту та не вносив проплату по кредиту, хоча і була попереджена про заборгованість по кредиту . Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість за кредитним догором становила на 18.10.2010 року 7906 грн.97 коп., де 4937 грн. тіло кредиту, 2522 грн.43 коп. - прострочено тіло кредиту, 447 грн.54 коп. - заборгованість за комісіями. Позивач також просить стягнути судові витрати по справі: по державному миту в розмірі 79 грн. 07 коп. та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню в розмірі 120 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач, Зіхідно-Чорноморське державне басейнове управління охорони, використання ; водних живих ресурсів та регулювання рибальства, в особі Одеського територіального відділу, звернувся до суду з цим позовом до відповідача, вказу ючи, що внаслідок незаконно вилову риби цінних видів: щу ка у кількості 01 одиниці, окунь у кількості 04 одиниці та плітка у кількості 02 | одиниці, всього загальною вагою 01 кг., відповідач грубо порушив ст.63 Закону України «Про і тваринний світ» за № 2894-ПІ від 13.12.2001 року , п.3,15, 4,4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України за № 19 від 15.02.1999 року, в результаті чого заподіяв шкоду рибним запасам України Згідно оцінки шкоди по таксам, затверджених постановою КМУ за № 32 від 19.01.1998 року ця шкода склала 91 грн. 80 коп.. Добровільно ця шкода відповідачем не відшкодована. Тому просив ухвалити рішення су ду про стягнення на користь державного бюджету України з [PERSON] - 91 грн. 80 коп. завданої шкоди, що мало місце 10.04.2008 року, а на користь держави судові витрати у справі. Представник позивача за довіреністю Зарічанська-Капрілян Наталя Миколаївна, в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій на позові наполягала. Відповідач з невідомих суду причин у су дове засідання не з`явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Виклик до суду направлений за місцем реєстрації проживання відповідача: [ADDRESS] . Справу7 розглянуто у відсутність сторін за письмовими доказами справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Постановою Котовського міськрайонного суду7 Одеської області від 27.05.2008 року (№3-2079) відповідача визнано винними у скоєні правопору шення передбаченого за ст.85 ч,4 КУпАП за те, що він 10.04.2008 року7 в 13 год. 00 хв. на місцевому водоймі в с.Косн Котовського району7 Одеської області, порушуючи вимоги законодавства України в галу зі охорони, використання і відтворення тваринного світу7, здійснював лов водних живих ресурсів промисловим знаряддям лову без дозволу і квоти на вилов, забороненим для любительською і спортивного рибальства - донним знаряддям з гу мовим амортизатором. Згідно оцінки шкоди по таксам, затверджених постановою КМУ за № 32 від 19.01.1998 року ця шкода склала 91 грн. 80 коп.. Доказів того, що відповідач добровільно відшкоду вав цю шкоду матеріали справи не місять. Тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, наполягаючи на стягненні з останнього аліментів на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] по 1/4 частини всіх його прибутків щомісяця до досягнення, [PERSON] , повноліття тобто до [INFO] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач жодного разу у судове засідання не з`явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували 09 листопада 2002 року у Заводському відділі РАЦС м. Запоріжжя (актовий запис № 312). Від шлюбу в них є неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. 11 грудня 2006 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами було розірвано (справа № 2-1767/06 року). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина позивачці не надає, тому позивачка звернулася до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, по частки всіх його прибутків щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, як батько, на підставі ст. 180 СК України повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

15.12.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебували у шлюбі. Від подружнього життя мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально дітей не забезпечує, останні перебувають на її утриманні. Тому вона вимушена була звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання двох дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, аліменти сплачувати на утримання дітей в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) згоден. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 25 лютого 1997 року по 30 січня 2004 року (а.с.3). Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки Павлівської сільської ради від 13.12.2010 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні позивачки [PERSON] (а.с.5). Відповідач [PERSON] матеріально дітей не забезпечує. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки на утримання двох неповнолітніх дітей на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

позивачка просить стягнути аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з нею, у розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач з сім'єю не проживає, після розірвання шлюбу у 2009 році систематичної матеріальної допомоги на дитину в добровільному порядку не надає. Він зареєстрований як приватний підприємець, має великі доходи. Не заперечує, що дитина спілкується з батьком та періодично проживає в нього. Відповідач визнав позов частково. Не заперечуючи того факту, що він щомісяця грошової допомоги на сина дійсно не надає, пояснив, що він купував дитині одяг, необхідні для школи речі, возив влітку на оздоровлення, брав на деякий час до себе. Вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 700-800 гривень щомісячно, оскільки в даний час одружився, у нього вагітна дружина. Просить позов задовольнити частково. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами у межах заявлених позовних вимог, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Шлюб між батьками розірваний, дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів: наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач надав суду свідоцтво про сплату єдиного податку, копію свідоцтва про укладення шлюбу та про вагітність нової дружини. Довідки про розмір щомісячних доходів відповідача сторони суду не надали. З урахуванням наведених обставин суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, що вважає достатнім для матеріального утримання дитини одним із батьків. Суд також покладає на відповідача оплату витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень відповідно до ч.3 ст.81 ЦПК України. Від сплати судового збору він звільнений як потерпілий від аварії на ЧАЕС.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач визнав позов, просить прийняти визнання позову та задовольнити його. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, забезпечує права дитини, тому позов може бути задоволений судом. Суд також покладає на відповідача сплату витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Іванчанської сільської ради про визначення додаткового строку для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після померлої, 09.05.2010 року, в м.Тернополі, його тітки, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що він пропустив строк на прийняття спадщини, оскільки дізнався лише в листопаді 2010 року про наявність спадкового майна, яке належало тітці та про заповіт [PERSON] про що повідомили її родичі. В судовому засіданні позивач, [PERSON], підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якій Іванчанська сільська рада просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, позов визнає. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встанолено, що спадкодавець, [PERSON] померла 09.05.2010 року, в м.Тернополі, що стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 13.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (а.с.9). Позивач, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки, [PERSON], що стверджується копією заповіту складеного 13.03.2009 року (а.с.6). Спадкодавцю, [PERSON], згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №056657 виданого 16.09.2008 року Збаразькою районною державною адміністрацією Тернопільської області належить земельна ділянка розташована в с.Іванчани Збаразького району (а.с.7). Згідно повідомлення №1380/01-14 від 13.12.2010 року виданого Збаразькою державною нотаріальною конторою, відповідно до даних Спадкового реєстру, після смерті 09.05.2010 року [PERSON] заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не подавались, спадкова справа не відкривалася (а.с.18). Причиною пропуску позивачем встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини є те, що він не знав про існування заповіту та спадкового майна тітки, [PERSON], а дізнався про заповіт в листопаді 2010 року від родичів померлої. Дані обставини знаходять своє підтвердження в позовній заяві та поясненнях даних позивачем у судовому засіданні. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини за заповітом після померлої, 09.05.2010 року, його тітки, [PERSON], а тому позов слід задовольнити та відповідно до вимог ст.1272 ЦК України визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ВАТ «Андрушівське АТП-11838» заборгованість по аліментах в сумі 5290 грн. 44 коп. та моральну шкоду в сумі 2000 грн. за свідоме зволікання виплати грошей. Свої вимоги мотивує тим, що аліменти вираховувалися із заробітної плати [PERSON], однак їй не виплачувалися, в звязку з чим утворився борг. Позивач неодноразово зверталася до адміністрації автопарку з проханням виплатити заборгованості по аліментам, однак нічого не отримала. Затримкою у виплаті аліментів відповідач завдав їй моральну шкоду, а саме позивач не могла купити сину одяг, обмежувала у харчуванні, терпіти приниження та образи через постійні випрошування виплатити аліменти. В судовому засіданні позивач позов підтримала обґрунтовуючи їх обставинами викладеними в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти стягнення боргу по аліментах не заперечував, а в частині моральної шкоди не визнав позовні вимоги, посилаючись на те, що стягнення моральної шкоди в даному випадку неможливо, оскільки це різні правовідносини та регуються різним законодавством. Судом встановлено, що заборгованість по аліментах становить 5290 грн. 44 коп., що підтверджується довідкою виданою ВАТ «Андрушівське АТП 11838» ( а.с. 3). Відповідно до ст. 86 Закону України „Про виконавче провадження - стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по аліментах в сумі 5290 грн. 44 коп.. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. залишити без задоволення, так як стягнення моральної шкоди на стадії виконання рішення суду Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено. Враховуючи вище викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 11.02.2006 року [PERSON] посвідчила у виконкомі Новокотельнянської сільської ради заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу, відповідачу та третім особам. [PERSON] померла 11.10.2008 року. Спадщину прийняла лише віповідач, подавши відповідну заяву до Андрушівської держнотконтори. Позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ч.З ЦК України, оскільки останнім часом проживав з матір'ю, котра потребувала постійного догляду, будучи прикутою до ліжка. Однак даний факт необхідно встановити в судовому порядку, так як позивач зареєстрований у м. Житомирі. Сестри, вказані третіми особами, спадщини не прийняли та на неї не претендують. До спадкового майна відносяться жилий будинок, земельний та майновий пай. Відповідач не бажає спадкувати будинок. Позивач не може реалізувати своє право на спадкування жилого будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.І п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивач просить встановити факт постійного проживання із матір'ю [PERSON] на день її смерті та визнати за ним право власності на жилий будинок за № 45 по вул. Садовій в с. Нова Котельня., Андрушівського району. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з зазначених підстав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, підтвердивши факт постійного проживання позивача з матір'ю до дня її смерті та зазначила, що на спадковий будинок не претендує. Треті особи в судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, при цьому зазначили, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Судом встановлено, що 11.10.2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітам, шо-підтверджується копією заповіту від 11.02.2006 року, який не змінено та не скасовано (а..с. 4). Довідкою Новокотельнянської сільської ради № 172 від 27.10.2010 року підтверджується, що за [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою [INFO] та інших осіб у вказаному буднику зареєстровано не було (а.с. 6). Довідкою Новокотельнянської сільської ради підтверджується, що за [PERSON] значиться житловий будинок 1969 року забудови за адресою : вул. Садова, 45, с. Нова Котельня, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.7). Позивач прийняв спадщину, оскільки останнім часом проживав з матір'ю та доглядав за нею, так як вона хворіла та була прикутою до ліжка. Після смерті матері познзаи доглядає за будинком, даний факт постійного проживання зі спадкодавцем визнала відповідач та підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та Мороз .[PERSON] довідки держаної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON] (а.с. 31-36). Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

04.06.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, пояснюючи це тим, що з 15 січня 2004 року вини з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від такого шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №053280 від 14 квітня 2006 року. Син [PERSON] в даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Музичанської сільської ради №197 від 22.06.2010 року. Заробітку позивачки не вистачає на утримання дитини. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Стан здоров'я відповідача задовільний. Інших утриманців, на яких би відповідач сплачував аліменти, немає. Просить стягнути з відповідача на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення його повноліття, починаючи з 04.06.2010 року. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.09.2010 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.12.2010 року вищевказане заочне рішення скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, додатково просив призначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно. Суд. вислухавши відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що з 15 січня 2004 року сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від такого шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №053280 від 14 квітня 2006 року. Син [PERSON] в даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Музичанської сільської ради №19 від 22.06.2010 року. Заробітку позивачки не вистачає на утримання дитини. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Стан здоров'я відповідача задовільний. Інших утриманців, на яких би відповідач сплачував аліменти, немає. На підставі приписів ст. 11 ЦПК України, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не були оспорені сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved