Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

В серпні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач [PERSON] О,В, зазначав, що з відповідачкою [PERSON] Т,П. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2006 р. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2010 p., через те, що останні виявилися різними людьми, зі своєрідними характерами та з різними поглядами щодо вирішення життєвих проблем, в наслідок чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Посилаючись на те, що сімя розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе, але остання не бажає розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, позивач [PERSON] просив позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований 23 березня 2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив на адресу суду письмову заяву від 11 січня 2011 p., відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ч.9 ст.74 ЦП К України. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність сторін, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], [INFO], та відповідачка [PERSON], ЗО грудня [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2006 p., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне), серія І-ФП №061620, виданим 07 серпня 2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх (малолітніх) дітей не мають. За ст.51 Конституції України, ст.ст.21,110-112 СК України, шлюб, як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, охороняється державою. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст.111 СК України). Під час розгляду справи з пояснень позивача, судом встановлено, що за час наданий подружжю для примирення, ними не було вчинено дій направлених на примирення, Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.І Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги. дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні j причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини починаючи з січня 2010 р. та жоден з них не бажає зберегти сім'ю. За таких обставин, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, оскільки суд прийняв міри по його збереженню, які не привели до позитивного результату. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 23 березня 2006 р. між [PERSON] та [PERSON] | [PERSON] розірванню.

Outcome: approved