Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

У серпні 2010 р. ВАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. (В подальшому ВАТ КБ «Надра» було змінено на ПАТ КБ «Надра»). Позивач вказує на те, що 30 липня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08/07/2008-980 К 1425 строком до 17 липня 2015 року на суму 132282 грн. для придбання транспортного засобу. В забезпечення повернення кредиту між банком і відповідачем було оформлено заставу належного йому автомобіля. В забезпечення повернення кредиту перед банком між позивачем і відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки. Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 18 січня 2010 р. існує заборгованість перед банком всього в сумі 169256 грн. 43 коп., яка складається з 128797 грн.83 грн. основного боргу, 34143 грн. 19 коп. заборгованості по відсотках, 6373 грн. 21 коп. пені. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст., 526, 546, 549, 553, 554, 610, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 34302 грн. 76 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказуючи на те, що погоджується з тим, щоб банк продав його автомобіль, а кошти отримані від його продажу перерахував в рахунок погашення заборгованості. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Вказувала на те, що в оформленні договору фактично участі не брала, будь-яких заяв як поручитель боржника до банку не писала, рукописні записи у анкеті поручителя на її імя виконані не нею, а іншою особою, що підтверджується висновком науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Посилаючись на ці обставини, просила в позові відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08/07/2008-980 К 1425 строком до 17 липня 2015 року на суму 132282 грн. для придбання транспортного засобу. В забезпечення повернення кредиту між банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, належного [PERSON] В забезпечення повернення кредиту перед банком між позивачем і відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Порушення зобовязань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки, передбачені ст.611 ЦК, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п. 4.2.5 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань кредитор має право дострокового погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати, включаючи проценти за користування кредитом. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок порушення відповідачем [PERSON] своїх зобовязань, утворилася заборгованість, розмір якої станом на 18.01.2010 р. становить 169256 грн. 43 коп. За таких обставин суд вважає, що позов Банку до [PERSON] є обґрунтованим та на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 553, 610, 611, ч. 2 ст. 651, 1050 ЦК України підлягає задоволенню. Що стосується позову в частині стягнення заборгованості з [PERSON], то суд вважає, що такі вимоги банку задоволенню не підлягають. Як вбачається з вироку Корабельного районного суду м.Миколаєва від 07.12.2010 р. [PERSON] при оформленні кредиту в ПАТ КБ «Надра» використав підроблені документи, в тому числі на імя [PERSON] як поручителя, на підставі яких йому було видано кредит. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08.04.2010 р. рукописні записи у анкеті поручителя на імя [PERSON] від 22.07.2008 р. виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно зі ст.ст. 88, 89 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: partial