overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з останнього в її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду у вересні 2004р. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], 15.04.2002р.н.. яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час вона з відповідачем перебуває в неприязних стосунках, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча зобов'язаний цю допомогу надавати. Самій утримувати дитину їй важко. В зв'язку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, додатково . пояснила, що на утримання дитини потрібні значні кошти, адже вони потребують повноцінного харчування, іграшок, одягу та інше. А тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини однак у меншому розмірі, оскільки його заробітки не є великими, а тому не має змоги сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню частково. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 07.10.2004р. сторони розірвали шлюб. З копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] 15.04.2002р.н. і є сторонами по справі. Дитина на даний час проживає з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, що визнано сторонами. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Утримання дітей, це законодавчий обов'язок батьків, а не пуста декларація. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки неповнолітні діти, через свій вік, стан фізичного розвитку, навчання в школі чи у вузі, як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості працювати. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням матеріального становища відповідача, який працює, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати на утримання неповнолітньої доньки, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивач 01.12. 2010 р звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування виплачених коштів допомоги одинокій матері. В заяві вказав, що в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради [PERSON] отримувала державну допомогу як одинока мати на доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчалася у Полтавському професійному ліцеї з 01.09.2006 року по 30.06.2009 року, та була достроково відрахована, про що [PERSON] вчасно не повідомила управління праці, тому виникла переплата в розмірі 420 грн. 81 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, будучи повідомленою про день і час слухання справи. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без її участі. Суд , заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради [PERSON] отримувала державну допомогу як одинока мати на доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчалася у Полтавському професійному ліцеї з 01.09.2006 року по 30.06.2009 року. Відповідно до ст. 18 Закону України « Про державну допомогу сім»ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям, діти яких навчаються у професійно-технічних навчальних закладах виплачується до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. [PERSON] , згідно довідки № 456 від 02.09.2008 року навчалася в Полтавському професійному ліцеї , та згідно рішення педагогічної ради ліцею /протокол № 3 від 28.10.2008 року/ та з дозволу служби у справах неповнолітніх Ленінського райвиконкому була достроково відрахована із складу учнів ліцею у зв»язку з небажанням навчатися, про що [PERSON] вчасно не повідомила управління праці, тому виникла переплата в розмірі 420 грн. 81 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.. 22 Закону України « Про державну допомогу сім»ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов»язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин , що впливають на виплату допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 04 серпня 1996 року у Прилипченській сільській раді, Заставнівського району, Чернівецької області, актовий запис № 03. Вказує, що даний шлюб у них перший, від якого народилось троє дітей дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через зловживання відповідачем спиртними напоями, що призводило до сварок та напруги в сімї, втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позові. На примирення з відповідачем не погоджується. Відповідач позов визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 серпня 1996 року у Прилипченській сільській раді, Заставнівського району, Чернівецької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-МИ № 065926 від 11.01.2011 року. Від шлюбу народилось троє дітей - дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-МИ № 012834 від 30.05.1996 року, серії 1-МИ № 109052 від 20.06.2002 року, серії 1-МИ № 130308 від 24.02.2004 року відповідно. З січня 2010 року сторони не підтримують подружні стосунки та не приймали намір до примирення та поновлення сімї. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, третя особа - Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті 21.05.2010 року її батька [PERSON], до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями загальною вартістю 54 767 гривень, що розташовані в с.Брусенки по вул. Б.Хмельницького,112, Кіцманського району Чернівецької області. Зазначає, що після смерті батька [PERSON], спадкоємицею за заповітом є вона, [PERSON], інших спадкоємців та утриманців немає, що підтверджується довідкою № 233 від 12.11.2010 року виданою виконкомом Нижньостанівецької сільської ради Кіцманського району. Вказує, що вона в управління та володіння спадковим майном вступила своєчасно, поховала померлого, зареєстрована і проживає у спадковому будинку з дня свого народження і по даний час, але оформити право на спадщину перешкоджає відсутність правовстановлюючих документів на будівлі, тому просила позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з»явилася, однак, подала заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з відповідною заявою про визнання заявлених позивачкою вимог та просив справу розглянути за його відсутності. Так в судовому засіданні встановлено, що 21.05.2010 року в с.Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 077412 від 21.05.2010 року. Після його смерті спадкоємцем за заповітом є [PERSON], інших спадкоємців та утриманців немає, що підтверджується довідкою № 233 від 12.11.2010 року виданою виконкомом Нижньостанівецької сільської ради Кіцманського району та копією заповіту від 23.02.1991 року. Також встановлено, що в масу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями загальною вартістю 54 767 гривень, що розташовані в с.Брусенки по вул. Б.Хмельницького,112, Кіцманського району Чернівецької області, що підтверджується довідкою-характеристикою Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації від 11.11.2010 року № 235. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 328, 392, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на трактор марки Т-150 К, 1984 року випуску та зобов'язання відповідача провести реєстрацію даного транспортного засобу. Вказує, що згідно рішення зборів співвласників майнових паїв агроспілки «Мамаївська» Кіцманського району вищевказаний трактор ним було отримано в рахунок майнових паїв. Зазначає, що трактор марки Т-150 К, 1984 року випуску, належав до переліку майна пайового фонду, що підтверджується випискою з протоколу зборів пайовиків агроспілки «Мамаївське». Посилається на те, що він звернувся до інспекції держтехнагляду в м.Кіцмань з проханням зареєструвати належний йому трактор, проте, інспекцією йому було відмовлено в реєстрації даного транспортного засобу з підстав того, що ним не представлені документи у відповідності до вимог ст. 4 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 року № 694. Просив суд визнати за ним право власності на вказаний трактор та зобов'язати відповідача провести його реєстрацію та облік. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак заявлені вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою та просив справу розглянути за його відсутності.. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наявності законних на те підстав, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Судом \~встановлено, що [PERSON] трактор марки Т-150 К, 1984 року випуску, було отримано в рахунок майнових паїв, що підтверджується Витягом із протоколу зборів співвласників майнових паїв «Про вихід із числа співвласників і видачу нерухомого майна» від 19.01.2010 року. Також встановлено, що працівниками інспекції держтехнагляду було проведено огляд спірного трактора, в результаті чого було виявлено, що трактор марки Т-150 К, 1984 року випуску, без заводського номеру, двигун ЯМЗ-236 відповідає технічним вимогам учасника дорожнього руху та в базі обліку транспортних засобів він або його окремі агрегати зареєстрованими не значаться, що підтверджується копією Акта огляду машини від 24.11.2010 року. Відповідно \~до ст. 328 ЦК України \~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення належної до сплати при звільненні суми заробітку, середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначив, що в період з 25 січня 1993 року по 01 липня 2010 року працював у ЗАТ «БМТ «Металургбуд» та був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Станом на день звільнення відповідач не здійснив повного розрахунку, заборгованість по заробітній платі склала 6675,30 гривень. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, вважає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормальних життєвих звязків, погіршенні матеріального стану, що потребувало додаткових зусиль для організації життя. Просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив про згоду на розгляд справи у заочному порядку. Представники відповідача ЗАТ «БМС «Металургбуд» до судового засідання не зявився за невідомими суду причинами, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Таким чином, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивачка 19 січня 2011 року придбала у відповідачів 11/50 частин будинковолодіння № 33 вул. Чкалова с. Костянтинівка Смілянського району, без виділення частки в натурі, та частину земельної ділянки площею 0,1728 га за цією ж адресою. В звязку з необхідністю виготовлення державних актів на землю, позивачка просить встановити порядок користування будинковолодінням та земельною ділянкою, виділивши в натурі частину будинковолодіння та земельної ділянки. Відповідачі позов визнали повністю, проти виділення часток не заперечують. [PERSON] та [PERSON], являючись власниками по ? частині будинковолодіння № 33 вул. Чкалова с. Костянтинівка на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6 січня 2011 року, продали, а позивачка купила 11/50 частин будинковолодіння та земельну ділянку згідно з планом розподілу земельної ділянки з експлікацією угідь, виготовленим Смілянським міськрайонним відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК», площею 0,1728 га, за цією ж адресою. Це підтверджується договором купівлі-продажу 11/50 частин домоволодіння, що складається з двох житлових будинків, договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченими 19 січня 2011 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу [PERSON], та витягом про державну реєстрацію прав власності від 21 січня 2011 році, виданим Смілянським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» № 28748732. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2, позов належить задовольнити та встановити порядок користування земельною ділянкою, який визначений співвласниками будинковолодіння № 33 вул. Чкалова с. Костянтинівка Смілянського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 02 вересня 1998 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, зареєстрований у Гостролуцькій сільській раді Баришівського району Київської області ( актовий запис № 01). Від спільного проживання з відповідачем мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які знаходяться на повному матеріальному утриманні матері. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач не надає їй достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Просить суд ухвалити рішення про стягнення аліментів із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] і розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, починаючи з дня подачі до суду позову. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в процентному відношенні у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи 24.01. та 14.02.2011 року не з,явився. Про день і час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Судом встановлено, що 02 вересня 1998 року між позивачкою та відповідачем по справі був укладений шлюб, зареєстрований у Гостролуцькій сільській раді Баришівського району Київської області ( актовий запис № 01). Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які знаходяться на повному матеріальному утриманні матері. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати достатню матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому [PERSON] зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 183 СК України визначення розміру аліментів на одну дитину встановлюється судом в частці від заробітку відповідача. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]М аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і досягнення дітьми повноліття. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії І-БК №349072 від 02.09.1998 року; -ксерокопіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] ; -ксерокопією паспорта позивачки, -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Обухівського районного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1000 грн. на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] та на своє утримання в розмірі 400 грн. посилаючись при цьому на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі. Відповідач проживаючи окремо, добровільно не надає матеріальної допомоги ні їй ні дитині, не цікавиться їх життям, а тому вона просить в судовому порядку задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути аліменти в зазначеній нею твердій грошовій сумі. Пояснила, що їй матеріально важко утримувати дитину, оскільки ціни на харчування та дитячі речі високі, всередньому на утримання дитини витрачається 1500 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину не визнав повністю, пояснюючи, що не має бажання утримувати позивачку після припинення їх сімейних стосунків. Позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину визнав частково, в розмірі 400 грн., пояснив, що по можливості буде допомагати дитині та виховувати її. Однак визначений позивачкою розмір аліментів сплачувати не має можливості, так як працює по найму на будівництві, дохід має мінливий, за кожний відпрацьований день отримує 120 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, находить, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач перебуває у шлюбі з позивачем, від якого сторони мають малолітню дитину, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та про народження дитини. Так як батько дитини, який має нерегулярний, мінливий дохід, в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина, а він цього потребує, тому суд з врахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує задовільний стан здоровя дитини та її батьків; відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з цим суд вважає, що підлягають частковому задоволенню і позовні вимоги позивачки в частині стягнення коштів на її утримання, оскільки згідно ст.84 СК України встановлено, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Щодо розміру аліментів, то суд вважає, що він повинен складати 200 грн., оскільки відповідач в змозі надати таку допомогу, а позивачка з якою проживає малолітня дитина потребує такої допомоги. Позивача звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду, а тому вони повинні бути стягнути з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial