Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач, доповнивши свій позов вимогою про поновлення йому терміну для звертання з позовом до суду, наполягав на скасуванні рішень відповідача № 118-1У від 13.05.05р. про вилучення у нього земельної ділянки 0,02 га в с. Малий Фонтан Котовського району Одеської області, № 119-1У від 13.05.05р., яким [PERSON] було передано у приватну власність цю земельну ділянку, № 195-У від 19 вересня 2008 року, яким йому, [PERSON] було передано у приватну власність 0,1300 га земельної ділянки по [ADDRESS] . Стверджував, що тільки після набрання чинної сили рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2008 року він став спадкоємцем після смерті свого батька, [PERSON] , померлого 1994 року і дізнався про вилучення у нього частини земельної ділянки розміром 0,02 га зазначеними рішеннями Ради, з ніякими заявами про вилучення у нього земельної ділянки розміром 0,02 га до сільради він не звертався, ніяких розписок [PERSON] на 600 грн. за продану частку земельної ділянки він не надавав. Тому не визнавав зустрічний позов. Притягнута до участі у справі як відповідач правонаступник [PERSON] , його дружина, [PERSON] позов не визнала, стверджуючи, що її чоловік правомірно отримав у власність спірну земельну ділянку від сільради; позивач зараз має земельну ділянку згідно останніх перемірів не 1300 кв.м., а 14,6 га; а крім того, взяв у її чоловіка, [PERSON] , 600 грн. за дерева на спірній землі у 2005 р., про що надав йому розписку і обіцяв, що не буде мати до нього будь-яких претензій з цього приводу у подальшому. Підтримала, як правонаступник [PERSON] , його зустрічний позов. Представник відповідача жодного разу у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався; але на адресу суду направив заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності і в якій вказував, що спірна земельна ділянка була вилучена у [PERSON] за його власним бажанням згідно заяви та передана [PERSON] згідно заяви останнього. Позов [PERSON] вважав безпідставним оскільки депутати сільради прийняли рішення згідно його ( [PERSON] ) заяви. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню тільки в частині поновлення йому терміну для звернення з позовом до суду, з відмовою в іншій частині основного позову, а також з відмовою у зустрічному позові з наступних підстав. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2008 року, що має чинну силу встановлено, позивач за основним позовом своєчасно прийняв спадщину після смерті свого батька, [PERSON] , що помер [INFO] , у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами по [ADDRESS] розташованими на земельній ділянці площею 1300 кв.м. У саме з цього часу як спадкоємець міг звернутися до суду за захистом своїх прав, оспорюючи зазначені рішення відповідача. Тому у суду є всі підстави для поновлення позивачу терміну позовної давності для звертання з позовом до суду. Далі встановлено, що [INFO] помер батько позивача, в [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за зазначеною вище адресою. Згідно діючого тоді цивільного законодавства ( ст..549 п. 1 ЦК України в ред.. Закону України) він фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадкоємницьким майном. Цей факт встановлено рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2008 року. Згідно представленого, як законний спадкоємець 18 квітня 2005 року позивач звернувся до сільради з заявою про вилучення у нього частки земельної ділянки за визначеною адресою розміром 0,02 га на користь [PERSON] . Згідно цього рішенням В. Фонтанської сільради Котовського району Одеської області № 118-1У від 13.05.2005р. (п.1) у позивача була вилучена земельна ділянка розміром 0,02 га в с. М.Фонтан Котовського району Одеської області біля його будинку за власним бажанням. А рішенням № 119-1У від того ж 13.05.05р. вона була передана у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (п.1 рішення). А крім того, рішенням № 195-У від 19.09.08р. [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку 0,13 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, будівництва; що повністю за розміром співпадає з розміром земельної ділянки на який розташоване спадкоємницьке майно позивача і що встановлено судовим рішенням від 27 березня 2008р. За таких підстав, на думку суду, не слід вважати оскаржені рішення сільради такими, що протирічать закону та ЗК України та скасовувати їх. Тому у цій частині у задоволені позову слід відмовити. Що стосується зустрічного позову, що підтримала правонаступник, то він також не підлягає задоволенню з наступних підстав. З представленої розписки вбачається, що 19 квітня 2005р. [PERSON] отримав від [PERSON] 600 грн. за земельну ділянку розміром 0,02 га, яку він продав останньому для постійного користування (хоча сам [PERSON] сам факт цього оспорював). Але, суд не може взяти її до уваги , як підставу для відшкодування матеріальної шкоди, бо, по-перше, [PERSON] не мав спірну земельну ділянку у власності, а тільки у користуванні, а, по-друге, земля, як державна власність, вилучена з правовідносин купівлі-продажу. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то позивачкою по справі не надано будь-яких доказів заподіяння такої шкоди у розумінні положень постанови Пленуму Верховного Суду № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95р. з подальшими змінами та доповненнями, ст.. ст.. 2,3, 1167 п.1 ЦК України. Тому і в цій частині позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed