Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та поділити між [PERSON] та [PERSON] спільне майно, а саме квартиру №59 у будинку №2 по вулиці б-та Гвардійська в м.Рівне, визначивши частку [PERSON], з урахуванням інтересів дітей, в розмірі 1/4 квартири, а частку [PERSON] в розмірі 1/4 квартири; припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку в квартирі №59 по вулиці б-та Гвардійська, 2 у м.Рівне та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за вартість його 1/4 частки квартири в розмірі 668 69,00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку у квартирі №59 по вулиці 6-та Гвардійська, 2 у м.Рівне на яку припинено право власності [PERSON]. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 197 5 року, від якого мають двох повнолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні ордеру №522 виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] народних депутатів 13 травня 1980 року №181 на ім»я [PERSON] сім»я якої складається з 3 чоловік на право зайняття 2 кімнат загальною площею 29,37 кв.м. в квартирі (окремій) №59 будинку №2 по вулиці 6-а Гвардійська. На підставі заяви позивача по справі (основного квартиронаймача) 27 лютого 1992 року була куплена квартира №59 в будинку №2 по вулиці 6-та Гвардійська в м.Рівне на склад сім»ї з чотирьох осіб: позивача, відповідача по справі та їх дітей - синів [PERSON] та [PERSON]. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні договором купівлі-продажу від 27 лютого 1992 року. 05 жовтня 1998 року шлюб між сторонами було розірвано. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №016425 виданим 05 жовтня 1998 року Міськвідділом РАГС м.Рівне з якого вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 1998 року жовтня місяця 05 числа зроблено запис за №737. Причиною розірвання шлюбу між сторонами по справі слугували постійні сварки, котрі безпричинно влаштовував в сім»ї відповідач по справі, який неодноразово виганяв позивача по справі з дітьми з квартири, які потім вселялись у квартиру з допомогою працівників правоохоронних органів. Після розірвання шлюбу, відповідач продовжував влаштовувати сварки, погрожував позивачу фізичною розправою, в результаті чого з відповідачем неодноразово працівниками міліції проводились профілактичні бесіди. В результаті чого, відповідач в 2000 році знявся з реєстрації у вищевказаній квартирі, забрав всі свої особисті речі та виїхав на проживання у інше місце. До спірної квартири він навідувався інколи. Рішенням Рівненського міського суду від 08 грудня 2008 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру №59 по вулиці б-та Гвардійська, 2 м.Рівне, як на спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] Рішенням Рівненського міського суду від 21 жовтня 2010 року [PERSON] був вселений в квартиру №59 в будинку №2 по вулиці б-та Гвардійська в м.Рівне. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч.І ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що згідно рішення суду про розірвання шлюбу, діти сторін по справі залишені на проживання з матір»ю, на даний час вони є повнолітніми, однак продовжують проживати разом з матір»ю (позивачем) у спірній квартирі, відповідач належних доказів про те, що його діти забезпечені іншим житлом у судовому засіданні не надав, з 2000 року відповідач коштів на утримання спірного житла позивачу не надавав, вказані обставини є істотними для вирішення спору, тому суд вважає за необхідне збільшити частку майна позивача і з цих підстав, заявлені позовні вимоги задоволити та поділити спільне майно подружжя - позивача та відповідача по справі, а саме квартиру №5 9 в будинку №2 по вулиці б-та Гвардійська в м.Рівне, з врахуванням інтересів обох дітей сторін, відступивши від засад рівності часток подружжя та виділивши позивачу ? частки спірної квартири, а відповідачу ? частку. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. З дослідженого в судовому засіданні висновку №192 судової будівельно-технічної експертизи від 26 січня 2011 року виконаного експертом КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON], ринкова вартість квартири №5 9 в будинку №2 по вулиці б-та Гвардійська в м.Рівне становить 267473 грн. Враховуючи те, що квартира складається з двох житлових кімнат, площею 17,5 кв.м. та 11,9 кв.м., а житлова кімната з площею 7,35 кв.м. відсутня. Згідно п2.24 ДБН В.2.2-15-20056 «Житлові будинку. Основні положення» мінімальна площа спальні на одну особу - 10 кв.м. Враховуючи наведене, технічної можливості виділу в натурі ? частки у даній квартирі немає. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні квитанції №28 від 14 червня 2011 року позивачем по справі було внесено на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Рівненській області 66869,00 грн. запоруки виконання рішення суду, що становить вартість ? частини спірної квартири. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, негативну поведінку відповідача, його неприязні стосунки з позивачем по справі, суд вважає, що спільне проживання позивача та відповідача у одній квартирі є не можливим, частка у майні не може бути виділена в натурі відповідачу, оскільки річ є неподільною, а спільне володіння і користування майном є не можливим, позивачем внесено кошти на депозитний рахунок в розмірі вартості частки квартири,яка виділена судом позивачу, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved