Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ВАТ «Красноармійське автотранспортне підприємство 11411» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що з 21 жовтня 1999 року по 03 березня 2010 року він перебував у трудових відносинах, працюючи в ВАТ «Красноармійське автотранспортне підприємство 11411» водієм першого класу.. 03 березня 2010 року на підставі Наказу № 25к від 09.03.2010 року він припинив трудові відносини згідно статті 38 КЗпП України, за власним бажанням. Згідно статті 116 Кодексу законів про працю України відповідач зобовязаний був виплатити йому всі суми на день розрахунку. Заборгованість по заробітній платі станом на 09 березня 2010 року складала 3679,04 грн. Потім йому частково була виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 1579,49 грн. залишок заборгованості складає 2099,55 грн. Також позивач вважає, що оскільки відповідач в день звільнення, з ним повністю не розрахувався, то відповідно до статті 117 КЗпП України зобовязаний виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. Станом на 31 грудня 2010 кількість робочих днів з дня звільнення складає березень 16 днів; квітень 22 днів; травень -18 днів; червень 21 день; липень 22 день; серпень -21 днів; вересень 22 днів; жовтень 21 день; листопад 22 день; грудень 23 днів всього 208 днів. Його середньоденний заробіток відповідно довідки складає 38,95 грн. Згідно розрахунку: заробіток 702,87 грн. за лютий + 816,34 грн. за січень = 1519,21 грн. : на 39 днів (робочі дні за січень та лютий) = 38,95 грн. Тоді середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 31 грудня 2010 року складає: 38,95 грн. х 208 днів = 8101,60 грн. Законом України «Про оплату праці» передбачена компенсація втрати частини заробітної плати. Сума компенсації, яку йому зобовязаний нарахувати відповідач. Також він вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він своєчасно не мав змоги отримати заробітну плату. Він вимушений був звертатися до друзів з проханням зайняти йому гроші, вимушений витрачати свій вільний час і звертатися до суду за захистом порушеного права, що завдає йому життєвих незручностей. Моральну шкоду позивач оцінює в 3000 гривень. Виходячи з наведеного позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача ВАТ «Красноармійське автотранспортне підприємство 11411»на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 2099,55 грн., середній заробіток по день розгляду справи у суді в сумі 8101,60 грн., компенсацію втрати частини заробітку, моральну шкоду у сумі 3000 грн., а також покласти на відповідача судові витрати. У судове засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої просить його позов задовольнити у повному обсязі, стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні на день розгляду справи, розглядати справу в його відсутність і прийняти заочне рішення при неявки до суду представника відповідача (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явився, судом вживалися заходи щодо його сповіщення про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями та квитанціями на а. с. 9-11, 13-15. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що позивач у справі з 21 жовтня 1999 року по 03 березня 2010 року перебував у трудових відносинах, працюючи в ВАТ «Красноармійське автотранспортне підприємство 11411» водієм першого класу, що підтверджується трудовою книжкою на а.с. 3-4. 03 березня 2010 року на підставі Наказу № 25к від 09.03.2010 року позивач припинив трудові відносини згідно статті 38 КЗпП України, за власним бажанням. Згідно статті 116 Кодексу законів про працю України відповідач зобовязаний був виплатити позивачу всі суми на день розрахунку. Заборгованість по заробітній платі станом на 09 березня 2010 року складала 3679,04 грн., що вбачається з довідки на а.с. 5. Потім позивачу частково була виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 1579,49 грн. (а.с. 16), залишок заборгованості складає 2099,55 грн. Вказану необхідно стягнути з відповідача у примусовому порядку, оскільки у добровільному порядку відповідач не сплатив позивачу суму заборгованості. Ст.116 Кодексу Законів про працю України встановлює строки розрахунку при звільнені працівника, згідно з якою при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать позивачу від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Оскільки відповідач в день звільнення з позивачем не розрахувався, то вказану заборгованість необхідно стягнути у примусовому порядку рішення суду. Згідно ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності і господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). У ст. 2 цього Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати чистини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, провадиться у випадку затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Під доходами в цьому Законі розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, у тому числі й заробітній плати. Таким чином, позивачка має право на нарахування їй компенсації у зв'язку із втратою частини доходів через порушення встановлених строків їх виплати. Порядок розрахунку компенсації визначається Постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати». Згідно довідки на а.с. 18,19 компенсація від суми заборгованості по заробітній платі складає за грудень 2010 року та січень 2011 року 43,92 грн. Вказану суму також необхідно у примусовому порядку стягнути з відповідача на користь позивачки. Оскільки відповідач в день звільнення з позивачем не розрахувався, то відповідно до ст. 117 КЗпП України відповідач зобовязаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. Довідкою на а.с. 5 підтверджується заробітна плата позивача за два місяця перед звільненням, яка складає 38,95 грн. Таким чином, середньомісячний заробіток за затримку розрахунку на день розгляду справи за 233 дні складає: 38,95 грн. х 233 = 9075,35 грн., з яких необхідно виключити податок з доходів фізичних осіб у розмірі 15 % , що складає 1361,30 грн.; 9075,35 грн. 1361,30 грн. = 7714,05 грн., яки необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Також суд вважає, що діями відповідача позивачу у справі спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач своєчасно не мав змоги отримати заробітну плату. Позивач вимушений був звертатися до друзів з проханням зайняти йому гроші, вимушений витрачати свій вільний час і звертатися до суду за захистом порушеного права, що завдає позивачу життєвих незручностей. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду у суми 3000 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: заборгованість по заробітній платі у сумі 2099,55 грн., індексацію за затримку виплати заробітної плати у сумі -43,92 грн., середню заробітну плату за затримку розрахунку при звільненні 7714,05 грн., моральну шкоду 3000 грн., а всього 12857 грн. 52 коп. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнуті судові витрати: судовій збір у розмірі 1% від суми задоволеного позову 98 грн. 58 коп. з матеріальної шкоди, 8,50 грн. з моральної шкоди та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved