overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 01.11.1981 року, який уклали в Палаці одруження « Жовтневий» м.Харкова, актовий запис № 2294. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через органи РАГС відповідач категорично відмовляється розірвати шлюб. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям, внаслідок чого виникали сварки та скандали, вони втратили почуття любові та поваги, відповідач зловживає спиртними напоями. Подружні відносини припинені рік тому і з того ж часу вони не ведуть спільного господарства. Їх шлюб існує формально, примирення між ними неможливо. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, зазначаючи, що спільне життя з відповідачем вкрай неможливе, протягом всіх років спільного життя відповідач принижував її та зневажав. Відповідач в судове засідання не з′явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Зі годи позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягяє задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 листопада 1981 року в Палаці одруження «Жовтневий» м.Харкова, актовий запис №2294. Від шлюбу мають повнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинені з 2009 року. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сімя збережена бути не може. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, не бере участі у їх вихованні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 700 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти, оскільки ніде не працює. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка вказує, що зареєструвала шлюб із відповідачем 22 листопада 2003 року у Кальненській сільській раді, Козівського району, Тернопільської області, актовий запис №20. Від даного шлюбу мають двоє дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, не бере участі у їх вихованні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 800 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на гараж, посилаючись на те, що 20 травня 2010 року між ним та [PERSON] було укладено угоду купівлі-продажу гаража, розташованого в м. Берислав по пров. Промисловому, гараж № 19. При укладанні угоди були погоджені всі істотні умови договору купівлі-продажу, продавець передав покупцю всі наявні документи, а покупець сплатив кошти в сумі 2700 гривень, що підтверджується копією договору. Відповідачка брала на себе зобов'язання посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу даного майна, але відмовляється від цього, оскільки виявилося, що вона втратила свідоцтво про право власності на вказаний гараж. Просив визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу, що знаходиться в м. Берислав Херсонської області, по пров. Промисловому, гараж № 19, укладеного між ним та [PERSON] 20.05.2010 року та визнати за ним право власності на дане майно. Позивач в судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що 20.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про купівлю-продаж гаража, розташованого в м. Берислав по пров. Промисловому, гараж № 19. На підтвердження укладеної угоди позивач передав відповідачу кошти в сумі 2700 гривень, що підтверджується договором (а.с. 6). Даний гараж належав [PERSON] згідно рішення виконкому Бсриславської районної ради № 77 від 12.03.1980р. (а.с. 5). Оскільки позивач повністю виконав угоду купівлі-продажу , а відповідач відмовляється від нотаріального оформлення, що перешкоджає посвідчити угоду нотаріально, дану угоду слід визнати дійсною. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу гаражу дійсним та визнання за позивачем права власності на дане майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

27 жовтня 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалася на те, що з січня місяця 2003 р. проживала однією сімєю зі своєю сусідкою [PERSON], оскільки остання осліпла і за неї потрібен постійний догляд. 20.03.2009 р. [PERSON] померла. Спадкоємцем її майна, а саме житлового будинку по вул. Ватутіна, 43 в м. Нова Одеса є сестра померлої [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини. Просила суд встановити факт постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем, що їй потрібно для успадкування майна померлої. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON], яка померла 20.03.2009 р., з січня місяця 2003 року спільно проживали в житловому будинку № 38, розташованому по вул. Ватутіна в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується відповідним актом складеним депутатом сільської ради. Зі змісту акту випливає, що під час спільного проживання однією сімєю [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON], у звязку з хворобою останньої. Викладене підтверджується заінтересованою особою [PERSON], яка є рідною сестрою померлої та свідками [PERSON], [PERSON] і [PERSON] 20 березня 2009 року [PERSON] померла в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Наведено свідчить, що заявник проживала однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а тому суд вбачає правові підстави щодо визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги у розумінні ст. 1264 ЦК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], 02.01.08. року народження, та дочки [PERSON], 17.08.09. року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, посилаючись на те, що діти знаходиться на повному її утриманні, батько у вихованні дітей та матеріальному забезпеченні участі не приймає. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Сторони по даній справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.10.10. було розірвано. Від даного шлюбу двоє малолітніх дітей: [PERSON], 02.01.08. року народження, та [PERSON], 17.08.09. року народження, які проживають біля матері, на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, про що свідчать довідки Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області № 459 від 29.09.10. та № 475 від 06.10.10. Судовим розглядом встановлено, що відповідач неповнолітніх дітей матеріально не забезпечує, участі у їх вихованні не приймає. Обовязок батьків утримувати дітей, закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідачем проігнорований. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] 10.10.03. року народження в розмірі, ? частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з 23.11.02. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу 10.10.03. народилася дочка [PERSON]. Сімейне життя не склалося, на даний момент вона з відповідачем не проживає та відновлювати шлюбні стосунки з чоловіком не бажає, дитина знаходиться на повному її утриманні, батько у вихованні дочки та матеріальному забезпеченні участі не приймає. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по даній справі з 23.11.02. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина Дарія, 10.10.03. року народження. Сімейне життя між сторонами не склалося, сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують та відновлювати їх не бажають. Неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, проти чого не заперечує і відповідач. Спору щодо майна між сторонами не виникає. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, крім того, встановлено, що відповідач неповнолітню дитину матеріально не забезпечує, участі у вихованні сина не приймає. Обовязок батьків утримувати дітей, закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідачем проігнорований. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дітьми трирічного віку, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], 02.01.08. року народження, та дочку [PERSON], 17.08.09. року народження. На даний момент вона з дітьми проживає окремо від відповідача та потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дітьми. В добровільному порядку відповідач від надання матеріальної допомоги відмовляється. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Сторони по даній справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.10.10. було розірвано. Від даного шлюбу двоє малолітніх дітей: [PERSON], 02.01.08. року народження, та [PERSON], 17.08.09. року народження, які проживають біля матері, на утримання яких, відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до умов ст.. 75 п. 2 СК України право на аліменти має той з подружжя, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За умовами ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. [PERSON] являється непрацездатною, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення нею трирічного віку, та потребує матеріальної допомоги. За цих обстави, її колишній чоловік, повинен надавати матеріальну допомогу, оскільки право на утримання дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто, з чоловіка батька дітей аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дітей як з батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] та [PERSON] про виділ 1\\4 частки із спільної часткової власності на житловий будинок та господарські будівлі в смт. Степань по вул. Дорошенка, 75 і в судовому розгляді, підтримавши позов, просила виділити їй частину житла, яка визначена в третьому варіанті виділу як першому співвласнику у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги повністю визнала, відповідач [PERSON] визнав, що позивачка має право на 1\\4 частину домобудівлі і він згідний на виділ по варіанту, який вона просить, однак вважає,що в спільну часткову власність не може входити сарай «В» вартістю 3106 грн., оскільки він збудований виключно за його кошти та кошти його батька, який також допомагав його будувати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивачка надала суду докази, що сторони мають в спільній частковій власності житловий будинок з надвірними будівлями і господарськими спорудами, вона 1\\4 частку, відповідачі 3\\4 частки в смт. Степань по вул. Дорошенка № 75; згідно ст. 364 ЦК України [PERSON] має право на виділ у натурі своєї частки майна. Відповідно до третього варіанту виділу в натурі згідно судової будівельно- технічної експертизи вартість частки позивачки становить 25 127 грн. і їй належить компенсація в 263.50 грн. В судовому розгляді позивачка відмовилась від вказаної компенсації і просила її з відповідачів не стягувати. Що стосується тверджень [PERSON] про те, що сарай «В» вартістю 3106 грн., який експерт пропонує виділити йому та [PERSON], не є спільною частковою власністю сторін, то суд не може їх прийняти до уваги, оскільки у відповідача відсутні належні докази цьому, а тому сарай входить в спільну часткову власність. На підставі ст. 364 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

20.10.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03.04.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість. В попереднє судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але надала суду заяву в якій просить суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове&nbsp;рішення в порядку,&nbsp;встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову&nbsp;суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши думку позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які ;беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. pan style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">Судовим розглядом встановлено, що 03 квітня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбне прізвище Умрихіна) Т.О. зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 53 (а.с. 3). Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 26 червня 2009 року Асіївською сільською радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 04 ( а.с. 4). Зі слів позивачки дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, даний факт не заперечується відповідачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так&nbsp;і батька, причому&nbsp;обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15 вересня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов повністю, пояснила, що 28 травня 2010 р. Київським районним судом м. Харкова постановлено рішення по справі за позовом виконкому Київської районної у м. Харкові ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Зазначеним рішенням відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Рішенням виконкому Київської районної у м. Харкові ради № 150-7 від 3.08.2010 р. малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено над ним опіку. Опікуном призначено позивачку. На даний момент [PERSON] мешкає разом з позивачкою, яка займається його вихованням, грошей на його утримання не вистачає. Відповідачка не явилася в судове засідання, згідно акту дільниці № 19 КП «Жилкомсервіс», [PERSON] за зазначеною в позові адресою фактично не проживає. У справі є достатньо даних про права та обов'язки сторін, що дозволяє розв'язати спір у відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно вимог ч.і ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З відповідачки суд стягує судовий .збір та кошти на оплату витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved