Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Орган опіки та піклування Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей - [PERSON], померла [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради № 350 від 22.08.2007 року малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які позбавлені батьківського піклування, передані з міського дитячого будинку № 1 м. Дніпропетровська в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON]. Батько дітей - [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не відвідує їх, не цікавиться станом їх здоров'я, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні вказаним в позовній заяві, доповнивши, що відповідач тривалий час, а саме з 2005 року не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, станом здоров'я, що свідчить про ухилення від виконання батьківських обов'язків. Також відповідач зловживає алкогольними напоями. Крім того, представник позивача зазначила, що органом опіки та піклування зроблено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи ці обставини, просить суд задовольнити позовні вимоги, позбавивши [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, пояснивши, що останні шість років не бачив дітей, а отже і не виконував батьківських обов'язків щодо їх виховання та утримання. За його власним переконанням лише [PERSON] його син, решта дітей не його, проте, офіційного підтвердження цього він не має. Сина [PERSON] бачив в серпні 2010 року, коли він разом з [PERSON] приїздив до нього в с. Велика Білозерка. В подальшому спілкуватись з дітьми наміру не має. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Кам'янсько-Дніпровський міжрайонний прокурор в Запорізькій області, здійснюючий представництво інтересів дітей, вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей, додавши, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає їм матеріальної допомоги, не бажає в подальшому спілкуватись з ними. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.09.1994 року Енергодарським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, на ім'я [PERSON], [INFO]; свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, на ім'я [PERSON], [INFO]; свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, на ім'я [PERSON], [INFO], батьком вказаних осіб значиться [PERSON] (а.с. 3-5). Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради № 350 від 22.08.2007 року діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які позбавлені батьківського піклування, передані з міського дитячого будинку № 1 м. Дніпропетровська в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до суспільної характеристики [PERSON] від 22.04.2010 року, наданої Трудовою сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, [PERSON] за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з негативної сторони, тривалий ніде не працює, постійного заробітку не має, зловживає спиртними напоями (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально-майнового стану від 05.05.2010 року, проведеного комісією в складі депутата Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області та сусідів [PERSON], було встановлено, що останній проживає разом з матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON] ніде не працює, вживає спиртні напої, проживає на пенсію матері. Будинок перебуває в задовільному стані. Підсобного господарства не має, проте, є присадибна земельна ділянка (а.с.12). Із змісту листа подружжя [PERSON] від 11 травня 2010 року вбачається, що відповідач [PERSON] протягом останніх трьох років, що діти проживають в прийомній родині, не цікавиться долею дітей (а.с.8). Відповідно клопотання служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради від 12.05.2010 року, [PERSON] не займається вихованням та утриманням дітей, не піклується про стан їх здоров'я, не надає матеріальної допомоги (а.с.7). Як вбачається з пояснень самого відповідача [PERSON] від 05.05.2010 року, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та зазначає, що протягом останніх семи років не спілкується з дітьми, не інтересується їх життям, здоров'ям, не надає їм матеріальної допомоги (а.с.13). Відповідно висновку служби у справах дітей Великобілозерської райдержадміністрації Запорізької області № 01-16/371 від 07.07.2010 року, визнано доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки він ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не надає матеріальної допомоги на їх утримання (а.с.2). Отже, з досліджених судом доказів, пояснень представника позивача, відповідача, прокурора, встановлено, що відповідач [PERSON] протягом майже всього життя своїх дітей не піклувався про їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач зовсім не спілкується з дітьми, не приймає будь-якої участі у їх матеріальному забезпеченні, не цікавиться їх долею, та не навів суду поважних причин такої поведінки. Враховуючи викладене, суд розцінює такі дії відповідача як умисне ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (набула чинності для України: 27.09.1991 року), дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи і належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 цього Закону передбачено, що батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в доход держави судові витрати, що складають судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved