Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування (страхової виплати) за договором добровільного страхування від 23 вересня 2008 року. В обґрунтування позову зазначив, що 8 серпня 2007 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного страхування № 28-1001-0058 транспортного засобу SAMAND 1,8 І ЕL, державний реєстраційний № [NUMBER], придбаного ним на підставі кредитного договору № 02-101115007-01-Ф, укладеного між ним та третьою особою - ВАТ АБ „Укргазбанк" 8 серпня 2007 року. 23 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем на виконання умов кредитного договору № 02-101115007-01-Ф було переукладено договір страхування та укладено договір добровільного страхування № 28-1001-0266 вказаного транспортного засобу. Відповідно до умов страхування, зазначених у п. 3 договорів страхування, вартість транспортного засобу визначена станом на 23.09.2008 року у 55 250 грн., страхова сума дорівнює вартості автомобіля, страховими ризиками визначені: викрадення, протиправні дії третіх осіб, ДТП, стихійні лиха, пожежа, вибух, напад тварин, франшиза диференційована в залежності від страхового випадку, ліміт відповідальності не встановлений, вигодонабувачем є третя особа - ВАТ АБ „Укргазбанк". Відповідно до п. 3.5 договору страхування, 23 вересня 2008 року позивачем було спла¬чено страховий платіж у розмірі 2712,78 грн., згідно п. 3.8 договору термін дії договору починався з 24 вересня 2008 року по 23 вересня 2009 року. Вказав, що 8 листопада 2008 року на автодорозі Стрий - Знам'янка, біля санаторію „Лісова пісня", застрахований транспортний засіб був пошкоджений внаслідок ДТП. Керував ав¬томобілем в момент ДТП [PERSON], який протиправно заволо¬дів автомобілем, про що позивачем було заявлено працівникам міліції. Відповідно до довідки ВДАЇ Маловисківського району Кіровоградської області № 1863 від 17 листопада 2008 року, винним у скоєнні ДТП є [PERSON], який загинув на місці ДТП, по факту ДТП в порушенні кримінальної справи було відмовлено за ст. 6 п. 2 КПК України. Після виявлення автомобіля, відповідно до умов договору страхування та з дотри¬манням вимог, вказаних у п. 7-8 договору страхування, він звернувся до відповідача - страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Також, відповідно до умов кредитного договору, він повідомив третю особу ПАТ АБ „Укргазбанк" про пошкодження автомобіля, неможливість його відновлення, та про звернення до страхової компанії для виплати страхового відшкодування. Відповідно до листа від 2 грудня 2008 року ЗАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" відмовила у виплаті страхового відшкодування на під¬ставі п. 4.1.2 договору страхування з причини, що страховий випадок стався під час управління ТЗ особою, що не відносилась до осіб, які мали право керувати ТЗ. Вважає, що відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договору страхування, оскільки підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, визначені п. 13 догово¬ру страхування відсутні, відповідач повинен був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити на протязі 14 днів від дати прийняття рішення страхове відшкодування у сумі 54 973,75 грн. Зазначив, що відповідач також повинен понести майнову відповідальність шляхом спла¬ти пені, передбаченої п. 15.1 та п. 5.4.11 договору, у розмірі 0,1 % від суми платежу за ко¬жний день прострочення. Враховуючи, що про прийняте рішення відповідачем повідомлено 2 грудня 2008 року (дата направлення листа), враховуючи п. 5.4.10 договору, неправомірне рішення про відмову приймалось 19 листопада 2008 року. За таких обставин, у випадку належного ви¬конання відповідачем своїх обов'язків за договором страхування, виплата повинна була бути проведена через 14 робочих днів, тобто до 9 грудня 2008 року. За таких обставин, розмір пені за прострочення платежу складає 31 280,06 грн., оскільки всього прострочено оплату на 569 днів. Просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування за договором добровільного страхування № 28-1001-0266 транспортного засобу SAMAND 1,8 І ЕL, державний реєстраційний № [NUMBER], укладеного 23 вересня 2008 року, у розмірі 54 973,75 грн., та пеню за простро¬чення виплати страхового відшкодування у сумі 31 280,06 грн., а також понесені по справі судові витрати у розмірах відповідно до наданих квитанцій. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини викладені у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання зявилась, позов не визнала, вказала, що дійсно 8 серпня 2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1001-0058, предметом якого є страхування транспортного засобу «Саманд» державний № [NUMBER]. Договір страхування укладався на підставі ліцензії серії АБ № 100299 від 31.08.2005 р., серія АВ № 082321 та № 082323 від 27.06.2006 р., відповідно до Закону України «Про страхування» та Правил добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) від 16.08.2005 р. та був підписаний позивачем та відповідачем. З умовами Договору страхування та Правилами страхування позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис у Договорі. 12 листопада 2008 року до ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що 12 листопада 2008 року на автодорозі Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка сталося ДТП. Відповідно до довідки ВДАІ м. Кіровограда та довідки ВДАІ РУ МВС України Маловисківського району керував транспортним засобом під час дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON], який і порушив Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП. Зазначила, що відповідно до п.п. 3.4 п. З Договору особами, які мають право керувати транспортним засобом зазначено лише [PERSON]. Будь-яких інших осіб, на яких би поширювалася дія вказаного Договору в ньому не зазначено. Будь-яких змін до Договору не вносилось. Відповідно до п.п. 4.1.2 п. 4 Договору не визнаються страховими випадки, які настали внаслідок або під час управління транспортним засобом особою, яка не має права на керування ТЗ категорії, відповідної застрахованому ТЗ, медичного дозволу та/або не відноситься до осіб, що згідно цього Договору мають право керувати ТЗ. Тому, у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» не було та на даний час немає законних підстав для виплати страхового відшкодування [PERSON] Тому просить в позові відмовити через безпідставність заявлених вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що 8 серпня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської філії та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02-101115007-01-Ф, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 12871 долар США зі сплатою 12,9 % річних та згідно договору застави від 8 серпня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком прийнято в заставу автомобіль SAMAND 1,8 І ЕL, 2007 року випуску. Також 8 серпня 2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1001-0058, предметом якого є страхування транспортного засобу SAMAND 1,8 І ЕL, 2007 року випуску. Вказав, що банком було отримано відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому банк ніяких дій по відшкодуванню страхових виплат не проводив, а звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, справа на даний час перебуває у провадженні суду. Зазначив, що [PERSON] після ДТП майже нічого за кредитним договором не сплачував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 8 листопада 2008 року вона та її знайомий [PERSON] разом з [PERSON] сиділи у кафе. Потім вона запросила всіх до себе додому попити кави. Коли приїхали до неї та пили каву, [PERSON] вийшов покурити. Вони з [PERSON] його довго чекали, а потім дізналися, що [PERSON] потрапив в ДТП. Зазначила, що перед тим як йти курити [PERSON] випив пляшку пива. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідка [PERSON], дослідивши і оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 8 серпня 2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування № 28-1001-0058 транспортного засобу SAMAND 1,8 І ЕL, 2007 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER], придбаного ним на підставі кредитного договору № 02-101115007-01-Ф від 8 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ АБ „Укргазбанк" та [PERSON] (а.с. 6-8, 16-19). 23 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем на виконання умов кредитного договору № 02-101115007-01-Ф було переукладено договір страхування та укладено договір добровільного страхування № 28-1001-0266 від 23 вересня 2008 року транспортного засобу SAMAND 1,8 І ЕL, 2007 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER], строком на один рік (а.с. 9-11). Відповідно до умов страхування, зазначених у п. 3 договорів страхування, вартість транспортного засобу визначена станом на 23.09.2008 року у сумі 55250 грн., страхова сума дорівнює вартості автомобіля, страховими ризиками визначені: викрадення, протиправні дії третіх осіб, ДТП, стихійні лиха, пожежа, вибух, напад тварин. Франшиза диференційована в залежності від страхового випадку, вигодонабувачем є третя особа - ВАТ АБ „Укргазбанк". Згідно п.3.4 договору страхування особи, які мають право керувати ТЗ на законних підставах є [PERSON]. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. З умовами Договору страхування та Правилами страхування позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис у договорі. 8 листопада 2008 року на автодорозі Стрий - Знам'янка, біля санаторію „Лісова пісня", застрахований транспортний засіб SAMAND 1,8 І ЕL, 2007 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER], яким керував [PERSON], був пошкоджений внаслідок ДТП. Згідно довідки ВДАІ Маловисківського району Кіровоградської області № 1863 від 17 листопада 2008 року, винним у скоєнні ДТП є [PERSON], який загинув на місці ДТП, по факту ДТП в порушенні кримінальної справи було відмовлено за ст. 6 п. 2 КПК України (а.с. 13). Згідно п. 4.1.2 договору страхування не визнаються страховими випадками, які настали внаслідок або під час управління застрахованим ТЗ особою, яка не має права на керування ТЗ категорії, відповідної застрахованому ТЗ, медичного дозволу та/або не відноситься до осіб, що згідно цього Договору мають право керувати ТЗ. Відповідно до п. 4.1.3 договору страхування не визнаються страховими випадками, які настали внаслідок або під час керування ТЗ водієм, який знаходився в стані алкогольного, наркотичного, токсичного, або іншого спяніння, під впливом медичних препаратів, застосування яких протипоказане при управлінні ТЗ, хворобливому стані, або стані стомлення. Згідно п. 4.1.11 договору страхування не визнаються страховими випадками, які настали внаслідок або під час використання ТЗ без узгодження із страховиком у спортивних змаганнях, у випробуваннях, в учбових цілях та передачі ТЗ в користування особам, не передбаченим цим договором. Відповідно до постанови ВДАІ з обслуговування Маловисківського району про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 листопада 2008 року 08.11.2008 року близько 07 години [PERSON] керував автомобілем SAMAND 1,8 І ЕL, 2007 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER], по автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам'янка 684км+250м в напрямку м.Кіровоград, без посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, не вибрав безпечну швидкість руху, не справився з керуванням, внаслідок чого допустив зїзд в правий кювет з послідуючим перекиданням. В результаті чого [PERSON] від сукупності отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Як вбачається з акта судово-медичного дослідження № 267 від 22 грудня 2008 року при судово-токсилогічному дослідженні в крові та сечі від трупа [PERSON] виявлений етиловий спирт в кількості 2,14 %о та 2,80 %о відповідно, що у живих осіб може відповідати алкогольному спянінню середнього ступеня. Згідно п. 13.1.10 підставами для відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування є, якщо подія, що призвела до збитків, сталася за будь-якої умови, зазначеної у розділі 4 цього договору. Відповідно до п. 4.3.3 Правил добровільного страхування наземних транспортних засобів від 04.04.2005 року, обмеженням страхування (винятки із страхових випадків) є користування транспортним засобом Страхувальником, Експлуатантом або іншою особою під час їх перебування у будь-якій формі спяніння - алкогольного, наркотичного, токсичного, або без наявності належного посвідчення (дозволу) на керування транспортним засобом цієї категорії. При цьому, під іншою особою розуміється будь-яка третя особа, яка внаслідок добровільних дій Страхувальника (Експлуатанта) мала можливість користуватись застрахованим ТЗ та/або отримала ключі від цього ТЗ. На підставі викладеного, враховуючи, що застрахованим транспортним засобом керував [PERSON] який не мав права на керування транспортним засобом категорії, відповідної застрахованому транспортному засобу, та знаходився в стані алкогольного спяніння, а також те, що у договорі страхування зазначено лише [PERSON], особою, яка має право керувати транспортним засобом на законних підставах, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed