overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

6 жовтня 2001 року в Бершадському відділі РАЦС Вінницької області сторони зареєстрували шлюб (актовий запис № 86). Мають неповнолітню дочку, яка проживає з позивачкою. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві та в судовому засіданні стверджує, що із-за різності характерів та поглядів на сімейне життя між нею та відповідачем часто виникали сварки, що призвело до того, що вони не підтримують сімейних відносин, більше року проживають окремо, протягом двохмісячного строку, наданого судом на примирення, не помирилися, тому просить їх шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, з лютого 2010 року проживають окремо, протягом двохмісячного строку наданого подружжю для примирення не помирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу між нею та відповідачем, а відповідач позов визнав, що свідчить про те, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] у якому просить визнання її такою, що втратила право користування квартирою №142 по вул. Родникова, 7 в м. Харкові, а також зобовязати СГІРФО Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні позивач зазначив, що він та відповідач зареєстровані в [INFO]. Зазначена квартира не приватизована. З початку 2010 року відповідач виїхала зі свого місця проживання у невідомому напрямку, не зявляється у вищевказаній квартирі, всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення (зазначеної квартири), виконуються виключно позивачем, належних відповідачу речей в квартирі немає. Відповідачці ніхто не чинив перешкод у користуванні житловим приміщенням. Вважає, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. У звязку з чим просив позов задовольнити, шляхом зняття [PERSON]Г з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відповідно до положень ч.3 ст. 76 ЦПК України, але в судове засідання не зявилася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 -226 ЦПК України. Представник третьої особи сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області просить винести рішення на розсуд суду на підставі наявних матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судовим розглядом справи встановлено, що квартира [ADDRESS] на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду справи є неприватизованою. У спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою № 366 від 25.02.2011 року Дільниці №37 КП Жилкомсервіс. Відповідно до наданого суду акту у спірній квартирі [PERSON] не проживає більш року, її особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до ч.3 ст. 156 ЖК України повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Згідно ст. 71,72 Житлового кодексу УРСР При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] виходячи з того, що відповідач [PERSON]Г відсутня у спірній квартирі [ADDRESS] більш ніж 6 місяців без поважної причини. В судовому засіданні поважність причин відсутності у спірній квартирі відповідача встановлена не була. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

В лютому 2011 р. позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що 14.12.2007 р. позивачка позичила в нього 2000 доларів США, зобов`язавшись повернути їх до квітня 2008 р. Але у зазначений час гроші не повернула, позичивши ще 1000 гривень до червня 2008 р., та, знову не повернувши гроші, позичила ще 4000 гривень. У вересні 2009 р. відповідачка знову позичила в нього ще 5000 гривень. Всього відповідачка повернула позивачеві 200 грн. Тому просив стягнути з відповідачки 25716 грн. боргу, 3% річних 2088 грн. У судовому засіданні позивач зменшив розмір позовних вимог, відмовившись від вимог про стягнення 3% річних та 5000 грн., позичених у вересні 2009 р., просивши стягнути з відповідачки на його користь суму боргу в розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 20 716 грн. та судові витрати в розмірі 398,04 грн. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що не має можливості повертати борг з-за її скрутного матеріального становища. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. Відповідно до ст. 1046 ч. 1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей. Судом встановлено і підтверджується відповідною розпискою, що відповідачка [PERSON] 14.12.07 р. отримала у борг у позивача [PERSON] 2\~000 доларів США з терміном повернення до квітня 2008 р., а 29.04.2008 р. та 10.06.2008 р. відповідачка знову позичила у позивача ще 1\~000 грн. та 4\~000 грн. відповідно (а.с. 11). Сторонами не заперечується, що відповідачка повернула 200 грн. З огляду на викладене відповідачка має обов`язок сплатити позивачеві борг в повному обсязі, оскільки вона прострочила термін повернення грошей. З відповідачки на користь позивача повинна бути стягнута загальна сума грошей в розмірі 20\~716 грн. Також відповідачка має відшкодувати позивачеві його судові витрати загалом 398,04 грн. (судовий збір та витрати з ІТО: 90,00 грн. + 30,00 грн. + 149,46 грн. + 128,58).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

В січні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі зареєстрованому 18 лютого 2005 року в відділі РАЦС Чернівецького РУЮ Вінницької області. В шлюбі 29 листопада 2006 року народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач. Оскільки дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON]С . підтримав заявлені позовні вимоги, пояснила, що в дитини на даний час нормальний стан здоровя. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що на даний час не працює, має нормальний стан здоровя. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 18 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції, актовий запис за № 06. В шлюбі народилася дочка - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записано відповідача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі, ч.1 ст. 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, який визнав позов, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який на даний час не працює, працездатний, за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, визначає, що аліменти будуть стягуватись в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

28.02.2011 року позивачка \~\~звернулася до суду з позовом про стягнення \~з відповідача щомісячно \~коштів (аліментів) \~\~на своє \~\~утримання у розмірі \~1/6 \~\~частини всіх його видів заробітку (доходу), так як \~вона \~знаходиться в декретній відпустці по догляду за \~сином \~[PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку, \~тобто до 11.11.2013 року. Батьком \~\~дитини \~є \~відповідач, \~котрий \~\~добровільно матеріальної допомоги \~на \~її \~утримання \~\~не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання \~\~відповідач надіслав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнав \~\~в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як доказ заявлених вимог вказує, що від спільного сумісного життя з відповідачем народилась дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою та перебуває на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, її вихованням не займається. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги за обставинами викладеними в позові та просить їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на даний час ніде не працює та не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дочки [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 2001 року проживали без реєстрації шлюбу . На даний час спільно не проживають. Від спільного життя народилась дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою та перебуває на утриманні позивача та батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач у справі. Відповідач по справі ніде не працює та не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, хоча зобовязаний це робити відповідно до вимог ст.180 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Беручи до уваги викладене та те, що будь-яких доказів щодо обставин, які можуть вплинути на розмір стягуваних аліментів сторонами не надано, враховуючи матеріальний стан обох батьків, потреби дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій суму в розмірі 350 грн щомісячно . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною своєї сестри [PERSON]. Як доказ вказує, що [PERSON] є її рідною сестрою та має І-у групу інвалідності довічно. Внаслідок психічного розладу, перебуває на обліку у районного психіатра та потребує постійного стороннього догляду. Через стійкий хронічний психічний розлад не може правильно оцінювати прості життєві ситуації, розуміти значення своїх дій та керувати ними. В даний час постало питання про встановлення опіки над нею. Оскільки їх батько помер у 2010 році, а мати перебуває за межами України, просить визнати [PERSON]В, [INFO], недієздатною та призначити її опікуном останньої . В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свої вимоги та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ківерцівської міської ради-Жебрун І. В. не заперечуючи щодо визнання [PERSON] недієздатною, просила вимогу про призначення опінкуна злишити без задоволення у зв'язку з порушення порядку зверення до суду. Заслухавши пояснення заявника, думку представника заінтересованої особи дослідивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав . Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з акту огляду судово-психіатричної експертизи № 66 Волинської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON], [INFO], жителька м. Ківерці вул.. Жовтнева, 38-а, хворіє тяжким хронічним психічним розладом у вигляді помірно вираженої розумової відсталості, внаслідок дитячого церибрального паралічу. За станом здоровя потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Відповідно до витягу з акту СМЕ № 081904 [PERSON], має І-у групу інвалідності з дитинства довічно(а.с.8) Тому слід визнати [PERSON] [INFO], недієздатною. В частині заявлених вимог про встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] слід відмовити, оскільки відповідно до ч.1ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на змішану судинну коркову та підкоркову деменцію. При огляді спостерігалось дезорєнтування в часі, просторі та власній особистості, значне порушення памяті та інтелекту зниження памяті як на поточні події, так і події з минулого, розлади мислення, що є ознакою тяжкого психічного розладу, який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан, поведінку і обомовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала. 17.03.2011 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію хворої, та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не змогла висловити своєї усвідомленої згоди щодо необхідності лікування. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про примусову госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] траждає на змішану судинну коркову та підкоркову деменцію, що обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, (хвора не утримується та не орієнтується в домашній обстановці, неспроможна самостійно готувати та приймати їжу, дотримуватися правил особистої гігієни, неохайна сечею та калом, руйнує все в будинку, не доступна контакту, не запамятовує де кладе речі, не впізнає рідних, що загрожує її безпеці, крім того, буває агресивною по відношенню до родичів та близьких). Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 17.03.2011 року, поясненнями представника лікарні, відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу, а тому хвора потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Коробківської сільської ради про визначення частки майна у спільній сумісній власності. Вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про права власності на житло, виданого 18 квітня 1994р. фондом комунального майна Каховського району, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить будинок № 21 аз надвірними спорудами по вул. Таврійська в с. Коробки, Каховського району, Херсонської області. 17 листопада 2002р. помер [PERSON]. На даний час не можуть отримати свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки не виділені частки майна у спільній сумісній власності. Сторони в судове засідання не зявились , подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності . представник позивачів на позові наполягає, представник відповідача проти позову не заперечує. Вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 квітня 1994року , видане Фондом комунального майна Каховського району, будинок по вул. Таврійська,21 а , в с. Коробки, Каховського району, Херсонської області, на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], помер 17.11.2002року, згідно до свідоцтва про смерть. Суд вважає можливим визначити, що кожному із співвласників будинку з надвірними спорудами, які розташовані в с. Коробки , Каховського району, Херсонської області, по вул. Таврійська, 21 а , належить по 1/4 частки. На підставі ст.ст.21.41.51.55 Конституції України, ст.ст. 328..368.370. 1261.1269.1270.1278ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивачі в своїй позовній заяві просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Браниця вулиця Зої Космодемянської ,11 Бобровицького району Чернігівської області в рівних часках , посилаючись на слідуючі обставини: 01.01.2006 року помер їх батько [PERSON] 16 січня 2009 року померла їх мати [PERSON] . За час свого життя батьки не встигли оформити право власності на житловий будинок відповідним чином. Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який не зареєстрований в Ніжинському МБТІ. Вони прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину, на житловий будинок не має можливості, так як на неї відсутня первинна реєстрація в Ніжинському МБТІ Позивачі в судове засідання не зявилися, в заяві до суду їх представник [PERSON] просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не зявився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. В заяві представник позивачів підтримав позовні вимоги, а відповідач їх визнав , а тому відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини , визнані сторонами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві до суду просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,00 га , розташовану на території Кобижчанської сільської ради Бобровицького району , цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,згідно державного акту серії ЯГ № 870101, грошовою оцінкою 10\~915 гривень, як таке , що перейшло по праву спадкування по закону після смерті її рідної сестри [PERSON] , що померла 12.03.2009 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим ,що після смерті сестри відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на вище згадану земельну ділянку. Фактично вона прийняла спадщину після смерті сестри. Подала заяву до Бобровицької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини , але отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку не має можливості в звязку з втратою оригіналу Державного акту, без якого не має можливості оформити спадкове майно,оскільки дублікати на померлих не видаються. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги задовольнити. Відповідачі до суду не зявилися , в заявах до суду просять справу розглянути у відсутності їх представників , вказавши , що позовні вимоги позивачки визнають і не заперечують проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. В заяві позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідачі їх визнали , а тому відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини , визнані сторонами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved