Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] Звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], за реєстраційним номером 133478. укладений між ним та відповідачем на товарній біржі «Українська товарна біржа» 15 січня 2001 року. Позов обґрунтовується тим, що договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений і тому він не може здійснити відчуження квартири. В процесі розгляду справи позивач подав доповнення до позовної заяви, у якому послався на те. що після виконання договору купівлі-продажу, укладеного на біржі, відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути підставою для визнання в судовому порядку договору дійсним. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позов, пославшись на те, що купив у відповідача зазначену квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого на біржі згідно пропозиції відповідача. Його право власності було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. При зверненні до нотаріальної контори з метою відчуження квартири у посвідченні договору йому нотаріусом було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири не був нотаріально посвідчений. В той же час відповідач [PERSON] як при укладенні договору на біржі, так і пізніше ухиляється від нотаріального посвідчення договору після його фактичного виконання обома сторонами. Відповідач до суду не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 15 січня 2001 року № 133478, зареєстрований на Українській товарній біржі, [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), прийняті в члени товарної біржі, склали договір про те, що продавець продав, а покупець купив квартиру за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат жилою площею 36,0 кв.м.. Зазначений об'єкт нерухомості належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори, реєстр. № 3850. Згідно реєстраційного напису на договорі купівлі-продажу нерухомості [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] та записана в реєстрову книгу за № 448/98 від 22 січня 2001 року. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.08.2006 р. квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 133478 від 15.01.2001 р. на Українській товарній біржі. Відповідно довідки ф. З від 7 лютого 2011 року, виданої [PERSON], він проживає і зареєстрований з відміткою у паспорті в м. Славутичі за адресою: [ADDRESS], разом з членами своєї сім'ї. Листом від 09.02.2011 р. № 56/01/16 Славутицької міської державної нотаріальної контори на адресу [PERSON] повідомлено, що згідно ст. 227 ЦК України договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б одна із сторін є фізичною особою. Невиконання цієї вимоги тягне за собою недійсність даного договору. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно п. 38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України правочини про відчуження майна, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на це майно. Відповідно до п. 20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вправі витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Ненадання відомостей або документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Куплена квартира належить заявникові на підставі договору купівлі-продажу. укладеного на Товарній біржі «Українська» 15.01.2001 р. без подальшого нотаріального посвідчення цього договору. Даний договір вважається недійсним і є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Заявникові необхідно звернутися до Славутицького міського суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним або визнання права власності на квартиру. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За правилом ч. 2 цієї статті якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджено письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Наданим позивачем договором купівлі-продажу нерухомості від 15 січня 2001 року № 133478, зареєстрованого на Українській товарній біржі, підтверджено, що сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору до його підписання. Відповідно до правила ч. З ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як видно з поданої відповідачем заяви про визнання позову, спору про ухилення від нотаріального посвідчення договору не виникає, у зв'язку з чим ця обставина не підлягає доказуванню. За таких обставин позов слід визнати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до правила ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на суму 8 гривень 50 копійок, від сплати якого позивач звільнений відповідно до закону.

Outcome: approved