overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі % частини його доходу. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи в порядку, встановленому законом, повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подавав, про причини неявки не повідомив. У зв'язку з наявністю у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 27 квітня 1996 року по 15 березня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: матеріальний стан сторін по справі, стан здоровя дитини та платника аліментів, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі % частини заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути державне мито (судовий збір) у розмірі 51 грн. Також з відповідача необхідно стягнути 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ Київським районним судом м.Полтави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Ізмаїльська міська Рада звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON], втратившими право на житлове приміщення по вул. Нахімова, 437, кімната, 17,19 в м. Ізмаїл Одеської області, мотивуючи тим, що вони фактично протягом тривалого часу за даною адресою не мешкають, їх місцезнаходження не відоме, їх реєстрація позбавляє можливості іншим особам зареєструватися за вказаною адресою. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та пояснила, що працівники КП «Житсервіс -2» тричі перевіряли наявність відповідачів за місцем реєстрації, але дома їх не знайшли, про що склали акти від 06.05.2009 р., 02.07.2009 р., 06.08.2009 р. Відповідач [PERSON], позов не визнала та пояснила, що дані акти були складені у 2009 р., у робочий день, саме у той час коли вона працювала та не могла знаходитись за місцем проживання, також пояснила що в квартирі вона проживає з 07.12.1994 р., оскільки домоволодіння в м. Ізмаїлі по вул. Нахімова, № 437 знаходилось у власності Ізмаїльського консервного комбінату на якому працювала на протязі 16 років. З цього періоду вона та її син постійно проживають у кімнаті сплачує за всі комунальну послуги. Тимчасово бути відсутньою у кімнаті вона могла тільки коли знаходилась у відпустці та доглядала за хворими родичами. Іншого житла вони не мають. Вислухавши представника позивача, відповідача її представника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Виконкому Ізмаїльської міської ради від 09.10.2003 р., № 1381, будинок який раніше був у підвідомчому житловому фонді ВАТ «ІКЗ» та має статус гуртожитку по вул. Нахімова, 437, знаходиться в комунальній власності Ізмаїльської міської Ради. Згідно трудової книжки [PERSON], працювала на Ізмаїльському консервному заводі, з 07.12.1994 року і проживають у кімнаті 17,19 будинку № 437 по вул. Нахімова, 18.10.2006 року були зареєстровані за цією адресою, що підтверджено довідкою КП «Житсервіс-2» від 01.09.2009 р., з місця проживання про склад сімї та прописку. З довідки № 221 виданої 05.11.2010 р., ВАТ «Ізмаїльський целюлозно - картонний комбінат» вбачається, що [PERSON], яка працює старшим кладовщиком, знаходилась з 06.05.2009 р., по 30.05.2009 р., у черговій відпустці. Також відповідно довідок КП Ізмаїльського ВУКГ, КП «Житсервіс-2», КП «ТМ Ізмаїл теплокомуненерго» [PERSON], здійснює оплату за комунальні послуги, заборгованість відсутня. Довідкою № 1277 від 08.09.2010 р., підтверджено, що [PERSON], за даними «Ізмаїльського КП МБТІ», в числі зареєстрованих власників обєктів нерухомого майна не значиться. З урахуванням наведених обставин, у суду немає підстав для задоволення позову, оскільки не підтверджено відсутність відповідачів [PERSON], [PERSON], за місцем їх реєстрації в кімнаті 17,19 по вул. Нахімова, 437, в м. Ізмаїлі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

03 листопада 2010 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 14.06.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 006-14033-140607, за яким боржнику відкрито кредитну лінію, моментом відкриття якої є день здійснення операції за допомогою Картки. Вказали, що боржник порушив свої зобовязання по договору і станом на 11 жовтня 2010 р. існує заборгованість в сумі 6 471,75 грн, яку просили стягнути, а також судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач заявлені вимоги визнав та вказав, що згоден погашати борг перед Банком, але втратив роботу і не має грошових коштів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 006-14033-140607, за яким боржнику відкрито кредитну лінію на загальну суму 3\~000 грн і встановлено її ліміт в розмірі 500 грн, з процентною ставкою за користування відповідно до Правил та тарифів Банку. Судом зясовано, що відповідач користувався наданою йому Банком кредитною лінією та не виконав зобовязання щодо укладеного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11 жовтня 2010 р. складає 6 471,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 3\~612,58 грн; заборгованість за прострочене тіло кредиту 2\~493,71 грн; заборгованість за комісіями 365,46 грн. Вказану обставину відповідач у судовому засіданні не заперечував. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

11 листопада 2010 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18.12.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-14033-181207, за яким боржнику відкрито кредитну лінію, моментом відкриття якої є день здійснення операції за допомогою Картки. Вказали, що боржник порушила свої зобовязання по договору і станом на 11 жовтня 2010 р. існує заборгованість в сумі 5 528,50 грн, яку просили стягнути, а також судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання, двічі 06.12. і 20.12.2010 р. без поважних причин не зявилася. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-14033-181207, за яким боржнику відкрито кредитну лінію на загальну суму 3\~000 грн і встановлено її ліміт в розмірі 500 грн, з процентною ставкою за користування кредитом відповідно до Правил та тарифів Банку. Судом зясовано, що відповідач користувалася наданою їй Банком кредитною лінією та не виконала зобовязання щодо укладеного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11 жовтня 2010 р. складає 5 528,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 3\~240,21 грн; заборгованість за прострочене тіло кредиту 1\~975,33 грн; заборгованість за комісіями 312,96 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Починаючи з вересня 2010 року не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони припинили подружні відносини у вересні 2010 року, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 170345 грн. 14 коп. Своє прохання мотивує тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 11248792000 від 08.11.2007 р. з строком повернення 07.11.2014 р., згідно якого відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно згідно графіку та щомісячно сплачувати проценти за його користування в розмірі 14 %. Але відповідач свої зобов'язання не виконує, в результаті чого на 12.11.2010 р. виникла загальна заборгованість в розмірі 170345грн. 14коп., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 140062 грн. 81 коп., строкова заборгованість за кредитом 4343 грн. 85 коп., заборгованість за відсотками 24286 грн. 45 коп., пеня 1652 грн. 03 коп. Не дивлячись на нагадування, відповідач заборгованість по кредитному договору не погасив. Представник позивача в судове засідання не зявився. Просить слухати справу у його відсутність. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник відповідача [PERSON] визнав позов в повному обсязі. У звязку з неявкою відповідача [PERSON] за згодою учасників судового розгляду, суд, ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки копією договору підтверджується факт його укладення та умови, відповідно до яких отримані кошти повинні були повертатися щомісячно зі сплатою 14 відсотків. Розрахунок боргу не оспорюється. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120.00 грн., всього в сумі 1820 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

17 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з 15 червня 2002 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові, про що було зроблено актовий запис № 261. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначала, що сім`я розпалася, вони з відповідачем проживають окремо більше 2 років та не ведуть спільне господарство. Збереження сім`ї вважає неможливим. Спору щодо поділу майна сторони не мають. Дітей на подальше виховання просила залишити з нею, та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про визнання позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 15 червня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові, про що було зроблено актовий запис № 261 (свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 155445). Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Діти, за згодою сторін, на подальше виховання залишаються з позивачкою. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

8 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 25 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, про що було зроблено актовий запис № 242. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Зазначала, що вони з чоловіком мають різні цінності та погляди на життя, взаєморозуміння між ними відсутнє. Збереження сім`ї вважала неможливим. Спору щодо поділу майна сторони на даний час не мають. Дитина на подальше виховання залишиться з нею. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання зявився. Проти розірвання шлюбу заперечував. Просив надати строк для примирення, оскільки він бажає зберегти сім`ю. Заслухавши пояснення позивачки, надані нею в судовому засіданні, а також враховуючи положення ст. 111 Сімейного кодексу України відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, судом було відмовлено у наданні строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 25 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, про що було зроблено актовий запис № 242 (свідоцтво про одруження 1-ВЛ № 011349). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Донька на подальше виховання залишається з позивачкою. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

17 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що перебуває з відповідачкою в шлюбі, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 2026. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначав, що сім`я розпалася, вони з відповідачкою проживають окремо та не ведуть спільне господарство з лютого 2008 року. Збереження сім`ї вважає неможливим. Спору щодо поділу майна на час розгляду справи сторони не мають. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка до суду не зявилася, подала письмову заяву, в якій позов визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище Марченко. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 2026 (свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 054761). Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дитина на подальше виховання, за згодою сторін, залишається на подальше виховання з [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

12.02.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача (розмір позовних вимог збільшений 12.07.2010 року) з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення помешкання в розмірі 36505 грн та понесених судових витрат по справі. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що 01.02.2009 року була затоплене її помешкання - квартира [ADDRESS], а тому заподіяні збитки повинен відшкодувати відповідач. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач мешкає та є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6-7). Власником квартири №62 в в будинку №155 по проспекту Перемоги в місті Чернігів, є відповідач і вказане помешкання розташоване безпосередньо над квартирою позивача. Згідно акту Комунального підприємства «ЖРЕД-8» Чернігівської міської ради від 02.02.2009 року, в помешканні позивача виявлені сліди залиття водою, а в квартирі відповідача вентиль на зворотньому трубопроводу опалення був закритий (а.с.9). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1524-1526-ц від 05.10.2010 року, пошкодження системи опалення квартири №62 в в будинку №155 по проспекту Перемоги в місті Чернігів можливе у разі закриття крану на зворотньому трубопроводі системи опалення (а.с.82-85). З висновку спеціаліста №С-10225 від 05.05.2010 року вбачається, що дійсний розмір матеріального збитку, завданого помешканню позивача залиттям квартири, складає 36505 грн (а.с.46-52). Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач повинен нести цивільно-правову відповідальність за заподіяні позивачу матеріальні збитки, які виникли внаслідок залиття вказаної квартири з його вини, так як ним був закритий кран на зворотньому трубопроводі системи опалення, що є неприпустимим в опалювальний сезон. На переконання суду часткова невідповідність системи опалення квартири відповідача проектним вимогам не є безпосередньою причиною її виходу з ладу, оскільки мала місце її неправильна експлуатація користувачем, суть якої викладена вище. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач категорично відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Починаючи з вересня 2009 року не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна немає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини з вересня 2009 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved