Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: місто Маріуполь вулиця Московська будинок 53. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він є власником будинку 53 по вулиці Московської в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя. З відповідачкою [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1996 року по 27 грудня 2004 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка [PERSON] зареєструвалася у його будинку та зареєструвала своїх дітей відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу деякій час відповідачі проживали в його будинку, а потім самостійно забрали свої речі та виїхали з будинку. Таким чином відповідачка [PERSON] з кінця листопада 2005 року фактично у даному будинку не проживає, оскільки вона одружилася та проживає зі своєю родиною за іншою адресою. Відповідачка [PERSON] з жовтня 2006 року самостійно пішла з будинку, забрала свої речі та проживає за іншою адресою. Відповідач [PERSON] виїхав з будинку в серпні 2007 року, та до теперішнього часу в будинку не проживає, місце його проживання не відомо, його майна в будинку немає. Відповідачі не проживаючи в [INFO], комунальні послуги не сплачують, жодних витрат по утриманню даного будинку не несуть, будучи зареєстрованими за вказаною адресою отримують кредити та не завжди їх сплачують своєчасно, що ставить його у скрутне матеріальне становище, та у незручне моральне становище, оскільки кредитори надсилають на його адресу повідомлення про необхідність сплатити заборгованості за кредитами. Факт не проживання відповідачів у спірному будинку підтверджується актом КСН «Жемчужний». Зокрема, будучи власником будинку, він не може повною мірою здійснювати своє право власності, у звязку з чим він вимушений звертатись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив що відповідачі проживаючи в будинку вели антиморальний образ життя, постійно вчиняли дебоші, розпивали алкогольні напої, всіма способами намагалися отримати у власність спірний будинок. Після того як відповідачі зрозуміли, що спірний будинок вони не зможуть отримати, вони самостійно виїхали з будинку та на протязі 4-5 років у спірному будинку не проживають, комунальні послуги не оплачують, витрати по утриманню будинку не несуть. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності відносно будинку 53 по вулиці Московської в місті Маріуполі, знявши з реєстраційного обліку за даною адресою [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачка [PERSON] у судове засідання зявилась, позовні вимоги не визнала, та пояснила, що вона дійсно не проживає у спірному будинку 53 по вулиці Московської в місті Маріуполі з жовтня 2006 року, комунальні послуги вона не сплачує, витрати по утриманню будинку теж не несе, однак вона вважає, що позивач не може зняти її з реєстрації, оскільки вона на даний час звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самовільну побудову, визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя. Таким чином, оскільки у спірному будинку, як вона вважає, є її частка власності, то вона позовні вимоги позивача не визнає. Відповідачка [PERSON] у судове засідання зявилась, позов визнала повністю, та пояснила, що вона дійсно з 12 листопада 2005 року у спірному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, тому вона не заперечує проти зняття її з реєстрації в будинку 53 по вулиці Московської в місті Маріуполі. Також пояснила, що відповідач [PERSON] її рідний брат, де він проживає на даний час їй не відомо. Підтвердила факт не проживання його у спірному будинку з серпня 2007 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації оголошення про розгляд справи у регіональній газеті «Донбас неділя», про причину своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Відділу реєстрації та громадянства фізичних осіб Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області у судове засідання не зявився, від якого до суду надійшла заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору міни від 10 січня 1996 року завіреного державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого 10 січня 1996 року в реєстрі за № 2-144, [PERSON] належить будинок 53 по вулиці Московської в місті Маріуполі. ( а.с.9) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 27 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 27 грудня 2004 року було зроблено актовий запис № 473. За даними домової книги, в будинку 53 по вулиці Московської в місті Маріуполі, значаться зареєстрованими : [PERSON] з 18 лютого 1997 року, [PERSON] з 28 липня 2000 року, [PERSON] з 8 жовтня 2002 року. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правил ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач у позовній заяві вказував на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] самостійно залишили спірний будинок та без поважних на те причин, не проживають в ньому понад рік. Факт не проживання відповідачів у будинку 53 по вулиці Московської у місті Маріуполі, а саме відповідачки [PERSON] з 8 жовтня 2006 року, відповідачки [PERSON] з 12 листопада 2005 року, відповідача [PERSON] з 10 серпня 2007 року, підтверджується актом, складеним 22 грудня 2010 року головою КСН «Жемчужний». ( а.с.11) Також відповідачами [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні було підтверджено факт не проживання в спірному будинку як їх обох так і відповідача [PERSON] Посилання відповідачки [PERSON] на не визнання позову з причин вирішення в суді спору про власність на будинок 53 по вулиці Московської в місті Маріуполі, суд не бере до уваги, оскільки згідно довідки судді Орджонікідзевського районного суду місті Маріуполя, до адреси суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільну побудову, визнання права власності на Ѕ частину майна подружжя. Ухвалою судді вказаний позов було залишено без руху для усунення недоліків. Таким чином станом на 9 червня 2011 року провадження по справі судом не відкрито. Відповідач [PERSON] не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює факту не проживання у спірному будинку. За таких підстав, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], залишаючись зареєстрованими у житловому приміщенні та не користуючись цим приміщенням понад один рік без поважних причин, втратили право користування жилим приміщенням. За змістом ст. 7 Закону України Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні однієї з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням в будинку 53 по вулиці Московської в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, вони підлягають зняттю з реєстрації за цією адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 51 гривня сплачені нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанціями. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 8,50 гривень сплачені ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанціями. На підставі ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні,

Outcome: approved