Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона працювала в товаристві з обмеженою відповідальністю «ПМК-4», а також в його підрозділах і філіях, а саме в малому дочерньому колективному підприємстві «Будівник» на посадах ведучого та головного бухгалтера. У звязку з тим, що у неї не було житла, а за характером її трудових відносин вона повинна була проживати за місцем роботи у смт.Новопсков, - керівництвом ТОВ «ПМК-4» було прийняте рішення придбати для неї квартиру [ADDRESS]. Для цього їй була надана відповідна довіреність за підписом начальника «ПМК-4» [PERSON] та головного Бухгалтера [PERSON] 26.10.1994 року на підставі вище вказаної довіреності нею у відповідача [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS], про що у Новопсковській державній нотаріальній конторі був укладений договір купівлі-продажу від 26.10.1994 року, який зареєстрований за №2648. У судовому засіданні позивач наполягала на заявлених позовних вимогах. Представник позивача підтримала заявлені позивачем позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, з позовом згодні. Третя особа [PERSON] Юрієвич у судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 23.07.1993 року квартира, яка знаходиться за адресою: смт. Новопсков, вул.Гагаріна, 7/15 Новопсковського району належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно договору дарування від 28.01.1994 року [PERSON] та [PERSON] подарували вище вказану квартиру [PERSON] та [PERSON], але 20.06.1994 року був укладений договір дарування в якому вказано, що [PERSON] та [PERSON] подарували квартиру [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в товаристві з обмеженою відповідальністю «ПМК-4», а також в його підрозділах і філіях, а саме в малому дочерньому колективному підприємстві «Будівник». На підставі довіреності від 26.10.1994 року між позивачем та відповідачем [PERSON] в Новопсковскій державній нотаріальній конторі був укладений договір купівлі-продажу від 26.10.1994 року, який зареєстрований за № 2648, про придбання квартири [ADDRESS]. Згідно укладеного договору відповідач передала ТОВ «ПМК-4» у власність вищезазначену квартиру, позивач сплатила за неї сто пятдесят два мільйона карбованців, що підтверджено вище вказаним договором купівлі-продажу квартири. Таким чином, відбулося повне виконання договору купівлі-продажу домоволодіння згідно вимог, передбачених ст. 655 ЦК України, але згідно довідки Новопсковського РБТІ від 18.04.2011 року №425 квартира, яка розташована за адресою: с.Новопсков, вул. Гагаріна, 7/15, зареєстрована за [PERSON], на підставі договору дарування, завіреного Новопсковською ДНК 20.06.1994 року №1306. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до домової книги позивач почала мешкати в спірній квартирі з квітня 1994 року і по теперішній час, разом зі своїм сином [PERSON] Юрієвичем. За час користування квартирою, в період з квітня 1994 року по березень 2011 року, позивач неодноразово вкладала кошти в ремонт квартири та комунікації, утримувала квартиру в належному стані, відкрито користувалася квартирою, сплачувала комунальні послуги. Державна реєстрація договору купівлі-продажу квартири № 15 у Новопсковському бюро технічної інвентаризації позивачем здійснено не було, так як не було таких повноважень відповідно довіреності. На теперішній час ТОВ «ПМК 4» у єдиному державному реєстрі юридичних осіб не значиться, бо було ліквідовано. Відповідно правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, який набирає чинності з 1 січня 2004 року, а позивач почала мешкати в квартирі з 26.10.1994 року. З урахуванням встановлених судом обставин та положень ст. 657 ЦК України, згідно якої договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає обов*язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи й не спростовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved