overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Прокурор Комінтернівського району Одеської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України, Красносільського будинку- інтернату для розумово-відсталих дітей, зацікавленої особи органу опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання [PERSON] недієздатною. В обгрунтування заявлених вимог представник прокуратури Комінтернівського району Одеської області посилався на те, що в Красносільському будинку-інтернаті для розумово відсталих дітей в с. Красносілка Одеської області з 13.09.2007 року мешкає [PERSON] , яка з раннього дитинства страждає хронічним психічним захворюванням - глибока розумова відсталість. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим представник заявника просить визнати [PERSON] недієздатною. Представник адміністрації Красносільського будинку-інтернату для розумово-відсталих дітей викладене в заяві підтримав га просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області викладене в заяві підтримав та просив її задовольнити. Вислухавши пояснення заявника, зацікавлених осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Арциз Арцизького району Одеської області, підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 05.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Арцизького району Одеської області, актовий запис №133. 13.09.2007 року [PERSON] поступила до Красносільського будинку-інтернату для розумово відсталих дітей, де мешкає по теперішній час та знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджує довідка № 599 від 24.09.2010 року. Згідно медичного висновку №12 від 15 листопада 1999 року та психолого-педагогічною характеристикою, [PERSON] є інвалідом дитинства та їй встановлений діагноз глибока розумова відсталість, хвороба Дауна, міотоничний синдром, втрачені соціальні зв`язки, не має можливості керувати своїми діями, по своєму психічному та фізичному стану потребує постійного догляду та медичного нагляду. Згідно з ч.І ст. 39 1ДК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №4 (Акт №575 від 26.05.2008 року). [PERSON] страждає хронічним стійким розладом у вигляді глибокої розумової відсталості, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим вона потребує встановлення опіки. Таким чином, у суду є всі підстави для визнанняя [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Прокурор Комінтернівського району Одеської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України, Красносільського будинку- інтернату для розумово-відсталих дітей, зацікавленої особи органу опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання [PERSON] недієздатною. В обгрунтування заявлених вимог представник прокуратури Комінтернівського району Одеської області посилався на те, що в Красносільському будинку-інтернаті для розумово відсталих дітей в с. Красносілка Одеської області з 02.07.2002 року мешкає [PERSON] , яка з раннього дитинства страждає хронічним психічним захворюванням - глибока розумова відсталість. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим представник заявника просить визнати [PERSON] недієздатною. Представник адміністрації Красносільського будинку-інтернату для розумово-відсталих дітей викладене в заяві підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області викладене в заяві підтримав та просив її задовольнити. Вислухавши пояснення заявника, зацікавлених осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Болград Одеської області, підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 13.08.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області, актовий запис № 12. 02.07.2002 року [PERSON] поступила до Красносільського будинку-інтернату для розумово відсталих дітей, де мешкає по теперішній час та знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджує довідка № 598 від 24.09.2010 року. Згідно медичного висновку №105 від 21 грудня 2004 року та психолого-педагогічною характеристикою, [PERSON] , є інвалідом дитинства та їй встановлений діагноз глибока розумова відсталість, втрачені соціальні зв`язки, не має можливості керувати своїми діями, по своєму психічному та фізичному стану потребує постійного догляду та медичного нагляду. Згідно з ч.І ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №1 (Акт №598 від 27.(15.200§ року), [PERSON] , страждає хронічним стійким розладом у вигляді глибокої розумової відсталості, що позбавляє п можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим вона потребує встановлення опіки. Таким чином, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду позовну заяву до [PERSON] , в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період його навчання, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обгрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до свідоцтва про народження його батьком є відповідач. З 01.09.2010 року він навчається у Західно-Донбаському професійному ліцеї м. Павлограда з терміном навчання до 30.06.2011 року на денній формі навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує заробітну плату, щомісячні страхові виплати і може надавати матеріальну допомогу. Інших дітей на його утриманні немає. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, спираючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач у судозому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Факт батьківства відповідачем у судовому засіданні не заперечувався. На час розгляду справи [PERSON] навчається у Західно- Донбаському професійному ліцеї м. Павлограда на денній формі навчання, відповідно до довідки учбового закладу, та закінчує навчання 30.06.2011 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, ідо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач може надавати матеріальну допомогу в зазначеному позивачем розмірі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання у Західно-Донбаському професійному ліцеї м. Павлограда, тобто до 30.06.2011 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ч. 1 сг. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 16 вересня 2010 року. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 980. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв`язку з аб .'олютно протилежних поглядів на спільне життя. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше зберігання їхньої сім`ї є неможливим та просто недоцільним. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоюленню, так як в судовому засіданні з`ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 05 липня 1980 року між нею та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб Краснознаменською сільською радою Г іляцького району Полтавської області, актовий запис № 6. Від спільного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні відносини з відповідачем вона не підтримує. Шлюбні стосунки припинені у зв`язку з абсолютно протилежних поглядів на спільне життя. Вважте, що їх сім`я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше зберігання їхньої сім`ї є неможливим та просто недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Враховуючи думку позивача про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по сг раві у відсутності відповідача, суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з`ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 753 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втраїили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просила покласти на відповідача. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що сторони 05 жовтня 2007 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просив суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Представник відповідача\~Богуславської сільської\~ради Павлоградського\~району '\~Дніпропетровської області\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~надав суду\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі,\~повністю поклався\~на рішення\~суду. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не`визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст.. 392 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть (а.с.7). Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить перш за все житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, посвідченого 08.01.2004року секретарем Богуславської сільської ради, [PERSON] заповідала позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось (а.с.8). Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом подачі заяви до держнотконотори у встановлений законом шестимісячний строк. 23.03.2010 року держнотаріусом Другої Павлоградської держнотконтори на ім.»я позивачки було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території Богуславської сільської ради Павлоградського району. Проте, [PERSON] держнотаріусом Другої Павлоградської держнотконтори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок в зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на нього (а.с.9). Право власності померлої [PERSON] на спадковий житловий будинок підтверджується наданими документами у справі, а саме копією технічного паспорту на домоволодіння, виданим на ім`я померлої, довідкою № 168 від 26.10.2010року, виданою Богуславської сільською радою Павлоградського району, відповідно до якої [PERSON] дійсно є власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] , згідно записів по господарської книги (а.с.10-17). На підставі зазначеного вище, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

30.10.2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив достроково розірвати кредитний договір № PL -401/029/2007 та стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 15507,39 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказував, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 05 березня 2007 року був укладений кредитний договір № PL -401/029/2007. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу 15400,00 грн., а відповідач зобов`язувався своєчасно сплачувати борг із сплатою 3% щомісячно та кінцевим терміном повернення до 05 березня 2012 року. Разом з тим, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 04.09.2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 15507,39 грн. Відповідач в судове засідання не заявився, не надав доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється його виконанням належним чином, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині розірвання кредитного договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, пеню та штраф. Судом встановлено, що 05 березня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № PL -401/029/2007. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу 15400,00 грн., а відповідач зобов`язувався своєчасно сплачувати борг із сплатою 3% щомісячно та кінцевим терміном повернення до 05 березня 2012 року. Разом з тим, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 04.09.2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 15507,39 грн., що складається з суми заборгованості по кредиту у розмірі 12037,60 грн., суми заборгованості по сплаті процентів - 1129,30 грн., пені - 2215,49 грн., штрафу - 125,00 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками; розрахунками; договорами; актом (а. с. 6-10; 11-12; 13-16). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

25.11.2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив достроково розірвати кредитний договір № 010/08-112/34586 та стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 6418,71 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказувала, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 16 березня 2006 року був укладений кредитний договір № 010/08-112/34586, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 5700,00 грн. строком на 24 місяця. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 19 листопада 2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 6418,71 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Судом встановлено,\~що 16\~березня 2006\~року між\~сторонами був\~укладений договір\~№ 010/08-112/34586,\~на підставі\~якого позивач\~надав [PERSON] \~кредит у\~розмірі 5700,00\~грн.\~строком на\~24\~місяця,\~з кінцевим\~терміном повернення\~до 16\~березня 2008\~року,\~а відповідач\~зобов`язувався\~своєчасно сплачувати\~відсотки за\~користування кредитом\~у розмірі\~24,10\~%\~річних. Разом з тим, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов кредитного договору у зв`язку із чим, станом на 19 листопада 2010 року, заборгованість відповідача за кредитним договором склала 6418,71 грн.. що складається з: заборгованості за кредитом - 5042,84 грн., заборгованості по простроченим відсоткам - 1375,87 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме довідками; розрахунками; договорами. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved