Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~27.01.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Балтського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та пояснив, що батько позивачки [PERSON] за життя склав заповіт, яким заповів їй усе своє майно. 3.06.2010 р. [PERSON] помер. Оскільки позивачка проживає в м.Києві, що ускладнює її звернення до нотаріуса для оформлення спадщини, 13.11.2010 р. вона оформила заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом, яка посвідчена приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу [PERSON], вважаючи що майно успадкує за законом її матір дружина померлого [PERSON] [PERSON] Однак при зверненні [PERSON] до нотаріальної контори зясувалося, що заяву про прийняття спадщини також подала [PERSON], яка є спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] Враховуючи, що вчиняючи відмову від прийняття спадщини, вона вважала, що відмовляється від спадщини на користь тільки [PERSON], отже діяла під впливом помилки, просить визнати її заяву про відмову від прийняття спадщини від 13.11.2010 р. недійсною, в звязку з цим визначити для неї додатковий строк тривалістю у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що її чоловік [PERSON] заповів усе належне йому майно їхній дочці [PERSON] В листопаді 2010 року [PERSON] передала їй нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом та повідомила, що у звязку з цією відмовою вона успадкує все майно, якщо не буде інших заяв. У [PERSON], крім неї та позивачки, залишились спадкоємці за законом його діти від попереднього шлюбу. В грудні 2010 року їй стало відомо, що дочка [PERSON] [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Погоджується з доводами позивачки про те, що при вчиненні відмови від прийняття спадщини, остання діяла внаслідок помилки, оскільки вважала, що відмовляється від прийняття спадщини на її користь. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, але подала заперечення, згідно якого позов не визнає, вважає, що доказів вчинення правочину під впливом помилки позивачкою не надано, як вбачається з тексту заяви, зміст вчинення правочину їй був розяснений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа приватний нотаріус Балтського районного нотаріального округу [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що позивачці було відомо про наявність інших спадкоємців першої черги, окрім її матері, однак враховуючи, що вони тривалий час не спілкувалися зі своїм батьком [PERSON], то вона була впевнена в тому, що вони не будуть претендувати на спадщину, і майно успадкує саме [PERSON] Зміст та наслідки відмови від прийняття спадщини позивачці були розяснені. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення третьої особи, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно заповіту, посвідченого Миронівською сільською радою Балтського району 26.01.2009 р., [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] 03.06.2010 р. [PERSON] помер, відповідно відкрилася спадщина. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст..1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~13.11.2010 р., тобто в межах строку, встановленого ст..1270 ЦК України, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується відповідною заявою, посвідченою приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі №3485. Як зазначено у вказаній заяві, їй розяснено зміст ст..ст.225, 229-231, 233, 1273-1275 ЦК України, тобто вона була ознайомлена із правовими наслідками відмови від прийняття спадщини, а також, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки спадкоємицею за заповітом була тільки [PERSON], то вона не вправі була відмовлятися від спадщини на користь будь-кого із спадкоємців, в т.ч. і своєї матері [PERSON] Зазначені обставини вказують на те, що позивачка розраховувала на відсутність заяв про прийняття спадщини з боку інших спадкоємців за законом, крім [PERSON], отже в такому випадку остання могла б успадкувати все майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків встановлених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як визначено п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За зазначених обставин позивачкою не доведено, що при вчиненні оспорюваного правочину вона діяла під впливом помилки, яка не була наслідком її власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення, отже підстав для задоволення позову немає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed