overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований 02.11.1974 року Уссурійським міськвідділом ЗАГСу Хабаровського краю, актовий запис № 1426. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачкою не підтримує шлюбно-сімейні відносини біля десяти років, проте проживають в одній квартирі в різних кімнатах. Причиною тому є поведінка відповідачки, яка зловживає спиртними напитками і на цій підставі влаштовує скандали. В судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу розглядати без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати. Відповідачка також в засідання не зявилася, подала письмову заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін за наявними матеріалами в справі з винесенням рішення по справі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" в особі Івано-Франківської філії "ПриватБанку" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що згідно договору № ІРХКРО10450244 - від 02.12.2007 року відповідач отримав у ПриватБанку кредит у розмірі 7084, 35 грн. кінцевим терміном повернення кредиту 02.06.2010 року. Однак, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, вчасно не сплачувала кошти, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 22592, 25 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, через засоби преси. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № ІРКРО10450244 від 02.12.2007 року [PERSON] отримав у "ПриватБанку" кредит у розмірі 7084, 35 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.06.2010 року. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ГДК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] порушив вимоги умов договору, не сплачуючи вчасно заборгованість по кредитному договору. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 26.08.2010 року відповідач [PERSON] має заборгованість 6513, 43 грн. по кредиту, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 14516, 76 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10, 05 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1052, 01 грн. Всього борг становить 22592, 25 грн. Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір укладено між закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» в особі Івано-Франківської філії ПриватБанку та [PERSON]. З статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 14.10.2009 року № 12241050040006727 вбачається, що в зв'язку із зміною типу банку, змінено найменування банку, з закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» . Таким чином заборгованість слід стягувати в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк». Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний і підлягає до задоволення. На підставі ст.526, 527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 23 листопада 2002 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON], які народилися 18 березня 2003 року. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося. Уже більше року вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Діти перебувають на повному її утримання. Відповідач [PERSON] добровільно лише декілька разів надавав матеріальну допомогу на утримання дітей. Вона працює, проте для належного утримання та забезпечення нормального розвитку дітей її заробітної плати недостатньо. Просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Згоден сплачувати аліменти на користь [PERSON] на малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно з дня подачі позову, про що надав суду відповідну письмову заяву. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 23 листопада 2002 року відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дочок [PERSON] та [PERSON], які народилися 18 березня 2003 року. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом із матірю позивачем [PERSON] у селі Бобрик Броварського району. Всупереч вимогам закону відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], не надає, проживає окремо від них у селі Шевченково Броварського району. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення на її користь із [PERSON] аліментів на двох малолітніх дочок є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

20.12.2010 року [PERSON] звернулась до суду з данною заявою і на її підтвердження пояснила, що з [PERSON] більше року назад почали зустрічатися, покохали один-одного і тепер вона знаходиться в стані вагітності. З метою створити сімю та зберегти вагітність вони вирішили одружитися. На даний час їй виповнилося 16 років, що є перешкодою для реєстрації шлюбу в відділі РАЦСу. Будь-яких інших перешкод немає. Тому заявниця просить суд надати їй право на шлюб. Представник відділу РАЦСу Марківського районного управління юстиції [PERSON] пояснила, що зареєструвати шлюб можливо тільки на підставі рішення суду про надання права на шлюб. [PERSON] пояснив, що вважає себе батьком дитини , бажає одружитися з [PERSON] для створення сімї до народження дитини. Представник відділу опіки та піклування не зявився до суду, що не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення [PERSON], заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Згідно до ст.234 ЦПК України суд розглядає справи про надання права на шлюб в порядку окремого провадження. Відповідно доч.2ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла 14 років, за рішенням суду може бути надано право на шлюб, якщо це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниці виповнилося 27.06.1994 року 16 років і згідно довідки Марківської ЦРЛ вона знаходиться в стані вагітності. [PERSON] вважає себе батьком дитини, яка повинна народитися, бажає одружитися з заявницею і створити сімю. Суд вважає, що одруження заявниці з [PERSON] повністю відповідає її інтересам і інтересам майбутньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, саме факт родинних відносин з матір'ю [PERSON], батьком [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала за викладених у ній обставин, просила заяву задовольнити, встановити факт, що вона є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав суду клопотання про слухання справи за їх відсутності, не заперечують проти встановлення факту. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлено, що [PERSON] народилася 02 грудня 1951 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 480456 та паспортом серія СР № 501782 виданого Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 09 грудня 1998 року. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ГЮ № 261340 16 жовтня 1971 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Як вбачається зі змісту свідоцтва про народження [PERSON] в графі батько вказано «Чепко Володимир Павлович» , а мати - «Чепко Валентина Сидорівна». 14 липня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 097171. 18 липня 1997 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 027599. Підтвердженням вірного написання прізвищ батьків заявниці є копія свідоцтва про одруження, копія свідоцтва про народження [PERSON], копії Свідоцтв про смерть. Суд погодився із доводами заявниці, що в даному випадку написання дошлюбного прізвища заявниці «Чепко» є помилковим і [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

в порядку спадкування за заповітом позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вул. Українській № 3 в с. Недобоївці Хотинського району і належали покійній тітці [PERSON], яка померла 12 травня 2009 року і постійно до дня смерті проживала в спадковому будинку. Він своєчасно подав заяву до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак не може оформити спадщину, поскільки при житті [PERSON] не зареєструвала права власності на будинок, отримав спадщину на землю покійної. Спадковий будинок побудований у сельбішній зоні згідно генерального плану забудови села, відповідає будівельним, санітарним, екологічним та протипожежним правилам. Державні контролюючі органи не заперечують проти оформлення провоустановлюючого документа. Відповідачі в справі вимоги визнають. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що 15 листопада 1993 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги дітям не надає та не турбується про їх забезпечення необхідними речами, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про примусове стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивачка у судове засідання не з'явилась, згідно надісланої до суду заяви позовні вимоги підтримала, просила справу слухати без її участі при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖД №247320 та серії 1-ЖД № 046661(а.с.4-5) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З довідки №1241 від 26.11.2010 року, виданої виконкомом Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.6), вбачається, що на утриманні позивачки знаходяться її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 03.12.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом останнього часу не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, діти знаходяться на утриманні матері [PERSON] Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно але не менше, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2010 року до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, заповненої 27.09.1973. Заява мотивована тим, що у вищевказаній трудовій книжці допущена помилка, а саме, зазначено прізвище «Притаманська» замість «Притаманна». Внаслідок цієї помилки заявник не може реалізувати своє право на отримання пенсії. У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву та просила її задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у ній. Від представників заінтересованих осіб надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 30, 42). Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що у трудовій книжці, заповненій 27.09.1973 Виробничим обєднанням хімічної чистки та фарбування одягу «Хімчистка», прізвище заявника зазначено як «Притаманська» (а.с. 4). Проте, згідно з наказом Виробничого обєднання хімічної чистки та фарбування одягу «Хімчистка» від 28.09.1973 № 284 ученицею приймальника замовлень на приймальний пункт № 100 з 17.09.1973 прийнято [PERSON] (а.с. 23). 28.10.2010 [PERSON] звернулася до ВАТ «Підприємство хімічної чистки, фарбування одягу та обробки хутра «Оксамит», яке є правонаступником Виробничого обєднання хімічної чистки та фарбування одягу «Хімчистка», із заявою про виправлення помилки у трудовій книжці. У відповідь на дану заяву їй була надана довідка від 28.10.2010 про те, що вона була зарахована у Київське Виробниче обєднання хімічної чистки та фарбування одягу «Хімчистка» 27.09.1973 під прізвищем [PERSON] згідно з наказом № 284 від 28.09.1973 (а.с. 22). Однак, помилка, допущена в трудовій книжці, виправлена не була. На підтвердження своїх вимог заявник подала до суду копію свого паспорту, в якому її прізвище значиться, як «Притаманна» українською мовою та «Притаманная» російською мовою (а.с. 13), свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON], видане 23.09.1981 Відділом запису актів громадянського стану виконкому Залізничної райради народних депутатів м. Києва (а.с. 11), свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 10.01.1985 Відділом запису актів громадянського стану Московського району м. Києва (а.с. 12). Таким чином, в ході розгляду даної справи знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] трудової книжки, заповненої 23.09.1973 на імя [PERSON] Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що 27.02.1981 року помер її чоловік [PERSON], а 23.06.1998 року помер її син [PERSON] [PERSON], після смерті яких залишилось спадкове майно у вигляді майнових паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Білий Стік», що в с.Волиця, Сокальського району, що належали їм відповідно до свідоцтв про право власності на майнові паї серії ЛВ № ХУІ 253583 в розмірі 5967 грн. та ЛВ № ХУІ 253641 в розмірі 2097 грн. Свідоцтва про право власності на майнові паї видані задовго після смерті чоловіка та сина позивачки, тому визнати право власності на дане майно, можливо лише в судовому порядку. Просить суд визнати за нею право власності на майнові паї в ПАФ «Білий Стік», що в с.Волиця, Сокальського району в порядку спадкування після смерті чоловіка та сина. Позивач в судове засідання не прибула, проте подала в суд заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте надав заяву у якій вказує, що визнає позов, справу просить слухати без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ст. 328 ЦК України^ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено з оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-СГ № 167780 - 27.02.1981 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 167781 - 23.06.1998 року помер [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № ХУІ 253583 встановлено, що [PERSON] належить частка в пайовому фонді ПАФ «Білий Стік», що в с. Волиця, Сокальського району в сумі 5967 грн., з свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № ХУІ 253641 встановлено, що [PERSON] належить частка в пайовому фонді ПАФ «Білий Стік», що в с. Волиця Сокальського району в сумі 2097 грн. Згідно довідки від 13.05.2009 р. виданої виконавчим комітетом Волицької сільської ради, на день смерті [PERSON] та [PERSON], з ними проживала та була зареєстрованою [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування за законом вказаних майнових паїв після смерті [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в поданій заяві вказавши, що 16.06.1993р. померла його мати [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок №58 по вул.І.Франка в м.Великі Мости, Сокальського району. На випадок смерті матір'ю було складено заповіт в користь сестри заявника [PERSON], однак остання спадщину так і не прийняла, так як була тяжко хворою і померла 26.03.1995р. На день смерті спадкодавці позивач був особою пенсійного віку а тому мав право на обовязкову частку у спадщині, яка мала б складати 2/3 від належної йому частки за законом. Позивач постійно проживав в м.Великі Мости окремо від матері і в встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини, у звязку із необізнаністю у законодавстві. На підставі наведеного позивач просить суд ухвалити рішення яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після см6ерті [PERSON], яка померла 16.06.1993р. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити, на обґрунтування навів обставини вказані в поданій заяві. Представник заінтересованої особи Сокальської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, що просить проводити розгляд справи без участі представника управління. Заслухавши пояснення заявника дослідивши всі докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до пояснень позивача, його мати [PERSON] померла 16.06.1993р. в м.Великі Мости Сокальського району Львівської області. Як встановлено в судовому засіданні з рішення Сокальського районного суду від 19.10.2004 р. по цивільній справі № 2-1706/04, [PERSON] на випадок смерті було складено заповіт від 05.11.1992р., яким вона все своє майно заповіла дочці [PERSON]. Разом з тим, [PERSON] в установлений законом строк не переоформила на себе дане спадкове майно і померла 26.03.1995р. На день відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач був особою пенсійного віку, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду у Сокальському районі від 21.04.2010р. №4131/03-20. Таким чином згідно ст. 535 ЦК Української РСР, що регулював спірні відносини на час відкриття спадщини позивач як особа пенсійного віку має право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері незалежно від змісту заповіту, у розмірі не меншому 2/3 частки, яка б належала йому при спадкоємстві за законом. У звязку із незнанням законодавства, що регулює порядок прийняття спадщини позивач пропустив строк для прийняття спадщини в звязку із чим в нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд визнає, що ця причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважна, вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved