Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 11.09.2004 року Майстрівською сільською радою Новоград-Волинського району, Житомирської області, а неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] і дочку [PERSON] залишити на вихованні з відповідачем. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, відповідач не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, проблемами сім'ї та їх вирішенням не займалася, зароблені ним на заробітках кошти відповідач витрачала на власні потреби. Через негативне ставлення відповідача до нього та зраду в подружньому житті вони фактично припинили подружні відносини та проживають окремо. Вважає, що їхній шлюб носить суто формальний характер та примирення неможливе. В письмовій заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просив задовольнити його. В письмовій заяві до суду відповідач просила справу розглядати за її відсутності. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2004 року (а.с.5), від якого мають неповнолітніх дітей -синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7,8). Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що протягом певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Неповнолітніх дітей: сина -[PERSON], [INFO], дочку -[PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], суд залишає на вихованні з відповідачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано до суду заяву про залишення їй після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища -[PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона мала до державної реєстрації шлюбу, що розривається -[PERSON].

Outcome: approved