Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про витребування грошових коштів (авансу), сплачених за житловий будинок та стягнення моральної (немайнової) шкоди, третя особа - [PERSON], в якому просив суд: 1) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 19366,60 гривень, отримані нею від [PERSON] в якості авансу за будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]; 2) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15000,00 гривень у якості відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 3) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, посилаючись на наступне. [PERSON] 14.07.2008 року домовився з [PERSON] про те, що він купує в неї житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. № 19. Цей будинок належить на праві спільної сумісної власності відповідачу та її чоловіку, [PERSON]. Позивач, після того як оглянув будинок, віддав відповідачці аванс за будинок у розмірі 3000 доларів США. При цьому [PERSON], замість розписки про отримання від позивача авансу за будинок, було складено письмовий договір про наміри від 14.07.2008 року. Також 18.07.2008 року позивач, в якості авансу за будинок додатково віддав відповідачці ще 1000 доларів США, про що теж було замість розписки складено договір про наміри від 18.07.2008 року. Вищевказані договори від 14.07.2008 року та від 18.07.2008 року було підписано позивачем без нотаріального їх посвідчення. Сплачуючи вказані грошові кошти відповідачці, позивач мав на увазі, що сплачує саме аванс за квартиру, бо він вважав, що аванс та завдаток це однакові поняття. За цим договором та домовленістю між позивачем та відповідачкою вона зобов'язувалася продати позивачу будинок у строк 01.10.2008 року, уклавши та нотаріально посвідчивши договір купівлі-продажу цього будинку, при цьому відповідачка зобов'язувалась на момент укладення правочину надати усі необхідні для укладення договору документи на цей будинок. Коли позивач звернувся до відповідачки в обумовлений день, щоб піти разом до нотаріусу та укласти і нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вищевказаного будинку, то [PERSON] відмовилася іти разом з позивачем до нотаріусу, посилаючись на те, що в неї не зібрані ще усі документи. Таким чином з вини відповідачки 01.10.2008 року укласти договір купівлі-продажу будинку, який розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд.19, не вдалося. Але після цього позивач виявив бажання все ж таки купити вищевказаний будинок у [PERSON], почекавши отримання нею [PERSON] з Сєвєродонецького БТІ. Почекавши кілька тижнів, позивач знову звернувся до [PERSON] з питанням про купівлю-продаж в неї будинку. На пропозицію укласти такий договір, [PERSON] відповіла позивачу категоричною відмовою, сказавши, що будинок вона передумала продавати позивачу. При цьому вона заявила, що гроші, отримані нею в якості авансу за будинок у розмірі 4000 доларів США, віддавати позивачу не збирається ніколи. З такою відмовою відповідачки позивач не згодний та вважає, що [PERSON] зобов'язана йому повернути грошові кошти у сумі 19366,60 гривень, які він віддав відповідачці в якості авансу. Договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку укладений не був. Отже [PERSON] зобов'язана повернути позивачу набуті нею безпідставно грошові кошти у повному обсязі, тобто у сумі 19366,60 гривень. Крім того, на думку позивача, йому було спричинено моральну шкоду, яка вилилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, а саме: було порушено звичайний уклад його життя, були зірвані усі його плани, він був позбавлений можливостей реалізації своїх прагнень та планів на життя тощо. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 15000 гривень. В своїй уточненій позовній заяві позивач [PERSON] просив суд наступне: 1) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти, отримані нею від [PERSON] в якості авансу за будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], з урахуванням інфляції станом на 20.09.2010 року у сумі 24150,15 гривень, з яких 4783,55 гривень - сума інфляційного збільшення, 19366,60 гривень - сума боргу; 2) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відсотки за користування чужими грошовими коштами станом на 20.09.2010 року у сумі 4079,20 гривень; 3) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних станом на 20.09.2010 року у сумі 1146,08 гривень; 4) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4000,00 гривень у якості відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 5) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3000,00 гривень у якості компенсації витрат на правову допомогу; 6) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого ним державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання договору дійсним, стягнення збитків та моральної шкоди, третя особа - [PERSON], в якому просила суд: 1) Встановити, що договір про угоду сторін з продажу об'єкта нерухомого майна -буд.19/1 по вул.Донецька м. Сєвєродонецьк, Луганська область, від 14 липня 2008 року є попереднім договором купівлі-продажу буд.19/1 по вул. Донецька м. Сєвєродонецьк, Луганської області; 2) Визнати попередній договір купівлі-продажу буд. 19/1 по вул. Донецька м. Сєвєродонецьк, Луганської області дійсним; 3) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість безпідставно набутого майна у розмірі 14971,54 гривні; 4) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у розмірі 3425,15 гривень; 5) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20000,00 гривень у якості відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 6) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень; 7) Відстрочити сплату судового збору у повному обсязі до прийняття рішення суду, у випадку задоволення позову та стягнути судовий збір з відповідача, посилаючись на наступне. 14.07.2008 року [PERSON] з [PERSON] домовилась про те, що він купує в неї житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд.19/1 та уклали договір про угоду сторін з продажу об'єкта нерухомого майна від 14 липня 2008 року в якому визначено істотні умови основного договору: об'єкт нерухомості, що має бути відчуженим; ціна основного договору - сума коштів, за яку має бути проданий будинок; валюта виконання грошового зобов'язання; строк укладення основного договору - до 01 жовтня 2008 року; умови забезпечення виконання цього договору та відповідальність за його невиконання, а також зобов'язання сторін укласти в обумовлений строк основний договір на умовах, встановлених цим договором. В цьому договорі було встановлено відповідальність сторін за невиконання умов договору у вигляді відшкодування збитків. У виконання умов договору від 14.07.2008 року [PERSON] передав позивачці завдаток у розмірі 3000 доларів США. 18.07.2008 року також, в якості завдатку, відповідач передав позивачці ще 1000 доларів США, про що теж було складено договір від 18.07.2008 року, в якому також було визначено істотні умови основного договору. Вищевказані договори від 14.07.2008 року та від 18.07.2008 року були підписані сторонами але нотаріально не посвідчені. Попередні договори від 14.07.2008 року та від 18.07.2008 року були виконані сторонами повністю, а саме: у виконання договору від 14.07.2008 року: згідно п.6 покупець - [PERSON] сплатив завдаток у розмірі 3000 доларів США; згідно п.7 продавець отримав цей завдаток; згідно п.8 продавець звільнив будинок та перевіз всі свої речі; згідно п.10 продавець знявся з реєстрації про що свідчить штамп у паспорті; згідно п.12 продавець оформив всі документи, що були необхідні для складання договору купівлі- продажу; згідно п.13 продавець передав будинок відповідачу у тому вигляді, в якому він був оглянутий. У виконання договору від 18.07.2008 року: згідно п.6 покупець - [PERSON] сплатив завдаток у розмірі 1000 доларів США; згідно п.7 продавець отримав цей завдаток; згідно п.8 продавець звільнив будинок та перевіз всі свої речі; згідно п.10 продавець знявся з реєстрації про, що свідчить штамп у паспорті; згідно п.12 продавець оформив всі документи, що були необхідні для складання договору купівлі-продажу; згідно п.13 продавець передав будинок відповідачу у тому вигляді, в якому він був оглянутий. Також в підтвердження того факту, що умови договорів від 14.07.2008 року та від 18.07.2008 року виконувалися сторонами свідчить ще один договір від 03.10.2008 року, в якому вказано, що сторони зобов'язуються укласти договір купівлі-продажу будинку після підготовки документів. Фактично цей договір змінює строк укладення основного договору - до часу коли будуть виготовлені документи. Що спростовує ствердження [PERSON] про те, що не було укладено основного договору 01.10.2008 року з вини [PERSON] Згідно договору від 03.10.2008 року [PERSON] та її чоловік, переселилися до квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON] переселився до будинку № 19/1 по вул. Донецька. Хоча квартира [ADDRESS] придбана [PERSON], але завдаток за неї сплачувала позивачка. Позивачка домовилась, що квартиру [ADDRESS] купує позивачка, але оформляти договір купівлі продажу на цю квартиру вони з відповідачем будуть разом із договором купівлі-продажу будинку № 19/1 по вул. Донецька, про що зазначили у договорі від 03.10.2008 року. Таким чином, на думку позивачки, на момент укладення правочину про завдаток було укладено попередній договір про купівлю-продаж будинку та гроші у розмірі 4000 доларів США були сплачені в рахунок належних з відповідача платежів по попередньому договору про купівлю-продаж будинку. Від зобов'язання про купівлю будинку відмовився саме [PERSON], який пояснив, що в нього не вистачає грошей. Згідно з домовленістю, позивачка переселилася до квартири [ADDRESS], для чого сплатила завдаток у розмірі 500 доларів США, зробила там ремонт, встановила вхідні двері, замінила вікна. Але в зв'язку з невиконанням умов договору зі сторони відповідача - [PERSON], а саме відмовою у складанні договору купівлі-продажу будинку, [PERSON] змушена була залишити квартиру [ADDRESS] та переселитися до будинку № 19/1 по вул. Донецька. Майно яке було залишено позивачкою у вищевказаній квартирі, є майном яке набуто відповідачем безпідставно, і тому [PERSON] зобов'язаний повернути позивачці зазначене майно, а якщо це не можливо то його вартість у повному обсязі. Безпідставно набутим майном треба вважати: матеріали для ремонту згідно квитанцій на загальну суму 3613,42 грн., вартість послуг щодо виконання робіт по монтажу відкосів та стелі на суму 1457,00 грн., установку вхідної двері на суму 1500,00 грн., вартість послуг щодо ремонту котла відповідача на суму 60 грн., вартість пластикових вікон на суму 8341,12 грн., а всього на суму 14971,54 гривень. Отже, на думку позивачки, [PERSON] зобов'язаний повернути їй вартість безпідставно набутого ним майна у повному обсязі, тобто суму 14971,54 гривні. Крім того, позивачка вважає, що своєю відмовою у складанні договору купівлі-продажу будинку [PERSON] завдав позивачці збитки, якими є витрати на транспортні послуги при переселенні до будинку № 19/1 по вул. Донецька до квартири [ADDRESS] та назад на суму 1000 грн., та суму, яку позивачка сплатила в якості завдатку по договору завдатку від 06.09.2008 року у розмірі 500 доларів США, що еквівалентно станом на 06.09.2008 року - 2425,15 грн. Всього збитків на суму 3425,15 грн. Крім того, як вважає позивачка, у результаті протиправних дій відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає втому, що в неї було порушено звичайний уклад життя, були зірвані всі плани, все це спричинило великі душевні страждання тощо. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 20000,00 гривень. Позивач-відповідач [PERSON] в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримав, доводи викладені у ньому підтвердив повністю. Пояснив, що вони з дружиною мали бажання придбати будинок. В червні 2008 року, по оголошенням в газеті вони обрали декілька варіантів. Дружина зробила дзвінок та домовилась з агентом фірми нерухомості. Після огляду будинку, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька буд. 19, вирішили обговорити придбання цього будинку. При цьому був присутній представник агентства. В подальшому дізналися, що попередня сума за будинок складає 80000 доларів США. Він передав відповідачці в якості авансу 4000 доларів США. Домовились, що договір купівлі-продажу буде 01.10.2008 року. 26.09.2008 року йому зателефонувала агент Літовка та повідомила, що договір не буде укладений, так як немає документів. З'ясувалось, що з вини агентства чи [PERSON] з документами щось негаразд. Пізніше вирішили, що вони з дружиною переїдуть в будинок, а [PERSON] в квартиру. Ні він ні [PERSON] неповинні були робити ремонти в приміщеннях. Потім агент сказав, що документи ще готуються та будуть готові, приблизно до Нового року. Після цього вирішили, що вони з дружиною повернуться в квартиру, а [PERSON] в свій будинок. На момент подання позовної заяви до суду документи ще готові не були. Свої уточнені позовні вимоги він просить задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] він не визнає, просить відмовити в його задоволенні. Представники позивача-відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Зустрічну позовну заяву [PERSON]Б не визнали, в зв'язку з тим, що не були виконані наміри по продажу будинку в установлений строк. Договір наміру, згідно ст. 635 ЦК України не тягне за собою наслідків та не є попереднім договором. Основний договір не оформлювався. На момент виконання робіт, які начебто виконувались [PERSON], фактично вона не була власницею жилого приміщення. Ці роботи виконувались без дозволу власника, якому цей ремонт був непотрібний. [PERSON] вважає, що [PERSON] маже забрати вікна, повернути все в попередній стан, до того як вона туди заїхала. Зі сторони [PERSON] ніякої моральної шкоди [PERSON] спричинено не було. В документах, наданих відповідачкою не вказано, хто саме купував матеріали, немає підтвердження, що дані матеріали використані. Кошторису на виконування робіт немає. Єдине що є, це заказ на виготовлення вікон. Просили відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] Відповідачка-позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що уточнені позовні вимоги [PERSON] вона не визнає. 14.07.2008 року [PERSON] мав бажання придбати її будинок. Уклали договір завдатку та [PERSON] сплатив їй 4000 доларів США, в якості завдатку. Документи оформлялись. Домовилися, що [PERSON] повинен розплатитися за будинок до 01.10.2008 року до 17 години, а вона надасть всі необхідні документи та вони оформлять договір купівлі-продажу будинку. В червні місяці документів не було з її вини, але [PERSON] мав можливість сплатити вартість будинку. 01.10.2008 року між ними не було укладено договору, так як не були готові всі документи, не оформлена була реконструкція, якими займалось агентство. Зустрілась вона з [PERSON] 29.09.2008 року. В зв'язку з тим, що позивач дуже хотів придбати її будинок, вони домовились, що [PERSON] купує будинок. 03.10.2008 року позивач купив квартиру, оформив її на свою дружину. Вона писала розписку про те, що квартиру вони придбали для фактичного її проживання в ній та її дітей. Будинок юридично не був проданий [PERSON]. Причиною не укладання договору купівлі-продажу її будинку послужило те, що у [PERSON] не було достатньої суми грошей. Просила відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог [PERSON]. Свої зустрічні позовні вимоги вона підтримала. Пояснила, що коли вона в'їхала у квартиру, яку придбав [PERSON], вона змінила в ній двері, вікна. У неї з [PERSON] була усна домовленість стосовно ремонту. Позивач був не проти ремонту у квартирі. Діями [PERSON] їй була спричинена моральна шкода. Просила відмовити у задоволенні уточненого позову [PERSON] Свою зустрічну позовну заяву просив задовольнити. Представник відповідачки-позивачки [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі. Пояснив, що був укладений договір, який не виконувався зі сторони [PERSON]. Як пояснила [PERSON], у [PERSON] стало не вистачать грошових коштів для покупки цього будинку. Станом на 01.10.2008 року документи готові не були. Сторони об'єктивно оцінювали ситуацію, та був укладений договір від 03.10.2008 року. Продавець оформила всі документи для продажу будинку, але їх необхідно було забрати в БТІ. На [PERSON]Б було оформлено право власності. З БТІ не був наданий витяг. В БТІ встановлений строк в два місяці для видачі витягів. Відповідачкою всі умови були виконані. 01.10.2008 року всі документи були готові, тільки не було витягу, який необхідний для нотаріусу. Не виконані умови договору зі сторони [PERSON] В зв'язку з тим, що у [PERSON] не вистачало грошей, а документи в БТІ ще не були готові, вирішили продовжити строк. [PERSON] на сьогоднішній день згідна продати будинок. Просив суд в задоволенні уточнених позовних вимог [PERSON] відмовити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] він повністю підтримав. Пояснив, що [PERSON] придбав квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] по вул. Гагаріна для [PERSON] в рахунок сплати вартості за будинок. [PERSON] вже жила в цій квартирі, а [PERSON] - в будинку. На сьогоднішній день [PERSON] повернулась в свій будинок, а [PERSON] в квартиру. За цей час [PERSON] вклала грошові кошти в ремонт квартири. Квартира належала [PERSON], але вона повинна була дістатися [PERSON], тому питання про ремонт квартири з [PERSON] не погоджувався. Просив задовольнити зустрічні позовні вимоги [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні на позов [PERSON] надав заперечення, які підтримав. В своїх запереченнях вказав, що на його думку, обидві сторони зобов'язані повернути один одному отримане у виконання недійсних угод. [PERSON] повинна повернути [PERSON] суму в розмірі 19366,00 гривень, а [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму 17324,09 гривень. Різниця на користь [PERSON] складає 2043,00 гривень. Таке вирішення спору, на його думку буде законним та обґрунтованим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача- відповідача [PERSON] Вони з чоловіком не могли укласти договір купівлі-продажу будинку, в зв'язку з тим, що не були готові всі документи. Домовлялися з [PERSON] на 1 жовтня 2008 року. Вони продали квартиру, та залишились без житла, але купити будинок не могли. [PERSON] знайшла квартиру, за яку вони з чоловіком платили. Вона була власницею квартири. Мешкали вони з чоловіком в будинку [PERSON]. Вони чекали місяць, два місяці, але документів на будинок не було. У них з чоловіком виникла підозра, що відповідачка обманює їх, тому вони квартиру оформили на неї. Домовленість була така, що відповідачка передає їм будинок, а вони доплатять різницю від вартості квартири. Вона не надавала дозволу на проведення ремонту в квартирі, вона її взагалі не бачила. Вона не знала, що за квартиру завдаток платила [PERSON] В якій сумі був завдаток, вона не знає. В будинку вони прожили півтора місяці. Після чого вирішили, що слід [PERSON] повернутися жити в будинок, а їм з чоловіком їхати мешкати в квартиру. [PERSON] казала, що як тільки будуть готові документи на будинок, вони оформлять договір. На сьогоднішній день вона не хоче придбати цей будинок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в серпні 2008 року вона познайомилась з [PERSON] та [PERSON], які звернулися в агентство нерухомості. Кожний з них пропонував свій варіант. З документами були проблеми зі сторони [PERSON], цим займалось агентство нерухомості «Лідер». Ключі передавались при ній, були також відповідачка, її брат та власник квартири. [PERSON] йшла про ремонт, відповідачка мала бажання перестроїти квартиру. Вона порекомендувала спочатку оформити всі документи, а потім робити ремонт. При оформленні залогу був кредит з банку. Позивач намагався поговорити з відповідачкою, про те що необхідно почекати, так як строк отримання кредиту затягнувся. Ключі передавались відповідачці попереднім власником для того щоб вона мешкала в ній. Угода ще не була до кінця оформлена. Таке рішення сторонами було прийнято. У [PERSON] був строк розрахунків по покупці будинку. Були встановлені певні строки по покупці будинку. По строкам [PERSON] не встигав розрахуватись з [PERSON], про що він говорив [PERSON], та остання погодилась почекати. Вислухавши пояснення позивача-відповідача, представників позивача-відповідача, відповідачки-позивачки, представника відповідачки-позивачки, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов [PERSON] до [PERSON] про витребування грошових коштів (авансу), сплачених за житловий будинок та стягнення моральної (немайнової) шкоди підлягає частковому задоволенню, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним, стягнення збитків та моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] мав намір придбати у [PERSON] будинок, розташований у м. Сєвєродонецьку, вул. Донецька, буд. № 19. Внаслідок чого між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про наміри від 14.07.2008 року, згідно якого сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості - житлового будинку, розташованого за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. № 19 і провести повний розрахунок, в строк не пізніше 17-00 години 1 жовтня 2008 року. Згідно п. 6 даного договору з метою забезпечення взятих на себе зобов'язань, а саме реалізувати намір укласти договір купівлі-продажу вищевказаного об'єкту нерухомості, покупець [PERSON] в день підписання даного договору передав продавцю [PERSON] грошову суму в розмір 3000 (три тисячі доларів США). Продавець об'єкту нерухомості зобов'язується за свій рахунок в найкоротші строки оформити документи, які необхідні для укладення договору на відчуження об'єкту нерухомості /а.7/. 18.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений аналогічний договір про намір, згідно якого покупець [PERSON] в день підписання даного договору передав продавцю [PERSON] грошову суму в сумі 1000 (одна тисяча доларів США) /а.с.8/. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. № 19, між позивачем-відповідачем [PERSON] та відповідачкою позивачкою [PERSON] укладений не був. Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Отже, зобов'язання із завдатку не можуть виникнути, якщо на момент укладання правочину про завдаток не укладено основне зобов'язання, тобто - договір купівлі-продажу або попереднього договору про купівлю-продаж. Згідно ч.2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином суд вважає, що зобов'язання із завдатку не можуть виникнути, якщо на момент укладення правочину про завдаток не укладено основного зобов'язання (договору купівлі- продажу); завдаток не може забезпечувати зобов'язання, передбачені у попередньому договорі; завдаток, сплачений згідно із правочином про завдаток за відсутності реально укладеного договору купівлі-продажу, є авансом (презумпція авансу - ч.2 ст.570 ЦК України). Отже, якщо сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі вважаються авансом та повертаються в тому розмірі, в якому надавались. Оскільки [PERSON] і [PERSON] домовились укласти договір купівлі-продажу будинку, але відповідно його не оформили, то передана в рахунок виконання договору сума 4000 (чотири тисячі) доларів США, що на той момент згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 19366 гривень 60 копійок, визнається авансом та повертається в такому розмірі, в якому вона надавалась. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до вищевказаного, на думку суду аванс сплачений [PERSON] за будинок [PERSON] у розмірі 4000 доларів США, що еквівалентно 19366 гривень 60 копійок, який отримана [PERSON] є майном (тобто грошовими коштами), яке відповідачем набуте безпідставно і яке відповідно повинно бути повернуто [PERSON] в повному обсязі. Позивач-відповідач [PERSON] в своїх уточнених позовних вимогах просить суд стягнути з [PERSON] грошові кошти, отримані нею від [PERSON] в якості авансу за будинок, з урахуванням інфляції станом на 20.09.2010 року у сумі 24150,15 гривень, з яких 4783,55 гривень - сума інфляційного збільшення, 19366,60 гривень - сума боргу; відсотки за користування чужими грошовими коштами станом на 20.09.2010 року у сумі 4079,20 гривень; та 3 % річних станом на 20.09.2010 року у сумі 1146,08 гривень. На думку суду, вимога [PERSON], щодо стягнення авансу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми підлягає задоволенню, а вимога щодо стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача-відповідача [PERSON] щодо стягнення суми авансу за будинок, з урахуванням інфляції станом на 20.09.2010 року у сумі 24150,15 грн., з яких 4783,55 грн. - сума інфляційного збільшення, 19366,60 грн. - сума боргу та три відсотки річних станом на 20.09.2010 року у сумі 1146,08 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З розрахунками наданими суду позивачем-відповідачем [PERSON], суд повністю погоджується. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В договорах наміру укладеними між сторонами 14.07.2008 року та 18.07.2008 року не було передбачено зобов'язання сплачувати проценти за користування грошовими коштами, тому позовна вимога про стягнення з [PERSON]Б, на користь [PERSON] відсотки за користування чужими грошовими коштами станом на 20.09.2010 року у сумі 4079,20 гривень, є необгрунтованою та не підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь моральної шкоди в сумі 4000 гривень, на думку суду, вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні інших цивільних прав, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. На думку суду, позивачем в судовому засіданні не було надано достатніх доказів того, що діями відповідачки-позивачки [PERSON] йому було завдано моральної шкоди і в наслідок цього він зазнав моральних страждань. Позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь 3000 гривень у якості компенсації витрат на правову допомогу, підлягає частковому задоволенню, оскільки позовні вимоги [PERSON] задовольняються судом частково, тому

Outcome: partial