Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля»про стягнення одноразової допомоги при звільнені у звязку з виходом на пенсію. В обґрунтування позовних вимог вказав, що у перiод з 09 вересня 1998 року по 19 червня 2001 року він працював на Шахті «ім. Г. М. Димитрова ВО „Красноармійськвугілля, правонаступником якого є ДП Красноармійськвугілля ВП Шахта «Димитрова», у якості МГВМ (машиніста горних виємочних машин). Загалом у вугільній галузі на підприємствах вугільної промисловості стаж роботи з 1981 року по 2001 рік. 19 червня 2001 року, вiдповiдно наказу відповідача №77-к від 19.06.2001 року його було звiльнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсiю. Вiдповiдно до ст. 47 КЗпП Украни власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначенi в статтi 116 КЗпП Украни. Вiдповiдно до ст.116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї проводиться в день звільнення. Якщо працiвник в день звiльненя не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля предявлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нарахованi сумми, належнi працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою зазначених сум. В порушення ст. 116 КЗпП Украни його не було а ні письмово, а ні усно повiдомлено про виплату нарахованих йому сум при звiльненi, тому він не мiг знати нарахована чи не нарахована йому одноразова допомоги при звiльненнi у звязку з виходом на пенсiю, передбачена п.12.15 Галузевої (тарифноi) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року. З метою зясування сум, належних йому при звiльненi, а саме сплаченої одноразової допомоги у звязку з виходом на пенсію, він 05 березня 2011 року звернувся до відповідача. Останній своєю довідкою його повiдомив, що на цей час не відомо чи сплачувалась йому така допомога та про сплачені суми йому повинно бути відомо. В свою чергу вiдповiдачем не було його усно або письмово повiдомлено про виплату нарахованих сум при звiльненi та про те що одноразова допомога при звiльненнi у звязку з виходом на пенсiю вiдповiдачем не нарахована та не сплачена я дiзнався пiсля вручення менi вiдповiдi відповідачем. Вiдповiдно до статi 233 КЗпП Украни, працiвник може звернутися з заявою про вирiшення трудового спору безпосередньо до суду в тримiсячний строк з дня, коли вiн дiзнався чи повинен був дiзнатися про порушення свого права. Таким чином вбачається що він дізнався про порушення своїх прав на прикінці лютого 2011 року та з відповіді відповідача. Статтею 234 КЗпП України передбачено, у разi пропуску з поважних причин строкiв, установлених статею 233 цього Кодексу, районний, районний у мiстi, мiський чи мiськрайонний суд може поновити цi строки. Окрім того за змістом ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Вiдповiдно до п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року працiвнику, що має право на пенсiю за вiком чи по iнвалiдностi, при першому його звiльненнi з Пiдприсмства (структурного пiдроздiлу, вiдособленого пiдроздiлу, фiлiалу, товариства i др.) (незалежно вiд причин звiльнення крiм звiльнення за порушення законодавства, трудово дисциплiни та правил технiки безпеки) сплачусться одноразова допомога, розмiр якої залежить вiд стажу роботи в галузi i середнього заробiтку, але не менше 10 рокiв - середньомiсячного заробiтку, 15 рокiв - двохмiсячного заробiтку, 20років i бiльше -трьохмiсячного. В свою чергу згідно п.3.2 відповідної угоди положення угоди є обовязковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів а та кож під час розгляду трудових спорів. Про виплату такої допомоги робиться відповідний запис у трудовій книжці робітника. При звiльненнi, вказана йому допомога не була виплачена, що підтверджується листом відповідача оскільки строк зберігання інформації по оплаті праці робітників, згідно ПКМ України №41 від 20.07.1998р., 75 років. Оскiльки його стаж роботи у вугільній галузі на час звiльнення складав понад 17 рокiв у галузі, він мав право на виплату одноразовоi допомоги в розмiрi двох середньомiсячних заробiтних плат, що складає 1 064,86грн. (532,43 його середня зарплата згідно довідки відповідача х 2міс). Згiдно ст. 117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або повноважного ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi у ст. 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприсмство повинно виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У звязку з тим, що згідно п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року я маю право на відповідну одноразову допомогу при звільненні у звязку з виходом на пенсію то відповідач винен мені як одноразову допомогу так і зобовязан сплатити середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згiдно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата становить 26,62грн. Він був звiльнений 19.06.2001 року, а повний розрахунок пiдприємством не був проведений, тому загальна затримка розрахунку при звiльненi станом з 19.06.2001 р. по 31.03.2011 р. становить 2465 робочих днiв. Отже, 2465 робочих дні затримки розрахунку х 26,62 грн. середньоденної зар.плати= 65 618, 30 грн. За змістом ст. 95 КЗоТ України та ст. 34. Закону України «Про оплату праці»компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином відповідач повинен мені сплатити компенсацію частини втрати заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, у розмірі 1 455,73 грн. (розрахунок додається). Загалом за затримку належних звiльненому працiвниковi сум при звiльненi вiдповiдач за перiод з 19.06.2001 р. по 31.03.2011 р. повинен виплатити середнiй заробiток та невиплачену одноразову допомогу у розмiрi 68 138,89грн. (10 64,86 + 65 618,30 + 1 455,73) Вчасно не виплативши належнi йому при звiльненнi суми у встановленi законодавством строки, вiдповiдач спричинив йому моральну шкоду, що виражасться у душевних стражданнях у звязку з порушенням мого законного права на вчасне отримання зароблених мною грошей та матерiальних труднощах у звязку з цим, на протязi тривалого часу. Це привило до порушення мого звичного життсвого устрою, я став замкнутий, мало товариський, втратив який або iнтерес до житгя. Для забезпечення нормального життсвого рiвня, менi доводилось брати у борг грошi у знайомих, товаришiв, а в звязку з не виплатою вiдповiдачем належних менi грошей, я не мав змоги в обумовленi строки повертати борги, що зруйнувало вiдносини з моїми кредиторами. Якi до тепрiшнього часу не налагодженнi, для налагоджування стосункiв з кредиторами, у мене виникає необхiднiсть витрачати власнi кошти. Оцiнуючи характер та тривалiсть моральних страждань, вчинену йому моральну шкоду, він оцiнює у 68 138,89 грн. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Cуд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, позивач [PERSON] у перiод з 09 вересня 1998 року по 19 червня 2001 року він працював на шахті «ім. Г. М. Димитрова ВО „Красноармійськвугілля, правонаступником якого є ДП Красноармійськвугілля ВП Шахта «Димитрова», у якості МГВМ (машиніста горних виємочних машин). Загалом у вугільній галузі на підприємствах вугільної промисловості стаж роботи з 1981 року по 2001 рік. 19 червня 2001 року, вiдповiдно наказу відповідача №77-к від 19.06.2001 року його було звiльнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсiю. (а. с. 8-11). В порушення ст. 116 КЗпП Украни позивача не було а ні письмово а ні усно повiдомлено про виплату нарахованих йому сум при звiльненi, тому він не мiг знати нарахована чи не нарахована йому одноразова допомоги при звiльненнi у звязку з виходом на пенсiю, передбачена п.12.15 Галузевої (тарифноi) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12 лютого 1992 року. З метою зясування сум належних йому при звiльненi, а саме сплаченої одноразової допомоги у звязку з виходом на пенсію, позивач 05 березня 2011 року звернувся до відповідача. Останній своєю довідкою його повiдомив, що на цей час не відомо чи сплачувалась мені така допомога та про сплачені суми мені повинно бути відомо. В свою чергу вiдповiдачем не було його усно та\\або письмово повiдомлено про виплату нарахованих сум при звiльненi та про те, що одноразова допомога при звiльненнi у звязку з виходом на пенсiю вiдповiдачем не нарахована та не сплачена він дiзнався пiсля вручення йому вiдповiдi відповідачем. Таким чином вбачається що позивач дізнався про порушення своїх прав на прикінці лютого 2011 року та з відповіді відповідача. При звiльненнi позивача вказана допомога йому не була виплачена, що підтверджується листом відповідача оскільки строк зберігання інформації по оплаті праці робітників, згідно ПКМ України №41 від 20.07.1998 р. Оскiльки його стаж роботи у вугільній галузі на час звiльнення складав понад 17 рокiв у галузі, він мав право на виплату одноразовоi допомоги в розмiрi двох середньомiсячних заробiтних плат, що складає 1 064,86грн. (532,43 моя середня зарплата згідно довідки відповідача х 2міс). Згiдно ст. 117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або повноважного ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi у ст. 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство повинно виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У звязку з тим, що згідно п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року позивач має право на відповідну одноразову допомогу при звільненні у звязку з виходом на пенсію то відповідач винен мені як одноразову допомогу так і зобовязан сплатити середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згiдно довідки відповідача середньоденна заробітна плата позивача становить 26,62 грн. (а.с.14-16). Позивач був звiльнений 19.06.2001 року, а повний розрахунок пiдприємством не був проведений, тому загальна затримка розрахунку при звiльненi станом з 19.06.2001 р. по 31.03.2011 р. становить 2 465 роб. днiв. Отже, 2 465 грн. х 26,62 грн. середньоденної зар.плати = 65 618,30 грн. За змістом ст.95 КЗоТ України та ст 34. Закону України «Про оплату праці»компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Загалом за затримку належних звiльненому працiвниковi сум при звiльненi вiдповiдач за перiод з 19.06.2001 р. по 31.03.2011 р. повинен виплатити середнiй заробiток та невиплачену одноразову допомогу у розмiрi 68 138,89 грн. (1064,86 + 65618,30 + 1455,73) Крім того, позивач вважає, що вчасно не виплативши належнi йому при звiльненнi суми у встановленi законодавством строки, вiдповiдач спричинив йому моральну шкоду. Разом з тим, суд вважає, що сума моральної шкоди на виплаті якої наполягає позивач, вона занадто завищена так як позивачем не доведено, що це привило до порушення його звичного життєвого устрою, він став замкнутий, мало товариський, втратив який або iнтерес до житгя. Для забезпечення нормального життєвого рiвня, йому доводилось брати у борг грошi у знайомих, товаришiв, а в звязку з не виплатою вiдповiдачем належних йому грошей, він не мав змоги в обумовленi строки повертати борги, що зруйнувало вiдносини з його кредиторами. Вiдповiдно до ст. 47 КЗпП Украни власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначенi в статтi 116 КЗпП Украни. Вiдповiдно до ст.116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприсмства, установи, органiзацi провадиться в день звільнення. Якщо працiвник в день звiльненя не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля предявлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нарахованi сумми, належнi працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою зазначених сум. Вiдповiдно до статi 233 КЗпП Украни, працiвник може звернутися з заявою про вирiшення трудового спору безпосередньо до суду в тримiсячний строк з дня, коли вiн дiзнався чи повинен був дiзнатися про порушення свого права. Статтею 234 КЗпП України передбачено, у разi пропуску з поважних причин строкiв, установлених статею 233 цього Кодексу, районний, районний у мiстi, мiський чи мiськрайонний суд може поновити цi строки. Окрім того за змістом ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Вiдповiдно до п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року працiвнику, що має право на пенсiю за вiком чи по iнвалiдностi, при першому його звiльненнi з Пiдприсмства (структурного пiдроздiлу, вiдособленого пiдроздiлу, фiлiалу, товариства i др.) (незалежно вiд причин звiльнення крiм звiльнення за порушення законодавства, трудово дисциплiни та правил технiки безпеки) сплачусться одноразова допомога, розмiр якої залежить вiд стажу роботи в галузi i середнього заробiтку, але не менше 10 рокiв - середньомiсячного заробiтку, 15 рокiв - двохмiсячного заробiтку, 20років i бiльше -трьохмiсячного. В свою чергу згідно п.3.2 відповідної угоди положення угоди є обовязковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів а та кож під час розгляду трудових спорів. Про виплату такої допомоги робиться відповідний запис у трудовій книжці робітника. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial