overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, наступне: Між позивачем ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № КФ 36-08/Б. Позивач також вказує, що відповідно до умов кредитного договору, а саме п. 2.1., надання кредиту проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, що відкритий позичальником у рамках обраного Тарифного Пакету. Згідно п. 2.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов?язався повертати кредит та вносити черговий мінімальний платіж щомісячно до дати встановленої у Графіку у сумах визначених тим же Графіком. Станом на 01.07.2010 року заборгованість по Кредитному договору складає 9\~553, 00 грн., в тому числі сума боргу за кредитом 5 972 грн. 96 коп., сума боргу за нарахованими відсотками 2\~571, 98 грн., плата за пропуск платежів 1\~008, 06 грн. Тому, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 9 553 грн. 00 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 95, 53 грн., та витрати за ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судові засідання 24.09.2010 року, 21.10.2010 року, 07.12.2010 року не зявився, про день розгляду справи сповіщався шляхом публікації оголошення у газеті «Запорізька правда», про причину неявки суд не повідомив. При таких обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача заочно по наявних матеріалах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № КФ 36-08/Б. ВАТ «ВіЕйБі Банк» неодноразово направлялися претензії Відповідачу про погашення заборгованості за Кредитним договором. Проте, до теперішнього часу зазначені вимоги Банку не виконано. Станом на 01.07.2010 року заборгованість по Кредитному договору складає 9\~553, 00 грн., в тому числі сума боргу за кредитом 5 972 грн. 96 коп., сума боргу за нарахованими відсотками 2\~571, 98 грн., плата за пропуск платежів 1\~008, 06 грн. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач не оплатив суму боргу, позивач звернувся в суд за примусовим стягненням зазначеної суми, при цьому оплатив згідно діючого законодавства 95, 53 грн. судового збору, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 гр. У силу ст. 88 ЦПК України зазначені суми судових витрат підлягають стягненню на користь позивача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» з відповідача [PERSON] примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що 27.04.1985 року зареєстрували шлюб з відповідачем. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], які на даний час повнолітні. Сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на життя. Проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що сімю зберегти неможливо і шлюб підлягає до розірвання. Покликаючись на викладенні обставини, позивач просив шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судуве засідання не зявився, надав суду письмову заяву, про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності сторін. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про одруження судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.04.1985 року у Топільненській сільській раді Рожищенського району, актовий запис № 4 (а.с.4). Судом встановлено також, що сімейне життя сторін не склалося через різні характери, погляди на життя, відносини в сімї та шлюб. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Виходячи із встановлених обставин та вимог ст.112 ч.2 СК України, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Витрати, повязанні з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивача [PERSON], відповідача [PERSON] від сплати державного мита звільнити. На підставі ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

02 грудня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони різні за складом характеру люди, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого не проживають разом протягом тривалого часу, збереження сімї є неможливим і недоцільним. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 24 січня 1981 року Мукачівським міськвідділом РАЦС Закарпатської області за відповідним записом № 27. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги та їх мотиви підтримала повністю, просила їх задоволити, а справу розглянути у її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони уклали шлюб 24 січня 1981 року про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Мукачівським міськвідділом ЗАГС зроблено відповідний запис за № 27 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФМ № 376782 від 24 січня 1981 року. Згідно статті 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що даний шлюб у сторін виявився невдалим, шлюбних відносини не підтримують, намірів їх поновити не мають, фактично сім»я існує тільки формально, а тому суд вважає, що цей шлюб слід розірвати. Майнового спору та спору про дітей немає. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з 08 (вісім) грн. 50 (пятдесят) коп. державного мита та 30 (тридцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 5 099 гривень 26 копійок ,сплату штрафних санкцій 71 гривні 63 копійки, сплату витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень, витрати по сплаті державного мита просив стягнути з відповідача, оскільки відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 15.12.2009року позивач звільнений від сплати державного мита. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. В обґрунтування своїх вимог пояснила наступне відповідач [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS], з серпня 2007 року по вересень 2010року не сплачує комунальні послуги. 24.02.2010року позивачем було подано заяву до Приморського районного суду м. Маріуполя про видачу судового наказу, ухвалою від 30.04.2010року судовий наказ за заявою відповідача було скасовано, в звязку з чим позивач був вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Вважає, що так як позивачем було подано судовий наказ , то строк звернення до суду був перерваний, а тому з боку позивача не було порушень строків позовної давності. Просить вважати несвоєчасне звернення до суду поважним з посиланням на ст.. 257,267 ЦК України. Представник позивача просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, позов не визнав. Суду пояснив, що не сплачував послуги послуги тепломережі, так як вони не відповідають нормам, в нього в квартирі холодно. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача по стягненню суми заборгованості по сплаті послуг тепломережі підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі 58 б.7 розташованого по вул. Амурській в м. Маріуполі ,що підтверджено особистим рахунком (а.с.4) , розмір заборгованості підтверджуються розрахунком(а.с.3). Суд критично відноситься до заперечень відповідача, про неякісність послуг позивача, так як вони не підтверджені письмовими доказами по справі. На підставі ст.ст. 67, 162 ЖК України власники (намачі) жилого приміщення зобов`язані своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими тарифами. Ст..25 ч.2 Закону України «Про теплопостачання» в разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується у судовому порядку. Відповідно до ст.. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи матеріальний стан відповідача- він є пенсіонером, суд звільняє його від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 5.01.2010року по справі за № 2-205/2010 позивач [PERSON] сплачує аліменти на користь іповідачки [PERSON] 1.1, на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі /4 частини всіх видів заробітку, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму на дитину тповідного віку, починаючи з 16.10.2009 року. Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а також велику кредиторську боргованість перед банком, то змушений був звернутись до суду з позовом про зменшення зміру аліментів. Позивач у судове засідання не з'явився, направивши до суду телеграму, в якій позовні оги підтримав повністю та просив суд повністю їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, направивши на адресу суду заяву, в якій ззов визнала повністю, просила справу розглянути без неї. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає аву за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання позову іповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому /д приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає до повного задоволення, цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з довідки, виданої РСП «Київцентраеро» від 15.11.2010 року № 1.4-1964 енко Ю.М. дійсно має мінливий заробіток, що коливається у межах від 1600 грн. до 2400 грн. Відповідно до довідки ЧОД АТ «[PERSON] Аваль» від 09.11.2010 року № 637 сенко Ю.М. має заборгованість по діючому кредиту в сумі 35568,13 дол. США, що еквівалентно 51511,08 грн. Оскільки матеріальний стан позивача дійсно змінився і сторони досягли згоди про розмір ентів, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач як фізична особа - підприємець звернулася до суду з позовом і просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку на підставі ст.ст. 134,135 КЗпП України 25687,49 грн. матеріальної шкоди, заподіяної недостачею товарно-матеріальних цінностей, яка зафіксована інвентаризацією у відділі парфумів магазину "Київська Русь", де вони працювали продавцями. В судовому засіданні свої позовні вимоги уточнила і просила стягнути цю суму у рівних частках з обох відповідачів, посилаючись на умови укладеного з ними договору про колективну (бригадну) відповідальність. Відповідачі позов визнали повністю, правові наслідки такого рішення їм роз'яснені і зрозумілі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що таке визнання позову не суперечить положенням ст.ст. ст. 130, 135-2 КЗпП України, п. 4 Переліку робіт, при виконанні яких може запроваджуватись колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування і Типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, затверджені наказом Міністерства праці України від 12 травня 1996 року № 43 (з послідуючими змінами), п. 18 Розділу IV укладеного сторонами договору про колективну (бригадну) відповідальність, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для неприйняття визнання позову у суду немає, що вказує на наявність законних підстав для стягнення з відповідачів у рівних частках суми недостачі, яка ними визнається і частково покрита добровільно. В силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів судові витрати по сплаті позивачем 256,87 грн. судового збору і 120 грн. ГГЗ. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивачка уточнюючи свої позовні вимоги в заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу ) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], який знаходиться на її утриманні, посилаючись на те,що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутності. Уточнені позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з»явився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у його відсутності , в запереченнях вказав, що не заперечує проти того ,щоб з нього стягувалися аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. В заяві позивач зменшив свої позовні вимоги, а відповідач їх визнав , а том>' відповідно до ст. 61 Ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини , визнані сторонами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] коштів посилаючись на те, що за зверненням [PERSON], останній було призначено допомогу відповідно до «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» . Допомога було призначена та виплачена на утримання [PERSON], [INFO] за період з 01.05. по 30.09.2006р. в сумі 123 грн. на місяці, з 01.10. 2006р. по 31.10.2006р. в сумі 125,40 грн. 12.11.2007 року позивачем закрито особовий рахунок з 01.11.2006 року в зв»язку з закінченням терміну виплати допомоги . Всього було виплачено 740 грн. 40 грн., яку просять стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України. Судом встановлено, що 15 травня 2006 року до позивача з заявою про призначення допомоги звернулась [PERSON] та відповідно до « Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» затвердженого Постановою КМУ від 22 лютого 2006 року № 189 їй була призначена допомога, яка виплачувалась у розмірах : 01.05. по 30.09.2006р. в сумі 123 грн. на місяці, з 01.10. 2006р. по 31.10.2006р. в сумі 125,40 грн ., всього було виплачено на суму 740 грн. 40 коп. Допомога виплачувалась на утримання [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). 12 листопада 2007 року позивачем був закритий особовий рахунок з 01.11.2006 року в зв»язку з закінченням терміну виплати допомоги. Згідно п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» затвердженого Постановою КМУ від 22 лютого 2006 року № 189 Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. За таких обставин з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 740 грн. 40 коп.., 120 грн. витрат на ІТЗ сплачені позивачем при подачі позову та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, наступне: Між позивачем ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № КФ 141-07/Б . Позивач також вказує, що відповідно до умов кредитного договору, а саме п. 2.1., надання кредиту проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, що відкритий позичальником у рамках обраного Тарифного Пакету. Згідно п. 2.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов?язався повертати кредит та вносити черговий мінімальний платіж щомісячно до дати встановленої у Графіку у сумах визначених тим же Графіком. Станом на 01.07.2010 року заборгованість по Кредитному договору складає 14595, 33 грн., в тому числі сума боргу за кредитом 8\~673 грн. 57 коп., сума боргу за нарахованими відсотками 4\~267, 33 коп., плата за пропуск платежів 1\~654, 43 грн. Тому, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 14\~595 грн. 33 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 145, 95 грн., та витрати за ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судові засідання 24.09.2010 року, 21.10.2010 року, 07.12.2010 року не зявилась, про день розгляду справи сповіщалась, про причину неявки суд не повідомила. При таких обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача заочно по наявних матеріалах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № КФ 141-07/Б . ВАТ «ВіЕйБі Банк» неодноразово направлялися претензії Відповідачу про погашення заборгованості за Кредитним договором. Проте, до теперішнього часу зазначені вимоги Банку не виконано. Станом на 01.07.2010 року заборгованість по Кредитному договору складає 14\~595, 33 грн., в тому числі: сума боргу за кредитом 8\~673 грн. 57 коп., сума боргу за нарахованими відсотками 4\~267, 33 коп., плата за пропуск платежів 1\~654, 43 грн. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач не оплатив суму боргу, позивач звернувся в суд за примусовим стягненням зазначеної суми, при цьому оплатив згідно діючого законодавства 145, 95 грн. судового збору, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 гр. У силу ст. 88 ЦПК України зазначені суми судових витрат підлягають стягненню на користь позивача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» з відповідача [PERSON] примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку, про час, місце розгляду справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2001 року, зареєстрованому у Жовтневому відділі РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 252. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий мешкає з позивачем. Сімейні відносини сторін припинені з травня 2010 року, через непорозуміння, сварки, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Спір про місце мешкання дитини та майновий спір відсутній. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина [PERSON] відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved