Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] обласної дирекції Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення моральної та матеріальної шкоди. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю, мотивуючи тим, що 07.08.2009 року [PERSON], на автодорозі Мукачево-Рогатин, керуючи транспортним засобом марки «Дачія Логан» державний номерний знак [NUMBER], здійснив зіткнення с транспортним засобом марки «Дейво Ланос» державний номерний знак [NUMBER], в результаті зіткнення автомобілі частково було пошкодженні. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальної шкоду на суму 7457,00 гривень, та моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 4990,00 гривень. Просив стягнути вказані збитки та судові витрати по справі. Судом було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] філію ACT "Вексель" та протокольною ухвалою від 16.08.2010 року замінено [PERSON] філію ACT «Вексель» на юридичну особу - ACT «Вексель» в особі арбітражного керуючого [PERSON] Васильовича, а протокольною ухвалою від 26 травня 2010 року було замінено третю особу без самостійних вимог [PERSON] обласну дирекцію Національну акціонерну страхову компанію «Оранта» на юридичну особу ВАТ Національної акціонерної страхової компанії «Оранта». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечив в частині стягнення моральної шкоди та не погодився з загальною сумою матеріальних збитків вказаною в позові. Представник третьої особи без самостійних вимог ACT «Вексель» в особі арбітражного керуючого [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Від представника третьої особи без самостійних вимог ВАТ Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» надійшов лист від 06.05.2010 року в якому просили розглянути справи без участі представника HACK «Оранта». Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 57, 64 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи, а письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно копії постанови Апеляційного суду закарпатської області від 15 липня 2009 року, клопотання прокурора м.Мукачево про поновлення строку подачі протесту було задоволено, протест було задоволено частково, постанову судді Мукачівського міськрайонного суду від 02 жовтня 2008 року, щодо [PERSON] про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - скасовано, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9-11). Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2009 року складеного старшим сержантом [PERSON] ДПС Хустського взводу ДПС ДАІ відносно [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], працюючого водієм п.п. Ремо м. Мукачево, відповідно до якого 07.08.2009 року [PERSON], на автодорозі Мукачево-Рогатин, керуючи транспортним засобом марки «Дачія Логан» державний номерний знак [NUMBER], здійснив зіткнення с транспортним засобом марки «Дейво Ланос» державний номерний знак [NUMBER], в результаті зіткнення автомобілі частково пошкодженні, потерпілих не має (а.с. 12). Відповідно до копії схеми дорожньо-транспортної пригоди від 07.09.2010 року, на схемі вказані точні відомості, які дозволяють відновити положення транспортних засобів після скоєння пригоди (а.с. 13). Відповідно до фотокопії, візуально вказано місце події дорожньо-транспортної пригоди від 07.09.2010 року (а.с. 14). Відповідно до копії довідки АСТ «ВЕКСЕЛЬ», [PERSON] філії зі штампом Хустського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Закарпатській області за № 2244 від 11.09.2008 року, 07.09.2008 року о 19 годині 30 хвилин на 77 кілометрі автодороги Мукачево-Рогатин транспортний засіб марки «Дачія Логан» державний номерний знак [NUMBER], здійснив зіткнення с транспортним засобом марки "Дейво Ланос" державний номерний знак [NUMBER], в результаті зіткнення автомобілі частково пошкодженні (а.с. 15). Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Ч.2 ст. 386 ЦК України встановлено, що право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди має власник, права якого порушені. Ч.1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно копії довіреності на керування та розпорядження автомобілем від 28 жовтня 2007 року, [PERSON], мешканець м. Угород, вул. Українська, 7, уповноважив [PERSON] та [PERSON], мешканців с. Довге, вул. Підгірянки, 44, Іршавського району, розпоряджатися автомобілем марки «Дейво Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.16). Згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], серії ВО за номером 283833 виданого Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області, [PERSON] [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 17). Відповідно до копії полісу № ВА/5269321 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальниками на період з 17.12.2007 року по 16.12.2008 року були: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] не є власником пошкодженого автомобіля марки «Дейво Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER], але його власник [PERSON] наділив позивача необхідним обсягом повноважень для здійснення представництва його інтересів в суді або на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди власнику автомобіля та розпоряджатися автомобілем. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.3,4 ст. 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п 2.2. Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також особі, яка навчається водінню транспортним засобом відповідно до вимог цих Правил. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки «Дачія Логан» державний реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], дата реєстрації 02.08.2007 року (а.с. 19). Згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], серії ВО за номером 813600 виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 20). Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON], як власник транспортного засобу передав у своїй присутності керування транспортним засобом марки «Дачія Логан» державший реєстраційний номер [NUMBER] відповідачу [PERSON] Федоровичу, який мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що не заперечувалось учасниками судового засідання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є належним відповідачем по справі про стягнення завданих матеріальних збитків внаслідок дорожньо транспортної пригоди, а підстав для стягнення шкоди солідарно з [PERSON] суд не знаходить. Відповідно до п. 15.3. ст. 15 Закону України «Про загальнообов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір III типу). Так, згідно копії полісу № ВС/0965675 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальниками на період з 06.08.2008 року по 05.08.2009 року були: [PERSON] та [PERSON], тип договору страхування 3 (а.с.91). Відповідача [PERSON] цивільно-правова відповідальність за цим договором застрахована не була. Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В силу вимог ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів як кожного окремо, так і в їх взаємозв'язку та їх сукупності, наявні в матеріалах справи докази судом були оцінені як кожен окремо, надана їм оцінка в їх сукупності з врахуванням обставин справи, які визнані сторонами і відповідно до ст.. 61 ЦПК не підлягали доказуванню. На підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а саме понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, позивачем [PERSON], були надані відповідні довідки, рахунки, накладні, товарні чеки, квитанції, яким суд надає належної оцінки в сукупності з іншими доказами та з врахуванням всіх обставин по справі. Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, виданого Іршавською Райдержадміністрацією за № 494 - [PERSON] являється приватним підприємцем від 22 травня 1998 року (а.с. 21). Згідно копії протоколу огляду транспортного засобу марки «Дейво Ланос» державний номерний знак [NUMBER], проведеного АСТ «Вексель» від 05.10.2008 року в с. Довге, вул. М. Підгірянки, 44, Іршавського району, та фотокопій до нього, - кількість пошкоджених деталей складає 9(дев»ять) пунктів (а.с. 22-29). Згідно акту здачі-прийняття робіт № 28 від 27 жовтня 2008 року по ремонту автомобіля «Дейвао», виконавцем яких був [PERSON], а замовником: [PERSON], сума виконаних робіт складає: 3050,00 (три тисячі п»ятдесят) гривень (а.с. 30). Згідно накладної за № 99 від 20 жовтня 2010 року від ПП [PERSON], сума вартості 7 штук запчастин із ПДВ складає: 3635,00 гривень (а.с. 31). Згідно квитанції на розрахунок готівкою № 59 від 20.10.2008 року, вартість придбаної [PERSON], автомобільної фарби складає 772,00 гривня (а.с. 32). Згідно копії рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2009 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в позові [PERSON] судом було відмовлено (а.с. 71-72). Згідно копії повідомлення Мукачівського ВРЕР ВДАІ за № 1237 від 19.10.2010 року, автомобіль [NUMBER], значиться за громадянином [PERSON], станом на 19.10.2010 року відчуження автомобіля не здійснювалося (а.с. 97). Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У відповідності з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди [PERSON] 1.1, суд враховує характер дій, глибину душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, істотність вимушених змін у способі життя позивача, час, що минув з моменту виникнення моральної шкоди, а також керується принципами розумності і справедливості, і вважає, що заявлена позивачем сума у розмірі 4990,00 гривень підлягає до часткового задоволення в сумі 200 гривень. Постановою КМУ від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачено, що компенсація сплачується іншою стороною, її граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Судом встановлено, що адвокат [PERSON] здійснював представництво інтересів позивача, брав участь у судових засіданнях та написанні позовної заяви, а тому розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом даної цивільної справи підлягають до задоволення у розмірі 1500 грн. 00 коп.. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial