Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись, що між ним та [PERSON] 01.10.2008 року був укладений договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки» № 73 КЛЗП24 від 01.10.2008 року відповідно до якого відповідач на підставі заяви відкрив картковий рахунок «№ 26250700002753, а позивач видано власнику рахунку платіжну картку миттєвого випуску. 01.10.2008 року відповідачу були надані грошові кошти по додатковій угоді № 1 до договору у вигляді кредитної лінії з лімітом сумі 9\~ 000 грн. на строк з 01.10.2008 року по 30.09.2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних на споживчі цілі. Відповідно до п.п.2, 3 додаткової угоди № 1 до договору відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредит банку до 30 вересня 2010 року із щомісячною сплатою відсотків не пізніше 1-го числа звітного місяця, наступного за місяцем , в якому нараховані проценти. Посилається, що відповідач взяті на себе за умовами умови кредитного договору зобов»язання не виконує, погашення кредиту та відсотків за його користування не проводить і що призвело до загальної суми заборгованості станом на 01.01.2011 року розміром 14\~ 681-72 грн., з яких: 7\~ 200 грн. прострочена заборгованість за кредитною лінією; 7 481-72 грн. прострочені відсотки за користування кредитною лінією. Просить стягнути з відповідача вказану суми заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав за викладених обставин та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. Відповідного до ч.2 ст.1054 вказаного Кодексу, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст.1050 цього Кодексу визначає наслідки порушення договору позичальником: «…якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». За вимогами ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За викладеного суд вважає вимоги позивача обгрунтованими і такими що підлягають задоволенню Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 120-00 грн. та на користь держави витрати по оплаті витрат в розмірі 146-81 гривень.

Outcome: approved