overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

В лютому 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2011 року мешкають окремо через несумісність характерів, різні погляди на життя, через сварки. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, стверджуючи, що відповідач є батьком дітей і не надає матеріальної допомоги на їх утримання. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей. Аліменти необхідно стягувати у частці від доходу відповідача. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, так як позивач звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою і зазначив, що його батько, [PERSON] [INFO] проживав разом з ним та його матірю, а своею дружиною в м.Краматорську, але після розлучення переїхав в пошуках роботи до с. Вереміївка Петропавлівського району. Батько, [PERSON] зловживав спиртними напоями, не працював, в травні 2005 року він зник. Рішенням Петропавлівського районного суду від 21.07.2006 року [PERSON] за заявою матері був визнаний безвісно відсутнім. Заявник намагався багато років розшукати але марно. До теперішнього часу батько так і не з'явився за місцем свого постійного та тимчасового проживання проживання. Оперативно-розшукову справу за фактом зникнення батька заявника було порушено, однак до теперішнього часу батько додому не повернувся, його місце перебування не відоме. Вжиті міліцією оперативно-розшукові заходи не дали ніякого результату. Заявник просить суд оголосити [PERSON] померлим . Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник підтримав свої заявлені вимоги , просить їх задоволити . Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав лист про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що бачили [PERSON] до оголошення його безвісно відсутнім, що він пропав близько 5 років, де дівся ніхто не знає, більше про нього нічого не відомо, додому він не зявлявся. Вислухавши доводи заявника, свідків, вивчивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає повному задоволенню . Судом встановлено , що заявник дійсно являється сином [PERSON], що посвідчується записом у свідоцтві про народження , серії 1-НО № 468222 виданого 29вересня 1986 р. міським відділом РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області . Рішенням Петропавлівського районного суду від 21.07.2006 року [PERSON] за заявою матері був визнаний безвісно відсутнім. Свідченнями свідків та поясненнями заявника підтверджується, що [PERSON] не зявлявся за місцем свого тимчасового та постійного місця проживання останні 5 років після визнання його безвісно відсутнім. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ст. 247 ЦПК України заява про оголошення особи померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування ) фізичної особи , місце перебування якої невідоме . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

13.10.2010р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав на те , що 21.02.2008р. відповідач [PERSON] уклав кредитний договір, згідно з яким отримав кредит у позивача в сумі 74 тис. 600 грн. зі сплатою відповідних відсотків. Кошти зобов'язався повернути кредиторові до 21.01.2028 р. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови договору, що змусило позивача укласти з відповідачами договір іпотеки від 21.08.2008 р. предметом якого є житловий будинок в с. Городище, вул. Нова , 26, Чернфяхівського району , Житомирської області, та власниками якого є [PERSON] та [PERSON], які там зареєстровані. Крім них в будинку зареєстрований [PERSON] та [PERSON] Однак, відповідач продовжив не виконувати умови договору кредиту, допустив значну суму заборгованості по ньому, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом, яким позивач просить звернути стягнення на іпотечне майно та виселити всіх осіб, які зареєстровані в будинку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з обставин, наведених в ньому. [PERSON] позов визнав частково, а інші відповідачі позов визнали повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачів, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: - правовідносини регулюються ст.,ст. 526,527,539 ЦК України, ст., ст. 33-40 Закону України «Про іпотеку»; - з пояснень сторін, їх представників вбачається, що 21.02.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір з певними обов'язками по виплаті платежів по його обслуговуванню / а.с.10-15/; - згідно доданих до позову розрахунків, [PERSON] не належним чином виконує договірні обов'язки , у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед кредитором станом на 14.02.2011р. в сумі 93 тис. 498 грн. 26 коп./ а.с.51/; - 21.02.2008 р., у зв'язку з неналежним виконанням обов'язків по кредитному договору, між [PERSON], [PERSON] та позивачем укладено договір іпотеки житлового будинку , що в с. Городище, Черняхівського району, вул. Нова 26. Вартість будинку 77 тис. 460 грн., що перевищує заборгованість перед банком боржника/ а.с.16/; - згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» - у разі невиконання боржником умов кредитного договору, іпотекоутримувач має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Якщо в будинку проживають інші особи, то суд вправі винести рішення про їх виселення.; - у зв'язку з задоволенням позову, згідно ст. 88 ЦПК України, позивачу підлягають відшкодуванням понесені ним судові витрати , доведені письмовими доказами. На підставі вищенаведеного, ст.,ст. 526,527,530 ЦК України, ст.,ст. 33-39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 18 березня 2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до грудня 2008 року, після чого проживала з ним у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу вони мають доньку Вікторію,[INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини, протягом місяця разом із сімєю не проживає. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів у такому розмірі, в якому просить позивачка. На даний час він працює, отримує регулярну заробітну плату і має змогу сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони в справі перебували у зареєстрованому шлюбі до 19 грудня 2008 року та являються батьками малолітньої доньки Вікторії, [INFO], що стверджується поясненнями сторін,свідоцтвом про розірвання шлюбу та свідоцтвом про народження дитини (а.с.4,5). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач цього обовязку в повній мірі не виконує, тому є підстави для стягнення з нього аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, його регулярний і постійний дохід і вважає можливим у відповідності до ст. 182,183 СК України стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на будівлю, розташовану по вул.Кооператиній, 1 «Є», с.Семикозівка Біловодського району Луганської області. В судове засідання позивач не зявилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились. В заявах адресованих суду просили справу розглянути за їх відсутності, позов визнають, проти доводів позивача не заперечують. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 березня 2003 року було укладено договір купівлі-продажу частин майнових паїв (а.с.6), між позивачем по справі [PERSON] та власниками майна [PERSON] і [PERSON], а саме будівлі, розташованої по вул.Кооператиній, 1 «Є», с.Семикозівка Біловодського району Луганської області. Відповідно до умов цього договору позивач передав співвласникам майна грошові кошти на суму 5030,00 грн., що підтверджується відомістю передачі грошових коштів (а.с.8), і прийняв придбане майно (акт приймання-передачі майна від 14 лютого 2003 року (а.с.10). У грудні 2010 року позивач по справі звернувся до КП «Біловодське БТІ» з заявою про державну реєстрацію вказаної будівлі. 24 грудня 2010 року державний реєстратор відмовив в реєстрації будівлі на підставі того, що договір, в порядку статті 657 ЦК України 2003 року, не було нотаріально посвідчено і даний договір не був зареєстрований в органах держави. Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Пунктом 1 вище вказаних положень ЦК України набрав чинності 1 січня 2004 року. На підставі викладеного суд вважає, що даний спір повинен вирішуватися у відповідності до норм ЦК Української РСР 1963 року, згідно яких договори купівлі продажу майна не підлягали обовязковому нотаріальному посвідченню. Тому, у відповідності до ст.392 ЦК України, відмова КП «Біловодське БТІ» в реєстрації вище вказаної будівлі судом визнана безпідставною, а даний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

03.11.2010 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу було винесено рішення по вищеназваній справі, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] Було відмовлено. На рішення суду позивачем [PERSON] 09.11.2010 року була подана апеляційна скарга і цивільна справа направлена для розгляду до апеляційного суду. Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Ляховською І.Є. ця справа була повернута до районного суду для винесення додаткового рішення, оскільки суд, ухвалюючи рішення по справі, не вирішив питання про розподіл судових витрат. Сторони у судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що цей факт має суттєве значення для справи і потребує винесення додаткового рішення в частині судових витрат по справі, оскільки було не вирішено данне питання при розгляді справи. Приймаючи до уваги ті обставини, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат по справі тому суд відповідно до п.3 ч.3 ст. 81 ЦПК України, а також відповідно до Постанови КМУ від 05 серпня 2009 року № 825 якою внесено зміни до постанови КМУ від 21 грудня 2005 року №1258 щодо витрат з інформаційно - технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, стягує на користь держави з позивача [PERSON] судові витрати: судовий збір у сумі - 8 грн. 50 коп. Та витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

03.11.2010 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу було винесено рішення по вищеназваній справі, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. На рішення суду позивачем [PERSON] 09.11.2010 року була подана апеляційна скарга і цивільна справа направлена для розгляду до апеляційного суду. Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Ляховською І.Є. ця справа була повернута до районного суду для винесення додаткового рішення, оскільки суд, ухвалюючи рішення по справі, не вирішив питання про розподіл судових витрат. Сторони у судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що цей факт має суттєве значення для справи і потребує винесення додаткового рішення в частині судових витрат по справі, оскільки було не вирішено данне питання при розгляді справи. Приймаючи до уваги ті обставини, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат по справі тому суд відповідно до п.3 ч.3 ст. 81 ЦПК України, а також відповідно до Постанови КМУ від 05 серпня 2009 року № 825 якою внесено зміни до постанови КМУ від 21 грудня 2005 року №1258 щодо витрат з інформаційно - технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, стягує на користь держави з позивача [PERSON] судові витрати: судовий збір у сумі - 8 грн. 50 коп. Та витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою № 53/2 будинку № 249 по проспекту Миру в м. Чернігові із зняттям з реєстраційного обліку за цією адресою, з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 ЖК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі за вищевказаною адресою не проживають з 2008 року без поважних причин, при цьому їм не створювалися перешкоди в проживанні, не проводять оплату комунальних послуг. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду сповіщені через оголошення у пресі, що відповідає положенням ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 29 червня 2006 року позивач зареєстрований та проживає у кімнаті № 53-2 будинку № 249 по проспекту Миру в м. Чернігові. На зазначеній житловій площі також зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту від 28.12.2010 року, затвердженого начальником ЖРЕД - 7, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]., які зареєстровані в гуртожитку по пр. Миру, 249 м. Чернігова., у квартирі №53-2 не проживають більше 3-х років, їх особистих речей у квартирі не має. Суд, на підставі п. 8 ст. 8 ЦПК України, вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ст. ст. 71, 72 ЖК України виходячи з того, що питання поселення, проживання у гуртожитку вирішується власником чи уповноваженим органом, а питання користування жилими приміщеннями регулюється Житловим кодексом України та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації без поважних причин понад встановлені законом строки, у звязку з чим втратили своє сервітутне право на спірне житло. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 ЖК України із зняттям з реєстраційного обліку за цією адресою підлягає задоволенню. \~Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивачка в позовній заяві посилається на те, що 02.06.1995 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Вона прийняла спадщину, похоронила матір, доглядає за будинком, сплачує необхідні платежі та обробляє земельну ділянку. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с.Запруддя, вул.Л.Українки,129, але позивач не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування цього житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності [PERSON] на це майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами. В судове засідання позивачка не з»явилася, натомість представник позивача подав до суду заяву, в якій просить заслухати справу за його відсутності та підтримав позовні вимоги. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явилися, подали до суду заяви, в яких позов визнали та просить заслухати справу за їх відсутності Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просить заслухати справу за його відсутності. За вказаних обставин суд ухвалив постановити рішення без подальшого слухання справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Позивачка, прийнявши спадщину, відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України та п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, вважається таким, що прийняв спадщину. Тому з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями, її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за заповітом до позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок по вул.Піонерській,22 в м.Мелітополі. Зазначений будинок обслуговується земельною ділянкою 719м2. Позивачем самочинно, без отримання відповідного дозволу, за рахунок власних коштів в порушення вимог ст.22 Закону України „Про основи містобудування, на зазначеній земельній ділянці збудовані прибудова «а1-1», розміром 3,10х2,44м., прибудова «а-1», розміром 5,16х2,30м., навіс а2, розміром 2,30х1,40м, сарай «Г-1», розміром 3,10х5,00м., тамбур б1-1, розміром 2,63х1,42м., сарай «Д-1», розміром (2,50х3,50-2,50х0,40). Просить визнати за ним право власності на зазначені будівлі, оскільки в іншому порядку вирішити цю суперечку неможливо. Позивач заявою позов підтримав. Представник виконавчого комітету Мелітопольської міської ради та третя особа [PERSON] заявами позов визнали у повному обсязі. Представник інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивачу на праві власності належить житловий будинок по вул.Піонерській,22 в м.Мелітополі (а.с.11). Зазначений будинок обслуговується земельною ділянкою 719м2. Позивачем самочинно, без отримання відповідного дозволу, за рахунок власних коштів в порушення вимог ст.22 Закону України „Про основи містобудування, на зазначеній земельній ділянці збудовані прибудова «а1-1», розміром 3,10х2,44м., прибудова «а-1», розміром 5,16х2,30м., навіс а2, розміром 2,30х1,40м, сарай «Г-1», розміром 3,10х5,00м., тамбур б1-1, розміром 2,63х1,42м., сарай «Д-1», розміром (2,50х3,50-2,50х0,40) (а.с.6). За висновком від 19.01.2011р. Комунального підприємства «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», можливо визнати право власності на самочинно збудовані споруди, оскільки вони знаходяться в задовільному стані, будівництво здійснено без значних порушень будівельних, санітарних і протипожежних норм та в межах відведеної земельної ділянки. Відповідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд може визнати за власником право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, позов слід задовольнити, та визнати за позивачем право власності на самочинно збудовані ним споруди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

В лютому 2011 року позивачі звернулися в суд з позовом, вказавши, що згідно договору купівлі продажу №1-259 від 25.06.2001 року, вони купувала квартиру № 4 по вул. 1-а Лінія, 36 в м.Миколаєві, загальною площею 60,70 квадратних метрів житловою площею 42,50 квадратних метрів, яка належала на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Договір зареєстровано в БТІ за № 18976 від 05.07.2001 року. На даний момент позивачі не мають можливості розпорядитися нерухомістю, оскільки, договір було зареєстровано на УТБ «Миколаївська нерухомість 2000», нотаріально не посвідчено. Посилаючись на вищезазначене, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги позову підтримали у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують. Дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 25.06.2001 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з одної сторони, та [PERSON], [PERSON] - з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири № 4 по вул. 1-а Лінія, 36 в м.Миколаєві, загальною площею 60,70 квадратних метрів, житловою площею 42,50 квадратних метрів. Вказаний договір зареєстровано в БТІ за № 18976 від 05.07.2001 року. Згідно свідоцтва про одруження від 16.04.2004 року позивачка [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на «Сапегіна», пізніше згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.04.2005 року останній було розірвано. Згідно свідоцтва про одруження від 16.02.2007 року позивачка Сапегіна (до першого шлюбу [PERSON])І.В. уклала шлюб та змінила прізвище на «Шавчуліс». Вказаний договір був укладений на УТБ «Миколаївська нерухомість 2000». Претензій сторони друг до друга не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На даний момент позивач не має можливості розпорядитися нерухомістю, оскільки, договір було зареєстровано на УТБ «Миколаївська нерухомість 2000», нотаріально не посвідчено. На підставі вищевикладеного, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved