Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

04.11.2010 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач посилається на невиконання громадянкою [PERSON] своїх батьківських обовязків відносно своєї доньки [PERSON], яка залишилась без батьківського піклування. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, не бере ніякої участі у вихованні, утриманні дитини, не цікавиться її життям, душевним станом, моральним і фізичним розвитком, не надавала їй ніякої матеріальної підтримки, допомоги, не виявляла до неї батьківської уваги та турботи, не провідує її в навчальному закладі ( школі-інтернаті), не цікавиться її навчанням, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно двох її дочки [PERSON] та стягнути з відповідача на користь Антонівської школи-інтернату, де навчається дитина аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку(доходу). В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Посилаючись на викладені в позові обставини, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи, про що свідчить і письмова розписка відповідача і отримання судового виклику. Про причини своєї неявки відповідач суду нічого не повідомила. У відповідності з вимогами ст.169 ЦПК України неявка відповідача в судове засідання визнана без поважних причин і справа розглянута у її відсутність, враховуючи наявність достатніх доказів у справі про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду, враховуючи те, що представник позивача наполягав на такому порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення, висновок представника позивача та органу опіки та піклування про необхідність задоволення позову, думку і висновок прокурора, яка просила суд позов задовольнити, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являється матір?ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Батько дівчини [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON], на підставі рішення Ново одеського районного суду від 05.02.2008 року. Ці фактичні обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, рішенням Новоодеського районного суду. Як свідчать досліджені в судовому засіданні письмові докази по даній справі, на даний час малолітня [PERSON] влаштована до Антонівської школи-інтернату, через незадовільні умови проживання в сімї. Відповідачу було надано можливість з 2008 року, коли вирішувалось питання про позбавлення її батьківських прав, змінити своє ставлення до виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до дочки [PERSON], створити їй належні умови життя, проживання, виховання в сімї, але відповідач цього не зробила. За вищевказаний час, відповідач не змінила своєї поведінки і ставлення до виконання своїх батьківських обовязків, за місцем проживання характеризується вкрай незадовільно, як особа зловживаюча спиртними напоями, ніде не працює, не стає на облік і не реєструється, як безробітня в органах районного центру зайнятості. З досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що будинок в якому проживає відповідач занедбаний, без опалення, без електропостачання. Будинок потребує ремонту, який нею не проводиться. Кімнати в будинку неприбрані, санітарні умови не задовільні. На території домоволодіння відсутня вбиральня. Житлові умови незадовільні і не відповідають загальноприйнятим санітарно-гігієнічним нормам для проживання дитини. Відповідачка співмешкає з хворим на туберкульоз чоловіком, який ухиляється від лікування. Відповідач не одноразово попереджалась про необхідність створення належних умов для проживання дитини, але висновків для себе не зробила і негативної ситуації, яка склалась не виправила. Судом також встановлено, що проявами і доказами того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню дочки являється те, що за час з моменту влаштування її дочки до Антонівської школи інтернату і перебування дитини там, відповідач не бере ніякої участі у її вихованні та утриманні, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не піклується про свою дочку, не цікавиться її життям, здоровям, навчанням, не провідує її в цьому навчальному закладі, не пише їй листів, не телефонує. Тобто, відповідач зайняла бездушну, байдужу позицію по відношенню до своєї дитини. Доказом цього є відповідні письмові акти, складені працівниками інтернату. Внаслідок таких безвідповідальних, байдужих дій відповідача, її донька позбавлена батьківської уваги, турботи, материнської любові. Відповідач порушила свої батьківські обовязки по відношенню до своєї дочки і свідомо ухиляється від їх виконання, чим шкодить правам та інтересам своєї дитини. Права та інтереси малолітніх дітей захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), ст.ст. 150,152-153,155 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні зібрані достатні докази того, що відповідач не виконує батьківських обовязків по відношенню до [PERSON], а просто ухиляється від їх виконання. Тому, за таких вищевикладених обставин, суд, на підставі ст.ст.155ч.4, 164 ч.1 п.2 СК України, приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дочки [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 180-181,183 СК України з відповідача, в звязку з їх ухиленням від виконання батьківських обовязків по утриманню дочки слід стягнути аліменти. Позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача у розмірі ? частки її доходу. Згідно зі ст.183 СК України аліменти на утримання дітей стягуються в частці від заробітку ( доходу) відповідача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Враховуючи незадовільний матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку, що з неї слід стягнути на користь Антонівської школи-інтернату, де перебуває її дочка, аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 04.11.2010 року і на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в цій частині підлягає обовязковому негайному виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по справі у вигляді державного мита в сумі 51 гривні та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial