Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПСГП «Броварки», Глобинської районної державної адміністрації, [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що його батько [PERSON] та мати [PERSON] були членом колгоспу «Ленінець» с.Броварки Глобинського району. [PERSON], помер 19.01.1996 року, [PERSON] померла 07.06.1996 року. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону після померлих, як син. Інші спадкоємці за законом відсутні. Також відсутні спадкоємці на обовязкову частку у спадщині. Після смерті батьків залишилось спадкове майно: земельні ділянки (пай) розміром по 3,13 умовних кадастрових гектарів, які належали померлим [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельні ділянки серії ПЛ-09, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №23, які знаходяться на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області. В даний час у позивача виникла необхідність отримати в [PERSON] сільській раді та ПСГП «Броварки» Державний акт на земельні ділянки після померлих батьків. 29 грудня 1995 року КСГП «Ленінець» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ-09, який зареєстрований за реєстраційним №23. [PERSON] та [PERSON] були включені до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСГП «Ленінець» в розмірі по 3,13 умовних кадастрових гектарів під №679 та №621. Відділом держкомзему у Глобинському районі Полтавської області позивачу в усній формі відмовлено у видачі нового державного акту про право власності на ділянки на прізвище матері [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з їх смертю. Згідно повідомлень відділу держкомзему у Глобинськом районі №68/05-14 від 14.09.2010 року та 67/05-14 від 14.09.2010 року, вартість земельних ділянок розміром по 3,13 га станом на 2010 рік становить по 15007 гривень 00 копійок кожна, загальною вартістю 30014 гривні 00 копійок, що і є ціною позову. На підставі вищевикладеного, [PERSON] прохав суд визнати за ним право власності спадкове майно, яке складається з права власності на земельні ділянки (паї) площею по 3,13 га. та 3,13 га., розташовані на території [PERSON] сільської Ради Глобинського району Полтавської області, що належали померлим на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ-09 виданого 29.12.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №23, загальною вартістю 30014 гривні 80 копійок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в заяві адресованій суду прохав справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі: ПСГП «Броварки», Глобинська районна державна адміністрація, [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені, надіслали на адресу суду листи, згідно яких вони не заперечують проти задоволення позову, прохали розглядати справу за відсутності їх представників. Третя особа: відділ держкомзему у Глобинському районі в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій прохає розглядати справу за відсутності її представника, заперечень щодо задоволення позову не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 19 січня 1996 року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області 19.01.1996 року зроблено відповідний актовий запис за №08, [PERSON] померла 07.06.1996 року, про що в книзі реєстрації смертей [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області 07.06.1996 року зроблено відповідний актовий запис за №34. [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження ЯЖ № 373988 зареєстрованого Шушвалівською сільською радою Градизького району Полтавської області та виданого 21.05.1955 року. Позивач, в силу ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги майна померлих [PERSON] та [PERSON], після смерті яких залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка розміром по 3,13 умовних кадастрових гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Також судом встановлено, що померлі [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспу «Ленінець» с.Броварки Глобинського району Полтавської області. 29.12.1995 року Глобинською районною Радою був виданий Державний акт на право колективної власності на землю в КСП «Ленінець» с.Броварки Глобинського району, до списку якого батьки позивача були включені під №679 та №621, як члени КСП, тобто стали співласниками земель КСП «Ленінець» і у чинність п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року мали право на земельний пай. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено та це вбачається з листа в.о. Начальника відділу Держкомзему у Глобинському районі за №68/05-14 та за №67/05-14 від 14.09.2010 року, де вказано, що Держаний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ-09 КСП «Ленінець» видано 29.12.1995 року. Громадяни [PERSON] та [PERSON] включені до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Ленінець», які мали право на земельну частку (пай) і рахуються за №679 та №621. Також про це свідчить ксерокопія Державного акту про право колективної власності на землю, де прізвища [PERSON] та [PERSON] вписані, що відповідає вимогам Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995. Архівною довідкою Глобинської РДА №01-17/253 від 23.04.2010 року вказано що Рішенням загальних зборів колгоспу «Ленінець» (протокол №2 від 28.12.1992 року) вирішено реорганізувати колгосп «Ленінець» в колективне сільськогосподарське підприємство «Ленінець», яке є правонаступником колгоспу з усіма його правами і обовязками. Розпорядженням Представника Президента України в Глобинському районі №42 від 11.02.1993 року зареєстровано колективне сільськогосподарське підприємство «Ленінець» (с.Броварки Глобинського району). Розпорядженням голови Глобинської державної адміністрації №53 від 02.02.2000 року зареєстровано приватне сільськогосподарське підприємство «Броварки» та його Статут (засновник [PERSON]М.). Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації №230 від 04.04.2000 року зареєстровано зміни до Статуту приватного сільськогосподарського підприємства «Броварки»: п.3.7 приватне сільськогосподарське підприємство «Броварки» являється правонаступником мійна та боргів КСПГ «Ленінець». Згідно ст.3 Земельного Кодексу України і п.3 Указу Президента України від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину, тому позивач як спадкоємець першої черги має право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті його батьків. Також, строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки право на земельну частку (пай) у батьків позивача виникло з моменту включення їх до списку, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю. Постановою Верховної Ради України від 17.02.2004 року строк оформлення документів на землю продовжений до 01.01.2008 року, тому процесуальний строк для звернення позивача до суду не пропущено. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає, що право власності на земельні ділянки розміром 3,13 га. та 3,13 га. входять до складу спадщини, а тому [PERSON] має право на земельні частки (пай). Спірне майно земельні ділянки розміром 3,13 га. та 3,13 га. не належать іншим особам, відумерлим не визнане. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є способом захисту прав громадян. Визнання права власності на земельні ділянки за позивачем не суперечить закону, не оспорюється особами, які беруть участь у справі, не порушує прав чи законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved