Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

У лютому 2010 року Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.10.2008 банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0344/82/0006131, згідно пп.1.1-1.6 якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 11284 грн. 37 коп. строком на 72 місяці з 08.10.2008 по 08.10.2014, а відповідач прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 29,5% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно встановленого графіку. Відповідач з 08.10.2009 не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого її прострочена заборгованість станом на 17.02.2010 склала 13910,79 грн., де 10403,87 грн. - сума неповернутого кредиту, 1249,70 грн. - несплачені проценти, 2257,22 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків. Позивач просить стягнути з [PERSON] вищезазначену заборгованість на загальну суму 13910,79 гривень. У ході судового розгляду справи позивач шляхом подання письмової заяви змінив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 13226,34 грн., де 9791,78 фн. - сума неповернутого кредиту, 103,45 грн. - несплачені проценти за користування кредитом, 3331,11 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків, у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності чи повідомлення про причини неявки. У відповідності до ст.224 ч.І ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, 08 жовтня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0344/82/0006131, згідно пп.1.1-1.6 якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 11284 грн. 37 коп. строком на 72 місяці з 08.10.2008 по 08.10.2014, а відповідач прийняла на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 29,5% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно встановленого графіку. Відповідач з 08.10.2009 не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого її прострочена заборгованість станом на 21.06.2010 склала 13226,34 грн., де 9791,78 грн. - сума неповернутого кредиту, 103,45 грн. - несплачені проценти за користування кредитом, 3331,11 фн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків. Ці обставини підтверджуються кредитним договором від 08.10.2008 № 014/0344/82/0006131, додатком 1 до кредитного договору - графіком погашення кредиту, меморіальним ордером № ОХАТ 65113 від 08.10.2008, розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ч.І ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ч.І цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст.1050 ч.2 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно сгст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, або розірвання договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також встановлені договором проценти. Згідно стсг.546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, що підтверджено належними розрахунками, які надав позивач. [PERSON] не виконала у визначені строки зобов'язання з повернення грошових коштів ПАТ "[PERSON] Аваль", яке відповідно до умов кредитного договору вправі достроково стягнути неповернутий кредит, проценти за користування ним та пеню. Таким чином, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору, яка виникла станом на 21 червня 2010 року в розмірі 13226 грн. 34 коп. (9791,78 фивень (сума неповернутого кредиту) + 1249,70 гривень (несплачені відсотки) + 3331,11 фн. (пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved