Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок та господарсько-побутові будівлі і споруди по вул. Новоселівській 20, села Лучки, Решетилівського району, Полтавської області, мотивуючи, що вказане нерухоме майно було збудоване до 1992 року його батьками [PERSON], померлим 10.02.2006 року та матірю [PERSON], померлою 16.04.2001 року на наданій їм земельній ділянці. Домоволодіння відноситься до колгоспного двору членами якого були його батьки. Однак вони не встигли оформити на це майно відповідні правовстановлюючі документи за відсутності яких нотаріальна контора відмовила позивачеві - єдиному спадкоємцеві за заповітом у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... У відповідності до ч.1 ст.120 ЦК України, 1963 року, яка діяла станом на 01.07.1990 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Виходячи зі змісту ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі ст.1235 ЦК України, убачається, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб. Згідно ст.392 ЦК України: Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] збудували спірне майно, яке відносилось до колгоспного двору на закріпленій земельній ділянці площею 0,24 га (а.с.9-13) до набрання чинності постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення, тому вказане майно не потребує прийняття в експлуатацію. При цьому, станом на 01.07.1990 року, вони були єдиними членами колгоспного двору, у звязку з чим набули передбаченого на той час законодавством права власності на майно колгоспного двору, у тому числі житловий будинок і господарсько-побутові будівлі та споруди по вул. Новоселівській 20, села Лучки, Решетилівського району, Полтавської області. Подальші зміни законодавства зворотної сили не мають. Також установлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом (а.с.8) після померлого 29.04.2006 року [PERSON] (а.с.7), який прийняв спадщину за законом після смерті своєї дружини [PERSON] ( а.с. 5,6) та у визначений строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved