Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Закритого акціонерного товариства „Ей-і-Ес Рівнеенерго про усунення перешкод в користуванні садибою, зобовязання виконати умови попереднього договору та тлумачення змісту правочину. В позовній заяві вказує, що між позивачем та [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 04 червня 2007 року, як представник [PERSON], а також, на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним Нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу 23 травня 2008 року, як представник [PERSON], 22 липня 2008 року, відповідно до ст. 635 ЦК України, було укладено Попередній поговір про купівлю-продаж Садиби, розташованої по вулиці Кузнецова в селі Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, і складається з 1/2 житлового будинку за номером 8 вісім), житловою площею 65,8 кв. м., побутових будівель і споруджень ( гаража, сарая, погреба) та земельної ділянки площею - 0,065 га, кадастровий № 5624680700020080037. Будинок є власністю продавця [PERSON] і належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом по Рівненському районному нотаріальному округу 12 серпня 2004 р, за реєстр. № 2445 та зареєстрованого в Рівненському обласному БТІ 20.08.2004 року. Земельна ділянка на час підписання Попереднього договору була власністю продавця [PERSON] і належала їй на підставі - Державного акта на право власності -а земельну ділянку серія ЯА № 036042, виданого Рівненським районним відділом земельних ресурсів 31 грудня 2004 p., зареєстрованим за № 181. Відповідно до п. 3.1.7. Попереднього договору, йому та членам його сім'ї вказана частина житлового будинку була передана продавцями 30.07.2008 р. для тимчасового проживання та вільного користування до підписання Основного договору купівлі-продажу. З вказаного часу по : і чий час він та члени його сім'ї проживають в зазначеній частині житлового будинку та за власні кошти сплачують усі комунальні послуги, в тому числі послуги по наданню електроенергії. На ний час заборгованість по використанню електроенергії відсутня. 27 жовтня 2009 року приблизно о 12 год. 30 хв. монтажною бригадою ЗАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго» було відключене постачання електричної енергії Садиби шляхом демонтажу лінії електромережі, а саме[ADDRESS] житлового будинку № 8 по вул. Кузнецова в с Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, в якій він проживає з членами сім'ї згідно Попереднього договору. Як повідомили йому працівники монтажної бригади, відключення від постачанняелектричної енергії вказаного житлового будинку було проведено за заявою власника житлового будинку [PERSON] Дії відповідачів по відключенню Садиби від постачання електричною енергією вважає порушенням умов Попереднього договору від 22.07.2008 р. Вважає, що такі дії відповідачів викликані їх тлумаченням п. 2.1 Попереднього договору, про що вони неодноразово усно заявляли та спробою примусити його виконувати п. 2.1 Попереднього договору так, як тлумачать його вони, перешкоджаючи йому користуватися Садибою. Відповідно до п. 2.1 Попереднього договору продавці згідні продати, а покупець купити Садибу за ціною, що є еквівалентною 118000 доларам СІЛА. Розрахунок за Садибу при підписанні договору-купівлі продажу Садиби, надалі - Основний договір, відбуватиметься в доларах США за курсом не нижчим і не вищим курсу Національного банку України, який встановлений на дату підписання цього договору. Представник продавців вважає, що відповідно до п. 5.1 Попереднього договору, на момент розрахунків за Основним Договором він повинен сплатити за Садибу, яка є предметом купівлі-продажу, ще 78000 доларів США, з врахуванням в цю суму інших сум, які він сплачував за Садибу. Вважає таке тлумачення представником продавців змісту п. 2.1 Попереднього договору невірним з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. В п. 2.1 Попереднього договору, ціна Садиби сторонами визначена еквівалентною 118000 доларів США, а також встановлений порядок визначення суми, що підлягає сплаті на день платежу, а саме, розрахунок за Садибу при підписанні договору купівлі-продажу Садиби, відбуватиметься в доларах США за курсом не нижчим і не вищим курсу Національного банку України, який встановлений на дату підписання цього договору, який становив 4,84 грн. до 1 долара США на 22.07.2008 року. З врахуванням переданих продавцям відповідно до п. 5.1 Попереднього договору 40000 доларів США 22.07 2008 р., в момент розрахунків за Основним договором він мав би сплатити продавцям за Садибу з врахуванням інших сум, які він сплачував, ще 377520 грн., або суму в доларах США, еквівалентну вказаній сумі гривень за офіційним курсом вказаної валюти на день латежу, на що відповідачі не погоджуються. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном. У зустрічній позовній заявівказує, що 22 липня 2008 року її внучка [PERSON] уклала попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке складається з 1/2 житлового будинку за № 8 по вулиці Кузнецова в селі Біла Криниця Рівненського району Рівненської області. Даний будинок належитьїй на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 2004 року. Також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 60561 їй належить земельна ділянка площею 0,0653, що розташована в с. Біла Криниця, яка визначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно пункту 2.1 попереднього договору продавці згідні продати, а покупець купити Садибу :а ціною в гривнях, що є еквівалентом 118000 доларам США. Розрахунок за садибу здійснюється поступово, починаючи з дня підписання даного договору. Покупець зобов'язувався провести повний (остаточний) розрахунок до дня укладення Основного договору, а саме до 01 грудня 2009 :оку. Валютою розрахунку - гривні (еквівалентно доларам США за курсом Національного банкуУкраїни на день розрахунку). Повну (остаточну) вартість Садиби вказану в п. 2.1. покупець доводить до дня підписання та нотаріального посвідчення Основного договору. Згідно з пунктом3.1.10 до 01 грудня 2009 року продавець мав узаконити самовільне перепланування та самовільну перебудову будинку, виділити належну продавцям частину будинку в натурі, присвоїти виділеній та належній продавцям частині будинку окрему адресу, оформити це за всіма відповідними та необхідними документами. Окрім того покупець в свою чергу згідно п. 4.1.9 в двохденний термін дня підписання цього договору зобов'язувався звернутися в банк для початку оформлення кредиту на придбання Садиби. Відповідно до п. 5.1 до підписання цього договору, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, з метою реалізації своїх намірів щодо купівлі продажу Садиби та своєї платіжної спроможності, покупець зобов'язується до 30 липня 2008 року сплатити продавцю суму завдатку у розмірі еквівалентному 40000 (сорок тисяч) доларів США по курсу Національного банку України на день підписання цього договору. На даний час покупець [PERSON]А проживає у даній садибі та вільно користується нею на свій розсуд. Позивачу надсилалась інформація стосовно виготовлення усіх необхідних документів необхідних для укладання основного договору та його нотаріального посвідчення та державній реєстрації, що підтверджується письмовою відповіддю від 27 жовтня 2009 року, але він з незрозумілих причин всіляко ухилявся від укладення основного договору та виконання його пунктів. Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 635 Цивільного кодексу України Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Основним договором у даному випадку є договір купівлі-продажу, а у відповідності до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Отже даний договір є недійсним, а тому, у відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України він є нікчемним. Ухвалою суду від 11 травня 2010 року зустрічний позов прийнятий до провадження та обєднаний для розгляду в одному провадженні з первісним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом первісний позов збільшили, зустрічний позов заперечили повністю та просять суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні ним та членами його сім'ї Садибою, яка розташована по вулиці Кузнецова в селі Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, для чого подати до закритого акціонерного товариства «Ей-і-Ес Рівнеенерго» заяву про відновлення електропостачання вказаної Садиби. Постановити рішення про тлумачення змісту п. 2.1 Попереднього договору, укладеного 22 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 04 червня 2007 року за реєстр. № 1946, як представник [PERSON], а також, на підставі довіреності, посвідченої [PERSON] від 23 травня 2008 року, як представник [PERSON] Зобов'язати відповідача закрите акціонерне товариство «Ей-і-Ес Рівнеенерго» відновити електропостачання кв. № 1 житлового будинку № 8 по вул. Кузнецова в с Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, в якій [PERSON] проживає з членами сім'ї згідно попереднього договору від 22 липня 2008 року та заборонити ЗАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго» відключення постачання електричної енергії до Садиби. Представник відповідача [PERSON] JI.H. за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом, первісний позов заперечив повністю та підтримав зустрічний позов за обставин вказаних у зустрічній позовній заяві. Просить відмовити у задоволенні первісного позову та задоволити зустрічну позовну заяву та зстановити нікчемним Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22.07.2008 року, яке складається з житлового будинку за № 8 а по вулиці Кузнецова в селі Біла Криниця Рівненського району Рівненської області та усунути перешкоди у користуванні майном. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги позивача заперечила повністю та вказала, що умови попереднього договору не виконуються по вині [PERSON] Позивач не вчиняє дій направлених на здійснення розрахунку та оформлення купівлі продажу Садиби. 40000 доларів США, як завдаток за Садибу не отримувала. Вважає, що [PERSON] безпідставно проживає в Садибі не сплачуючи за комунальні послуги. Просить відмовити в задоволенні первісного позову. Представник ВАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго» в судове засідання не зявився, подав заперечення на позов, в яких вказує, що між [PERSON] та ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» укладений Договір прокористування електроенергією. Відповідно до якого, енергопостачальник бере на себе зобов'язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов'язується оплачувати одержануелектроенергію за обумовленими тарифами у терміни передбачені договором. 20жовтня 2009 року на адресу Рівненської комерційної дільниці ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго»надійшла заява від [PERSON] з проханням припинити постачання електричної енергії до будинку за адресою: Рівненський район, с. Б. Криниця, вул. Кузнецова, 8/1, у зв'язку з проведенням останньою ремонтних робіт. Оскільки, Товариство має певні зобов'язання (передбачені договором)- прохання споживачки було виконано. Тому, претензії, щодо припинення електропостачанняпозивач повинен висувати власнику будинку, а не енергопостачальнику. Оскільки, жодних перешкод позивачу у користуванні садибою вчинено не було, а лише виконано прохання споживача. Крім того, зобов'язання енергопостачальника відновити постачання електричної енергії тягне за собою недотримання останнім норм чинного законодавства. Так як, відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Особа, з якою договір укладено, тимчасово відмовилась від послуг Товариства. Однак, на виконання ухвали суду ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» було відновлено постачання електроенергії. За таких обставин, просить відмовити в задоволенні первісного позову. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягає відхиленню. Судом встановлено, що 22 липня 2008 року, між [PERSON] та [PERSON], яка діяла як представник [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 04 червня 2007 року за реєстр. № 1946 [PERSON], та як представник [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу 23 травня 2008 року за реєстр. № 1946, [PERSON], було укладено в простій письмовій формі договір названий сторонами „Попередній договір про купівлю-продаж Садиби, розташованої по вулиці Кузнецова в селі Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, і складається з 1/2 житлового будинку за номером 8 (вісім), житловою площею 65,8 кв.м., побутових будівель і споруджень ( гаража, сарая, погреба) та земельної ділянки площею - 0,065 га. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Оскільки ст. 657 ЦК України встановлена письмова форма договору купівлі-продажу нерухомого майна, яка підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, суд вважає, що і попередній договір про укладення основного договору купівлі- продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Зважаючи на дані вимоги закону, суд вважає, що договір від 22.07.2008 року укладений між [PERSON] та [PERSON], укладений без дотримання форми, яка встановлена законом для даної категорії договорів. Враховуючи те, що даний договір укладений з порушенням норм закону він є нікчемний і тому додаткового визнання його недійсним не потребує. Оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, суд вважає, що відсутні підстави для тлумачення нікчемного правочину, а тому позовні вимоги позивача за первісним позовом, в цій частині, є безпідставними. З цих же підстав, підлягають відхиленню позовні вимоги позивача за зустрічним позовом стосовно встановлення його нікчемності. На переконання суду договір від 22 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], яка діяла як представник [PERSON] та як представник [PERSON], по своїй правовій природі більше подібний до договору авансу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] JT.O. підтвердили, що вранці, 22 липня 2008 року виходячи з дому [PERSON] та його батько [PERSON] брали з собою 40000 доларів США, які вони мали передати для [PERSON], як аванс за оформлення договору купівлі-продажу Садиби, розташованої по вулиці Кузнецова в селі Біла Криниця Рівненського району Рівненської області. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали на те, що вони є адвокатами та були партнерами [PERSON] та [PERSON], разом з ними орендували офіс за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 177-а. 22 липня 2008 року в їхній присутності в офісі, відбулась зустріч між [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] та її чоловіком [PERSON], з другої сторони, по питанню підписання договору та передачі коштів в рахунок авансу за оформлення договору купівлі-продажу будинку. Допитаний в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] пояснив, що 22 липня 2008 року після підписання попереднього договору він передав для [PERSON] гроші в сумі 40000 доларів США. Передача коштів мала відбутися в офісі за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 177-а, але оскільки в [PERSON] виник сумнів стосовно справжності купюр передача відбулась в приміщенні відділення Рівненської філії ВАТ АБ „Укргазбанк, що знаходиться на вул. Черняка в м. Рівне, після перевірки купюр на фальшивість. Після передачі коштів, вони були залишені чоловіком [PERSON], [PERSON] на депозитному рахунку в тому ж відділенні. Згідно повідомлення Рівненського обласного управління ПАТ АБ „Укргазбанк від 18.10.2010 року № 38, 22 липня 2008 року [PERSON] на депозитний рахунок № 13/07 було покладено 39000 доларів США. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що 22 липня 2008 року ні він, ні його дружина не отримували від [PERSON] жодних коштів. Після зустрічі з [PERSON], яка відбулася на офісі, вони разом поїхали на автомобілі в банк, по дорозі на зупинці зустрілися з його сестрою, яка позичила йому 40000 доларів США, які він поклав на депозит в відділення № 4 Рівненської філії ВАТ АБ „Укргазбанк, що знаходиться на вул. Черняка в м. Рівне. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, жодна з сторін в своїх позовних вимогах не ставила питання про встановлення факту передачі коштів суд не вправі оцінювати дані обставини. Стосовно позовних вимог позивача за первісним позовом про зобов'язання відповідача ЗАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго» відновити електропостачання кв. № 1 житлового будинку № 8 по вул. Кузнецова в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, в якій [PERSON] проживає з членами сім'ї згідно попереднього договору від 22 липня 2008 року та заборонити ЗАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго» відключення постачання електричної енергії до Садиби, до припинення права володіння нею, суд вважає їх безпідставними та такими, що підлягають відхиленню. В судовому засіданні встановлено, що ЗАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго» відновило електропостачання садиби за адресою [ADDRESS]. Між [PERSON] та ЗАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго» відсутні договірні відносини стосовно електропостачання, що позбавляє його права звертатися до суду за захистом своїх прав. Крім того, суд не може на майбутнє забороняти вчиняти певні дії, оскільки невідомо чи такі дії взагалі будуть вчинені ЗАТ «Ей-і-Ес Рівнеенерго». Стосовно позовних вимог позивача за зустрічним позовом про усунунення перешкоди в користуванні майном, яке складається з житлового будинку, за № 8 по вулиці Кузнецова в селі Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, суд вважає їх недоведеними. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На переконання суду представник позивача за зустрічним позовом не довів в чому полягає порушення прав [PERSON] Зокрема в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вселився в садибу за адресою [ADDRESS] на виконання домовленостей між [PERSON] [PERSON] є особою пристарілого віку, має постійне місце проживання за адресою [INFO]. Крім того, представник позивача за зустрічним позовом, в позовній заяві, не вказує, яким саме способом він бажає, щоб суд захистив права [PERSON] За таких обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача за первісним позовом та позивача зустрічним позовом підлягають відхиленню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed