Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Країна про стягнення недорахованої страхової виплати. В позовній заяві вказує, що 04 липня 2008 року [PERSON] придбав автотранспортний засіб марки 8ИВАКД модель РОКЕ8ТЕК, 2008 року випуску, та 04 липня 2008 року застрахував його у страховій компанії „Країна", строком до 04 липня 2009 року. Під час дії договору страхування, 04 листопада 2008 року, застрахований автомобіль потрапив в дорожню - транспортну пригоду. 04 листопада 2008 року він по телефону повідомив страхову компанію „Країна", де йому запропонували дочекатися їхнього представника, який має оглянути пошкоджений транспортний засіб. Через деякий час представник прибув на місце скоєння ДТП і у присутності свідків склав страховий акт. Зазначений документ разом із заявою про виплату страхової суми він подав до страхової компанії „Країна", але отримав від них відповідь про відмову здійснити страхову виплату, внаслідок того, що на даний момент в них немає коштів на ремонт транспортного засобу, який зазнав пошкоджень. Неодноразові звернення до представництва страхової компанії „Країна" в м. Рівне, не давали ніяких результатів. Звернувшись письмово в головний офіс СК „Країна" , він отримав відповідь про те, що СК „Країна" прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 10130,71 грн. Вказана грошова сума ніякими підтверджуючими документами не аргументувалася. Однак він звернувся із заявою до СК „Країна", що вищевказана грошова сума не достатня щоб покрити завдані збитки, на що страхова компанія йому відмовила у додатковій виплаті. Для порівняння суми, яка була достатньою для відновлювального ремонту, він звернувся до РФ ТОВ " Український автомобільний холдінг", оскільки вищевказаний автомобіль знаходиться в даному товаристві на обслуговуванні. Відповідно до акту узгодження робіт від 12 травня 2009 року, йому повідомили, що сума для відновлювального ремонту становить 19862,47 грн. Оскільки він, як страхувальник дотримався всіх істотних умов договору, то вважає що з боку відповідача порушені його права на виплату всієї страхової суми, яка потрібна для повного відновлення пошкодженого автомобіля. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги частково змінили та просять стягнути з страхової компанії „Країна" на користь [PERSON] страхову виплату в сумі 8776,75 грн. та 1693,54 грн. індексації в зв'язку з інфляцією, 3 % річних в сумі 411,90 грн. та судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечила повністю та пояснила, що між відповідачем та позивачем 04.07.2008 року було укладено договір автомобільного страхування № 30/007854/ПР/2.1.5.1 на умовах Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), зареєстрованих в Держфінпослуг № 0670152 від 01.02.2007 року. 04.08.2008 року, о 11 год. 20 хв. на вул. Грушевського, в м. Рівне, застрахований транспортний засіб в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження. 04.11.2008 року позивачем було надано заяву-повідомлення про факт пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок вищезазначеної події. 06.04.2009 року відповідачем було складено розрахунок розміру страхового відшкодування № 7411 від 16.04.2009 року. 17.04.2009 року вищезазначену подію було визнано страховим випадком та в результаті складено страховий акт № 30/7411/2.1.5.1. 24.04.2009 року по даній страховій справі була проведена виплата страхового відшкодування. У відповідності до листа вигодонабувача кошти було перераховано страхувальнику (позивачу) на ремонт вищезазначеного автомобіля в сумі 10130,71 грн. Умовами ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Станом на 24.04.2009 року відповідач виплатив страхове відшкодування за даною подією, чим було додержано всіх встановлених договором та законом вимог. Просить відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, оцінивши докази та всі обставини справи у їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 04 липня 2008 року [PERSON] застрахував автомобіль «8иЬаги Рогезіег», держ. № [NUMBER] в ПАТ „Страхова компанія „Країна про що було укладено договір автомобільного страхування № 30/007854/ПР/2.1.5.1 на умовах Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), зареєстрованих в Держфінпослуг № 0670152 від 01.02.2007 року. Під час дії договору страхування, 04 листопада 2008 року, о 11 год. 20 хв. на вул. Грушевського, в м. Рівне застрахований автомобіль потрапив в дорожньо - транспортну пригоду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження. Листом № 3357 від 17 квітня 2009 року СК „Країна" повідомила [PERSON] про те, що прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 10130,71 грн. Сума страхового відшкодування в розмірі 10130,71 гривень була перерахована [PERSON] дані обставини визнані сторонами і тому на підставі ст. 61 ЦПК України додаткового доведення не потребують. Підставою прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 10130,71 гривень Страховою компанією „Країна" був звіт про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № РБ/33/03/09 від 21.03.2009 року складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] Згідно даного звіту було визначено вартість відновлювального ремоніу з врахуванням зносу автомобіля «8иЬаги Рогезіег», держ. № [NUMBER] в сумі 12851,27 гривень з врахуванням ПДВ. Не погоджуючись з сумою страхового відшкодування [PERSON] неодноразово звертався до страхової компанії „Країна" в м. Рівне, які не давали ніяких результатів. Вищевказана грошова сума не достатня для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, що підтверджувалося актом узгодження робіт від 12 травня 2009 року виданого РФ ТОВ "Український автомобільний холдінг", в якому автомобіль знаходився на технічному обслуговуванні. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та ПАТ „Страхова компанія „Країна виник спір стосовно розміру страхового відшкодування. Незважаючи на це ПАТ „Страхова компанія „Країна провела [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 10130,71 гривень виходячи з суми визначеної в звіті про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № FD/33/03/09 від 21.03.2009 року за мінусом ПДВ. Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Як встановлено в судовому засіданні внутрішнім локальним документом, який регулює діяльність ПАТ „Страхова компанія „Країна в сфері добровільного страхування наземного транспорту є „Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) затверджених головою правління ВАТ СК „Країна 19.01.2007 року зареєстрованих в Держфінпослуг № 0670152 від 01.02.2007 року. П. п 15.1, п. 15 даних правил встановлено, що при виникненні спорів з причин та розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу, кожна із сторін має право вимагати проведення експертизи. Експертиза проводиться за рахунок сторони, що вимагає її проведення. П. п. 16.3 п. 16 договору автомобільного страхування № 30/007854/ПР/2.1.5.1 від04.07.2008 року передбачено, що для визначення розміру завданого збитку Страховик може залучати до роботи незалежного експерта. За таких обставин, зважаючи на те, що між сторонами договору автомобільного страхування № 30/007854/ПР/2.1.5.1 від 04.07.2008 року на момент страхової виплати існував спір стосовно розміру страхового відшкодування, суд вважає, що Страховик повинен був залучити незалежного експерта з метою встановлення дійсної величини вартості відновлювального ремонту, що страховиком не було виконано. З метою встановлення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «8иЬаги Рогезіег», держ. № [NUMBER] на момент ДТП, за клопотанням позивача було проведено судову автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку № 115 судової автотоварознавчої експертизи від30.03.2010 року здійсненої експертом-автотоварознавцем ПП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля, на момент пошкодження у ДТП, з врахуванням ПДВ, становить 14767,55 гривень, що майже на 2000 гривень більше чим встановлено в звіті про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № РО/33/03/09 від 21.03.2009 року. Суд вважає, що розбіжність у вартості відновлювального ремонту автомобіля, майже на 2000 гривень підтверджує факт існування спору між позивачем та відповідачем стосовно розміру страхового відшкодування та підтверджує факт заниження вартості відновлювального ремонту. За таких обставин суд вважає, що Публічне акціонерне товариство „Страхова компанія „Країна порушила умови договору автомобільного страхування № 30/007854/ПР/2.1.5.1 від04.07.2008 року та „Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) затверджених головою правління ВАТ СК „Країна 19.01.2007 року зареєстрованих в Держфінпослуг № 0670152 від 01.02.2007 року. З пояснень [PERSON] вбачається, що автомобіль «8иЬаги Рогезіег», держ. № [NUMBER] не відремонтований до даного часу, в звязку з недостатністю коштів виплачених страховою компанією для проведення ремонту. Згідно висновку № 115 судової автотоварознавчої експертизи від 30.03.2010 року здійсненої експертом-автотоварознавцем ПП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля, на момент здійснення експертної оцінки, з врахуванням ПДВ, становить 18907,46 гривень. Тому, з врахуванням даних обставин суд вважає, що ПАТ „Страхова компанія „Країна повинна виплати [PERSON] страхове відшкодування в сумі 18907,46 гривень з врахуванням виплаченої суми в розмірі 10130,71 гривень, що дорівнює 8776,75 гривень. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічнезабезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та витрати на проведення судової експертизи в сумі 500 гривень. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин судовий збір в сумі 87,76 грн., підлягає стягненню з ПАТ „Страхова компанія „Країна на користь держави. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача 1693,54 гривень індексації в зв'язку з інфляцією та 3 % річних в сумі 411,90 гривень, суд вважає їх недоведеними виходячи з наступного. Згідно ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Оскільки між [PERSON] та ПАТ „Страхова компанія „Країна на підставі договору автомобільного страхування № 30/007854/ПР/2.1.5.1 від 04.07.2008 року, існують договірні відносини, суд вважає, що повинна наступати відповідальність передбачена договором страхування. Тому посилання позивача на ст. 625 ЦК України, як на підставу відповідальності у вигляді індексації в зв'язку з інфляцією та 3 % річних, суд вважає, безпідставною та необгрунтованою. На підставі викладеного,

Outcome: approved