Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ виробничо-торгівельна фірма «Авіас», в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдані збитки в розмірі 1073,25 грн., 300 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, 300 гривень понесених нею судових витрат на правову допомогу, а всього - 1673,25 грн. В обґрунтування позову зазначила, що влітку 2008 року вона придбала в Дніпродзержинському відділенні ТОВ Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» пластикові картки на отримання пального - бензину А-95. Протягом 2008 - 2009 років використала частину з придбаних пластикових карток, отримавши по них бензин, а 9 пластикови: карток на отримання пального - бензину А-95 в кількості 135 літрів продовжувала зберігати. В грудні 2009 року на АЗС ТОВ ВТФ «Авіас» по вул. Петровського їй відмовили в заправці автомобіля бензином по пластиковим карткам, повідомивши, що ці карточки уже не дійсні. При цьому на заправних колонках АЗС була розміщена реклама пластикових карток таких як ті, що знаходились у неї. До цього часу вона не знала, що ТОВ ВТФ «Авіас» проводить заміну пластикових карток на картки нового зразка і продовжувала їх зберігати, впевнена, що в любий час зможе отримати по них бензин, адже на самих картках зазначено, що фірма «Авіас» гарантує відпуск бензину або повернення його вартості. Вважає, що між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу бензину. Нею була оплачена вартість бензину, а відповідач повинен був передати їй оплачений бензин у кількості зазначеній на пластикових картках. Відмовляючи у відпуску пального по пластикових картках, або заміні цих карток на картки нового зразка, відповідач порушив умови договору та вимоги ст. 525 ЦК України, згідно якої одностороння відмова від зобов'зання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Її чоловік [PERSON], який також користується спільним автомобілем, в грудні 2009 року, рекомендованим листом з повідомленням, надіслав керівнику ТОВ ВТФ «Авіас» заяву, яка була отримана відповідачем 12.01.2010 року, з проханням замінити пластикові картки на картки нового зразка, але відповіді не отримали. Посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закон України «Про захист прав споживачів», просить задовольнити її позов. Позивач [PERSON] 26.01.2011 року до початку судового засідання надала суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить з урахуванням підвищення ціни на бензин А-95 на автозаправних станціях ТОВ ВТФ «Авіас», один літр якого на 26.01.2011 року коштує 8,35 грн., стягнути з відповідача на її користь завдані збитки в розмірі 1127,25 грн., 300 гривень понесених нею судових витрат на правову допомогу, а всього - 1427,25 грн. Відмовилася від позовних вимог про стягнення з відповідача 300 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивачка також надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача, який був повідомлений про час та місцє розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення судового відправлення, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Раніше представником відповідача суду були надані заперечення протии позову, в яких він зазначив, що позивачем не додано жодних доказів на підтвердження своїх вимог, в тім числі про укладення договору купівлі-продажу безпосередньо з відповідачем. Зазначає, що відповідач запровадив обмін паливних талонів старого зразка на талони нового зразку у зв'язку з тим, що за час знаходження в обігу паливних талонів старого зразка, мали місце неодноразові випадки розкрадання вказаних талонів, а також їх підробка, що приводило до збитків ТОВ ВТФ «Авіас». Інформація у формі оголошень, щодо обміну талонів була розміщена на вісіх АЗС, де відпускалися ПММ по талонах «Авіас», на офіційному сайті ТОВ ВТФ «Авіас», а також у ЗМІ зокрема оголошення були опубліковані у офіційних виданнях -газета «Голос України» від 10.09.2009 року N«169 (4669) та Урядовій Кур'єр» від 10.09.09. №165. Обов'язковою умовою обміну талонів бу ла наявність підтверджуючих документів придбання талонів безпосередньо. Ця умова аргументована збитками, які підприємство зазнає через незаконну торгівлю, розкрадання та підробки талонів. Обмін без підтвердження законного придбання талона міг сприяти подальшому збагаченню недобросовісних покупців. Посилаючись на п.4 Постанови Пленуму Верховного суд України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», заперечує проти задоволеная вимог про відшкодування моральної шкоди. Вважає також, що витрати понесені позивачем на сплату правової допомоги також не доведені належним чином. Аналогічно була обгрунтована і заява відповідача про перегляд раніше винесеного судового заочного рішення у справі. Відповідно ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі даних доказів. Вивчивши позовну заяву, заперечення на позов, дослідивши докази у справі, суд вважає що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] купила в ТОВ ПТФ "Авіас" талони на отримання 135 літрів бензину А-95, що підтверджується долученими до справі оригіналами талонів на придбання пального, в тім числі: -Аи 95 - 20 л. 2004 Дніпропетровськ АВІАС 217635 А; Аи 95 - 20 л. 2004 Дніпропетровськ АВІАС 32009819 АВ99; А 95 - 15 л АВІАС 3201768? АВ02 Дніпропетровськ; А 95 - 15 л. АВІАС 32013354 АВ02 Дніпропетровськ А 95 - 15 л. АВІАС 32071916 АВ02 Дніпропетровськ; А 95 - 15 л. АВІАС 32039373 АВ№ Дніпропетровськ; А 95 - 15 л. АВІАС 32026867 АВ02 Дніпропетровськ; А 95 - 15 л. АВІАС 32011842 АВ04 Дніпропетровськ; А 95 - 5 л. АВІАС 31018417 АВ02 Дніпропетровськ. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача проти позову, посиланням на те, що не доведено факт укладення позивачкою договір купівлі-продажу пластикових талонів саме з ТОВ ВТФ «Авіас», оскільки суду не надано сам договір, квитанції замовлення, квитанції-зобов'язання, транспортні чи інші накладні, чеки, касові ордери. Обов'язкове укладення фізичною особою письмового договору на купівлю-продаж пластикових талонів на відпуск бензину ніякими нормативними актами не передбачене. На думку суду, позивачка не зобов'язана була також зберігати платіжні документи, щоб в майбутньому підтверджувати факт придбання пластикових талонів у відповідача, оскільки цей факт підтверджується самою наявністю у неї талонів, по яких до запровадження обміну пальне відпускалося буз надання документів про купівлю цих талонів у відповідача. Представик відповідача, заперечуючи проти відшкодування моральної шкоди в письмових запереченнях на позов зазначив що підстави для відшкодування моральної шкоди не були передбачені умовами договору, що був укладений, тим самим фактично визнаючи наявність такого договору. Посилання представника відповідача на незаконну торгівлю талонами, їх розкрадання чи підробку, а також на можливість сприяння збагаченню недобросовісних покупців, не мають жодного відношення до позивачки і не доведені в суді. Напроти, відмовляючи в обміні талонів позивачці, та заперечуючи проти позову, відповідач, на думку суду, переслідує ціль особистого збагачення за рахунок раніше отриманих від позивачки коштів за продані талони. Суд ввіжає, що правовідносини, які виникли між сторонами з приводу купівлі-продажу пластикових талонів регулюються ст. 655 ЦК України, де зазначено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати_майно (товар); власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. При придбанні пластикових карток у відповідача позивачка оплатила вартість зазначеного на них бензину, а відповідач передавши їй пластикові талони на відпуск бензину, зобов'язавсь передати їй товар - бензин марки А-95 у кількості зазначеній на пластикових талонах, адже на самих картках зазначено, що фірма «Авіас» гарантує відпуск бензину або повернення його вартості. Суттєвою умовою договору купівля-продажу пластикових талонів на відпуск пального і необмежений термін пред'явлення пластикових карток для отримання зазначеного в них пального Це випливає з того, що на самих пластикових картках немає жодних позначок про строк їх дії. При купівлі-продажі талонів не оговорювався строк їх дійсності. Як стверджує в своєму позові позивачка, вона зверталася за вирішевням питання про заміну її талонів на талони нового зразка до представників Дніпродзержинського відділення ТОВ ВТФ «Авіас», але їй в цьому відмовили. Відповідний лист до відповідача був направлений 25.12.2009 року її чоловіком, який отриманий відповідачем 12.10.2010 року, що підтверджується долученими до справи копією листа, квитанцією та поштовим повідомленням (а с.8,10,11), але, як зазначено в позові, відповідь на цей лист не була надана. Суд вважає, що відмовляючи у відпуску пального по пластикових талонах, або заміні цих талонів на талони нового зразка, відповідач порушує умови договору та вимоги ст. 525 ЦК України, згідно якої одностороння відмова від зобов'зання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Сама інформація у формі оголошень, щодо обміну талонів, яка розміщувалася як стверджує відповідач на АЗС, де відпускався бензин по талонах «Авіас», на офіційному сайті ТОВ ВТФ «Авіас», а також у офіційних виданнях - газеті «Голос України» від 10.09.2009 року №169 (4669) та Урядовій Кур'єр» від 10.09.09. №165 не дає відповідачу права в односторонньому порядку відмовитися від виконання взятого на себе зобов'язання, згідно договору купівлі-продажу, - видати позивачці оплачений нию бензин. ТОВ ВТФ «Авіас» не відпустивши пальне позивачці по пластикових талонах, односторонньо порушивши виконання своїх зобов'язань, завдало їй збитків. Відповідно ч.З ст. 623 ЦК України збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, існуючих на день пред'явлення позову. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. На час розгляду справи судом, тобто на 26.01.2011 року ціна одного літра бензину марки А-95 на АЗС ТОВ ВТФ «Авіас» становила 8,35 грн. Таким чином завданий позивачці збиток становить 8.35 грн. х 135 л. = 1127,25 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто також 300 грн. сплачених нею за надання правової допомоги у вигляді консультацій та підготовки позовної заяви адвокатом, що підтверджується довідкою та свідоцтвом адвоката. Крім того з відповідача на користь держави має бути стягнуто 51 грн. судового збору у справі, а також 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved