Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

25 жовтня 2010 року Миргородський міжрайонний прокурор звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вказаним позовом до [PERSON] В позові просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], на тій підставі, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків по відношенню до дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться її життям і здоровям. Просив також встановити над малолітньою [PERSON] опіку, призначивши опікуном її бабусю [PERSON], та стягувати з відповідача аліменти на користь опікуна в розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні прокурор Герасименко Ю.Ю. позовні вимоги уточнила, в звязку з тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] було невірно вказано рік народження, що на даний час виправлено, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], встановити над неповнолітньою [PERSON] піклування, призначивши піклувальником [PERSON], та стягувати з відповідача на користь піклувальника аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів та заробітку з мотивів, викладених у позовній заяві. Третя особа [PERSON] просила позов задовольнити, по його суті пояснила, що [PERSON] проживає з нею, її мати - [PERSON], померла у 2007 році. Відповідач протягом останніх девяти років не цікавиться життям дочки та не виконує щодо неї батьківських обовязків. Представник третьої особи Миргородської районної державної адміністрації [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.24), уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.29). Особи, які беруть участь у справі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, постановивши заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.30). Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON], померла 30 квітня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Миргородської райдержадміністрації від 19.07.2010 року (а.с.4) та рішення Остапівської сільської ради Миргородського району від 11.09.2009 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків по відношенню до своєї дитини [PERSON], матеріально її не забезпечує, її вихованням не займається, умовами її проживання, навчання, виховання не цікавиться, що також підтверджується поясненнями третіх осіб у судовому засіданні та довідками навчального закладу, в якому навчається [PERSON] і Остапівської сільської ради (а.с.12, 15). Згідно п.2 ч.І ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], що є в її інтересах, підтверджується перевіреними судом доказами по справі у їх сукупності. Оскільки неповнолітня [PERSON] залишилася без батьківського піклування, згідно з вимогами ч.І, 2 ст.243 СК України над нею встановлюється піклування і у відповідності з ч.4 ст. 60 ЦК України призначається піклувальник. Відповідно до висновку органу опіки та піклування (а.с.4) піклувальником може бути третя особа [PERSON], яка виразила свою згоду на це. Перешкод для призначення її піклувальником, передбачених ч.З ст.244 СК України та ст.64 ЦК України немає, тому суд вважає за можливе призначити [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] Як слідує з правових наслідків позбавлення батьківських прав, визначених ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає, що відповідач працездатний і спроможний надавати допомогу на утримання дитини. Оскільки [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON], аліменти повинні стягуватись на її користь. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки при поданні позову та під час судового розгляду справи позивачем не було наведено обставин, які б свідчили, з урахуванням положень ч. І.ст. 182 СК України, про необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі, ніж звичайно стягується на одну дитину, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі !4 частини всіх видів доходу, але, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч.З ст.81 та ч.З ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial