Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів, стверджуючи, що є власником квартири [ADDRESS] яка розташована на 5-му поверсі цього п`ятиповерхового житлового будинку. Утриманням цього будинку займається відповідач КП «КУУМЖФ». Зокрема, спочатку це було Комунальне підприємство «Січ», яке в подальшому реорганізоване в Комунальне підприємство «Компанія по управлінню та утриманню міського житлового фонду». На протязі останніх років він неодноразово звертався до керівників цих підприємств та міськвиконкому зі скаргами на незадовільне утримання покрівлі будинку яка протікає. Однак реальних заходів у цьому питанні з боку відповідачів не приймалось. В наслідок постійного затікання води у квартиру вона потребує значного відновлювального ремонту. Цією бездіяльністю відповідачі завдали йому матеріальної та моральної шкоди. Тому просив ухвалити рішення суду, яким визнати неправомірним невиконання відповідачами договірних зобов`язань по утриманню житла, зобов`язати відповідачів у місячний термін відремонтувати покрівлю будинку, стягнути з них у солідарному порядку на його користь матеріальну шкоду на проведення ремонту квартири у розмірі 12 963 грн. та 10 000 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди, а також понесені судові витрати у справі. В ході розгляду справи у суді позивач та його представник у суді адвокат, [PERSON] , підтримали заявлені вимоги у повному обсязі. Додатково позивач пояснив, що отримав цю квартиру у порядку переселення з зони Чорнобильської катастрофи. Починаючи з 1997 року почав протікати дах будинку і квартиру стало заливати дощовою водою. Дах неодноразово ремонтували, однак його протікання фактично продовжувалось. В 2008 році він зробив великий ремонт квартири. Віддер штукатурку стелі та стін та заново все прошпаклював. Поміняв двері й вікна. Однак уже в 2008 році на стелі квартири знову появились сліди намокання, які продовжувались збільшуватись. Надалі вода текла зі стелі у всіх кімнатах. Жити у квартирі стало неможливо. Появився грибок та запах плісняви. Практично всі меблі у квартирі прийшли у непридатність. Всі звернення до відповідачів практичних результатів не мали. В літку 2010 року він спільно з представником відповідача та отцем Борисом провели ремонт даху будинку над трьома під`їздами, уклавши 20 тон асфальту та єврорубероїд. На деякий час протікання припинилось. Однак неділю назад на стелі в кімнаті знову появились сліди від вологи. Тому він вважає, що це від протікання даху. У зв`язку з усіма цими подіями він наполягає на позові у повному обсязі. Представник відповідача Комунального підприємства «Компанія по управлінню та утриманню міського житлового фонду», в особі голови ліквідаційної комісії Коваля С.О., позов визнавав частково. Зокрема, він визнавав правомірність заявлених вимог, щодо необхідності ремонту даху будинку. Однак такий ремонт мав бути капітальним та за рахунок державних коштів. Вимоги позивача щодо відшкодуванню матеріальної і моральної шкоди вважав безпідставними, оскільки КУУМЖФ фактично припинила свою діяльність і не в змозі нести відповідальність. Сам факт затікання квартири в наслідок протікання даху будинку ним не заперечувався. Вимога позивача про спонукання до виконання ремонтних робіт даху будинку вважав такою що, не може бути задоволена, оскільки в літку 2010 року було здійснено капітальний ремонт даху на суму в межах 20000-30000 грн. Після цього скарг на протікання даху з боку позивача не було. Тому доказів подальшого протікання даху належним чином не встановлено. Представник відповідача - виконкому Котовської міської ради, за довіреністю Чуприна О.В., поти позову заперечувала. Зазначала, що після звернення позивача у лютому 2010 року до міського голови м.Котовська зі скаргою на протікання даху, йому було надано письмову відповідь про планування та здійснення ремонту даху цього будинку у другому кварталі 2010 року. Це було виконано. Крім цього виконком не є установою, яка перебуває у договірних зобов`язаннях з позивачем, а лише здійснює контроль за наданням спеціалізованими підприємствами цих житлово-комунальних послуг. Тому просила відмовити у позові щодо виконкому у повному обсязі. Вислухавши сторони, покази свідка, та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач, як належний співвласник квартири [ADDRESS] є споживачем послуг з утримання будинку й прибудинкової території (а.с.9 на звороті,13). Договір на надання цих послуг укладено між позивачем і Комунальним підприємством житлово-експлуатаційним підприємством «Січ» 23.09.2003 року (а.с.5). За умовами п.2.1 цього договору представник власника (КЖЕП «Січ») зобов`язується забезпечити виконання всього комплексу робіт щодо утримування будинку, та при будинкової території у відповідності до Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинкових територій. Згідно рішення Котовської міської ради від 20.05.2009 року назву цього Комунального підприємства змінено на Комунальне підприємство «Компанія по управлінню та утриманню міського житлового фонду» (а.с.16). Факт залиття квартири позивача водою у наслідок протікання даху будинку не заперечується сторонами у справі. Крім цього ця обставина підтверджується Актами обстеження квартири [ADDRESS] (а.с.6 на звороті,7,8). Допитаний у суді свідок [PERSON] , показав, що є сином позивача і проживає у цій квартирі. В 2008 році у квартирі було проведено поточний ремонт знято штукатурку із стелі і стін кімнат, коридору та повністю все заново було відшпакльовано. Однак незабаром після цього появились плями протікання води на стелі, які чим далі ставали більшими. Кожного дощу вони по всіх кімнатах ловили мисками воду. Стікання води зі стелі кожного разу тривало до трьох днів. У квартирі влітку проживати було не можливо із-за вологості і грибка. Від цього меблі у квартирі стали непридатними. Його батько із-за цього у 2008 році отримав інсульт. Згідно визначення вартості ремонтно-будівельних робіт по усуненню наслідків затоплення квартири за адресою: [ADDRESS] за 2010 рік, проведеною Приватним підприємством «Міжгосподарське бюро забудовник та будівельний маркетинг», кошторисна вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати у квартирі внаслідок її залиття, складає 12963 грн. (а.с.20-29). Таким чином ці обставини доводять бездіяльність відповідача в особі Комунальне підприємство «Компанія по управлінню та утриманню міського житлового фонду», щодо належного утримання цього будинку. Доводи представника цього відповідача у суді про відсутність у компанії належних коштів на ремонт даху не звільняє його від цивільно-правової відповідальності. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати які особа зробила або мусить зробити ля відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім цього ст.1166 цього кодексу визначає, що шкода завдана неправомірними діями майну фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо остання не доведе своєї невинності в цьому. Відповідно вимоги позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності відповідача КУУМЖФ та стягнення з нього 12963 грн., в порядку відшкодування матеріальної шкоди на проведення ремонту квартири підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позов у частині грошового відшкодування морально шкоди суд виходить з наступного: Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Щодо визначення розміру відшкодування позивачці моральної шкоди завданої з вини відповідача, то в цьому випадку суд бере до уваги розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне\~ за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого\~ спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». З урахуванням всіх обставин, та враховуючи тривалий час бездіяльності відповідача щодо належного утримання будинку, що призвело до спричинення страждань та переживань позивача та його родини із-за неможливості нормального проживання у квартирі, суд вважає, що розмір моральної шкоди завданої позивачу належить визначити у сумі - 2000 грн.. В іншому слід відмовити. Вимога позивача щодо зобов`язання відповідача КУУМЖФ до проведення ремонту даху протягом місяця з дня ухвалення рішення суду не підлягає задоволенню. В суді сам позивач підтвердив про проведення такого ремонту в літку 2010 року. Тобто, суд вважає, що ця вимога виконана позивача фактично виконана у добровільному порядку. Доказів про те, що протікання води у квартиру після такого ремонту та за наслідками саме протікання даху матеріали справи не містять. Вимоги позивача у цій цивільній справі до відповідача, в особі - виконкому Котовської міської ради, суд не вирішує, оскільки у справі постановлена ухвала суду від 07.12.2010 року - про закриття провадження у цій частині позову тому як такий спір підлягає до розгляду за правилами адміністративного судочинства. У відповідності до вимог ч.1 ст.88. ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати у справі у частині задоволеного позову.

Outcome: partial