Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач, який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду з позовом до відповідача про визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно - житловий будинок № 40 по вул. Кузнецькій в с. Світле Комінтернівського району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 05 квітня 2010 року. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивач послалася на те, що 05 квітня 2010 р. помер дід [PERSON] - [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Кузнецькій, 40 в с. Світле, Комінтернівського району Одеської області [PERSON] залишив на імя [PERSON] заповідне розпорядження, яке посвідчене не належним чином, тому при зверненні до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом [PERSON] було відмовлено. Таким чином, [PERSON] являється спадкоємицею майна [PERSON] за законом. Крім неї інших спадкоємців за законом не має. В державній нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представляється можливим, так як [PERSON] за життя не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача - Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву вих.№ ср-02-18-646 від 09.12.2010 року, у якій визнав заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі.(а.с. 15) За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивачки, приймаючи до уваги лист відповідача про визнання позову та перевіривши матеріали справи, оцінюючи надані докази в їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1266 ЦК України - в порядку представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно із п. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою ст. 1273 ЦК України, тобто у випадках відмови від спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За наведених обставин та вимог цивільно-процесуального законодавства України суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги позивачів задоволено в повному обсязі, суд вважає можливим покласти на них оплату державного мита. Із матеріалів справи вбачається, що позивачами при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 37 грн. (а.с.1а). Суд вважає за необхідне стягнути з позивача недоплачену різницю витрат на ІТЗ - у розмірі 83 грн. та державне мито на суму 729 грн. 38 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 1261, 1266, 12,68 ЦК України,

Outcome: approved