Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що після смерті його матері залишилося спадкове майно,інших спадкоємців на згадане майно немає,тому просив суд визнати недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,8905 Га для ведення товарного сільгоспвиробництва та земельну ділянку площею 0,8096 Га для ведення товарного сільгоспвиробництва,що розташовані на землях Осичківської с)ради Радомишльського району Житомирської області. В судовому засіданні представник позивача за письмовою угодою [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримала і пояснила,що мати довірителя - [PERSON] померла 31 травня 2005 року у віці 82 років в с.Русанівка Радомишльського району Житомирської області і після її смерті залишилося спадкове майно,зокрема і дві земельні ділянки,власником яких була покійна мати на підставі: Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №093644 від 02 червня 2003 року площею 1,8905 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Осичківської с)ради Радомишльського району,виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської за №135 від 15.05.2003 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації держактів Радомишльського районного відділу земельних ресурсів за №8 94; Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №093645 від 02 червня 2003 року площею 0,8096 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Осичківської с)ради Радомишльського району,виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської за №135 від 15.05.2003 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації держактів Радомишльського районного відділу земельних ресурсів за №895.При зверненні її довірителя до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини нотаріус відмовився видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв»язку з тим,що до державних актів після їх видачі вносилися доповнення,що заборонено відповідною Інструкцією Держкомзему України,тому просила з цих підстав визнати недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки та визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки. Представник Кочерівської с/ради в судове засідання не з"явився, надіслав письмову заяву,просив справу розглядати у його відсутності,з позовними вимогами погодився. Представники Державного Комітету України із земельних ресурсів в Радомишльському районі та Осичківської с)ради в судове засідання не з»явилися,надіслали письмові заяви,просили справу розглянути без них на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення представника позивача по справі,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено,що [PERSON] народився 11 лютого 1955 року в с.Русанівка Радомишльського району Житомирської області і в свідоцтві про народження його батьками були записані: батько [PERSON], мати - [PERSON]. Також встановлено,що на ім»я [PERSON] були видані Державні акти,зокрема: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №093644 від 02 червня 2003 року площею 1,8905 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Осичківської с)ради Радомишльського району,виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської за №135 від 15.05.2003 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації держактів Радомишльського районного відділу земельних ресурсів за №8 94; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №093645 від 02 червня 2003 року площею 0,8096 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Осичківської с)ради Радомишльського району,виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської за №135 від 15.05.2003 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації держактів Радомишльського районного відділу земельних ресурсів за №8 95. Мати позивача - [PERSON] померла 31 травня 2005 року у віці 82 років в с.Русанівка Радомишльського району Житомирської області. Позивач провів поховання матері і згаданим вище майном з дня її смерті став фактично володіти та доглядати за ним, при цьому в шестимісячний термін після смерті матері він заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини подавав,однак у видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом на згадані земельні ділянки нотаріус відмовив в зв»язку з тим,що до державних актів після їх видачі вносилися доповнення,що заборонено відповідною Інструкцією Держкомзему України. Згідно вимог ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі,встановленій Законом. В зв»язку з тим,що зміст окремих пунктів,виданих на ім»я [PERSON] згаданих державних Актів протирічить Закону,що є істотним порушенням щодо письмової форми правочину, а тому суд визнає їх недійсними. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки,носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Суд вважає за встановлене в судовому засіданні те,що мати позивача - [PERSON] на момент смерті володіла на праві власності згаданими земельними ділянками, а позичвач як спадкоємець першої черги має право на спадкування зазначеного майна. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно витягів з технічної документації відділу Держкомзему у Радомишльському районі від 29 квітня 2011 року за №728,№727 - за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 1,8905Га - вартістю 21 842,94 грн., та на земельну ділянку площею 0,8096 Га - вартістю 2 318,39 Га, що розташовані на території Осичківської с)ради Радомишльського району Житомирської області. Зазначене вище підтверджується і зібраними по справі письмовими доказами,а саме копіями наступних документів:паспорта громадянина України(а.с.07),свідоцтва про смерть(а.с.09), довідок с)ради (10-12),довідок відділу ДЗК(а.с.15),державних актів(а.с.13) та інш. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку,що є всі необхідні та достатні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved