overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 29 квітня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/38165/3177/82 відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 2200 грн. строком на 18 місяців. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, станом на 25 травня 2010 року виникла заборгованість в розмірі 5601,07 грн. У звязку із закінченням повноважень судді Уварова О.М. зазначена цивільна справа 01 листопада 2010 року була передана у провадження судді Подорець О.Б. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача [PERSON], який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Судом встановлено, що 29 квітня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/38165/3177/82 відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 2200 грн. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних строком до виконання сторонами взятих на себе зобовязань в повному обсязі. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється за графіком повернення кредиту і сплати відсотків, що встановлено частиною 5 кредитного договору № 010/38165/3177/82 від 29 квітня 2005 року. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 5601,07 грн., яка складається з наступного: 5541,07 грн. - заборгованість за кредитом, а також пеня в розмірі 60,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 5601,07 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 51,00 грн., судовий збір на користь держави в сумі 5,01 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем припинено рік тому, оскільки він не працював, матеріальної допомоги сімї не надавав, участі у вихованні дітей не приймав. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином,про що свідчать матеріали справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2002 року, що був зареєстрований у міському відділі РАГС Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони більше року не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд вважає, що збереження шлюбу неможливо, оскільки суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Карпатський держспецлісгосп АПК звернувся в суд з позовом про стягнення збитків завданих лісовому господарству самовільною рубкою лісу в сумі 6803 грн. 96 коп. В позовній заяві позивач посилається, що 06 грудня 2010 року відповідачі на 2-му обході в кварталі №9 л/д 7 група лісів друга Конятинського лісництва здійснили самовільну рубку двох дерев породи ялина загальною масою 1,90 куб.м., чим завдали матеріальну шкоду в розмірі 6803,96 грн. Просить суд стягнути з відповідачів завдані збитки і судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені факти в позовній заяві, але в силу ст.31 ЦПК України зменшив суму відшкодування збитків до 4000 грн. Відповідачі в судове засідання зявились, позов визнали частково. Просять суд зменшити розмір відшкодування у звязку з важким матеріальним становищем в їх сімях, про що надали суду акти обстеження матеріально- побутових умов. Крім того відповідач [PERSON] надав суду копії виписок із історій хвороби його матері. Судом встановлено, що 06 грудня 2010 року на 2-му обході в кварталі №9 л/д 7 група лісів друга в Конятинському лісництві відповідачі здійснили самовільну рубку двох дерев породи ялина загальною масою 1,90 куб.м., чим завдали матеріальну Карпатському держспецлісгоспу АПК шкоду в розмірі 5803,96 грн. Згідно акту секвестра лісодеревина в кількості 1,90 куб. метрів зеквестрована. Заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню застково Крім цього, суд ураховує матеріальне становище відповідачів і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

06.01.2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, вказуючи на те, що 20 січня 1992 року в с. Сміле, Коропського району, Чернігівської області померла її мати [PERSON] , у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна матері за законом. Однак у спадкодавця не було правовстановлюючого документа на вказане майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 21.01.1992 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після її смерті залишився будинок за адресою с. Сміле, вул. Пролетарська, буд. 26, Коропського району Чернігівської області, за яким не зареєстровано право власності. Спадкоємцем майна померлої [PERSON]Д за законом першої черги є її дочка [PERSON], яка звернулась до державної нотаріальної контори та прийняла спадщину. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що будинок № 26 по вул. Пролетарська в с. Сміле Коропського району, Чернігівської області було побудовано [PERSON] у 1950 році на законних підставах, про це свідчить довідка виконавчого комітету Свердловської сільської ради від 29.12.2010 року (а.с. 14). Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна після смерті матері, що підтверджується довідкою Коропської районної державної нотаріальної, контори від 14 січня 2011 року, суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 712 грн. 56 коп., яка виникла за період з 01.01.2000 р. по 30.04.2010 р. В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі доручення, зазначив, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS], користуються послугами водовідведення, але належним чином не сплачують за отримані послуги. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість послуги водовідведення у розмірі 712 грн. 56 коп., судові витрати у розмірі 81 грн. покласти на відповідачів. Від відповідачів надійшла заява до суду, про застосування позовної давності, а також копії квитанцій про сплату заборгованості за послуги водовідведення, що утворилась за період з 01.05.2007 р. по 30.04.2010 р. у розмірі 300 грн. 91 коп. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS] і є споживачами послуг водовідведення. За період з 01.01.2000 р. по 30.04.2010 р. за відповідачами виникла заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 712 грн. 56 коп. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобовязані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за водовідведення. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Заборгованість за послуги водовідведення, що утворилась за період з 01.05.2007 р. по 30.04.2010р., тобто у межах позовної давності, у розмірі 300 грн. 91 коп. відповідачами сплачена, що підтверджується копією квитанції. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню в звязку з закінченням позовної давності і сплатою заборгованості, що виникла у межах позовної давності. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту рішення відкласти до 21.01.2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за теплову енергію за період з 01.09.2004 р. по 31.07.2009 р. в сумі 4997 грн. 77 копійок. В обгрунтування позову затверджував, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS], користуються послугами по опаленню та гарячому водопостачанню, але належним чином за них не сплачують. Відповідачів про дату розгляду справи сповіщено належним чином. Причину неявки відповідачі суду не повідомили, у звязку з чим суд розглядає справу в їх відсутність у порядку ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачі дійсно мешкають у квартирі [ADDRESS]. Заборгованість по оплаті за теплову енергію за період з 01.09.2004 р. по 31.07.2009 р складає 4997 грн. 77 коп. На вимогу погасити заборгованість у добровільному порядку відповідач не реагує, у звязку з чим суд вважає за доцільність стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суму заборгованості у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, посилаючись на те, що з 27 жовтня 2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстровано Великомитницькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 16. За час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання доньки. Тому позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно з дня подання заяви до суду та до досягнення дочкою повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судові засідання без поважних причин не зявився, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: - копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4) доведено, що позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі; - копією свідоцтва про народження дитини серії 1-АМ № 102107 (а.с. 5) доведено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ довідкою №1595 від 08 грудня 2010 року виданою Великомитницькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області (а.с. 8), доведено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.. ст.. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Таким чином, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в повному обсязі. Враховуючи те, що позивачка при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору та витрат з ІТЗ розгляду справи, ці витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 17 грудня 2005 року перебувають у шлюбі, актовий запис №486. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини неправильної поведінки відповідача, який вчиняє сварки, скандали, в звязку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Разом не проживають протягом 7 місяців. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна в них немає. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що не бажає зберігати сімю, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подружжя ніяких заходів щодо збереження сім'ї не вживає, тому перебування сторін в шлюбі суперечить моральним засадам суспільства та є порушенням їх прав. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши, що він народився 04.07.1957 року, на даний час має право на вихід на пенсію за вислугою років. Звернувшись до Управління Пенсійного Фонду в м. Нова Каховка та надавши документ на підтвердження трудового стажу йому стало відомо, що через внесення виправлення його прізвища в трудовій книжці, призначити пенсію йому не можливо. Просив суд, встановити факт належності йому трудової книжки, виданої 15.04.1975 року на імя [PERSON]. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду в м. Нова Каховка в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії МО 527621 прізвище заявника зазначено - [PERSON], [INFO]. У військовому білеті серії НО №3360500 прізвище заявника на російській мові зазначено як «Лисянский». З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], слідує, що вони знайомі з [PERSON] понад 20 років, навчалися з заявником в технікумі з 1973 року. В 1975 році під час виробничої практики [PERSON] видали трудову книжку. Враховуючи те, що факт належності [PERSON] трудової книжки, в якій внесені виправлення його прізвища та зазначено на російській мові як «Лисянский», знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту заявнику необхідно для призначення пенсії, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

Заявник звернувся до суд з заявою та просить встановити факт, що він постійно проживав на території України в м. Харкові з червня 1989 року по 28 грудня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народився 03.02.1971 року у м.Баку , Республіки Азербайджан . Після закінчення загальноосвітньої школи в 1989 році прибув на територію України для належного працевлаштування до своїх знайомих, де й проживав до 28.12.1991 року .Потім заявник виїхав на батьківщину до Азербайджану , а в 2000 році заявник повернувся на Україну, де на теперішній час постійно проживає. В 2006 році зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу 21.08.2006 року народився син-Дадашов [PERSON], а в 2009 році шлюб заявника розірвано. Заявник має на Україні постійну реєстрацію, про що свідчить відмітка в паспорті. Для встановлення факту проживання на території України до 28 грудня 1991 року заявник звернувся у суд. Представник зацікавленої особи в судове засідання з'явилась, просила винести рішення на розсуд суду . Суд, вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 18 грудня 1991 року на території, що стала територією України відповідно ст.5 Закону України «Про правонаступництво України » має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт проживання заявника в м. Харкові в зазначений період [PERSON] проживав в м. Харкові ,де в теперішній час проживає, що підтвердили в судовому засіданні свідки , а також підтверджується письмовими матеріалами в справі. У такий спосіб викладеними вище доказами в їхній сукупності судом було встановлено, що заявник дійсно постійно проживав нам території України з червня 1989 року по 28 грудня 1991 року, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, зазначивши в заяві, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1992 року, який розірвано 13.05.1996 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 21 вересня 2010 року дочка навчається на денному відділенні Кримського державного медичного університету ім.С.І.Георгієвського, строк закінчення навчання 30.07.2016 року. Дочка перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на фінансування подальшої освіти дочки не надає, тому позивач просить в судовому порядку стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки на час її навчання у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшло письмове заперечення у якому він позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Відповідно до положень ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1992 року, який розірвано 13.05.1996 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 21 вересня 2010 року дочка навчається на денному відділенні Кримського державного медичного університету ім..[PERSON], строк закінчення навчання 30.07.2016 року. Дочка перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на фінансування подальшої освіти дочки не надає, вони несуть додаткові витрати у звязку з тим, що дочка мешкає на квартирі, за яку позивач платить 1200 гривень на місяць, а також витрати на харчування, які становлять 1950 гривень на місяць, тому позивач просить в судовому порядку стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки на час її навчання у розмірі ?? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 зазначеного Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки заявлені вимоги є законними, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

У позовній заяві позивач просить розірвати шлюб, оскільки одруження з відповідачкою виявилося невдалим. У них різні характери, різні погляди на поведінку та взаємообовязки подружжя, тому між ними постійно виникають непорозуміння при вирішенні сімейних проблем. На грунті систематичних конфліктів тривалий час знаходилися в стані психологічного напуження, взаємної нетерпимості. Останні десять років проживають окремо. Подружніх стосунків не підтримують. Уже зверталися з заявою про розірвання шлюбу, однак після примирення знову розійшлися. Сімя розпалася, збереження її вважає неможливим. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Їх стосунки після примирення не налагодилися. Останні десять років проживають окремо. Просить розірвати шлюб, терміну для примирення не надавати. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча була своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання не повідомила. Судом встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували свій шлюб 27 травня 1995 року, сімейне життя у них не склалося, позивач просить розірвати шлюб. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що його слід розірвати.

Outcome: approved