Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на квартиру. У судовому засіданні позивач позов вимоги змінив і просив визнати право власності на квартиру . Судові витрати по справі просив залишити за ним. Відповідач позов визнала, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [ADDRESS],проживала тітка позивача [PERSON] , яка померла 14.08.2010 р. [PERSON] мала у власності квартиру [ADDRESS], яку обміняла з [PERSON] на житловий будинок № 66 по вул. Білорецька в смт. Веселе Запорізької області. Договір № 458 міни було укладено 02.07.1998 р. за участю брокерів та зареєстровано у журналі Мелітопольської біржі нерухомості ,,Власність та оформлено згідно з вимогами діючого законодавства на той час відповідно до Закону України ,, Про товарну біржу . Нотаріального посвідчення цього договору згідно ст.15 Закону України ,, Про товарну біржу на той час не вимагалося. Договір набував чинності з дня його реєстрації на товарній біржі , тобто 03.09.1999 р. В подальшому [PERSON] написала заповіт, який зареєстрований державним нотаріусом в реєстрі за № 1201 від 02.07.2002 р. та, згідно якого, в тому числі квартира належить [PERSON] Після смерті [PERSON], у встановлений законом строк відповідно до ст. 1270 ЦК України позивач звернувся до районної державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини на належну йому квартиру , але державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено в прийнятті заяви, так як договір міни житлового будинку та квартири між [PERSON] та [PERSON] № 458 від 02.07.1998 р. було оформлено через біржу нерухомості ,,Власність у м. Мелітополь. На час укладання договору міни на біржі , останній відповідав вимогам на той час діючого законодавства, тобто вважався правомірним. [PERSON] протягом повних 12 років фактично володіла, користувалася і розпоряджалася зазначеною квартирою. Право власності на квартиру ніким не оспорювалось. Квартира під арештом, заставою чи забороною не перебувала, на підставі свідоцтва про право власності, яке зареєстровано в БТІ Веселівського району за № 1927 від 02.07.1998 р., належала [PERSON] Згідно зі ст. 334 ЦК України, [PERSON] є такою , що набула право власності на вказану квартиру з дня її передачі, тобто з 02.07.1998 р. Будь-яких підстав для зміни умов договору міни немає. Доводи, на які посилається позивач підтверджуються договором міни № 458 від 02.07.1998 р, укладеним на Мелітопольській біржі нерухомості ,,Власність, технічним паспортом на вказану квартиру , зареєстрованим у Веселівському районному бюро технічної інвентаризації . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зі свого боку виконали всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами . Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 219, ч. 2 ст. 220 ЦК України , якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами , і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним . У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається . Судові витрати по справі, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України та з урахуванням думки [PERSON], залишає за позивачем . На підставі викладеного, Закону України ,, Про товарну біржу " від 10.12.1991 р., ст.ст.219, 220, ч. 2 ст.328, 334 ЦК України,

Outcome: approved