Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно будинок з надвірними побудовами і спорудами по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району. Вказав, що є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак не може оформити право власності на зазначене спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Позивач у судове засіданні позов підтримав, посилаючись на мотиви, викладені в заяві, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, надіслали суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутності, позов визнають. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 28.12.1990 року виконкомом Тернопільської районної ради народних депутатів жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг належить колгоспному двору, який складається з 2-х членів, головою якого є [PERSON] 16.02.1993 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №483921, виданим Товстолузькою сільською радою Тернопільського району, актовий запис №3 від 17.02.1993 року. Заповітом від 09.03.1993 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Товстолузької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за №3 [PERSON] заповідав [PERSON] на випадок смерті належний йому жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області. 05.05.1999 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №076804, виданим Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з довідок №№21, 22 від 31.03.2011 року виданих Товстолузькою сільською радою Тернопільського району станом на 01.07.1990 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором, членами якого були [PERSON] та [PERSON] На день смерті [PERSON] разом з нею у вказаному будинку був зареєстрований та проживав [PERSON] Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.17, ст.18 Закону України "Про власність" майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. У власності осіб, що ведуть фермерське господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону. Як розяснив Верховний Суд України у п.6 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N 20 "положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних." За таких обставин, члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили право на будинковолодіння по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району, частка власності у майні колгоспного двору кожного із членів колгоспного двору становить 1/2. Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на спірне майно - 1/2 частину будинковолодіння по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району. Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, є її чоловік [PERSON] Таким чином, до спадкового майна померлого [PERSON], зокрема, належить 1/2 частина вказаного будинковолодіння, набута в порядку спадкування після смерті [PERSON] та 1/2 частина будинковолодіння як частка власності у майні колгоспного двору, разом цілий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району. Спадкоємцем по заповіту від 09.03.1993 року будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району є позивач [PERSON], який фактично в управління та володіння спадковим майном та прийняв спадщину згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №409/02-31 від 28.02.2011 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на будинковолодіння по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що на даний час [PERSON], не може оформити право власності на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, суд приходить до переконання, що в даному випадку права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Миру, 16 у с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved