Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із даним позовом до відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним договору іпотеки, в позовній заяві вказавши, що 26.05.2006р. між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № CGHOGA 00000155, в забезпечення якого, між нею та відповідачем 26.05.2006 року укладено договір іпотеки № CGVA21/1, згідно п.6 якого позивач надав в іпотеку нерухоме манно, а саме житлову квартиру, загальною площею 55 кв.м., яка знаходиться в м. Великі Мости по вул. Базарна. 2\\33. Сокальського району. Львівської області, яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 01.09.2000 року. З позивачем проживають двоє неповнолітніх дітей, позивач являється їх опікуном і без дозволу органу опіки та піклування не може надавати в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, тобто не може бути поручителем. Крім того, не отримавши дозволу органу опіки та піклування, а саме рішення виконавчого комітету Великомостівської міської ради, при укладені договору іпотеки не було дотримано загальних вимог, які є необхідними для чинності правочину. Просить визнати недійсним договір іпотеки № CGVA21/1 від 26.05.2006 року, укладений в забезпечення виконання зобов"язання за кредитним договором № CGHOGA 00000155 від 26.05.2006 року, заборонити виселення громадян, які зареєстровані та проживають в [INFO]. 2\\33, Сокальського району, Львівської області, повернути заставодавцеві технічний паспорт, договір купівлі-продажу, реєстраційне посвідчення та житлове приміщення що знаходиться в м. Великі Мости по вул. Базарна, 2\\33, Сокальського району, Львівської області. В запереченні на позовну заяву представник відповідача [PERSON] вказав, що позивачем пропущено термін позовної давності при зверненні до суду за порушенням свого права, як вважає позивач. Як зазначено позивачем, договір іпотеки укладено 26.05.2006 року, а дата подання позовної заяви до суду 03.08.2010 року. Позивачем зазначено відповідача ПАТ КБ "Приватбанк", проте не вказано його повної назви, адреси, номера засобів зв"язку. Позивач сам порушив вимоги чинного законодавства та уклав договір іпотеки, знаючи, що в даному житлі зареєстровані її неповнолітні діти, не звернувся в нотаріальну контору із заявою, що не дає згоди на вчинення договору іпотеки та як даний договір буде порушувати права її неповнолітніх дітей. Просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування навела обставини, викладені у позовній заяві, додатково повідомила, що не писала особисто заяву на опікунську раду з проханням надати дозвіл на передачу в іпотеку квартири, також, не подавала особисто протокол опікунської ради в нотаріальну контору. Особисто писала заяву в опікунську раду про надання дозволу па передачу в іпотеку власної квартири, підпис на заяві виконала особисто. Квартира куплена під час перебування у шлюбі, покупцем виступала вона одна. Її примушували укласти договір іпотеки працівники банку Конюхов та Загоруйко, проте в міліцію з приводу цих погроз вона не зверталася. Чи був ще хтось присутній в кабінеті нотаріуса крім неї, не пригадує, проте, в приймальній перебували працівники банку. Не змогла пояснити, чому звернулася із таким позовом в серпні 2010 року та пропустила строк позовної давності звернення із позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, додатково повідомив, що при укладені договору іпотеки порушено права неповнолітніх дітей позивача, що зареєстровані та проживають у спірному житлі. Вважає, що термін позовної давності не пропущено, оскільки раніше не було необхідності подавати такий позов. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в обгрунтування повідомив, що всіма питаннями по укладенню договору іпотеки займалися працівники Приватбанку Загоруйко та Конюхов, в тому числі з приводу отримання дозволу від органу опіки та піклування. Представник третьої особи на стороні позивача служби у справах дітей Сокальської РДА [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в обгрунтування повідомила, що правочини, які вчиняються батьками не можуть суперечити правам та нітересам їх дітей, для чого й існують органи опіки та піклування, щоб встановлювати чи не будуть суперечити потенційні правочини інтересам дітей. Крім того, опікунські ради, які існували раніше та комісії з питань захисту прав дитини, які функціонують тепер не є органами опіки та піклування, вони мають дорадчі функції. Тільки виконкоми місцевих рад та райдержадміністрації є органами опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування може оформлюватись тільки у виді розпорядження голови РДА та рішення виконкому місцевої ради. Таким чином, не отримавши дозволу органу опіки та піклування, а саме рішення виконавчого комітету Великомостівської міської ради, при укладенні договору іпотеки не було дотримано загальні вимоги, які є необхідними для чинності правочину. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вважає позов безпідставним, оскільки позивач з власної волі виступила поручителем при укладені кредитного договору та передала в іпотеку належну їй квартиру. Крім того, позивачкою пропущено термін позовної давності при зверненні до суду із даним позовом, про застосування якого заявляє вимогу. В задоволенні позову просить відмовити. Третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не підтримала, в обгрунтування повідомила, що позивачка із власної ініціативи виступила поручителем при укладені кредитного договору, добровільно уклала договір іпотеки з відповідачем. Під час укладення договору роз»яснила позивачці права та обов»язки сторони такого договору. Позивачка не говорила, що її хтось примушує укласти цей договір, зокрема працівники Приватбанку Загоруйко та Конюхов. Що стосується наданого протоколу опікунської ради вважає, що це рішення належним чином оформлено, оскільки на протоколі стоїть печатка виконкому ради, а також протокол підписано міським головою, який є одночасно головою виконавчого комітету. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. З дослідженого в судовому засіданні договору іпотеки № CGVA21/1 від 26.05.2006 року, укладеного між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], встановлено, що позивач передала в іпотеку відповідачу ЗАТ КБ "Приватбанк" квартиру загальною площею 55,6 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Великі Мости, вул. Базарна, 2\\33, Сокальського району Львівської області, в рахунок забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] перед заставодержателем. Цим договором забезпечено виконання зобов»язань Позичальника за кредитним договором № CGHOGA 00000155 від 26.05.2006 року. Відповідно до довідки № 512 від 14.07.2010 року, виданої КП ЖКГ Великомостівської міської ради, встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [INFO]. 2\\33, Сокальського району, склад її сім'ї: [PERSON]. 02.04.1996р.н. - син. [PERSON], 05.08.1997р.н. - син. Аналогічний склад сім»ї був зареєстрований і станом на 26.05.2006 року (довідка КП ЖКГ Великомостівської міської ради від 26.05.2006 року). Згідно із ч.6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають, нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. З дослідженого витягу з реєстру прав влассооті на нерухоме майно, виданого 16.05.2006 року ДКП ЛОР "Червоноградське МБТІ", встановленно, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. З дослідженої заяви [PERSON] від 23.05.2006р. на ім"я міського голови м. Великі Мости [PERSON], встановлено, що в даній заяві вона просить надати дозвіл передати в заставу належне їй житло, що знаходиться в м. Великі Мости, вул. Базарна, 2\\33, Сокальського району, для отримання кредиту у ЧФ Приватбанк. В свою чергу, з дослідженого протоколу засідання опікунської ради при Великомостівській міській раді від 23.05.2006 року, встановлено, що таким надано дозвіл на передання в заставу житлового приміщення (квартири) [PERSON], що знаходиться в м. Великі Мости, вул. Базарна. 2\\33, для одержання кредиту в ЧФ Приватбанк. Інтереси зареєстрованих [PERSON] та [PERSON] не порушуються. Разом з тим, згідно із ст. 11 Закону України" Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. В ході розгляду справи, встановлено, що заяву позивача [PERSON] про падання дозволу передати в заставу належне їй житло, вирішено на засіданні опікунської ради при Великомостівській міській раді, а не як це вимагає вищевказаний Закон, на засіданні виконавчого комітету Великомостівської міської ради із винесенням відповідного рішення. Таким чином, договір іпотеки № CGVA21/1 від 26.05.2006 року, між позивачем [PERSON] та ЗАТ КБ "Приватбанк" укладено з порушенням вимог чинного законодавства. В свою чергу, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Із відмітки на позовній заяві встановлено, що позивач [PERSON] за захистом власних інтересів звернулася до Сокальського районного суду 04.08.2010 року, а саме через чотири роки та два місяці з часу укладення оспорюваного договору іпотеки. Як зазначено вище, в письмовому запереченні та в поясненнях, наданих в ході судового розгляду справи, представник відповідача [PERSON] заявив про застосування до даного спору наслідки спливу строку позовної давності. В свою чергу, згідно із ч 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, позивач [PERSON] та її представник із заявою про визнання поважною причину пропущення строку позовної давності не зверталися, відповідно, порушене право в частині визнання недійсним договору іпотеки, не підлягає захисту. Що стосується позовних вимог повернути заставодавцеві технічний паспорт, договір купівлі-продажу, реєстраційне посвідчення та житлове приміщення, яке знаходиться в м. Великі Мости по вул. Базарна, 2\\33. Сокальського району, Львівської області, стороною позивача не подано доказів в обгрунтування вказаних вимог, відповідно, у задоволенні зазначених вимог суд відмовляє. Таким чином, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки № CGVA21/1 від 26.05.2006 року, укладеного в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № CGHOGA 00000155 від 26.05.2006 року, заборонення виселяти громадян, які зареєстровані та проживають в [INFO], повернути заставодавцеві технічний паспорт, договір купівлі-продажу, реєстраційне посвідчення та житлове приміщення що знаходиться в м. Великі Мости по вул. Базарна, 2\\33, Сокальського району, Львівської області, слід відмовити.

Outcome: dismissed