Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

Позивач ПАТ Всеукраїнський [PERSON] « ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.07.2008 року сторони уклали кредитний договір № 373/20. Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк». Згідно пунктів 1.1. 1.3. Кредитного договору, [PERSON] надав Позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 5000,00 грн., за плату в розмірі 24 процентів річних, терміном до 15.07.2011 року. Відповідно до умов Кредитного договору та Графіку погашення заборгованості по Кредиту і процентів, наведеному в додатку № 1 до Кредитного договору, Позичальник зобов'язувався щомісячно в дату зазначену у Графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Проте відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, які передбачені п. 3.3.3. кредитного договору. Згідно пункту 5.2. кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника виконання боргових зобов'язань в цілому : погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 11/08/10 року становить 6893,72 гр. Просив стягнути із відповідача на користь його заборгованість за в загальній сумі 6893,72 гривень та судові витрати.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений, причини неявки суд не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 16.07.2008 року сторони уклали кредитний договір № 373/20. Згідно пунктів 1.1. - 1.3. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 5000,00 грн., за плату в розмірі 24 процентів річних, терміном до 15.07.2011 року. Відповідно до умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку № 1 до кредитного договору, позичальник зобов'язувався щомісячно в дату зазначену у графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Проте відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, які передбачені п. 3.3.3. кредитного договору. Згідно пункту 5.2. кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника виконання боргових зобов'язань в цілому : погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 11/08/10 року становить 6893,72 гривень і складається із:- загальної заборгованості за кредитом - 4500,41 грн.;- відсотків за користування кредитом - 1694,08 грн.;- комісії за розрахункове обслуговування - 0,00 грн.;- плата за пропуск платежів - 699,23 грн. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання зобов'язання. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача , оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved