Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом позовною заявою до ДП «НВЦ КПРВ» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього на суму 8095.74 грн. в судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, та просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Оскільки в день звільнення належний йому розрахунок по заробітній платі сплачено не було. У відкритому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився, направивши свої заперечення щодо позовних вимог позивача, та просить суд позов задовольнити в частині заборгованості по заробітній платі. Суд вислухавши пояснення позивача по справі, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно запису в трудовій книжці позивача звільнено з підприємства 01.11.2010 року (а.с.4-6). Згідно з довідки підприємства, заборгованість по заробітній платі позивачу складає 8095.74 грн. (а.с. 9). Частиною 7 ст. 43 Конституції України гарантовано захист законом право громадян на своєчасне одержання винагороди за працю. В силу ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. КЗпП України а саме частиною 1 статті 117 передбачено один із способів такого захисту - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, а саме п. 20 передбачено, що якщо працівникові не були виплачені належні йому платежі при звільненні, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Виходячи з викладеного вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, починаючи з 02.11.2010 р. по день розгляду справи судом, підлягають до задоволення, а саме за 21 робочий день, (21 робочі дні х 79.26 грн. середньоденної зарплата = 1664.46 грн.). Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, пропорційності розрахунку компенсації від суми невиплаченої зарплатні, позивачу, суд вважає вірним задовольнити позовні вимоги в цій частині. Крім того, відповідно до положень ст. 237 КЗпП України суд вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 500 грн., оскільки невиплата позивачу сум, що належали йому від підприємства в день звільнення є порушенням діючого законодавства за яке передбачена відповідальність - все це призвело до моральних страждань, втраті нормальних життєвих звязків і вимагало додаткових зусиль по організації свого життя позивачем. Визначаючи такий розмір моральної шкоди суд виходить з вимог розумності і справедливості, враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача. Щодо компенсації за невикористану додаткову відпустку за 28 днів, починаючи з 2005 року, суд вважає вірним в цій частині позову відмовити за їх безпідставністю, оскільки в переліку посад та професій працівників, що мають право на додаткову відпустку, посада позивача відсутня. Окрім того, відповідно до ст.ст. 80 п.З ч.І, 81 п.4 ч.З, 88 ч.2 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнута судові витрати, від сплата яких позивача при подачі позову було за законом звільнено: судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: partial