Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив визнати їх з відповідачкою спільною сумісною власністю та поділити між ними майно, визнавши за ним право власності на ? частину спірного нерухомого майна, а саме: на будівлю загальною площею 8 572,00 кв.м. (Літ. «А») у майновому комплексі по вул.Пшеничній, 28 в м.Києві, нежилі приміщення в будівлі цеху керамічної плитки (в Літ. «С») площею 7 217,9 кв.м. по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві, нежилі приміщення адміністративно-господарського комплексу (в Літ. «Е») площею 318,3 кв.м. по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві, а за відповідачкою визнати право власності на іншу ? частину цього майна, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що проживав з відповідачкою однією сім*єю без шлюб з квітня 2004р. по грудень 2010р., в цей період часу вони вели спільне господарство, підтримували шлюбні стосунки, мали спільний бюджет, за кошти якого придбавали майно, яке відповідно набувало статусу їх спільної сумісної власності. Але, після погіршення стосунків і припинення спільного проживання однією сім*єю без шлюбу, в грудні 2010р., між ними почали виникати непорозуміння щодо поділу спільно нажитого майна. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 60, 65, 68, 70, 71, 74 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позові вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення майнових і сімейних прав позивача. Відповідачка в судове засідання не з*явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, просить розглядати справу у її відсутності та постановити рішення згідно діючого законодавства (а.с. 8 заява). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Третя особа ПП «Кратер»звернулась до [PERSON] і [PERSON] із самостійними позовними вимогами та просила припинити право спільної часткової власності ПП «Кратер»на 258/10 000 частин від об*єкту нерухомого майна загальною площею 12 328,2 кв.м. нежилі приміщення адміністративно-господарського комплексу (в Літ. «Е») площею 318,3 кв.м. по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві, визнати за ПП «Кратер»право власності на нежилі приміщення адміністративно-господарського комплексу (в Літ. «Е») площею 318,3 кв.м. по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві як на окремий об*єкт нерухомого майна, обґрунтовуючи самостійні позовні вимоги тим, що 01.11.2010р. між ПП «Регіональний будівельник»і ПП «Кратер»укладено договір купівлі-продажу частини нерухомого майна в адміністративно-господарському комплексі (в Літ. «Е») по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві, загальною площею 318,3 кв.м., що складає 265/ 10 000 частин, які передані покуплю згідно акту приймання-передачі від 02.11.2010р. До вказаного вище договору купівлі-продажу, 13.12.2010р. сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень №1, згідно якого у зв*язку з уточненнями, зазначеними в листі КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна»від 09.12.2010р., п.п. 1.1.1. та п.п. 1.1.2. п .1.1. розділу 1 основного договору викладено в такій редакції: опис об*єкта в цілому: нерухоме майно: нежилі будівлі (літ. Т, літ. К, літ. Ф, літ У) та нежилі приміщення (літ. С, літ. А, літ. Е, літ. М) загальною площею 318,3 кв.м., що складає 258, 10 000 частин від нежилих будівель (літ. Т, літ. К, літ. Ф, літ. У) та нежилих приміщень (літ. С, літ. А, літ. Е, літ. М) загальною площею 12 328,20 кв.м., у зв*язку з чим були внесені зміни і до акту приймання-передачі частини нерухомого майна від 01.11.2010р. Право власності ПП «Кратер»на придбаний об*єкт нерухомого майна зареєстровано в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна». Оскільки ПП «Кратер»вважав, що його право власності на придбане нерухоме майно оспорюється і не визнається сторонами в основному позові, а також іншими особами, просив задовольнити самостійний позов на підставі ст.ст. 15, 16, 115, 116, 316, 317, 320, 328, 334, 364, 386, 392 ЦК України, ст.12 Закону України «Про господарські товариства». Третя особа ПП «Верба-2004»звернулась до [PERSON] і [PERSON] із самостійними позовними вимогами та просила припинити право спільної часткової власності ПП «Верба-2004»на 5 855/10 000 частин від об*єкту нерухомого майна загальною площею 12 328,2 кв.м. нежилі приміщення в будівлі цеху керамічної плитки (в Літ. «С») площею 7 217,9 кв.м. по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві, визнати за ПП «Верба-2004»право власності на нежилі приміщення в будівлі цеху керамічної плитки (в Літ. «С») площею 7 217,9 кв.м. по вул.Костянтинівській. 71 в м.Києві як окремий об*єкт нерухомого майна, обґрунтовуючи самостійні позовні вимоги тим, що 01.11.2010р. між ПП «Регіональний будівельник»і ПП «Верба-2004»укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: частки нерухомого майна, яким є частина будівлі цеху керамічної плитки (в Літ. «С»), що становить 5 855/10 000 частин, розташована по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві, яка передана покупцю згідно акту приймання-передачі від 02.11.2010р. та право власності на придбаний об*єкт нерухомого майна зареєстровано покупцем в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна». Власником і засновником ПП «Верба-2004»є позивач за основним позовом [PERSON], який фактично оспорює і не визнає право власності Підприємства на набуте на законних підставах спірне нерухоме майно, у зв*язку з чим третя особа ПП «Верба-2004»просила задовольнити самостійний позов на підставі ст.ст. 15, 16, 115, 116, 316, 317, 320, 328, 334, 364, 386, 392 ЦК України, ст.12 Закону України «Про господарські товариства». В судовому засіданні представники третіх осіб із самостійними вимогами заявлені ними позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовних заявах та на порушення права власності на нерухоме майно ПП «Кратер»і ПП «Верба-2004», в задоволенні основного позову просили відмовити як безпідставному і необґрунтованому на нормах матеріального закону. Заслухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб із самостійними вимогами, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне самостійні позовні вимоги задовольни, а у задоволенні основного позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається к на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що обставини справи про спільне проживання однією сім*єю без шлюбу [PERSON] і [PERSON] в період часу з квітня 2004р. по грудень 2010р. сторонами та іншими учасниками процесу не оспорювались, ці обставини суд вважає встановленими в порядку частини 1 ст.61 ЦПК України. Як вбачається зі Статуту ПП «Верба-2004», власником і засновником підприємства є позивач [PERSON] (а.с. 54-65 копія статуту). Засновником ПП «Кратер»є [PERSON] (а.с. 29-38 копія Статуту). 01.11.2010р. між ПП «Регіональний будівельник»і ПП «Верба-2004»укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: частки нерухомого майна, яким є частина будівлі цеху керамічної плитки (в Літ. «С»), що становить 5 855/10 000 частин, розташована по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві (а.с. 46-49 копія нотаріально посвідченого договору, а.с. 52-53 копія витягу з Державного реєстру правочинів), яка передана покупцю згідно акту приймання-передачі від 02.11.2010р. (а.с. 50 копія акту) та право власності на придбаний об*єкт нерухомого майна зареєстровано покупцем в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна»(а.с. 51 копія витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно). Крім цього, 01.11.2010р. між ПП «Регіональний будівельник»і ПП «Кратер»укладено договір купівлі-продажу частини нерухомого майна в адміністративно-господарському комплексі (в Літ. «Е») по вул.Костянтинівській, 71 в м.Києві, загальною площею 318,3 кв.м., що складає 265/10 000 частин (а.с. 19-21 копія нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу), які передані покуплю згідно акту приймання-передачі від 02.11.2010р. (а.с. 24 копія акту) та право власності на придбаний об*єкт нерухомого майна зареєстровано покупцем в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна»(а.с. 26 копія витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно). До вказаного вище договору купівлі-продажу, 13.12.2010р. сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень №1, згідно якого у зв*язку з уточненнями, зазначеними в листі КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна»від 09.12.2010р., п.п. 1.1.1. та п.п. 1.1.2. п .1.1. розділу 1 основного договору викладено в такій редакції: опис об*єкта в цілому: нерухоме майно: нежилі будівлі (літ. Т, літ. К, літ. Ф, літ У) та нежилі приміщення (літ. С, літ. А, літ. Е, літ. М) загальною площею 318,3 кв.м., що складає 258, 10 000 частин від нежилих будівель (літ. Т, літ. К, літ. Ф, літ. У) та нежилих приміщень (літ. С, літ. А, літ. Е, літ. М) загальною площею 12 328,20 кв.м. (а.с. 22-23 копія нотаріально посвідченого договору про внесення змін та доповнень), у зв*язку з чим були внесені зміни і до акту приймання-передачі частини нерухомого майна від 01.11.2010р. (а.с. 25 копія змін до акту приймання-передачі). Згідно частини 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 115 ЦК України, господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. В статті 116 ЦК України встановлено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Згідно частини 1 ст. 100 ЦК України, право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі. Враховуючи, що право власності ПП «Верба-2004»і ПП «Кратер»на об*єкти спірного нерухомого майна набуто останніми і зареєстровано у встановленому законом порядку, але позивач як засновник Підприємства і відповідачка як особа, з якою позивач певний час перебував у фактичних шлюбних відносинах, оспорюють право власності Підприємств на це нерухоме майно, але такі основні позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки не грунтовані на вимогах діючого законодавства. Також, сторонами за основним позовом не надано суду належних і достовірних доказів про придбання [PERSON] згідно одговору купівлі-продажу від 11.04.2007р. будівлі загальною площею 8 572,00 кв.м. (Літ. «А») у майновому комплексі по вул.Пшеничній, 28 в м.Києві, суд вважає основні позовні вимоги і в цій частині такими, що не підлягають задоволенню як недоведені. Що стосується самостійних позовних вимог ПП «Верба-2004»і ПП «Кратер», суд приходить до наступного. У відповідності до частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частина 2 ст. 386 ЦК України встановлює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В частині 1 ст.364 ЦК України вказано, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Аналізуючи правовий зміст вказаних вище норм права, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні щодо самостійних позовних вимог, суд приходить до висновку, що ці вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв*язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved