Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

28.01.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 13.01.2006 року уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями № 2 по провулку Бородіна в місті Вознесенську , який зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно 26.01.2006 року № 11790067. Земельна ділянка площею 0,1529 га, надана для обслуговування вищевказаного житлового будинку залишилась оформлена за відповідачем згідно державного акту на право приватної власності на землю від 15.11.1994 року. Позивачка позбавлена можливості розпорядитись своїм майном, так як у державному акті на земельну ділянку невірно зазначений відповідач, як власника цієї ділянки, тому переоформити право власності на земельну ділянку в досудовому порядку неможливо. Позивачка просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1529 кв. м., що надана для обслуговування житлового будинку № 2 по провулку Бородіна в м. Вознесенськ. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала та уточнила позовні вимоги, крім викладеного в позові, просить встановити факт належності правовстановлюючого документа - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку № 3993 від 15.11.1994 року відповідачу [PERSON] Вагісу Харизовичу. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, просить його задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 13.01.2006 року, посвідченого Приватним нотаріусом Вознесенською міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], позивачка [PERSON] придбала у відповідача [PERSON] житловий будинок із господарчими будівлями № 2 по провулку Бородіна у м. Вознесенську, (а.с.7), а 26.01.2006 року зареєструвала дану нерухомість у Вознесенському МБТІ за реєстраційним номером 11790067 на своє ім"я. (а.с.8). Відповідно до наданої відділом Держкомзему м. Вознесенська Миколаївської області суду інформації за № 0220 від 03.03.2011 року земельна ділянка за адресою: м. Вознесенськ пров. Бородіно № 2 згідно рішення виконкому Вознесенської міської ради № 181 від 23.09. 1994 року передана у приватну власність [PERSON], що підтверджується виданим на його ім"я державним актом ( а.с. 32). Згідно дослідженого в судовому засіданні державного акту про право приватної власності на землю від 15.11.1994 року земельна ділянка площею 0,1529 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: м. Вознесенськ пров. Бородіно № 2 належить [PERSON] ( а.с.10). В зазначеному правовстановлюючому документі є виправлення. Відповідно до ч 1 ст 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті В судовому засіданні встановлено, що в державному акті помилково вказане призвіще та по-батькові відповідача "Мінікеев Вагіс Харізович", оскільки відповідно до документу, що посвідчує особу - паспорту ЕО 697809 відповідач зазначаний, як [PERSON] Вагіс Харизович, до того ж за випискою з протоколу № 2 зборів уповноважених колгоспників ім. Леніна від 30.07.1982 року земельна ділянка по пров. Бородіна № 2 в м. Вознесенську виділена із зазначенням на російській мові" Миникееву Вагису Харизовичу"( а.с. 33). Згідно ч.1 ст.120 ЗК України в редакціі від 20.06.2007 року, при переході права власності на будівлі і споруди до особи переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Відповідно до роз"яснень пп..г п.18 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року за № 7 при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати ст..30 ЗК України до набувача від відчуджувача переходить належне йому право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчудження. Зважаючи на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved