Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним озовом. В обґрунтування якого посилався на те, що він працював на ідприємстві відповідача на посаді регіонального менеджера по роботі з іючовими клієнтами відділу продаж з 01.10.2008 року. Наказом № 92-К від року він був звільнений за прогул без поважних причин на дставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), день звільнення 11.06.2010 року в усному порядку посадовими особами ідповідача йому було повідомлено про надходження до ПАТ „КЗБН росинка висновку Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про порушення порядку оформлення виданих протягом ітня-травня 2010 року на його імя листків непрацездатності, у звязку з чим було скликано засідання профспілкового комітету для обговорення питання щодо прогулу ним роботи у зазначені в листах непрацездатності періоди часу. В порушення вимог КЗпП у день звільнення йому не було видано копії наказу про звільнення. За відсутності наказу про звільнення, витягу з протоколу засідання профспілкового комітету, формулювання звільнення йому було не відоме, у звязку з чим позивач письмово звернувся до відповідача та територіальної державної інспекції праці у Харківській області про витребування наказу про звільнення та витягу з відповідного протоколу засідання профспілкового комітету. 06.07.2010 року позивачем одержано письмову відповідь виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, з якої вбачається, що при перевірці Фондом обґрунтованості видачі лікарняних листків Фондом встановлені порушення вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Про порушення права позивача та незаконність звільнення з ін довідався 06.07.2010 року, після одержання відповіді Фонду. Крім озові [PERSON] зазначав, що одним з питань, що розглядалися твом та профспілковим комітетом в день його звільнення було ня ним після закриття листка непрацездатності протягом 29-30 квітня ку трудових обовязків та неповідомлення про вихід на роботу. дані претензії відповідача необгрунтованими, оскільки в вальних записках він зазначав, що проводив у вказані дні зустрічі з ерами торгівельних точок та готував протоколи розбіжностей до них договорів. Крім того, у телефонному режимі [PERSON] ся повідомити про вихід на роботу свого безпосереднього керівника ергія, проте телефонний звязок з ним був відсутній. Також позивач ав, що незаконним звільненням йому було спричинено і моральну , яка виразилася у зміні звичайного укладу життя, адже значну частину особистого часу та кошти він витрачає на зустрічі з юристами та правової допомоги з вирішення трудового спору. Крім того, з кою в трудовій книжці про звільнення з роботи у звязку з прогулом шкоду діловій репутації, а тому він не має можливості влаштуватися і протягом часу з моменту звільнення є безробітним, е порушення відповідачем його прав призвело до депресії, стану іченості, дратівливості, що негативно відобразилося на відносинах з и сімї та близьким оточенням. У звязку з чим просив стягнути з відача на його користь 20 000 моральної шкоди. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив ~и з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного лу в сумі 59 480 грн. 65 коп. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], имали позовні вимоги у повному обсязі, просивши суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діяв на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечував проти ву, посилаючись на те, що [PERSON] був звільнений з посади онального менеджера відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул поважних причин 29 та 30 квітня 2010 року. Про законність та унтованість звільнення [PERSON] з посади свідчать табелі чого часу, службові записки заступника комерційного директора мана С.М. та організатора відділу збуту [PERSON], а також акти, ання голови профспілкового комітету, протокол даного комітету, овідні записки та результати виїзних перевірок керівників відділу продаж м. Харкові. Представник відповідача також зазначав, посилання агорова Є.В. на те, що він дізнався про порушення його права лише року - є таким, що не відповідає дійсності. З наказом про ьнення [PERSON] був ознайомлений в день звільнення, тобто .06.2010 року, про що свідчить його підпис на цьому наказі та в особовій тці. А трудову книжку позивач отримав 11.06.2010 року, про що свідчить го підпис в книзі обліку трудових книжок підприємства. Крім того, ільнення відбувалося на законних підставах без порушення прав позивача, едставник відповідача також пояснив, що [PERSON] дізнавшись про іну свого керівництва і отримавши в телефонному режимі прохання про зд до м. Киева, на наступний день подзвонив заступнику комерційного ктора та повідомив, що він знаходиться на лікарняному і приїжджати не ається. Перебуваючи на лікарняному позивач практично не виходив на ок. Внаслідок, один з найбільших регіонів для продаж, який очолював ональний менеджер [PERSON] був практично втрачений для ажу продукції на період сезону. Усі переговори по телефону, яких ося досягти з позивачем, зводились до відповіді, що він перебуває на няному. Крім того, у звязку з тим, що [PERSON] повідомив, що знаходиться на лікарняному до кінця місяця, організатор відділу збуту ид С.Г., яка відповідає за табелювання відділу, табелювала позивача за квітня, як такого, що знаходився на лікарняному. Як виявилося вже икінці травня, після надходження на підприємство листків ацездатності - позивач повинен був стати до роботи 29 квітня 2010 року, встановлено після виїзду комісії в складі [PERSON] та [PERSON] в арків, в період 29-30 квітня 2010 року [PERSON] до роботи не ступав, поставлені завдання не виконував. Протоколи чи які-небудь льтати зустрічей на які посилається позивач в пояснювальних записах - утні. Тема переговорів з представниками торгової мережі „Добрий ець в пояснювальних записках [PERSON] відрізняється від теми у вказує в своєму листі сам представник мережі „Добрий Купець. На таві перевірок були складені відповідні акти, відібрані пояснювальні ски, підписані відповідні розпорядження, проведені збори профкому, на му більшістю голосів визнано факт прогулу [PERSON]. На етаві зазначеного був підписаний наказ № 92-К від 11.06.2010 року про нення позивача за прогул, порядок звільнення був дотриманий. Суд, вислухавши позивача та його представника, представника овідача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов оволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд ішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися оги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші ичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх ердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених тавин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судовим розглядом встановлено наступне: 01.10.2008 року [PERSON] був прийнятий на посаду менеджера онального по роботі з ключовими клієнтами відділу продаж ВАТ „КЗБН синка, що не заперечується сторонами по справі та підвереджується сом в трудовій книжці позивача. Згідно прийомного листа [PERSON] був ознайомлений з овами праці, вимогами Закону України „Про охорону праці, Правилами ішнього трудового розпорядку, про що свідчить підпис позивача у ому листі від 01.10.2008 року, копія якого знаходиться в матеріалах ави. Позивачем була надана копія листка непрацездатності серія АВД № 3407, виданий Комунальною установою охорони здоровя міської іклініки № 9 відповідно до якого [PERSON] одився на лікарняному з 19.04.2010 року по 28.04.2010 року, та йому хідно стати до роботи 29.04.2010 року. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка та попереджений про інальну відповідальність заступник комерційного директора ПАТ БН „Росинка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 16.04.2010 у телефонному режимі він запросив [PERSON] приїхати до м. ва 19.04.2010 року, оскільки вирішувалися питання щодо зміни оріальної відповідальності та зміни керівництва, оскільки в квітні місяці року безпосередній керівник [PERSON] - [PERSON] прийняв ення про звільнення з даного підприємства. Позивач пообіцяв приїхати року до м. Києва, проте не приїхав та цього ж дня повідомив мана С.М., про неможливість приїхати через особисті справи, у звязку з пообіцяв бути у м. Києві у вівторок, тобто 20.04.2010 р.. Передзвонив у рок, 20.04.2010 року, [PERSON] повідомив [PERSON], що з року знаходиться на лікарняному. [PERSON] повідомив агорову Є.В. про необхідність приїхати до м. Києва після того, як він иє листок непрацездатності та надати звіт за виконану роботу. Але агоров Є.В. так і не приїхав до м. Києва, ані 29, ані ЗО квітня 2010 року, їхав тільки 11.06.2010 року. Свідок [PERSON] також пояснив суду, ' ьки така категорія працівників як регіональні менеджери працюють у онах, то вони повинні були у телефонному режимі повідомляти своїх івників про знаходження на лікарняному, тобто табелювання у даному адку проводиться в телефонному режимі. Організатор відділу збуту рид [PERSON], яка відповідала за ключових клієнтів та проводила лювання усіх працівників підприємства у кінці місяці телефонувала івникам та зясовувала про лікарняні, проте у телефоній розмові з лмагоровим Є.В. зясувала, що останній знаходиться на лікарняному до дя місця, звязку з чим в табелі обліку робочого часу був проставлений рняний до кінця квітня. Але коли, [PERSON] надіслав на риємство листки непрацездатності, зясувалося, що він повинен був ти до роботи саме 29.04.2010 року. Про те, що листок непрацездатності закритий саме 28.04.2010 року [PERSON] нікому не повідомляв. У судовому засіданні позивач, пояснив, що намагався 29.04.29010 року елефонувати своєму безпосередньому керівнику [PERSON], проте ефонний звязку з ним був відсутній. Оцінюючи пояснення позивача щодо відсутності телефонного звязку з ою С., суд відноситься до них критично, оскільки [PERSON] не був збавлений можливості у даному випаду зателефонувати або [PERSON], а на той час працював директором продажу у відділі продаж риємства, або зателефонувати [PERSON] та повідомити, що він дійсно в до роботи 29.04.2010 року. Згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ ївський завод безалкогольних напоїв „Росинка працівники зобовязані: оєчасно до початку робочого дня (зміни), прибути на робоче місце, ітити свій вихід на роботу в табелі обліку робочого часу та иготуватись до виконання трудових обовязків; при виникненні любих , які призвели до невиходу на роботу, в обовязковому порядку в цей авити до відома керівництво. Враховуючи специфіку посади [PERSON] - менеджер альний по роботі з ключовими клієнтами відділу продаж та той факт, ін працює у регіоні, позивача повинен був у телефонному режимі омити про вихід на роботу 29.04.2010 року. Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь Фонду соціального вання з тимчасової втрати працездатності Харківського обласного ' ення виконавчої дирекції від 08.06.2010 року за № 473-09-09-08, з якої ається, що видача листка непрацездатності № 453407 - не обґрунтована язку з тим, що жодного запису огляду пацієнта у ф-025/о, які б реджували видачу ЛН № 453407 - немає. Відсутні також записи у йалі реєстрації викликів лікаря до дому № 18.04-19.04.2010 р.сутність пацієнта [PERSON] на прийомі у лікаря не зафіксована у тку самозапису хворого у дні „відвідування пацієнтами лікаря - 4.2010., 26.04.2010 р., 28.04.2010 р. У судовому засіданні позивач пояснив, що не одразу надіслав на адресу риемства лист непрацездатності серія АВД № 453407, оскільки у клініці була перевірка, та лікар порадив забрати листок непрацездатності іше, у звязку з чим він його отримав, коли був закритий другий рняний серія ААВД № 45347. У судовому засіданні допитана у якості свідка [PERSON] відомила, що 27.05.2010 року вона отримала від свого безпосереднього івника Г ермана [PERSON] розпорядження щодо перевірки зустрічей ямагорова Є.В. 29-30 квітня 2010 року з менеджерами „Добрий Купець - оргівельна мережа №1 та „Юсі - ПП „Аквамарин. У звязку з чим був йснений виїзд до мережі Юсі та відбулася зустріч з [PERSON], й не зміг підтвердити інформацію, що 29-30 квітня 2010 року була зустріч [PERSON], ніяких протоколів зустрічей не було. 28.05.2010 року лично Н.М. проводила бесіду з менеджером мережі „Добрий Купець ковим Дмитром щодо зустрічі у вищевказаний період з [PERSON] .В.. У телефонному режимі було зясовано, зі слів [PERSON], що .04.20 1 0 року [PERSON] дійсно приїжджав та відбулася зустріч, яка ивала близько 20 хвилин, проте робочі питання не вирішувалися. У додаткових поясненнях до позовних вимог позивачем було складено ронологію використання робочого часу протягом 29-30 квітня 2010 року, де начено, що він зустрічався з менеджером супермаркетів „Добрий Купець 9 квітня 2010 року протягом 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON], що працював в квітні 2010 року категорійним менеджером ПП „Торгівельна мережа № 1 - „Добрий Купець у судовому засіданні пояснив, що зустрічався в кінці квітня 2010 року з [PERSON] проте не зазначивши точну дату, коли відбулася зустріч, пояснивши, що це відбувалося в період з 28-30 квітня 2010 року, точну дату він не зміг назвати, оскільки не памятає. На зустрічі погоджувалися зміни акційних позицій маркетингового напрямку. Зустріч відбувалася протягом 20 хвилин. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON], який ^ вав категорійний менеджером ПП „Аквамарин - торгівельна мережа повідомив, що 29-30 квітня зустрічався з [PERSON], ворювались питання подальшої співпраці та співробітництва зустріч увалася протягом 20-30 хв. Зустрічі з менеджерами відбувалися протягом 20-30 хвилин, що було ерджено самими свідками [PERSON] та [PERSON], тоді як в хронології ристання робочого часу протягом 29-30 квітня 2010 року позивачем ачено час 29.04.2010 року 12 год. 00 хв. - 16 год. 00 хв., 30.04.2010 р. - 11 ЗО хв. - 13 год. ЗО хв. В матеріалах справи міститься відповідь за підписом директора ПП ргівельна мережа № 1 [PERSON], з якої вбачається, що ні., ні 30.04.2010 р. представниками даного підприємства не водилися зустрічі з [PERSON]. З відповіді за підписом директора ПП Аквамарин [PERSON] чається, що 29-30 квітня 2010 року ні з жодним представником даного риємства не відбувалися зустрічі чи то переговори з [PERSON]. Тільки в судовому засіданні була надана позивачем хронологія ористання робочого часу з 29-30 квітня 2010 року, відповідно до якої лмагоров Є.В. протягом цих днів працював з 08 год. 00 хв. до 18 год. 30 , тоді як у своїх пояснювальних записка на імя комерційного директора Т „КЗБН „Росинка [PERSON] та на імя заступника ерційного директора по роботі з ключовими клієнтами [PERSON] ивача зазначав, що 29-30 квітня 2010 року він проводив зустрічі з неджерами супермаркету Юсі, а також з менеджером супермаркету обрий Купець та посилання на виконання інших трудових обовязків начено не було. У судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON], пояснив, 29-30 квітня 2010 року протягом двох годин він проводив зустрічі з лмагоровим Є.В., як представником ПАТ КЗБН „Росинка та майбутнім тенційним партнером. Проте свідок пояснив, що дійсно ТОВ „ДТВ з ПАТ ЗБП „Росинка на той час не співпрацювали. У пояснювальній записці на імя комерційного директора ПАТ „КЗБН осинка [PERSON], [PERSON] (а.с.20) зазначав, що рівництво компанії погіршило його умови праці відключило корпоративну ережу Інтернет, тоді як в хронології використаного робочого часу ним було начено, що з 08 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. 29 та 30 квітня 2010 року він еревіряв електрону службову пошту. На підставі викладеного суд критично ідноситься до наданої позивачем хронології використаного робочого часу. У даній пояснювальній записці було зазначено позивачем, що ПАТ ЗПН „Росинка відключила мобільний телефон, тоді як суду було надано лужбову записку з якої вбачається, що 31.03.2009 року [PERSON] вертався з прохання заблокувати карточку з номера 80504419774 у звязку з адіжкою телефону. Представник відповідача у судовому засідання пояснив, що [PERSON] 31.03.2009 року звернувся до ПАТ „КЗБН „Росинка з проханням відключити телефону карточку з номером 050 441 9774 у звязку з що він його втратив. До 31.03.2009 року вищевказаним номером но користувалася невстановлена особа жіночої статі. Вказана мація була отримана від працівників підприємства, які постійно онували на корпоративний номер за користування якого сплачувало иємтсво. Позивачем у хронології використання робочого часу 29-30 квітня 2010 було зазначено, що 29 квітня 2010 року з 09 год. 00 хв. по 11 год. ЗО хв. кладав протокол розбіжностей до договору поставки ТД „Аматор, тоді поясненням ПАТ „КЗБН „Росинка за підписом [PERSON] правління ивського Р.В. вбачається, що з метою фахового захисту інтересів ватного акціонерного товариства „КЗБН „Росинка при укладенні іворів з контрагентами, керівництвом підприємства на юридичній відділіадено обовязок їх вивчення на відповідність вимогам чинного нодавства України та у разі виявлення пунктів договору, які ставлять іриство у вкрай невигідне становище, укладання протоколів ііжностей. Будь-який інший структурний підрозділів ПАТ „КЗБП ;инка не уповноважений укладати протоколи розбіжностей у звязку з утністю фахової освіти. Стаття 40 КЗпП передбачає розірвання трудового договору з ініціативи Існика або уповноваженого ним органу. Згідно витягу з протоколу № 10 від 11.06.2010 р. засідання профкому Т „КЗБН „Росинка на засіданні профспілкового комітету були присутні 7 інів профкому де розглядалося подання адміністрації на звільнення лмагорова Є.В. по п. 4 ст. 40 КЗпП України, у звязку з чим було прийнято іення про звільнення [PERSON]. Відповідно до наказу № 92-К від 11.06.2010 року [PERSON] іеджера регіонального по роботі з ключовими клієнтами відділу продаж іьнено 11.06.2010 року за прогул без поважних причин. Позивач з Вданим наказом був ознайомлений, про що свідчить його підпис у даному Іказі та не заперечується самим позивачем. 11.06.2010 року підприємством відповідача, [PERSON] було подано трудову книжку, що не оспорюється сторонами по справі та двереджується записом у журналі видачі трудових книжок (а.с. 99). Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також Іроковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в тому числі Ідсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без Іоважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП). Прогулом визнається відсутність працівника на роботі протягом робочого дня, а також відсутність без поважних причин більше трьох годин резперервно або сумарно. Склад прогулу, вчиненого за виною працівника, іарактеризується двома ознаками: 1) відсутність на роботі протягом Ьобочого дня; 2) відсутністю на роботі протягом дня більше трьох годин як безперервно, так і сумарно. Звільнення за прогул є дисциплінарним ітягненням, тому під час його застосування повинні бути дотримані порядок строки накладення дисциплінарних стягнень. Розірвання трудового (оговору за цією підставою можливе як у тих випадках, коли працівник після ення прогулу приступив до роботи, так і тоді, коли він не має наміру овжувати працювати. Відповідно до ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до вника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) а; 2) звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надано право няти на роботу, обрання, затвердження і призначення на посаду даного івника (ст. 147-1 КЗпП). Відповідно до ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосується ником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням тупку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи у звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою ацездатністю або перебуванням його у відпустці. Судом встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що саме ,05.2010 року, після надіслання позивачем по справі листків ацездатності, виявилося, що 29 та ЗО квітня 2010 року не охоплюється арняними. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в оволенні вимог позивача.

Outcome: dismissed