Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

19.08.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 25.10.2008р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], 20.04.2009р.н., що проживає разом з позивачкою, оскільки сторони з серпня 2010р. проживають окремо. За твердженням [PERSON], відповідач матеріальної допомоги на утримання її та дитини не надає. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її та дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, на кожного, з моменту звернення із даним позовом до суду, а саме: на її утримання - на період до досягнення донькою 3-х років, на дитину - до досягнення донькою повноліття. Обидва позови ухвалою суду від 19.08.2010р. були обєднані в одне провадження для спільного розгляду. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги повністю визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, тобто за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розяснивши відповідачеві наслідки визнання ним позову, суд приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] з 25.10.2008р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], 20.04.2009р.н., що проживає разом з позивачкою, оскільки сторони з серпня 2010р. проживають окремо. Доказів надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку суду не було надано. На підставі викладеного та ст.ст.181-183 СК України суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.08.2010р. до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 вказаної статті встановлює право на утримання дружини і в разі розірвання шлюбу. Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що відповідач єпрацездатною людиною, стабільно отримує як військовослужбовець грошове забезпечення і спроможній платити аліменти як на утримання донькми, так і дружини. На підставі викладеного та ст.ст.79, 80, 84 СК України суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з 19.08.2010р. додосягнення дитиною трирічного віку. Отже, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягаєстягненню судовий збір в сумі 51грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпеченнярозгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: approved