Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 12.05.2010р. він звільнився з роботи з посади суднокорпусник ремонтник ТзОВ [PERSON] власним бажання у звязку з виходом на пенсію. На день звільнення з роботи ТОВ [PERSON] йому заробітну плату, яка на день звільнення складала 4628грн.56коп., але до теперішнього часу не виплатило. Вважає, що своїми діями відповідач порушив його права та інтереси, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. На день звернення до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку складає 19679грн.73коп. Просить стягнути з ТзОВ [PERSON] його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату, яка на день звільнення склала 4628грн.56коп., а також середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 13.05.2010р. по 07.02.2011р. в сумі 19679грн.73коп. та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимог та просив позов задовольнити. Представник відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що підприємство дійсно при звільненні не розрахувалось з позивачем та до теперішнього часу цього не зробило, оскільки знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. З пояснень учасників процесу, досліджених матеріали справи вбачається, що [PERSON] з 14.07.1976р. по 12.05.2010р. працював на ТзОВ [PERSON] посаді суднокорпусник ремонтник, що підтверджується трудовою книжкою позивача. 12.05.2010р. [PERSON] звільнився з ТзОВ [PERSON] власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, у звязку з виходом на пенсію. При звільненні з підприємства [PERSON] було нарахована заробітна плата в сумі 4628грн.56коп., що підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі, однак, як вбачається з пояснень позивача та не заперечувалось в судовому засіданні представником відповідача, до теперішнього часу не виплачена. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 4628грн.56коп. та середньої заробітної плати за час затримки, яка становить 19679грн.73коп. (2278грн.63коп. (фактична заробітна плата за два місяці) : 201 (кількість фактично відпрацьованих робочих годин (11грн.34коп./розмір заробітної плати за годину)/ = 90грн.69коп. (розмір середньоденної заробітної плати /х217 днів/ кількість днів затримки), а позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 51грн.00коп., та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.00коп.

Outcome: approved