overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

01.10.2010 року [PERSON] - позивачка по справі, звернулася до суду з цим позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] - відповідачем по справі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], якого просить залишити на вихованні з нею та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що з 07 листопада 2008 року вони припинили сімейні стосунки, проживають окремо, причиною чого стало те, що відповідач не здійснював належне матеріальне забезпечення своєї сім»ї, зловживав спиртними напоями. В зв»язку з чим звернулася до суду, оскільки вважає, що за таких обставин, коли шлюб протягом тривалого часу припинив існування, то поновлення шлюбних відносин неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, на примирення не згодна. В судове засідання позивачка не з»явилася, про час і місце розгляду повідомлена належним чином, у письмовій заяві до суду просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності до суду не находило, а тому, суд визнав за можливе винести по справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка у своїй письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку, суд прийшов до слідуючого висновку. Встановлено, що сторони з 11.03.1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Наталівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 04 ( а. с.5 ). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с 5 ). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що останні не підтримують шлюбних відносин з листопада 2008 року, проживають окремо, позивачка вважає примирення неможливим. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам її неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати, а неповнолітнього сина залишити на вихованні з його матір»ю. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, понесені нею судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 вересня 1990 року Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2319. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2004 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Просить шлюб розірвати. В судове засідання представник позивача, що діє за довіреністю \~не зявилася, надала суду \~ \~письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, \~без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд залишити позивачці післяшлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату слухання справи повідомлений належним чином, в звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

14.09.2010 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що між сторонами був укладений договір про надання послуг стільникового мобільного зв*язку. Відповідач вимоги договору щодо оплати телефонного звязку не виконав, в наслідок чого станом на 01.05.2008 року існує заборгованість у розмірі 637 грн. 32 коп. В добровільному порядку заборгованість [PERSON] не погашена. Крім задоволення позовних вимог, позивач просив присудити на свою користь витрати на оплату судового збору та ІТЗ розгляду справи 51 та 120 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, оскільки повідомлявся судом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, де фактично відсутній, заяв про зміну місця проживання чи місцезнаходження протягом розгляду справи не надавав. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації» споживач телекомунікаційних послуг зобовязаний виконувати вимоги договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними послуги. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства згідно ст. 526 ЦК України. 06.07.2006 року між сторонами укладений договір про надання послуг стільникового мобільного зв*язку стандартів GSM-900 та GSM-1800 № 2037757. Згідно пунктів 3.2.1. договору відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за користування стільникового мобільного звязку оператора згідно з діючими тарифами, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську плату, зокрема, і уразі коли надання йому послуг призупинено за несплату наданих оператором послуг звязку. Умови договору відповідачем виконані не були, у наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 637 грн. 32 коп. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (рахунок-фактура). Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість за договором про надання послуг електрозвязку підлягає стягненню у вище встановленому судом розмірі. Судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 51 грн. та ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь з [PERSON] в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

14.09.2010 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що між сторонами був укладений договір про надання послуг стільникового мобільного зв*язку. Відповідач вимоги договору щодо оплати телефонного звязку не виконав, в наслідок чого станом на 01.01.2008 року існує заборгованість у розмірі 1.041 грн. 06 коп. В добровільному порядку заборгованість [PERSON] не погашена. Крім задоволення позовних вимог, позивач просив присудити на свою користь витрати на оплату судового збору та ІТЗ розгляду справи 51 та 120 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, оскільки повідомлявся судом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, де фактично відсутній, заяв про зміну місця проживання чи місцезнаходження протягом розгляду справи не надавав. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації» споживач телекомунікаційних послуг зобовязаний виконувати вимоги договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними послуги. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства згідно ст. 526 ЦК України. 19.05.2006 року між сторонами укладений договір про надання послуг стільникового мобільного зв*язку стандартів GSM-900 та GSM-1800 № 1957066. Згідно пунктів 3.2.1. договору відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за користування стільникового мобільного звязку оператора згідно з діючими тарифами, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську плату, зокрема, і уразі коли надання йому послуг призупинено за несплату наданих оператором послуг звязку. Умови договору відповідачем виконані не були, у наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1.041 грн. 06 коп. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (рахунок-фактура). Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість за договором про надання послуг електрозвязку підлягає стягненню у вище встановленому судом розмірі. Судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 51 грн. та ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь з [PERSON] в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], який народився 11 лютого 2007 року. Син знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від його утримання, хоча він має достатньо можливостей надавати допомогу дитині. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи видно, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 5). З довідки, виданої Калинівською селищною радою Броварського району Київської області від 22.09.2010 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні матері та проживає разом з матірю. Судом встановлено, що відповідач не працює, нікого не має на утриманні, між сторонами не досягнуто добровільної згоди про сплату аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року ). За змістом ст.ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 07 червня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 171. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як у них виявились протилежні погляди на шлюб та сімю. Ведення спільного господарства та спільне проживання припинено чотири роки тому. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, вважає, що строк на примирення надавати не потрібно. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 червня 2002 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 6). Судом достовірно встановлено, що близько чотирьох років сторони проживають окремо, між ними припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розяснивши наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

26.07.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними 15.06.2007 року ВРАЦС Золочівського РУЮ Харківської області, актовий запис №43. Вказала, що від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає і проживатиме в майбутньому з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртиними напоями, на грунті чого влаштовував сварки та бійки, свідком яких був маленький син. З березня 2010 року вони проживають окремо, оскільки відповідач змінити свою поведінку не бажає, тому спільне проживання в майбутньому неможливе. На примирення вона не згодна, шлюб існує формально. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 09.09.2010 року проти позовних вимог заперечував, просив суд надати строк на примирення. Після спливу строку на примирення відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що за наданий судом двомісячний строк вони позивачка на примирення не згодна. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 063132, виданого ВРАЦС Золочівського РУЮ Харківської області, видно, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] (пісял одруження „Константінова), 17.10.1987 народження, уклали шлюб, актовий запис № 43 (а.с.8). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відносити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання про залишення прізвища „Константінова. Згідно ст.105 ч.З Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 23 листопада 1996 року Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 42. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як у них виявились протилежні погляди на шлюб та сімю, що привело до напружених відносин в сімї. Ведення спільного господарства та спільне проживання припинено більше пяти років тому. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку: Олену, [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав аналогічні пояснення. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 листопада 1996 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 6). Судом достовірно встановлено, що протягом тривалого часу сторони проживають окремо, між ними припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розяснивши наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.09.2003 року Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1141. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2008 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Після розірвання шлюбу неповнолітній син буде проживати з нею. Шлюб перший. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач \~не зявилася, надала суду\~ \~письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, \~без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду \~ \~письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, \~без проведення фіксації судового процесу, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені у квітні 2008 р., сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 29.11.1997 р. перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно наданої копії свідоцтва про народження, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], на утримання якої, як вказує позивачка, відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 25 % всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Відповідач присутній у судовому засіданні з позовними вимогами згодний, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 070956, виданого відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 01.09.1998 р., батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181-184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 25 % всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 листопада 1997 року відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 441. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у січні 2010 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка буде проживати з нею. Позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, наполягає на обставинах викладених в позові, просить суд шлюб розірвати та залишити післяшлюбне прізвище [PERSON]. В судовому засіданні відповідач з позовними вимогами згодний. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені у січні 2010 р., сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має.

Outcome: approved