Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

У лютому 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різних поглядів на життя, у звязку з чим почали виникати сварки та конфліктні ситуації. З 13 листопада 2009 року вони припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства, мешкають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище Алешкова. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки до суду не сповістив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача [PERSON], яка у поданій суду заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №\~109. Від даного шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. З 13 листопада 2009 року сторони припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства, стали мешкати окремо. Станом на теперішній час позивач поновити подружні стосунки не бажає та вважає, що спільне життя неможливе. Судом приймалися заходи щодо примирення подружжя, шляхом надання строку для примирення, але безрезультатно. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в розмірі 17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved