Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

Позивач звернулася із позовними вимогами до відповідача про стягнення суми боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми. В позовній заяві і уточненні до неї посилається на те, що відповідач добровільно не виконав покладені на неї судом грошові зобов,язання, то вона подала до примусового виконання виконавчий лист. Оскільки відповідач під різними мотивами на протязі тривалого часу ухилялася від виконання своїх зобов,язань, то реально вона отримала кошти тільки у квітні 08.04.2010 року. Тому просить стягнути на свою користь з [PERSON] борг з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов,яання та три проценти річних в сумі 14 179 гривень 55 копійок; понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 141 гривня 80 копійок, витрати за інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120 гривень і витрати за надання правової допомоги в сумі 500 гривень. В судовому засіданні позивач і її представник позовні вимоги підтримали в повному об,ємі. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки сам факт прострочення виконання зобов,язання відсутній, так як 23.07.2008 року Державна Виконавча Служба повернула виконавчий лист позивачу за її заявою. Тобто вона сама відмовилась від заходів примусового виконання рішення. Дійсно вона виконала рішення суду 08.04.2010 року але в добровільному порядку зробила переказ коштів на рахунок позивача, раніше не могла через скрутне матеріальне становище і докази її тяжкого матеріального становища на той час є ухвала суду про відстрочку виконання рішення. Оскільки нею рішення суду виконано в добровільному порядку, то вважає що немає підстав для задоволення позовних вимог позивача. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 грудня 2007 року, яке набрало законної сили з 15 грудня 2007 року, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права на частку у спадковому майні та стягнення грошової компенсації її вартості, позовні вимоги [PERSON]Л, задоволені. Визнано за [PERSON], право на спадкове майно у вигляді ? частки у житловому приміщенні, розташованому за адресою [ADDRESS], що залишилося як спадок після смерті її батька [PERSON], який помер 13 лютого 2007 року. Вирішено стягнути на користь [PERSON], з [PERSON], грошову компенсацію вартістю ? частки у вищезазначеному житловому приміщенні в сумі 26 447 гривень 75 копійок. З матеріалів вищезазначеної цивільної справи № 2-564/07 вбачається, що позивач по справі [PERSON], отримала виконавчий лист 26.12.2007 року /а.с.75/. Згідно копії постанови про відкриття провадження за даним виконавчим листом відкрите провадження 01.02.2008 року /а.с.107/. [PERSON], 12.05.2008 року звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання заочного рішення /а.с.80/. Ухвалою Славутицького міського суду від 05.06.2008 року вирішено відстрочити виконання рішення суду по виконавчому листу №2-564 від 26.12.2007 року по стягненню з [PERSON]І,. грошової компенсації вартості ? частини квартири в розмірі 26477 гривень 75 копійок на користь [PERSON], до 31.07.2008 року /.а.с.111/. 31.07.2008 року до Славутицького міського суду звернулася [PERSON], із заявою про розстрочку виконання вищезазначеного рішення, надала медичні документи на обґрунтування даної заяви. У дане судове засідання 15.08.2008 року з,явилася [PERSON], заяву підтримала. [PERSON], не з,явилася надала заяву про розгляд даного питання без її присутності, при цьому до заяви додала копію заяви до Державної Виконавчої Служби про повернення без виконання виконавчого листа № 2-564 від 26.12.2007 року, а також долучила до заяви копію Постанови Відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції від 23.07.2008 року про повернення виконавчого документа стягувачеві /а.с.130, 131, 132,133,134/. Ухвалою Славутицького міського суду від 15.08.2008 року [PERSON]І, в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення було відмовлено, оскільки виконавчий лист повернуто без подальшого виконання/а.с.137/. Згідно довідки з філії Броварського відділення номер 5400 від 01.04.2011 року на особистий рахунок номер 7942 на ім,я [PERSON], 08.04.2010 року були внесені [PERSON], грошові кошти в сумі 26096,75 гривень. При цьому з наданих копій квитанцій про внесення коштів на рахунок відкритий на ім,я [PERSON], вбачається, що [PERSON], внесла 110,00 гривень - 17.09.2008 року, 297,78 гривень - 20.09.2008 року, 100,00 гривень 27.11.2008 року, 218,00 гривень - 20.08.2008 року, 150,00гривень -28.01.2009 року, 250,00 гривень - 25.03.2009 року, 100,00 гривень 17.12.2008 року, 100,00 гривень 17.98.2009 року, 26096,75 - 08.04.2010 року. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи № 20564/07, суд прийшов до висновку, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 625 ЦК України дійсно передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте в даному випадку посилання позивача на вказану норму Цивільного Кодексу суд вважає безпідставними, так як обов'язковою підставою для застосування вищевказаної статті ЦК України, є те що боржник обов'язково зобов'язаний прострочити виконання грошового зобов'язання. Тобто, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання боржником, і боржник його не виконав у встановлений зобов'язанням строк, тоді застосуванню підлягає ст. 625 ЦК України. У заочному рішенні Славутицького міського суду Київської області по справі №2-564/2007 року строк в якій відповідачка зобов'язана була сплатити грошові кошти позивачу у розмірі 26 477 гривень 75 копійок не вказаний. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу. Ст. 25 даного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна. Як вбачається з вищенаведеного Постановою ВДВС 01.02.2008 року було відкрито виконавче провадження по вказаному виконавчому листу, проте постановою ВДВС 23.07.2008 року було повернуто даний виконавчий лист за заявою позивача. ч. 1 ст. 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З аналізу вищенаведеного суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог і тому вони не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed