overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що вона є донькою [PERSON], яка померла 16.10.2000 року та рідною племінницею [PERSON], яка померла 27.02.1998 року. Після смерті тітки відкрилася спадщина у вигляді 1\\2 частини будинку № 28 по вул..Комсомольській у с.Ольгінка Волноваського району Донецької області. У реєстраційному свідоцтві, виданому Волноваським БТІ 02.04.1979 року зазначено, що зазначене майно належить [PERSON]. Через відсутність доказів наявності родинного зв*язку між заявницею та померлою тіткою, вона не може отримати спадщину, тому просить встановити в судовому порядку, що [PERSON] є її рідною тіткою та, що реєстраційне свідоцтво, видане на ім.*я [PERSON], належить [PERSON]. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтвердив. Вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її матір*ю є [PERSON]. На підставі копії свідоцтва про шлюб, виданого Ольгінським рай бюро ЗАГС Сталінської області, 04.03.1959 року зареєстрований шлюб між [PERSON] и [PERSON], [INFO], після укладення шлюбу прізвище дружині присвоєне- Скрыпник. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07.03.1979 року, згідно якого спадкоємцями майна, яке належало [PERSON], є її доньки [PERSON] та [PERSON], які мешкають за адресою: с.Ольгінка, вул..Комсомольська, 28, Волноваського району, підтверджується родинний зв*язок між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, у відділі державної реєстрації атів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькі області відсутній актовий запис про народження [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, оформленого російською мовою, [PERSON] родилась 13.02.1957 годата її матір*ю записано Скрипник Надежду Васильевну. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] свідчила, що заявниця є донькою померлої [PERSON], яка мешкала в будинку № 28 по вул..Комсомольській у с.Ольгінка та підтвердила, що [PERSON] є рідною сестрою матері заявниці. Мешкали сестри в одному будинку. Тітку заявниці всі називали [PERSON], чому в документах її ім.*я зазначено [PERSON], не може пояснити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав аналогічні свідчення. Суд вважає, що на підставі ст.256 ч.1 ЦПК України заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, бо надає право на здійснення його спадкового права. На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дитини між подружжям відсутній. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають на протязі тривалого часу. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судове засідання не зявилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, в своїй письмовій заяві просив справу розглядати у свою відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 14.07.2006 року відділом РАЦС Ново каховського міського управління юстиції в Херсонській області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.07.2006 року, актовий запис № 173. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Позивач ВАТ Миколаївгаззвернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природній газ, в якій посилаючись на порушення відповідачем умов договору укладеного з ним 23.11.2006 року про надання послуг з газопостачання в частині щомісячної оплати коштів за фактично спожитий природній газ, чим створив заборгованість у розмірі 943 грн. 04 коп., яку добровільно погасити відмовляється, просило суд ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованості на вищевказану суму та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася та не повідомила суд про причину своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку Як встановлено матеріалами справи, 23.11.2006 року між ВАТ Миколаївгаз в особі Казанківського УЕГГ та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з постачання природного газу, споживачем якого він являється. На підставі п. 1.1. укладеного договору, відповідач повинен щомісячно, до 25 числа поточного місяця, здійснювати оплату за спожитий природній газ. Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбаченого надання послуг за плату, змовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Втім, в порушенні вимог зазначеного Закону та договору, згідно наданого розрахунку, станом на 29.04.2011 року відповідач утворив заборгованість за спожитий газ в розмірі 943 грн. 04 коп., яку добровільно погасити відмовляється, а тому суд вважає що позов позивача обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявлені позову 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Позивач ВАТ Миколаївгаззвернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природній газ, в якій посилаючись на порушення відповідачем умов договору укладеного з ним 24.11.2006 року про надання послуг з газопостачання в частині щомісячної оплати коштів за фактично спожитий природній газ, чим створив заборгованість у розмірі 458 грн. 44 коп., яку добровільно погасити відмовляється, просило суд ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованості на вищевказану суму та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку Як встановлено матеріалами справи, 24.11.2006 року між ВАТ Миколаївгаз в особі Казанківського УЕГГ та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з постачання природного газу, споживачем якого він являється. На підставі п. 1.1. укладеного договору, відповідач повинен щомісячно, до 25 числа поточного місяця, здійснювати оплату за спожитий природній газ. Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбаченого надання послуг за плату, змовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Втім, в порушенні вимог зазначеного Закону та договору, згідно наданого розрахунку, станом на 29.04.2011 року відповідач утворив заборгованість за спожитий газ в розмірі 458 грн. 44 коп., яку добровільно погасити відмовляється, а тому суд вважає що позов позивача обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявлені позову 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду,пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Сторони можуть ознайомитися з повним текстом рішення після 12 липня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 12 липня 2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Позивач ВАТ «Миколаївгаз»звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природній газ, в якій посилаючись на порушення відповідачем умов договору укладеного з ним 18.10.2006 року про надання послуг з газопостачання в частині щомісячної оплати коштів за фактично спожитий природній газ, чим створив заборгованість у розмірі 1038 грн. 94 коп., яку добровільно погасити відмовляється, просило суд ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованості на вищевказану суму та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку Як встановлено матеріалами справи, 18.10.2006 року між ВАТ Миколаївгаз в особі Казанківського УЕГГ та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з постачання природного газу, споживачем якого він являється. На підставі п. 1.1. укладеного договору, відповідач повинен щомісячно, до 25 числа поточного місяця, здійснювати оплату за спожитий природній газ. Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбаченого надання послуг за плату, змовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Втім, в порушенні вимог зазначеного Закону та договору, згідно наданого розрахунку, станом на 29.04.2011 року відповідач утворив заборгованість за спожитий газ в розмірі 1038 грн. 94 коп., яку добровільно погасити відмовляється, а тому суд вважає що позов позивача обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявлені позову 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~22 червня 2011 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувають у шлюбі який зареєстровано 28 лютого 2009 року, актовий запис за № 10 у Нововоронцовському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, Херсонської області. В сімї народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Подружжя спільно не проживає. Добровільно батько коштів на утримання дітей не надає. Позивач просить стягнути на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до повноліття дітей, але не менше 30% на кожну дитину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач від позову не відмовляється, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який зареєстровано 28 лютого 2009 року, актовий запис за №10 у Нововоронцовському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, Херсонської області. Під час шлюбу в сімї народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 082942 виданого 11.06.2009 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 114807 виданого 18.01.2011 року, які проживають з матірю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. (пятдесят одна) та відповідно до п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України стягує з відповідача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (сто двадцять). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

21 червня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 28.11.2008 року у відділі Нововоронцовського відділу РАЦС, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Позивач уточнила позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач від позову не відмовляється. Відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 28.11.2008 року у відділі Нововоронцовського відділу РАЦС, під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КГ №137354 виданого 02.11.2004 року, яка проживає з матірю. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. (пятдесят одна) та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (сто двадцять грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду 15 червня 2011 р. з даним позовом, мотивуючи тим, що 02 березня 2010 року розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Допомоги відповідач їй з дитиною не надає, відмовляється належно утримувати дочку, хоча здоровий та працездатний і може допомагати в її утриманні, а тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, а - саме: копію свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 42 від 02 березня 2010 року (а.с.3), копію свідоцтва про народження: [PERSON], актовий запис № 305 від 13 червня 2008 р. (а.с.4), суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст., ст. 180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 08.07.2004 р. перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей: - [PERSON], 23.11.2004р.н. та [PERSON], 01.01.2006р.н. З 19.08.2009р. подружнє життя припинено. Відповідач в добровільному поряду не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших утриманців не має. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що сторони разом не проживають близько 2 років. Відповідач платить за дитячий садок 200 грн. за двох дітей. Грошове забезпечення не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви та до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що він платить за дитячий садок, дітям купував речі. Два місяці він не працює і тому не надає допомогу на утримання дітей. Він являється працездатним, не є інвалідом та на утриманні інших утриманців не має. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав: згідно свідоцтва про народження 1-СР № 015168 сторони мають сина [PERSON], [INFO] та згідно свідоцтва про народження 1-СР №002315 - сина [PERSON], [INFO], батьком дітей записаний відповідач. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення слід звернути до негайного виконання. Крім того, з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі ст.ст. 8, 10, 11, 27, 30, 31, 60, 88, 212, 213-215, 223, 367 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 15 вересня 2010 року помер її дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з ј частини будинку 25 по вул.. Українська в м. Токмак. Після смерті дядьки позивач перебував за кордоном тому пропустив строк звернення до нотаріальної контори, у звязку з чим змушений звернутися до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила визначити додатковий строк 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у звязка з наступним. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 15 вересня 2010 року помер [PERSON], [INFO], що підтверджується відповіддю Токмацького міського відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області № 06/04-03 від 06.04.2011 р. На момент смерті позивач з дядьком не проживала. Померлий є дядьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖС № 164796 від 29.03.2011 р., відповіддю Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області № 06/04-03 від 06.04.2011 р. щодо реєстраційних даних про народження [PERSON] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] від 30.03.2011 р. Позивач не подав у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, оскільки перебувала за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорту та не мала можливості приїхати в Україну. . Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем є поважними, оскільки вона перебувала за межами країни та вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, згідно ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008року Про практику у справах про спадкування, та

Outcome: approved