Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватне підприємство «САВ і КАР»про визнання договору купівлі продажу в частині покупця недійсним та визнання права власності на автомобіль. В судовому засіданні позивач позов підтримала та в обґрунтування своїх вимог пояснила, що в період з 01.04.2004 року по 06.12.2010 року вона перебувала за кордоном та 12 березня 2005 року перерахувала гроші в сумі 7690 доларів США [PERSON] на купівлю для неї автомобіля ВАЗ 21099. 14.03.2005 року відповідач уклав з ПП «САВ і КАР»договір купівлі-продажу ВАЗ 21099, 2005 року випуску, шасі № Y6021099050012087, сірого кольору, типу седан, обємом двигуна 01499 куб. см і зареєстрував 18.03.2005 року вказаний автомобіль на своє імя. Переоформити автомобіль на її, [PERSON] імя відповідач [PERSON] відмовляється. На підставі вищевикладеного просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобілю в частині покупця недійсним, визнати її, [PERSON] дійсним покупцем та визнати за нею право власності на зазначений автомобіль. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, про день час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07 січня 2005 року [PERSON] оформила на [PERSON] довіреність з правом укладати від її імені угоди з питань придбання рухомого та нерухомого майна, яка була зареєстрована в реєстрі за № 572/2-119/05. Згідно розписки від 14.03.2005 року [PERSON] отримав від [PERSON] банківським переказом 7690 доларів США, для придбання на імя [PERSON] автомобілю ВАЗ 21099 за допомогою довіреності. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.03.2005 року власником автомобілю ВАЗ 210990 є [PERSON]. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з ст. 203 ч. 2 ЦК України особа, яка вчиняє право чин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. За ст.ст. 215 ч. 1, 217 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсність правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачем виконані вимоги договору купівлі-продажу, а саме сплачена вартість майна, а відповідач передав довіреній особі позивача спірне майно, суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу від 14.03.2005 року, укладений між [PERSON] та ПП «САВ і КАР»м. Херсон недійсним в частині, що стосується покупця [PERSON], визнати [PERSON] дійсним покупцем автомобіля марки ВАЗ 21099 та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ВАЗ 21099, 2005 року випуску, шасі № Y6021099050012087, сірого кольору, типу седан, обємом двигуна 01499 куб. см.

Outcome: approved