Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь 940 грн. суми боргу, 56,40 грн. неустойки за прострочення повернення боргу, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 51 грн. сплаченого судового збору, 120 грн. сплачених на інформаційно-технічне забезпечення та 450 грн. сплачених за надання правової допомоги адвокатом. В обґрунтування позову зазначив, що 03.09.2009 року між нам та відповідачем було укладено договір позики на суму 940 грн. строком до 03.11.2009 року. Згідно цього договору він передав відповідачу 940,00 грн., а той передав йому розписку про отримання грошей. По спливу встановленого строку він звернувся до відповідача повернути гроші, але той до цього часу їх не повернув. Відповідач який прострочив зобов'язання повинен також сплатити відсотки від простроченої суми. 29.03.2011 року позивач надав суду письмову заяву про відмову від позову в частині стягнення моральної шкоди та про зменшення суми відсотків річних від простроченої суми боргу з 56,48 грн. до 39,48 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його присутності. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.і ст. 169, ст. 224 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд встановив, що 03.09.2009 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу в борг 940 грн. строком до 03.11.2009 року, що підтверджується розпискою відповідача [PERSON] (а.с.З). Як заявлено в позові і це також підтверджується оригіналом зазначеної вище розписки, відповідач до цього часу не повернув суму боргу. Частиною 1 ст. 1046 ЦУ України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно ч.і ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У урахуванням викладеного суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму боргу - 940 грн. та три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 03.11.2009 року по день постановлення рішення, тобто за 511 днів, що становить 39,48 грн. (940 х 0,03 : 365 х 511 = 39,48), а всього 979,48 грн. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми з урахуванням індексу інфляції, оскільки в позові про це не заявлено. Відповідно ст. 88 ЦПК України на відповідача також мають бути покладені судові витрати у справі, в тім числі 120 грн. сплачених позивачем на інформаційно-технічне забезпечення та 51,00 грн сплаченого судового збору. Позивачем не підтверджено документально понесені ним витрати на правову допомогу у цивільній справі, тому вони не можуть бути покладені на відповідача.

Outcome: approved