overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 14 лютого 2004 року Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння, конфлікти, сварки; з часом їхні почуття один до одного згасли, вони перестали розуміти один одного та стали зовсім чужими людьми; від шлюбу народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]; фактичні шлюбні відносини не підтримуються протягом трьох років. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що примирення неможливе, з відповідачем не підтримують жодних подружніх відносин тривалий час; в нього є інша жінка, з якою він має намір одружитися; наполягав на розірванні шлюбу. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] позов по суті визнала та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу; разом не проживають та не підтримують подружніх відносин протягом трьох років. Перебування у шлюбі з позивачем суперечить також її інтересам. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2004 року у Рудківській міській раді Самбірського району Львівської області, від якого в подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб їх існує формально, збереження сімї неможливе. Позивач наполягав на позитивному вирішенні позову, відповідач позов визнала, відтак, збереження шлюбу суперечить їх інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом трьох років; дочка залишається проживати із матір'ю [PERSON] Виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення позивача [PERSON] і відповідача [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов про розірвання шлюбу підставний і такий, що підлягає задоволенню. Під час судового розгляду сторонами не подано суду клопотань про доказування, чи про звільнення від доказування протилежного; суд надає віри поясненню сторін в судовому засіданні про те, що шлюб носить формальний характер; що наявні обставини, які є підставами для розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] довів суду, що заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, що примирення між сторонами неможливе; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дочки, яка залишається проживати з матірю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2009 року в м. Білгород-Дністровському між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №85 по вул. Чапаєва, с. Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеська область, який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 106,3 кв.м., житловою площею 56, 1 кв.м.; літ. «Б» літня кухня; літ. «б» - підвал; літ. «В» - сарай; літ. «Г» - сарай; літ. «Д» - гараж; літ. «Є» - вбиральня; №1 огорожа; №2-ворота; №3 хвіртка; №4 цистерна. Вказаний житловий будинок належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності №8 від 23 листопада 1992 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Старокозацької сільської ради від 01 жовтня 1992 року. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачкою передано у власність позивачу майно, а саме: житловий будинок №85 по вул. Чапаєва, с. Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеська область, який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 106,3 кв.м., житловою площею 56, 1 кв.м.; літ. «Б» літня кухня; літ. «б» - підвал; літ. «В» - сарай; літ. «Г» - сарай; літ. «Д» - гараж; літ. «Є» - вбиральня; №1 огорожа; №2-ворота; №3 хвіртка; №4 цистерна та позивачем сплачена відповідачці певна домовлена сума грошей. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбувалося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Після укладення договору позивач повністю прийняв у своє володіння та користування вказане нерухоме майно. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2010 року в м. Білгород-Дністровському між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №48 по вул. Чкалова, с. Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеської області, який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., літ. «б» - веранда; літ. «В» - сарай; №2 хвіртка; №3 сарай, вказаний житловий будинок належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 2005 року. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачкою передано у власність позивачу майно, а саме: житловий будинок №48 по вул. Чкалова, с. Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеської області, який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., літ. «б» - веранда; літ. «В» - сарай; №2 хвіртка; №3 сарай та позивачкою сплачена відповідачці певна домовлена сума грошей. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбувалося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Після укладення договору позивачка повністю прийняла у своє володіння та користування вказане нерухоме майно. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 550.00 грн. щомісячно, на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач є її батьком та зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, однак він ніде не працює та не виконує свого обов'язку щодо утримання своєї дочки. Під час судового розгляду справи позивач змінила позовні вимоги, просила ухвалити рішення по стягнення з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 300.00 грн. щомісячно, посилаючись на підстави викладені нею в позовній заяві. Відповідач під час судового розгляду справи визнав позов, не заперечував проти ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 300.00 грн. щомісячно, на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] та зобов'язаний утримувати и до досягнення повноліття, однак він ніде не працює та не виконує свого обов'язку щодо утримання своєї дочки до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, що у свою чергу є підставою для його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, відповідач по справі являється чоловіком її сестри. У 2008 році відповідач приїхав на роботу в Італію, де на той час працювала позивачка. Роботу в Італії відповідач знайти не зміг і йому потрібні були гроші на проживання і в подальшому на повернення на Україну. У позивачки він позичив 2500 євро, про що написав відповідну розписку, в якій зобовязався повернути кошти на протязі року з дати вказаної в розписці, тобто до 22.06.2009 року. Однак приїхавши на Україну гроші не повернув, хоча з цього часу вже пройшло вже більше півтора року. На неодноразові нагадування про повернення коштів відповідач не реагує і на даний час кошти не повернув. Курс євро станом на 22.10.2010 року становить 1108 грн. за 100 євро, отже сума боргу у гривнях становить 27700 (двадцять сім тисяч сімсот) грн. та 11080 (одинадцять тисяч вісімдесят) грн. відсотків за прострочення сплати боргу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів. Судом встановлено, що відповідач по справі являється чоловіком сестри позивачки. У 2008 році відповідач приїхав на роботу в Італію, де на той час працювала позивачка. 22.06.2008 року відповідач, перебуваючи в Італії позичив у позивачки 2500 (дві тисячі пятсот) євро, про що написав розписку, в якій зобовязався повернути вказану суму на протязі року з часу вказаному у розписці. На даний час відповідачем сума боргу позивачці не повернута. Курс євро станом на 22.10.2010 року становить 1108 грн. за 100 євро, отже сума боргу у гривнях становить 27700 (двадцять сім тисяч сімсот) грн. та 11080 (одинадцять тисяч вісімдесят) грн. відсотків за прострочення сплати боргу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір проіентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження умов договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором За таких обставин суд вважає, що позов слід задоволити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

Комунальне підприємство «Житлосервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надані комунальні послуги. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідачка є наймачем квартири [ADDRESS], зобов'язана сплачувати позивачу кошти за надані комунальні послуги, однак з 02.08.2008 року не виконує своїх зобов'язань. На день подання позову заборгованість з оплати комунальних послуг становить 1358 грн. 80 коп., яку позивач просить стягнути із відповідачки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи сімейний стан від сплати держмита слід звільнити. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно поданої позивачем довідки заборгованість станом на 01.06.2010 року становить 1358 грн. 80 коп. На підставі ст. 68 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 14 лютого 2003 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Від спільного життя у подружжя народилось двоє дітей. Відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги не надає. Діти знаходяться на утриманні позивачки. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що відповідач працює на тимчасових роботах і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав: Судом встановлено, що 14 лютого 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Воле-Баранецькій сільській раді Самбірського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачка працює і отримує дохід у розмірі 900 грн. на місяць. [PERSON] матеріальної допомоги не надає. Діти знаходиться на утриманні позивачки. Беручи до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що із [PERSON] слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 04 серпня 2005 року районним відділом РАЦСу Бердичівського МРУЮ Житомирської області посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося: з відповідачем вони різні люди і в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння і сварки. Від шлюбу дітей у них немає. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин через втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони не зявилися: позивач [PERSON] відбуває покарання у Машівській виправній колонії №9 УДД УПВП у Полтавській області, телефонограмою просив позов задовольнити та наполягав на розірванні шлюбу; відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомленою про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання повідомлення; із заявою про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення до суду не зверталася. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2005 року у відділі РАЦСу Бердичівського МРУЮ Житомирської області. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб їх існує формально, збереження сімї неможливе; дітей від шлюбу немає. Сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов є підставний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підстава. У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2009 року в м. Білгород-Дністровському між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №11 по вул. Виноградній, с. Біленьке, Білгород-Дністровський район, Одеська область, який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею - 39,2 кв.м., -житловою площею - 32,5 кв.м.; літ.«Б» - сарай; літ.«В» - підвал; літ.«Г» - сарай; літ. «Д» - сарай; літ.«Е» - літня кухня; літ.«Ж» - баня; №1-5 - споруди. Вказане нерухоме майно належить відповідачу на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 04 лютого 2009 року по справі №2-1768. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець - передає майно (товар) у власність іншій, стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачами передано у власність позивачу майно, а саме:, житловий будинок №11 по вул. Виноградній, с. Біленьке, Білгород - Дністровський район, Одеська область, який в цілому складається з: літ.«А» житловий будинок, загальною площею - 39,2 кв.м., житловою площею-32,5 кв.м.;.; літ.«Б»; - сарай; літ. «В»- підвал; літ. «Г» - сарай; літ .«Д» -сарай; літ.«Е» літня кухня; літ. «Ж» - баня; №1-5 - .споруди та позивачем сплачена відповідачам певна домовлена сума грошей. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Після укладення договору позивач повністю прийняв у своє володіння та користування вказане нерухоме майно. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого - посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

В березні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Куницької сільської ради про визначення йому додаткового строку для подачі заяви в Тульчинську державну нотконтору про прийняття спадщини на житловий будинок з присадибною ділянкою в с. Куниче Крижопільського району по вул. Леніна, 62, після смерті [PERSON] Іллічни, яка померла 12 лютого 2004 року. Вказав, що 12.02.2004 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку з присадибною ділянкою в с. Куниче Крижопільського району по вул. Леніна, 62. Він являється єдиним спадкоємцем померлої, так всі його родичі від своїх часток спадщини відмовились на його користь. В звязку з тим, що тривалий час [PERSON] не міг знайти правовстановлюючих документів на вказане майно тому й пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини, тому був вимушений звернутись до суду із даною заявою. Також в березні 2009 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Куницької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в с. Куниче Крижопільського району по вул. Леніна, 62. Ухвалою суду від 16 червня 2010 року вказані позови були обєднанні в одне провадження. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову [PERSON] про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] в даний час звернулася до суду із заявою, в якій жодних претензій до позову [PERSON] не має. Представник третьої особи: Тульчинське МБТІ до суду також надіслав заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, оскільки не заперечує проти позову [PERSON] У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд вправі визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини. За таких обставин в задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до Куницької сільської ради, третя особа: Тульчинське МБТІ про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю слід відмовити. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] підлягаючим задоволенню як такий, що доведений копією свідоцтва про смерть, копією технічного паспорта на житловий будинок, інвентарною справою на житловий будинок, заявою сільської ради та заявою [PERSON], обґрунтований ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved