Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-06 00:00:00

В березні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON], який помер 24 червня 2007 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, правовстановлюючих документів - Договору купівлі - продажу, посвідченого 16 квітня 1991 р. [PERSON] державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за №873 та Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 р. виконавчим комітетом Вознесенської міської Ради Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3466. В обґрунтування вимог, в даній заяві зазначено, що 24 червня 2007 р. помер чоловік заявниці [PERSON] -[PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №139 (сто тридцять девять), розташованого по вулиці Матросова в місті Вознесенськ Миколаївської області, що належав спадкодавцю за життя на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого 16 квітня 1991 р. [PERSON] державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №873, та земельної ділянки, площею 0.1000 га, наданої для обслуговування вищевказаного будинку і яка належала останньому на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 р, виконавчим комітетом Вознесенської міської Ради Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3466. Заявниця [PERSON] є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], в установленому порядку, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, при зверненні заявниці до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 24 червня 2007 р. [PERSON], державним нотаріусом останній було відмовлено у оформлені спадкових прав, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище її чоловіка записано як [PERSON], тоді як в правовстановлюючих документах власником земельної ділянки та вищевказаного житлового будинку вказаний [PERSON]. Посилаючись на те, що на теперішній час вирішити питання адміністративним шляхом неможливо, а встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення, оскільки потрібно для оформлення спадкових прав, заявниця [PERSON] просила заяву задовольнити. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 травня 2011 р. до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON]М, та її представник [PERSON] підтримали вимоги, викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, проти її задоволення не заперечувала. При цьому зазначала, що у правовстановлюючих документах на земельну ділянку та житловий будинок, при їх складанні та видачі, була допущена помилка в написанні прізвища її батька в звязку з помилковим перекладом по батькові спадкодавця з російської мови. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні заяви. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність заінтересованої особи [PERSON] та представника заінтересованої особи - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 24 червня 2007 р. помер [PERSON], що підтверджується виданим 03 липня 2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області свідоцтвом про смерть, серія І - ФП № 053556. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок №139 (сто тридцять девять), що розташований по вулиці Матросова в місті Вознесенськ Миколаївської області та належав останньому на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 16 квітня 1991 р. [PERSON], державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №873 (довідка Комунального підприємства „Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації" за №117 від 14 квітня 2011 р.), та земельна ділянка, площею 0,1000 га, закріплена для обслуговування обумовленого будинку та належала на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 р. на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області за №301 від 28 грудня 1993 р. і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3466 ( довідка Відділу Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області №0466 від 13 квітня 2011 р.). З будинкової книги вбачається, що заявниця [PERSON] є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до вимог ч.З ст.1268 ЦК України. Окрім того, заінтересована особа [PERSON], як спадкоємець за законом, звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа за №313/2007 (довідка Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №292/02-14 від 11 квітня 2011 р.). Проте, при зверненні заявниці [PERSON] до державної нотаріальної контори з приводу видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у правовстановлюючих документах на земельну ділянку та житловий будинок прізвище власника записано як „Титченко Олександр Іванович", тоді як у свідоцтві про смерть вказано „Тітченко Олександр Іванович та рекомендовано звернутися до суду з питанням встановлення факту належності правовстановлюючих документів (довідка Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №586/02-19 від 17 квітня 2008 р.). Відповідно до ст.З, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (з наступними змінами), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових*чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. При цьому, факт належності померлому 24 червня 2007 р. [PERSON] правовстановлюючих документів - Договору купівлі - продажу, посвідченого 16 квітня 1991 р. [PERSON] державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за №873 та Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 р. на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області за №301 від 28 грудня 1993 р. і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3466, підтвердився в судовому засіданні наступними письмовими доказами: - довідкою СГІРФО Вознесенського MB УМВС України в Миколаївській області (Форми -1), відповідно до якої [PERSON] 14 січня 1998 р. був виданий паспорт, серія ЕО №479107, з якої вбачається, що останній народився 27 листопада 1962 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, та з 06 серпня 1991 р, був зареєстрований за адресою: [INFO] (сто тридцять девять); - копією свідоцтва про шлюб (повторне) між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу - Шалигіна) [PERSON], [INFO], серія І-ФП №061533, виданого 15 травня 2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області; - копіями документів, які зберігаються у Державному нотаріальному архіві Миколаївської області по справі, яка була сформована при посвідченні письмового договору купівлі - продажу від 16 квітня 1991 p., [PERSON], державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №873, а також витягом з реєстру для реєстрації нотаріальних дій щодо посвідчення вищевказаного договору; - витягом з рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області №301 від 28 грудня 1993 р. „Про розгляд заяв громадян на будівництво, оформлення правовстановлюючих документів та упорядкування землекористувань в індивідуальному секторі", відповідно до якого громадянину [PERSON] (прізвище вказано на російські мові як [PERSON]) О.І. було передано в приватну власність земельну ділянку площею 1 000 кв.м., для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вулиця Матросова, №139 (сто тридцять девять) в місті Вознесенськ Миколаївської області; - копією будинкової книги, згідно якої заявниця [PERSON] та [PERSON] були зареєстрованими проживаючими за адресою: [INFO] (сто тридцять девять). З врахуванням положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03 березня 2004 р, за N283/8882 (із змінами та доповненнями), якими передбачено, що дописки і виправлення можуть бути зроблені тільки під час вчинення нотаріальної дії (Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністерства юстиції України УРСР за № 45/5 від 31 жовтня 1975 p., що діяла на час посвідчення договору купівлі - продажу (з наступними змінами та доповненнями), та враховуючи, що внесення виправлень в Державний акт на право приватної власності на землю не допускається, що передбачено п. 2.9 Інструкції „Про порядок затвердження, складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 р. №43 (п.2.4. Інструкції „Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15 квітня 1993 p., що діяла на час видачі правовстановлюючого документу на земельну ділянку), а іншим шляхом не можливо встановити факт належності померлому [PERSON] вищевказаних правовстановлюючих документів, суд вважає, що встановлення такого факту не суперечить п.6 ч,1 ст.256 ЦПК України, а також п,12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 р. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для вирішення питання оформлення спадкових прав. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт належності померлому 24 червня 2007 р. [PERSON] 0.1. правовстановлюючого документу - Договору купівлі - продажу, посвідченого 16 квітня 1991 р. [PERSON], державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №873, а також правовстановлюючого документу - Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 р. на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області за №301 від 28 грудня 1993 р. і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3466, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved