Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду в інтересах свого неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], про визнання недійсною приватизації житла, визнання частково недійсним розпорядження про передачу у власність житла та визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Посилалась на те, що вона з 24.06.1994 року перебувала у шлюбі з [PERSON] 17.03.1995 року у них народився син, [PERSON]. Після народження сина вона проживала разом з чоловіком у своєї матері [ADDRESS], а потім, коли матір продала житло, в листопаді 1996 року, вони усією сімєю переїхали на проживання в квартиру № 38 по в будинку № 32 по вулиці Сінна в м. Полтава, де проживають до цього часу. З листопада 1996 року по теперішній час її син , разом з нею, проживає у спірній квартирі, вони поселились в квартиру як члени сімї наймача, але відповідачі 01.01.1999 року приватизували квартиру на своє імя, не врахувавши того, що в квартирі проживав їхній син та онук. 16 травня 2011 року позивач збільшила позовні вимоги, просила з підстав, що викладені в позовній заяві, визнати неповнолітнього [PERSON], [INFO] членом сімї наймача квартири [ADDRESS], визнати частково недійсним розпорядження органу приватизації від 10.01.1999 року № 5570 та свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], в частині не зазначення в якості співвласника [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] спочатку позовні вимоги визнав, а потім', після заміни свого представника, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що він дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та вони мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] не заперечував того, що в листопаді 2006 року він разом з дружиною та сином переїхав на постійне проживання до своєї квартири [ADDRESS], квартиронаймачем якої була його матір, [PERSON] С, а він був зареєстрований в квартирі як член сімї наймача. Його матір не заперечувала проти проживання його жінки та сина у квартирі, як членів його сімї, але заперечувала проти реєстрації їх за вказаною адресою. З листопада 2006 року його син проживає у спірній квартирі як член його сімї, з часу свого народження він не був зареєстрований за жодною адресою, а в 2000 році син був зареєстрований в спірній квартирі як квартирант, бо так розпорядилась його матір [PERSON] В 1999 році вони з матірю приватизували квартиру та отримали свідоцтво про право власності на квартиру також на двох, він не повідомляв орган приватизації, що в квартирі проживає його син. Зазначає, що його колишня дружина, предявляючи позов в інтересах їхнього сина пропустила строки позовної давності. Вважає, що право його сина не порушені, бо він є спадкоємцем на отримання спадщини, у разі його смерті, і може у майбутньому отримати спірну квартиру у власність. Відповідач [PERSON] спочатку визнавала позовні вимоги, а після заміни свого представника, позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що дійсно в листопаді 2006 року позивач разом з сином, [PERSON], [INFO] переїхала разом з її сином, [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та вони стали проживати в квартирі однією сімєю. Проти їхнього проживання в квартирі вона не заперечувала, але категорично заперечувала проти їхньої реєстрації в квартирі, і тільки після отримання спірної квартири у власність 01.01. 1999 року вона погодилась на реєстрацію невістки та онука , і при умові реєстрації їх в якості квартирантів. Зазначала, що позивач пропустила строки позовної давності та просила відмовити в задоволенні позовних вимог і з цих підстав. Представник відповідача, Полтавської міської ради у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У попередніх судових засіданнях просив відмовити в задоволенні позову, пояснив що приватизація квартири здійснювалась на підстав ЗУ Про приватизацію державного житлового фондуі відділ приватизації житла не порушив вимоги цього Закону при передачі спірної квартири у власність . Представник відповідача УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, просив при розгляді справи врахувати інтереси малолітнього [PERSON], [INFO] та ухвалити рішення по справі на користь неповнолітнього. Представник ПП Полтавське БТІ Інвентаризатору судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.06.1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірваний в 2011 році. 17 березня 1995 року у них народився син, [PERSON]. Та обставина, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає в спірній квартирі разом з батьком, з листопада 1996 року , не заперечувалась у судовому засіданні відповідачами по справі. Суд не приймає заперечення відповідача [PERSON] в тій частині, що неповнолітній [PERSON] хоч і проживав в квартирі, але не був її членом сімї. Як вбачається із довідки про склад сімї, що видавалась для приватизації квартири, членом сімї [PERSON] є її син, [PERSON], а неповнолітній [PERSON] поселився в квартиру на проживання до свого батька, як син, як член його сімї, що відповідає вимогам ст. 64 ЖК України. [PERSON]С не заперечувала того, щоб її неповнолітній онук проживав в спірній квартирі разом з своїм батьком, а її сином, а отже неповнолітній [PERSON] з 2006 року став проживати в спірній квартирі як член сімї наймача в розумінні ст. 64 ЖК України, що дає підстави суду для задоволення позовних вимог про визнання його членом сімї наймача. Оформляючи документи на отримання спірної квартири у власність на підставі ЗУ Про приватизацію державного житлового фондунаймач квартири [PERSON] не повідомила орган приватизації, що в квартирі в якості члена сімї проживає неповнолітній [PERSON], [INFO] Так із заяви [PERSON] від 24.12.1998 року на оформлення приватизації спірної квартири не вбачається того, що вона та її син, [PERSON] повідомили орган приватизації про те, що в їхній квартирі, в якості члена сімї , проживає неповнолітній [PERSON], [INFO], а тому розпорядження № 5570 від 10.01.1999 року на приватизацію спірної квартири що знаходиться [ADDRESS] та свідоцтво про право власності на цю квартиру видане на двох осіб, відповідачів по справі. Більш того у судовому засіданні, після огляду заяви на приватизацію спірної квартири, відповідач [PERSON] не визнав що то, саме він, як повнолітній член сімї, підписував заяву про приватизацію квартири, що свідчить про те, що приватизацією квартири займалась [PERSON] та не надала органу приватизації відомості про склад її сімї, який фактично проживає в квартирі. Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ Про приватизацію державного житлового фондупередача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно проживають у цій квартирі ( будинку, кімнаті у гуртожитку) в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири. ' Відповідно до Положення про порядок передачі квартир ( будинків) у власність громадян, яке затверджене Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від15.09.1992 року № 56, пункт 5 До членів сімї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають у квартирі ( будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право власності на житло. Відповідно до ст. 11 ЗУ Про охорону дитинствасімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання у сімї разом з батьками. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязків батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як встановлено у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] не має і не мав власного житла, не приймав участі у приватизації житла державного житлового фонду, з дня свого народження і до 2000 року не був ніде зареєстрований, хоча проживав разом з батьком у спірній квартирі, в якості члена його сімї з 1996 року, а в 2000 році його зареєстрували у спірну квартиру в якості квартиранта, що суперечить вимогам ст. 64 ЖК України, яка передбачає, що членами сімї є діти власника чи квартиронаймача, що свідчить про те, що відповідач [PERSON], батько неповнолітнього [PERSON], діяв всупереч інтересів свого сина , що є недопустимим з огляду на діюче законодавство та норми моралі. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав неповнолітнього [PERSON], [INFO] . Способом захисту прав неповнолітнього є відновлення його права на житло та на участь у приватизації спірної квартири, в якій він проживав з листопада 1996 року, в якості члена сімї наймача квартири. Щодо вимог про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строків позовної давності на відновлення житлових прав неповнолітнього [PERSON], [INFO], то відповідно до вимог ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Неповнолітній [PERSON], [INFO], на час с предявлення позову до суду та на час розгляду справи у суді не досяг повноліття. Отже предявляючи позовні вимоги в його інтересах, його матір, [PERSON] не пропустила строк позовної давності.

Outcome: approved