overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що останній являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO], вул. Шевченка,33, Чернівецької області. Відповідач утриманням та вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 300 гривень щомісячно до її повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про підтримку позовних вимог, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]В є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 021079 від 15.02.2006 року. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. На даний час малолітній [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], а тому в силу зазначеної вище норми закону відповідач має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, офіційно не працює, \~хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дитині. \~ Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до \~ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті 08.08.2006 року його бабусі, [PERSON] Вказує, що до складу спадкового майна входить земельна частка (пай), розміром 0,84 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 996 гривень, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 941596 від 18.06.2003 року належала [PERSON], яка померла 08.08.2006 року. Зазначає, що після смерті бабусі, [PERSON], спадкоємицею за заповітом є дочка померлої, [PERSON], що підтверджується довідкою №1236 від 04.10.2010р. виданою виконкомом Верхньостанівецької сільської ради. Посилається на те, що його мати [PERSON] на спадщину не претендує. В управління та володіння спадковим майном він вступив своєчасно, похоронив бабусю, обробляв земельну ділянку та розпорядився її майном, зберігає всі документи, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку на прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, однак звернувся до суду з заявою про підтримання позову в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з відповідною заявою про визнання заявлених позивачкою вимог та просили справу розглянути за її відсутності. Так в судовому засіданні встановлено, 08.08.2006 року в с.Верхні Станівці Кіцманського району Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 022879 від 09.08.2006 року. Після смерті [PERSON], спадкоємицею за законом є донька померлої, [PERSON], що підтверджується довідкою №1236 від 04.10.2010 року, виданою виконкомом Верхньостанівецької сільської ради. Однак, остання на дане спадкове майно не притендує і відмовилась від нього на користь позивача, що підтверджується заявою за її підписом, посвідченою секретарем виконкому Верхньо-Станівецької сільської ради, що знаходиться в матеріалах справи. Також встановлено, що до спадкового майна входить: земельна частка (пай), розміром 0,84 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 996 гривень, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 941596 від 18.06.2003 року належала [PERSON], яка померла 08.08.2006 року Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 328, 392, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08.12.2001 року, який уклали в відділі реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис № 662. До реєстрації шлюбу у них 27.01.1997 року народилася донька Тетяна, оскільки донька народилася до реєстрації шлюбу їм було видане свідоцтво про встановлення батьківства. Позивач звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім, ї виникали часті сварки з вини відповідача, оскільки він зловживає спиртними напоями, не допомагає матеріально, не займається вихованням дитини. Шлюбні відносини між ними припинені. Подружжя втратило почуття любові та взаємної поваги. Примирення між ними неможливе. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд слухання справи був сповішен належним чином, у зв,язку з чим, суд розглядає справу в його відсутність у порядку ст. 169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Подружні відносини .між сторонами припинені. Спір по майну відсутній. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з тих обставин, що сім, я існує формально, шлюбні відносини припинені з і сторони т бажають їх відновити, в зв,язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали шлюб 27 листопада 1998 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, тому позивач звернувся з позовом в якому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що з відповідачкою одружені з 1998 року. Шлюб виявився невдалим, існує формально. Більше 10 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить позов задовольнити. Відповідачка в суд не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки конфлікт між сторонами набув затяжного характеру, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на свою користь 7000 грн. боргу, 70 грн. сплаченого державного мита, витрат ІТЗ в сумі 120 грн., витрат на юридичні послуги в сумі 50 грн., а всього- 7240 грн., посилаючись на те, що 05 серпня 2009 року та 07 липня 2009 року відповідач власноручно написав розписки відповідно до яких до 20.09.2009 року та до 09.07.2009 року зобовязувався повернути позивачу кошти в сумі 4500 грн. та 2500 грн. відповідно, однак, умов вказаного договору [PERSON] не виконав, кошти позивачу не повернув. В \~судовому \~засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав. Просив також стягнути з позивача кошти, які затратив на розміщення повідомлення в газеті про виклик відповідача в судове засідання в сумі 420 грн. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в суд не зявився. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу абз. 1 ч. 1, ч. 3 \~ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК України \~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, що 05 серпня 2009 року та 07 липня 2009 року [PERSON] власноручно написав розписки відповідно до яких до 20.09.2009 року та до 09.07.2009 року зобовязувався повернути [PERSON] кошти в сумі 4500 грн. та 2500 грн. відповідно, однак, умов вказаного договору [PERSON] не виконав, кошти позивачу не повернув. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 7000 грн. боргу,. Враховуючи, що позов судом задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача і понесені останнім судові витрати: 70 грн. сплаченого державного мита, витрат ІТЗ в сумі 120 грн., витрат на юридичні послуги в сумі 50 грн., та 420 грн. витрат на оголошення в газеті. \~ \~ На підставі ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем . У судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 4 червня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, міським відділом , актовий запис № 755. Від цього шлюбу не мають дітей. Відповідач розірвати шлюб в поза судовому порядку не бажає. На даний час сторони сумісне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують більше чим півроку. Сімя на даний час існує лише формально. Відповідач залишив сімю , живе окремо. Відповідач повторно в судове засідання не зявився. Причини неявки не повідомив , у звязку чим , виклик до суду був здійснений оголошення у пресі , в саме газеті «Слобідський край» за 14.10.2010 року . Сторони дійшли до спільної згоди , що неповнолітні діти після розірвання шлюбу батьків будуть жити з матірю. Суд вислухав пояснення , перевірив матеріали справи, надані докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки, позивач зберегти шлюб бажання не має. Суд за згоди позивач постановляє по справі заочне рішення. Суд вважає, що у відповідності до ч.2 ст.112 СК України подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення по справі. Прізвище позивача залиши після розірвання шлюбу без змін

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2005 року. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що подружнє життя не склалося через те, що у них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникають конфлікти, непорозуміння та скандали. Спільне життя стало неможливим, вони втратили почуття любові один до одного, сімя існує формально, оскільки вони вже більше чотирьох років не проживають однією сімєю, спільне господарство не ведуть. В судовому засіданні позивач позов підтримав, давши пояснення аналогічні наведеним, і доповнив, що сімя розпалася давно, поновити її неможливо, на даний час він підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою та має намір повторно зареєструвати шлюб та створити нову сімю. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, який був, також, допитаний судом як свідок, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сімєю. З 2006 року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сімї. Сторони стали чужими один одному. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Крім цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Любівської сільської ради про визнання права власності на будинок по вул. Кірова, 87 в с. Любівка Краснокутського району Харківської області в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 24.09.1980 року. В позовній заяві вказав, що після смерті батька відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Кірова, 87 в с. Любівка Краснокутського району Харківської області. Спадщину він фактично прийняв, став розпоряджатись спадковим майном, але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок не зміг оформити прийняття спадщини нотаріально. В даний час відповідач не визнає його право на вказаний житловий будинок. В звязку з цим він вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що батько позивача помер 24.09.1980 року, з того часу позивач став розпоряджатись спадковим майном, яке залишилось після смерті батька, але юридично не являється власником. В звязку з цим просить встановити факт прийняття спадщини позивачем після смерті батька [PERSON] з 24.09.1980 року по 24.02.1981 року і визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Кірова, 87 в с. Любівка Краснокутського району Харківської області. Представник відповідача в судове засідання надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав: відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Будинок з господарськими будівлями по вул. Кірова, 87 в с. Любівка Краснокутського району Харківської області відповідно до довідки виконавчого комітету Любівської сільської ради від 09.08.2010 року числиться за [PERSON], [INFO], який помер 24 вересня 1980 року. [PERSON] як син спадкодавця [PERSON] (підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ № 456039) фактично прийняв спадщину. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради про визнання права власності на самочинно реконструйовану нежитлову будівлю в житловий будинок по вул. Колгоспній, 2-і в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області. В позовній заяві вказала, що 8 червня 2010 року в СТОВ „Козіївське вона купила нежитлову будівлю за вказаною адресою. Перебудувала її під житловий будинок і має намір в ньому проживати. Вона не знала, що для рекенструкції будівлі їй необхідний дозвіл Козіївської сільської ради та виготовлення технічної документації. Відповідно до акту обстеження КП „Архітектурне бюро було встановлено, що проведено реконструкцію вищезазначеної будівлі, зроблено ремонт будівлі, яку в подальшому можна використовувати як житлову будівлю. Реконструкція та капітальний ремонт виконані без порушень норм планування та забудови земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] просить позов задовольнити, пояснила, що позивач купила в СОВ „Козіївське нежитлову будівлю по вул. Колгоспній, 2-і в с. Козіївка, зробила реконструкцію вказаної будівлі, перебудувала її і має намір там проживати. В даний час іншим шляхом вона не може визнати право власності на самовільно реконструйовану будівлю. Просить визнати за [PERSON] право приватної власності на самочинно реконструйовану нежитлову будівлю в житловий будинок по вул. Колгоспній, 2-і в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області. 4 Представник відповідача - Кбзіївської сільської ради - в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав: Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. З ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. і Відповідно до касового ордеру № .Д89 від 08.06.2010 року [PERSON] сплатила 5000 ?рн. за будівлю по вул. Колгоспній, 2-і. Відповідно до акту обстеження, складеного 13.07.2010 року техніком- архітектором КП „Архітектурне бюро Краснокутського району, реконструкція та кап. Ремонт виконане без порушень норм планування та забудови земельної ділянки відповідно до вимог ДБН 360-92. Погоджено з Краснокутською районною санітарно-епідеміологічною станцією та начальником СНДП Краснокутського РВ ГУМНС в Харківській області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

15.09.2010 року позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 06.02.2007 року, в якому у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. За час сумісного проживання між ними виникали сварки, навіть в присутності дитини. Позивач намагалась зберегти сім»ю, але спроби були марними. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 6 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 48, від шлюбу мають доньку Ніколетту [INFO] (а.с.- 5-6). Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, поновляти шлюбні відносини не бажають. Внаслідок вказаних обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] що мешкає в м. Запоріжжя, вул. Бородінській б.№1 кв.№195 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії в гарячій води в сумі 2664грн. 91коп., вказавши в заяві, що між ними та відповідачкою був укладений договір про постачання теплової енергії в гарячій воді. На підставі зазначеного договору оплата за фактично відпущену теплову енергію повинна здійснюватися в термін до 15 числа місяця, наступного за звітним. Однак станом на 01.04.2010р. заборгованість відповідачки за відпущену теплову енергію склала 3003грн 33коп, що підтверджується розрахунками. Заборгованість утворилася за період з січня 2009р. по березень 2010р, що підтверджується відомостями взаємних розрахунків. У добровільному порядку відповідачка погасила наявну заборгованість в сумі 338,42грн. решта несплаченої суми 2664,91грн. відповідачка не сплатила, посилаючись на тяжке матеріальне становище в родині. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договірними зобовязаннями в сумі 2664грн. 91коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], у судовому засіданні позов визнала, заперечень проти стягнення утвори вшийся заборгованості не має. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 529 ЦК України зобовязання повинні виконуватися сторонами в повному обсязі, одностороння відмова від виконання зобовязання заборонена. Позивач належним чином виконав своє зобовязання по постачанню теплової енергії, однак плату за її використання в обумовлений термін не отримав. З представлених документів вбачається, що відповідачка [PERSON] є використувачем теплової енергії у квартирі [ADDRESS] і зобов'язана оплачувати послуги за постачання теплової енергії щомісяця, згідно договору . За період з 01.01.2009р. по 01.03.2010р. вона не оплачувала кошти за постачання теплової енергії в гарячій воді, у зв'язку з чим, у неї утворилася заборгованість на загальну суму 2664грн. 91коп., що підтверджено копією рахунку. Сторони за договором повинні виконувати свої зобов'язання належним чином і в передбачений договором термін. Відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов'язань по оплаті послуги за постачання теплової енергії . Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги постачання теплової енергії в гарячій воді в сумі 2664грн.91коп. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню ІТЗ - 30грн. На підставі викладеного і ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.526,541,543 ЦК України, ст.ст. 64,67,68 ЖК України суд, -

Outcome: approved