Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач вказує на те, що з 29 травня 2006 року і до 06 травня 2010 року працював на посаді помічника лісничого ДП «Хотинський держлісгосп». 06 травня 2010 року наказом № 120 його було звільнено з займаної посади за п.3 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Хотинського районного суду від 15 вересня 2010 року поновлено на посаді помічника лісника і стягнуто на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 8091 грн. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 10.11. 2010 року рішення Хотинського районного суду залишено в силі. На підставі вказаної ухвали наказом директора за № 234 від 15.11.2010 року позивача поновлено на роботі, нараховано та виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 8091 грн. за період з 06.05. 2010 року по 15.09. 2010 р. Однак отримавши рішення суду від 15.09. 2010 року відповідач не поновив його негайно на посаді, а відклав це питання до розгляду апеляційної скарги. Період з 15.09. 2010 року по 15.11. 2010 року є часом вимушеного прогулу, що становить 42 робочі дні, а заробітна плата за ці дні складає 3654 грн. Пославшись на наведене в судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить суд стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за 42 робочі дні за період з 15 вересня по 15 листопада 2010 року в сумі 3654 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи дії ДП «Хотинське лісове господарство» законними, оскільки в рішенні суду від 15 вересня 2010 року не було вказано про негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та присудження заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця. Після отримання ухвали апеляційного суду від 10.11. 2010 року був виданий наказ про поновлення позивача на роботі від 15.11. 2010 р. з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 06 травня і по 15 вересня 2010 року. Представник не вбачає вини підприємства у вимушеному прогулі позивача за період з 15 вересня і по 15 листопада 2010 року, а тому [PERSON] не може претендувати на відшкодування середнього заробітку за вказаний період. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задовільнення заявлених вимог виходячи з наступного. Рішенням Хотинського районного суду від 15 вересня 2010 року встановлено, що [PERSON] незаконно звільнено з посади помічника лісничого, а тому його поновлено на роботі на вказану посаду і стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 травня по 15 вересня 2010 року за 52 робочі дні в сумі 8091 грн. З копії наказу № 234 від 15.11. 2010 року вбачається, що [PERSON] поновлено на посаді помічника лісничого Колінковецького лісництва з 16.11. 2010 року та нараховано середню зарплату за час вимушеного прогулу в розмірі 8091 грн. Посилання представника відповідача на відсутність вказівки в рішенні суду від 15 вересня 2010 року про негайне виконання його в частині поновлення позивача на посаді не дало право відповідачу не поновлювати позивача негайно на посаді помічника лісника, оскільки відповідно до ч.5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Невиконання відповідача вказаної вимоги потягло вимушений прогул позивача в кількості 42 робочих днів за період з 15 вересня по 15 листопада 2010 року. Враховуючи те, що середньоденний заробіток [PERSON] складає 87 грн., то середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 3654 грн. (87 грн.*42 робочі дні), які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved