Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

25 жовтня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно посилаючись на те, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони різні за складом характеру люди, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого не проживають разом на протязі півроку збереження сімї є неможливим. В судовому засіданні позивач позов та його мотиви підтримала повністю, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила позов задоволити. В судовому засіданні відповідач позов та його мотиви визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.08.2003 року у виконкому Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області за відповідним актовим записом № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФМ № 065360 від 30.08.2003 року. Від даного шлюбу у сторін 17 серпня 2008 року народився син [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 137345 від 13.06.2009 року. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що даний шлюб у сторін виявився невдалим, шлюбних відносини не підтримують, намірів їх поновити не мають, фактично сім»я існує тільки формально, а тому суд вважає, що цей шлюб слід розірвати. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від цього обовязку [PERSON], який є батьком дитини, ухиляється. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн., а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 182 ч.2 Сімейного Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Майнового спору та спору про дітей немає. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з 08 (вісім) грн. 50 (пятдесят) коп. державного мита та 30 (тридцять) грн.. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути 17 (сімнадцять) грн.. державного мита та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved