Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики , вказуючи , що 2 червня 2008 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики , згідно з яким вона заборгувала йому 1000 доларів США, що еквівалентно 7935 гривень , які зобов`язувалася повернути до 12 грудня 2008 року. [PERSON] від сплати боргу ухиляється , що й змусило його звертатися з даним позовом до суду. Просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 7935 гривень , 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання в сумі 297,56 гривень та судові витрати по розгляду справи - державне мито в сумі 82,33 гривень , витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. 14 березня 2011 року [PERSON] надав суду заяву, в якій уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] 7930 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США та судові витрати, справу просив розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначивши , що позивач та вона приймали участь у бізнес - проекті за участю [PERSON] , при цьому були партнерами цієї тренінгового центру, де навчалися бізнесу \\ філії \\ в м . Черкаси . Оскільки вона була старшою у групі та була уповноважена на збирання грошових коштів від осіб - учасників , які уклали договори про партнерство ,позивач також надав грошові кошти в сумі 1000 доларів США саме на бізнес - проекти під відсотки, а вона написала розписку від 2.06.2008 року. На власні потреби вказану суму коштів вона не використовувала, а ці кошти були вкладено у розвиток бізнес - проекту. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , який в послідуючому до суду не з`явився, надавши заяву від 14.03.2011 року, відповідачку [PERSON] , допитавши свідка [PERSON] та дослідивши письмові матеріали справи , вважає, що позов підлягає до часткового задоволення , оскільки встановлено , що 2 червня 2008 року між сторонами було укладено договір позики, згідно з яким відповідачка [PERSON] зобов`язувалася повернути іноземну валюту - 1000 доларів США , що еквівалентно 7935 гривень України та повністю розрахуватися з [PERSON] до 12 грудня 2008 року, проте не зробила цього. Це вбачається із наданою суду письмової розписки від 2 червня 2008 року за підписом [PERSON] , із змісту якої вбачається , що сторонами укладено договір позики, за яким одна сторона - [PERSON] \\ позикодавець \\ передав у власність другій стороні [PERSON] \\ позичальникові \\ грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які позичальник [PERSON] зобов`язувалася повернути до 12 грудня 2008 року. Обставини прийняття участі у бізнес - проекті Р.Флетчера позивача та відповідачки підтвердив і свідок [PERSON] , зазначивши , що грошові кошти дійсно передавалися від [PERSON] до [PERSON] , як і решти громадян , які брали участь у цьому бізнесі - проекті. Це робилося для того , щоб знати кому і скільки буде належать при отриманні доходів в майбутньому. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона \\ позикодавець \\ передає у власність другій стороні \\ позичальникові \\ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів \\ суму позики \\ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками . Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику \\ грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками , у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві у строк та в порядку, що встановлені договором . Згідно до письмової розписки від 2 червня 2008 року , яка надана суду , відповідачка [PERSON] отримала грошові кошти в іноземній валюті в сумі 1000 доларів СІЛА у [PERSON] , які зобов`язувалася повернути до 12 грудня 2008 року, проте, цього не зробила до теперішнього часу. Посилання [PERSON] на те , що позивач та вона приймали участь у спільному бізнес - проекті Р.Флетчера та ці кошти передавалися саме на розвиток вказаного проекту, як на підставу заперечень на даний позов [PERSON] , суд не може визнати такими , що є обґрунтованими та спростовують позовні вимоги, оскільки вони спростовуються письмовою розпискою від 2.06.2008 року, яка написана власноручно [PERSON] \\ розписка позичальника \\ та яка підтверджує обставини та умови укладення сторонами саме договору позики , який посвідчує передання їй позикодавцем визначеної грошової суми 1000 доларів США. Саме про це вказано і в ч.2 ст. 1047 ЦК України , відповідно до якої, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 1000 доларів США еквівалентно 7935 гривень , що стверджується наданим розрахунком та даними про встановлення офіційного курсу гривні до іноземною валюти станом на 25 березня 2010 року. За письмовою розпискою позичальника саме [PERSON] отримала грошові кошти в іноземній валюті від [PERSON] та зобов`язувалася їх повернути [PERSON] до 12 грудня 2008 року, проте не зробила цього до теперішнього часу. Таким чином , відповідачка не виконала зобов`язання за договором позики , до стягнення в судовому порядку підлягає сума боргу - 7935 грн., що еквівалентно 1000 доларам США. Обов`язок позичальника повернути позику визначено в ст. 1049 ЦК України , зміст частини 1 якої викладено в даному рішенні суду вище. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Позивач [PERSON] у заяві до суду від 14.03.2011 року уточнив свої вимоги та просив суд стягнути суму позики 7930 гривень, що еквівалентно 1000 доларам США та судові витрати . Таким чином, фактично позивач зменшив суму своїх позовних вимог та позов в частині стягнення 3% річних не підтримав. Крім того , у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача та у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення і судові витрати по оплаті державного мита - 82,33 гривень та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень . Також, враховуючи правила ст. 84 ЦПК України та квитанцію на оплату юридичних послуг за №030\\10 від 23 березня 2010 року до стягнення підлягають і 150 гривень , які сплачені позивачем за надані юридичні послуги. Що стосується посилань [PERSON] про те , що позивач та вона приймали спільну участь у бізнес - проекті Р.Флетчера, а тому, вона не може нести цивільну - правову відповідальність за даним позовом , суд оцінює критично, оскільки відповідно до розписки позичальника від 2.06.2008 року саме між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики , а не з Р.Флетчером. Оспорювання договору позики визначено ст. 1051 ЦК України. Суду не надано доказів , які б спростовували позовні вимоги [PERSON] , відсутні будь - які дані про обман , насильство, зловмисну домовленість представника позичальника, укладення договору позики під впливом тяжкої обставини і таке інше. Враховуючи вищенаведені обставини та

Outcome: partial