Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», [PERSON], третя особа відділ Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису й арешту майна та звільнення майна з-під арешту. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності на майно, зазначене в акті опису й арешту майна серії АА № 591159 від 12.10.2010 р., а саме : телевізор «Тйоїшоп» - 200 грн., телевізор «Рубін» - 50 грн., пральну машину «Чайка» - 100 грн., газову плиту «Елєктра» - 200 грн., газовий котел КС-Г - 400 грн., мобільний телефон «Башзипд» - 100 грн., мобільний телефон «Баїет» - 20 грн., вентилятор - 50 грн., зарядний пристрій - 15 грн., швейну машинку - 50 грн., лампу настінну - 50 грн., картину в рамці - 70 грн., картину-природа - 50 грн., всього на загальну суму 1355 грн., виключити вказане майно з акту опису й арешту та звільнити його з-під арешту. При цьому в судовому засіданні пояснила, що відповідно до акту опису й арешту майна серії АА № 591159 від 12.10.2010 р. у неї було вилучено вказане майно, що належить їй на праві власності, в порядку виконання судового рішення про стягнення з її сина [PERSON] на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» 7587,24 грн. Однак, при складенні вказаного акту опису й арешту майна та його вилученні державним виконавцем та представником ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» не було взято до уваги те, що вказане майно є лише її особистою власністю, а не її сина [PERSON], який в її квартирі не проживає і його речей в квартирі немає. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки, підтвердив обставини, на які посилалась позивачка в обгрунтування своїх вимог, просив задовольнити позов. Представник відповідача ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки вважає їх необгрунтованими. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, оскільки дійсно не проживає в квартирі своєї матері, де було вилучено спірне майно, його речей в квартирі матері немає і відповідно все описане спірне майно належить лише його матері. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов. Представник відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає, що акт опису й арешту майна складено правомірно, опис й арешт майна проведено за адресою проживання боржника, вказаною у виконавчому листі. Посилаючись на викладене, просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 2-93/2009 р., суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до акту серії АА № 591159 від 12.10.2010 р. опису й арешту майна, проведеного за адресою : вул. Радянська, 4/7 в м. Первомайську Миколаївської області в порядку примусового виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 2-93/2009 р. про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» 7587,24 грн., було виявлено і вилучено телевізор «ТЬотзоп» - 200 грн., телевізор «Рубін» - 50 грн., пральну машину «Чайка» - 100 грн., газову плиту «Елєктра» - 200 грн., газовий котел КС-Г - 400 грн., мобільний телефон «5аітип§» - 100 грн., мобільний телефон «Баїет» - 20 грн., вентилятор - 50 грн., зарядний пристрій - 15 грн., швейну машинку - 50 грн., лампу настінну - 50 грн., картину в рамці - 70 грн., картину-природа - 50 грн., всього майна на загальну суму 1355 грн., що підтверджується поясненнями сторін, копією акту опису й арешту майна (а.с. 10-11), ксерокопією рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 2-93/2009 р. (а.с. 25-26), матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 2-93/2009 р. Також, в судовому засіданні встановлено, що за адресою проведення обшуку й арешту майна - вул. Радянська, 4/7 в м. Первомайську Миколаївської області - зареєстрована та проживає лише [PERSON], а відповідач [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований та не проживає, його речей в даній квартирі немає, а речі, вилучені згідно згаданого акту, належать позивачці у справі, що підтверджується поясненнями позивачки та її представника, відповідача [PERSON], показаннями свідка [PERSON], ксерокопією паспорта позивачки (а.с. 5), ксерокопією ордеру № 1220 від 2.11.1976 р. (а.с. 7), ксерокопією настанови з експлуатації газового котла (а.с. 9), ксерокопією договору з надання послуг газопостачання (а.с. 8), матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 2-93/2009 р. Відповідно до ст. 60 ЦГОС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» та третьою особою не спростовано в судовому засіданні доводів позивачки та її представника і не доведено в суді того факту, що майно, вилучене згідно акту опису й арешту майна серії АА № 591159 від 12.10.2010 р., дійсно належить відповідачеві [PERSON], а не його матері, позивачці у справі. Натомість, обставини, на які посилалась позивачка в обгрунтування своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Тому суд рахує, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved