Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач вказує, що відповідно до кредитного договору за № U080/bsk від 07 вересня 2007 року, [PERSON] було надано кредит у розмірі 11 000,00 грн. строком до 06 вересня 2010 року із сплатою 24,00 відсотків річних. Станом на 18 жовтня 2010 року у позичальника [PERSON] утворилась заборгованість, що згідно умов договору становить 9\~559,90 грн.. Відповідно до ст. 553 ЦК України в забезпечення своєчасного повернення кредитних коштів по кредитному договорі, 07.09.2007 року позивачем було укладено договір поруки з громадянином [PERSON]. Згідно з умовами вказаного договору поруки поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність із позичальником [PERSON] перед кредитором в терміни і в повному обсязі вказаного кредитного договору. Оскільки відповідачі добровільно не виконують взяті на себе зобовязання, позивач прохає суд стягнути зазначену в позовній заяві суму боргу з відповідачів солідарно в примусовому порядку та покласти на відповідачів судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився. На адресу суду від представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» надійшло клопотання в якому остання просила суд цивільну справу за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядати у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. При цьому відповідач [PERSON] просила суд приєднати до матеріалів справи квитанції про часткову сплату нею кредитних коштів в загальній сумі 1\~300,00 грн. Відповідач [PERSON], належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України повідомлений про час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та беручи до уваги процесуальну позицію позивача по справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07 вересня 2007 року відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] ( ВАТ «ВіЕйБі Банк») уклав з [PERSON], у письмовій формі, кредитний договір № U080/bsk. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано споживчий кредит в сумі 11\~000,00 грн., строком до 06 вересня 2010 року, зі сплатою 24,00 відсотків річних. Оскільки [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання у встановлені терміни добровільно не виконує і кошти позичальнику не повертає ( що підтверджується розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] а.с. 13), то позивач в якості відповідача в позові вказав також [PERSON], який відповідно до письмового договору поруки № U080/1/bsk від 07 вересня 2007 року взяв на себе зобов'язання у разі не виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, оплатити заборгованість боржника в повному обсязі ( а.с. 24-25). В судовому засіданні встановлено, що відповідач має кредитну заборгованість перед позивачем в сумі 8\~259,90 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язуються надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ) у строк і в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч.1 ст.. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись порукою. А в ч. 1 ст. 547 ЦК України вказано, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язань вчиняється у письмовій формі. Згідно з вимогами ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В ч.1 ст. 554 ЦК України вказано, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що [PERSON] не повертає кредитодавцю позику у порядку і у строки, відповідно до укладеного між ними кредитного договору і дане зобов'язання забезпечене порукою, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає до часткового задоволення із врахуванням клопотання відповідача [PERSON] про часткове задоволення позову у звязку з добровільним погашенням кредитної заборгованості в сумі 1300, 00 грн. ( квитанції № 1807670 від 29.09.2010 року сума сплати 500,00 грн., № 2544650 від 25.10.2010 року сума сплати 500,00 грн., № 496861 від 09.11.2010 року сума сплати 300,00 грн.) після подачі позову до суду. Тому до стягнення з відповідачів підлягає сума за мінусом сплачених нею коштів ( 9\~559,90 грн. (500,00 грн. + 500, 00 грн. + 300, 00 грн. ) = 8,259,90 грн.). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved