Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

19 жовтня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,мотивуючи свої вимоги тим, що з 2008 року з відповідачем вступили до шлюбу 26 жовтня 1999року. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, дитину,яка знаходиться на повному утриманні позивачки, матеріально не забезпечує. Інших платежів аліментарного характеру у [PERSON] не має. Тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, звернувшись до суду із заявою в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, хоча належним чином ,через засоби масової інформації,був сповіщений про час ,день,час та місце розгляду справи,причин своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб,які беруть участь у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб,які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином,суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи ,суд приходить до висновку ,що позов підлягає задоволенню ,виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюбі 26 жовтня 1999 року (а. с. 3). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 4). 15 липня 2004 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). З довідки Жовтневої селищної ради від 12 березня 2010 року вбачається, що малолітня [PERSON] ,[INFO], проживає з матір»ю [PERSON] в с.Калинівка Білопільського району Сумської області по вул. Молодіжній,8 (а. с. 7). Судом встановлено,що малолітню доньку [PERSON],[INFO] ,відповідач матеріально не забезпечує. Наведене свідчить про те,що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України. Згідно ст.. Рішенням Білопільського районного суду від 21 жовтня 2011 року місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], визначено з батьком [PERSON] (а. с. 15-16). Згідно акту від 23 листопада 2011 року адміністрація Сумського обласного будинку дитини передала дитину позивачу (а. с. 14). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що малолітню доньку відповідачка матеріально не забезпечує. Наведене свідчить про те, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Outcome: approved