Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-22 00:00:00

Заявники звернулися до суду із даною заявою, в її обґрунтування посилаючись на те, що 31 грудня 2002 року уклали шлюб, та від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO], та як зазначається заявниками при зверненні до суду подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісність характерів, через що почуття любові було втрачено. Посилаючись у заяві на те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, та суперечить інтересам кожного з подружжя, а також на те, що відповідно до укладеного 17 травня 2011 року договору про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, який було посвідчено державним нотаріусом, сторони за цим договором досягли згоди щодо місяця проживання дитини, зокрема, визначив її місце проживання разом із матірю ([PERSON]Ю.), та участь батька у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини тощо, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду. У судове засідання заявники не зявилися, надали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначив в ній про неможливість прибуття до суду через зайнятість на роботі; просили задовольнити заяву про розірвання шлюбу, зазначаючи також про те, що рішення про розірвання шлюбу є добре виваженим, примирення неможливе, сімя розпалася остаточно, та вони досягли згоди щодо проживання та виховання дитини та сплати аліментів на її утримання. Врахувавши заяву заявників про розгляд справи у їх відсутності, та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви про розірвання шлюбу повністю з огляду на таке. Як було встановлено судом, 31.12.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районного управління юстиції м. Дніпропетровська між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; у шлюбі у подружжя народилася дитина [PERSON], [INFO], утім, спільне життя подружжя не склалося, оскільки відсутнє взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, подружжя має несумісні характери, через що втрачено почуття любові та шлюбні відносини припинені. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що спільне життя подружжя припинено, подружжя спільного господарства не веде та за взаємною згодою вирішило розірвати шлюб, оскільки дійшло до висновку про неможливість спільного життя та подальшого збереження у звязку з цим шлюбу, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення заяви, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання для дитини в повній родині, і водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини заяви про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, подання ними заяви про розірвання шлюбу тощо вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити повністю. Разом з тим, за ст. 20 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стануза державну реєстрацію актів цивільного стану та за повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і свідоцтв, що видаються у зв'язку із зміною і поновленням актових записів цивільного стану, справляється державне мито у розмірі, визначеному законом; на виконання п. 4 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться за письмовою заявою подружжя або одного з них по пред'явленні копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало чинності, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату встановленої судом суми державного мита. Таким чином, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо встановленого чинним законодавством (відповідно до п. бч. 5 ст. 3 Декрету КМУ Про державне митоза реєстрацію за вчинення акту по реєстрації розірвання шлюбу державне мито підлягає до сплати в розмірі від 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) розміру справляння державного мита за вчинення реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану зазначити, що державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану підлягатиме до сплати в розмірі 8 грн. 50 коп. із особи, яка звертатиметься за вчиненням державної реєстрації розірвання шлюбу.

Outcome: approved