Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17 липня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання останньому строком на 60 місяців споживчого кредиту в розмірі 18 380,00 дол. США. За умовами даного договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач перестав вносити необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дало. В забезпечення виконання кредитного договору 17 липня 2008 року, був укладений договір застави транспортного засобу, предметом якого став автомобіль марки CHEVROLET, Lacetti, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 188747, видане Києво - Святошинським МРЕВ від 16.07.2008 року. Станом на 21 серпня 2010 року за [PERSON] загальна сума заборгованості по кредитному договору складає 161 247 грн. 99 коп. та заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 7 198,72 грн. У звязку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 1612 грн., 48 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн. Просив суд стягнути з [PERSON]М заборгованість за кредитним договором: 161 247 грн. 99 коп. - заборгованість по кредиту, 4 621,11 грн. - заборгованість по відсоткам в розмірі - 7 198,72 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, надав суду заяву про зменшення позовних вимог. Просив суд задоволити позов відповідно до заяви про зменшення позовних вимог. Суду пояснила, що [PERSON] порушив взяте на себе зобовязання по щомісячній сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом. Врегулювати спір в досудовому порядку вирішити не вдалось. У судовому засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, а саме щодо заборгованості за кредитним договором: 161 247,99 грн. - заборгованість по кредиту, 125 526,47 грн. - заборгованість по відсоткам 7 198,72 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 17 липня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений договір №22037107064. За цим договором [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 18 380,00 дол. США, яка була отримана [PERSON], що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. 30 липня 2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» надіслав лист-попередження [PERSON] про невиконання останнім умов кредитного договору та пропозицією достроково сплатити банку залишок по кредиту. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За умовами кредитного договору [PERSON] мав вчасно сплачувати відсоткй, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором строк. У разі порушення умов кредитного договору позичальник має достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим договором, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не було виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором. З пояснень, наданих представником позивача та відповідачем, оцінюючи всі докази в сукупності, наданими суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту , суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути 149 354,79 грн. - заборгованість по кредиту, 125 526,47 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесеш нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №2756 1 та №2756 2 від 22 листопада 2010 року. При поданні позову було сплачено судовий збір та витрати на ІТЗ, що підтверджується відповідними квитанціями у розмірі 1 612,48 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved