Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 21.10.2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 115. У позовній заяві позивач зазначив, що життя з відповідачем не склалося через те, що вони з жінкою ( це його повторний шлюб ) мають різні погляди на життя. Вона забороняє йому зустрічатися з його сином від першого шлюбу, допомагати йому морально і матеріально, тому постійно виникають сварки. У звязку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути з нього. Ухвалою судді від 07 березня 2011 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Вказав, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 21 жовтня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя. Відповідачка відмовляється доглядати за його матірю. Через постійні сварки він залишив сімю і вони з дружиною не проживають разом з грудня 2010 року. Зараз він має намір відновлювати стосунки зі своєю першою дружиною. У звязку з цим вони з відповідачкою припинили між собою шлюбні стосунки, спільних дітей вони не мають і спільного господарства не ведуть. За вказаних обставин вважає за неможливе подальше подружнє життя та збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та вказала, що вона згодна на розірвання шлюбу з позивачем. Зазначила, що позивач проживав разом з нею, але ходив до своєї першої дружини. Неодноразово позивач її бив. Як на причину розірвання шлюбу вказує на подружню зраду з боку чоловіка. Разом вони не проживають з кінця січня 2010 року, оскільки чоловік пішов жити до своєї матері і туди ж прийшла жити його перша дружина. За вказаних обставин вважає за неможливе подальше подружнє життя та збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення та просить розірвати шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено в ході судового засідання, сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2003 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 21.10.2003 року зроблено запис за № 115, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 057514 (а.с. 7 ). З дослідженою в судовому засіданні довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області за вих. № 700 від 16.02.2011 року встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований і постійно проживає в [INFO]. Його дружина [PERSON] за даною адресою не проживає ( а.с. 8 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач зазначає їх різні з дружиною погляди на сімейне життя. Відповідачка натомість як на причину розірвання шлюбу вказує на подружню зраду з боку чоловіка. У звязку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Відновлювати стосунки позивач не має наміру, відмовляється від надання строку на примирення, вважає за неможливе подальше подружнє життя і збереження шлюбу, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved