overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Дана квартира також на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], який помер 21.03.2010 року. Оскільки частки співвласників у праві власності не визначено, вони позбавлені можливості оформити свої права на спадщину після смерті [PERSON] У звязку з цим, просили визначити ідеальні частки співвласників квартири, встановивши, що їм належить на праві власності по 1/3 її частки. Сторони в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області від 03.01.2002 року). 21.03.2010 року співвласник [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії I-КИ № 327126, видане 25.03.2010 року виконкомом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], як дружина та син спадкодавця (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. За таких обставин, позивачі позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Право спільної сумісної власності внаслідок такого поділу припиняється. Таким чином, вимоги позивачів про визначення ідеальних часток в нерухомому майні відповідають закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.391 , ст.16 ч.1 ст.317, 328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтуванні заявлених вимог покликається на те, що він [PERSON] народився 05 вересня 1960 року у м.Львові. на сьогоднішній день являється співвласником квартири, що знаходиться за адресою: м.Львів вул.Чернігівська, 29/6 у м.Львові. Однак у свідоцтві про право власності на вказану квартиру №23386 від 19 липня 1994 року невірно вказане прізвище. Замість його прізвища за паспортом і свідоцтвом про народження «Малинич» у свідоцтві зазначено «Малініч». Факт належності доданого до заяви свідоцтва про право власності на квартиру підтверджується витягом з рішення №393 від Червоноармійської районної Ради народних депутатів. Просить заяву задоволити. Позивач в судове засідання не зявився подав заяву про слухання справи в його відсутності заявлені вимоги підтримує, просить заяву задоволити. Представники зацікавленої осіби у судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив і заявник. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити. Згідно даних паспорта [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Відповідно до витягу з рішення №393 від 08.07.1986 року Червоноармійської районної Ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири №6 будинку №29 по вул .Чернігівській у м.Львові. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з необхідністю обгрунтування доводів сторін, представників, сівдків на що може бути витрачений значний проміжок часу та у звязку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

07 грудня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 15 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №240. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просив суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 січня 2011 року сторонам був призначений строк для примирення чотири місяці. Після закінчення строку призначеного судом для примирення позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 15 жовтня 2005 року відділом РАЦС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №240 (свідоцтво про шлюб І-ФП №004741, видане 15 жовтня 2005 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №030941, видане 28 серпня 2006 року). Сторони проживають окремо з жовтня 2010 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не бажає зберегти сімю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що померла 20 грудня 2010 року [PERSON] являється їхньою матір»ю, а вони її дітьми. В обґрунтування своїх вимог заявники в своїх заявах, а також в судовому засіданні вказали, що відповідно до їхніх свідоцтв про народження, записи в яких виконано російською мовою, їхніми батьками записано: батьком [PERSON], а маті»ю [PERSON]. Їхня мати 20 грудня 2010 року померла. Після її смерті залишилося майно, в тому числі і нерухоме, яке заявники мають намір успадкувати. Однак, існують перешкоди у здійсненні процедури спадкування, оскільки у свідоцтвах про народження заявників ім»я матері записано [PERSON], а у свідоцтві про її смерть та інших документах мати значиться як [PERSON]. Встановлення вказаного факту можливе тільки в судовому порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що покійна [PERSON], яка проживала в [INFO], дійсно, являється заявникам рідною матір»ю. Заслухавши заявників, свідків, розглянувши заяву представника заінтересованої особи, який вважає за можливе задовольнити заяву і просить розглянути справу у його відсутності та дослідивши інші матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 20 грудня 2010 року, дійсно, була матір»ю [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Орловської сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 188 від 15.04.2011 року, в якій вказано що [PERSON] народила та виховала чотирьох дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON], а також свідоцтвом про смерть [PERSON], а також показами в судовому засіданні вище вказаних свідків. Однак, у свідоцтвах про народження заявників їхня мати записана як [PERSON], що позбавляє їх на даний час реалізувати своє законне право на спадщину. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, є всі підстави для задоволення вище вказаних вимог заявників, так як по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують обставини викладені в заяві, а встановлення вказаного юридичного факту заявникам необхідно для оформлення спадщини і встановити вказаний факт можливо лише в судовому порядку. Даних, які б суперечили встановленим обставинам по справі судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 30.09.2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 888. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з вересня 2010 року через несумісність характерів та різних поглядів на життя, через що виникають часті сварки, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Згода щодо місця проживання дитини досягнута. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Зазначає, що місце проживання дитини визначено. Відповідач позов визнав, про що надав письмову заяву, справу просить розглянути також за його відсутності. Зазначає, що місце проживання дитини з [PERSON] визначено та просить покласти на нього витрати при розірванні шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлені наступні факти. Сторони зареєстрували шлюб 30.09.2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 888.\~Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], місце проживання якого визначено з [PERSON] Сторони припинили подружні стосунки з вересня 2010 року, спільного господарства не ведуть, не бажають надалі перебувати у цьому шлюбі, заперечують можливість збереження шлюбу. Їх намір розірвати шлюб є остаточним. Суд вважає, що їх шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по квартирній платі та платі за обслуговування житла в сумі 465 гривень 85 копійок та 30 гривень оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов`язаних з розглядом цивільних справ, посилаючись на те, що остання добровільно вказані послуги не оплачує, користуючись ними. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не зявилася, причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, тому справа підлягає заочному розглядові на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], шляхом відкриття особового рахунку №4697-1 і зобов`язана щомісяця сплачувати квартирну плату, розмір якої визначений рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради №08-22-У від 26.06.2008 року „Про погодження тарифів на житлово-комунальні послуги ЖЕК. Але останній, добровільно користуючись вказаними послугами, їх не оплачує. З серпня 2008 року по лютий 2011 року включно відповідач вказану плату тривалий час не сплачувала, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 465 грн. 85 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою ЖЕК м.Переяслав-Хмельницького від 15.03.2011 р. за №841 та розрахунком заборгованості по квартирній платі та платі за обслуговування житла, поясненнями представника позивача. Відповідач на даний період не сплатила борг по квартирній платі та платі за обслуговування житла, договір реструктуризації з Переяслав-Хмельницькою ЖЕК не укладала. Отже, стягненню з відповідача підлягає борг в сумі 465 грн. 85 коп. Судові витрати в силу ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

05.05.2011 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту про те, що правовстановлюючий документ трудова книжка, видана 25.03.1974 року на ім.»я [PERSON] [INFO] Первомайською заготзбутбазою тресту «Укрторгтара» належить їй. Даний факт необхідно їй встановити для оформлення пенсії. У вказаній трудовій книжці помилково було вказано її по батькові як «Василівна», а після того як вона зареєструвала шлюб, змінено її прізвище на [PERSON]. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Управління пенсійного фонду України в м. Первомайськ Миколаївської області надало листа з проханням слухати справу у відсутність представника та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так як трудова книжка видана на імя Михайлюк [PERSON] [INFO], а із свідоцтв про народження, одруження та паспорту видно, що заявниця [PERSON], мала дівоче прізвище «Михайлюк» та народилась 03.04.1956 року, а із довідок архівного відділу виконкому Первомайської міської ради ( а.с. 10,11) видно, що документи по особовому складу Первомайської заготзбутбази тресту «Укрторгтара» до архіву не надходили, то суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.6, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, шо вона є матірю малолітньої [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, матеріально не допомагає, не відвідує дітей, не виконує жодного батьківського обов'язку, а тому просить задовольнити позов. Представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити їх. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник органу опіки і піклування Кіцманської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши представника позивача, а також дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вихованням неповнолітніх дітей не займається, і не виконував свого обов'язку щодо їх виховання, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Враховуючи наведене, суд, виходячи виключно із інтересів малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], вважає що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. У відповідності з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батька батьківських прав є ухилення від виконання обовязків по вихованню дитини. На підставі ст.ст. 150. 152, 164. 165, 180 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частки усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 16.04.2011 р.. Вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на досягнення позивачем повноліття він продовжує навчання , при цьому проживає в гуртожитку, відповідач допомоги не надає. Під час судового розгляду позивач підтримав вимоги, просив їх задовольнити, в обґрунтування посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, на розгляд справи не зявився, заперечень підтверджених відповідними доказами не надав. Суд вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 цього ж кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Батьками повнолітнього [PERSON] є відповідач [PERSON] та [PERSON] Повнолітній [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут(а.с. 6). Закінчує навчання 30 червня 2014 р. Відповідач є працездатною особою. Відповідач не подав відомостей, підтверджених відповідними доказами щодо неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині у звязку з продовженням нею навчання. Отже суд виходить з того, що повнолітня дитина [PERSON] продовжуючи навчання потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] в змозі її надавати. Розмір аліментів запропонований позивачем не в повній мірі відповідає інтересам обох сторін, тому що дохід відповідача нічим не підтверджується, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково і стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/6 всіх видів заробітку [PERSON] При цьому суд вважає, що аліменти необхідно стягнути до закінченням позивачем навчання. З відповідача необхідно також стягнути і судові витрати повязані з розглядом справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 1997 року. Від цього шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні. В січні місяці відповідач залишив сімю і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона не працює, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів у такому розмірі, в якому просить позивачка. На даний час він не працює, отримує регулярну допомогу по безробіттю, якою розпоряджається позивачка. Стан його здорвя нормальний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 1997 року та являються батьками малолітніх дітей - сина [PERSON], 18.01. [INFO], доньок Ірини, [INFO], Марини, [INFO], що стверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей (а.с.5-8). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач цього обовязку в повній мірі не виконує, тому є підстави для стягнення з нього аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дітей та їх матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, його регулярний дохід у виді допомоги по безробіттю і вважає можливим у відповідності до ст. 182,183 СК України стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved