Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 12 листопада 1991 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді: 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область Ізмаїльський район с. Каланчак вул. Леніна, 23. Спадкоємцем першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], який фактично прийняв спадщину тому, що на день смерті спадкодавця він постійно проживав спільно з нею, та був зареєстрований у спадковому будинку, але юридично не оформив. 29.07.2006 року [PERSON] помер, після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область Ізмаїльський район с. Каланчак вул. Леніна, 23, та 1/2 частина вищезазначеного житлового будинку, яку він фактично прийняв після смерті своєї дружини. Ще за життя [PERSON], склав посвідчений секретарем Каланчацької сільської ради заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав все належне йому майно [PERSON], позивачці по справі, яка фактично прийняла спадщину, адже у встановлений законом строк звернулася з заявою до Ізмаїльської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], позивачці у цьому було відмовлено, через ту обставину, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно. З наведених підстав [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на зазначений вище спадковий будинок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позов підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], померла 12 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦС по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 09.11.2009р., серія І-ЖД №196234. [PERSON] була дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20 грудня 1963 року, серія III-УР № 516389. Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область Ізмаїльський район с. Каланчак вул. Леніна, 23. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] як до смерті спадкодавця так і після її смерті, мешкав у спадковому будинку та доглядав за його належним житловим станом, тобто він фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON]. [PERSON], помер 29 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, від 31.07.2006 року; серія І-ЖД № 066622. Ще за життя, 05.07.2006р., [PERSON], склав посвідчений секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 111, яким на випадок своєї смерті заповідав усе належне йому майно [PERSON], позивачці, яка у встановлений законом строк звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але відповідно до листа № 2441/2-21 від 17.11.2010 року їй було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлювального документу на вищезазначений житловий будинок. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району на право особистої власності на будинок №1141, №1142 від 27.10.2010р., а також технічною документацією. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved