Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , ло відповідачів, при цьому наполягав на позбавленні останніх батьківських прав відносно сина, [PERSON] , бо відповідачі самоухилилися від виконання своїх обов`язків по догляду за дитиною; на стягненні з відповідачів, аліментів на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини (з кожного) всіх їх прибутків щомісяця до досягнення [PERSON] повноліття, та на зобов`язанні відділу РАЦС по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області внести відмітку про позбавлення батьківських прав до актового запису про народження дитини. Прокурор позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Відповідачі позов визнали у повному обсязі, не заперечували проти його задоволення. Представник органу опіки та піклування позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, та на доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. Представник відділу РАЦС по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 2005 року на обліку у відділі у справах дітей та кримінальній міліції у справах дітей Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Батьки неповнолітнього, [PERSON] та [PERSON] , розірвали шлюб 08.10.2002 р. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Мати [PERSON] , [PERSON] , не приділяла належної уваги вихованню сина, внаслідок чого він з часом почав красти вдома гроші, програвати їх у комп`ютерних клубах, бродяжив, не відвідував заняття у школі, покидав домівку, неодноразово доставлявся працівниками правоохоронних органів до притулків м. Одеси. Весь час проживання хлопчика з матір`ю батько, [PERSON] , лише сплачував аліменти, але ніяким чином не приймав участі у вихованні сина, не цікавився його успіхами у навчанні. 02 вересня 2010 року мати привела [PERSON] до відділу у справах дітей разом з речами і залишила його, заявивши про свою відмову в подальшому проживати разом з сином. В цей же день був викликаний батько хлопчика і поставлений перед фактом про необхідність прийняти дитину до себе. Неповнолітній [PERSON] , пробув у батька 2 тижні, після чого втік і бродяжив протягом 2 тижнів, не відвідував занять у школі. 3 цього приводу до відділу у справах дітей був викликаний батько [PERSON] , [PERSON] , який заявив у категоричній формі про свою відмову у подальшій участі у вихованні сина. 06.10.2010 р. [PERSON] був знайдений та доставлений до Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області за скоєння чергового злочину. За останні 2 роки неповнолітнім [PERSON] скоєно 2 злочини. Його девіантна поведінка та протиправні дії є наслідком безвідповідального ставлення батьків до виховання. На даний час батьки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , повністю самоусунулись від виховання сина, не бажають в подальшому виконувати свої батьківські обов`язки. Внаслідок цього неповнолітній [PERSON] фактично залишений без батьківського піклування і потребує соціального захисту збоку держави. За таких підстав суд вважає, що відповідачі втратили моральне та юридичне право бути батьками своєї дитини, як батьки нічого своїй дитині дати не можуть і позбавлення їх батьківських прав стосовно [PERSON] цілком відповідає інтересам неповнолітнього. На користь цього свідчить і висновок органу опіки та піклування від 13 жовтня 2010 року за № 1808. Це у сукупності і є підставою згідно п. 1 п.п. 2 ст. 164 СК України для задоволення позову, враховуючи також і положення ст.ст. 180, 183 СК України про зобов`язання батьків утримувати матеріально своїх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved