Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

\- По суті позову позивачка пояснила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 10 серпня 1991 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис № 1449. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного. Він постійно зловживав спиртними напоями. З 2008 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. На даний момент, діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач жодним чином не сприяє вихованню їхніх дітей та не надає добровільної матеріальної допомоги на їх утримання, хоча стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяє це робити. Донька - навчається в Рівненському державному базовому медичному коледжі і є студенткою 4-го курсу. Син - - учень 1 -го курсу Квасилівського професійного ліцею. В позовній заяві просила стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позовні вимоги змінила та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/4 частини заробітку відповідача на кожну дитину до досягнення сином повноліття та закінчення навчання дочкою. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. До початку судового засідання подав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував, щоб з нього стягнули аліменти на утримання дітей по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Проти розірвання шлюбу заперечив, вказав, що хоче зберегти сім'ю. Тому суд, з'ясувавши думку позивачки про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Свій висновок суд обґрунтовує слідуючим: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 10 серпня 1991 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис № 1449. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у сторін по справі не склалися. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного. Він постійно зловживав спиртними напоями. З 2008 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. На даний момент, діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач жодним чином не сприяє вихованню їхніх дітей та не надає добровільної матеріальної допомоги на їх утримання, хоча стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяє це робити. Донька - навчається в Рівненському державному базовому медичному коледжі і є студенткою 4-го курсу, що стверджується довідкою № 4872 від 07 жовтня 2010 року. Термін її навчання становить до 01 березня 2011 року. Син - - учень 1-го курсу Квасилівського професійного ліцею, що стверджується довідкою № 717 від 05 жовтня 2010 року. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхнього спільного сина до досягнення ним повноліття. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки - до закінчення нею навчання в Рівненському державному базовому медичному коледжі, а саме до 01 березня 2011 року. Враховуючи, пояснення позивача, її твердження проте, що примирення між нею та відповідачем неможливе та відсутність будь-яких шлюбних відносин між ними, суд вважає, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Згідно статті 88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 51 гривня та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 16 грн. судових витрат.

Outcome: approved