Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , 3-я особа [PERSON] про розподіл сумісного майна, набутого під час зареєстрованого шлюбу., посилаючись на те , що з відповідачем вона перебувала в шлюбі з 05.08.2000 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. Життя не склалося , шлюб був розірваний на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 14.10.2008 року. Під час розгляду справи про розірвання шлюбу вона не ставила питання про розподіл майна, бо вважала , що це питання вони вирішать мирно. Але відповідач самоуправно без згоди з нею у її відсутність забрав частину майна. Добровільно розділити майно відповідач не бажає За час зареєстрованого шлюбу вони придбали 4-х кімнатну ізольовану квартиру за адресою : [ADDRESS], на ? частину якої претендує Гараж, зареєстрований за адресою : [INFO] , придбаний за 16500 гр, на ? ч котрого претендує, в травні відповідач продав його [PERSON] , також майно залишити за нею , з урахуванням інтересів дитини : холодильник „Неко , вартістю 700 гр, 1999 р придбання , посудомиєчна машина „ZAKUSSI , вартістю 1600 гр , 2007 року, електродуховка „ARISIOH, вартістю 1300 гр, 2004р,газовая поверхня „ FKDOY, вартість 700 гр , 2004р, витяжка „CATa -700 гр , 2004 р, стіл кухонний розкладний 450 гр , 2005 р , кондиціонер „Самсунг 1500 гр , 2004 р , кухонна мебіль 100 гр,2008 р, стільці дерев*яні 6 шт 420 гр , 2005 р , валізи 2 шт 200 гр , 2006 р , диван розкладний 500 гр , 1998 р , комод дитячий - 400 гр , 2004 р , стіл комп*ютерний -500гр,2005р , шкіряне крісло 700 гр , 2006 р , шафа - книжна -1200 гр , 2005 р , трюмо -350 гр ,2004 р , диван -1200 гр , 2006 р , зволожувач повітря -800 гр , 2005р, люстра -500 гр ,2006 р , світильники 3 шт 450 гр , 2006 р , люстра 500 гр , 2006 р ,люстра -450 гр , 2005 Р . люстра 350 гр , 2005 р , пилосос „Сіменс 450 гр , 2006 р , соковижималка-350 гр , 2004 р ,драбина алюмінієва 120 гр , 2007 р , шафа-купе 7000 гр , 2005 р Також купили автомобіль „ДЕО, за 58440 гр, який придбаний в кредит. Грошові кошти, які сплачені по кредитному договору складають 24227 гр, претендує на ? частину , що складає 12113 гр. А також ? частину вартості гаражу ( 16500 гр), тобто 8250 гр. Відповідачу просить виділити : телевізор Панасонік вартістю 1000 гр, 1998 р придбання , ДВД програвач БДК вартістю -600 гр , 2007 р , музикальний центр „Панасонік, вартістю -1500 гр , 2001 р , мікрохвильова піч вартістю -1800 гр , 2000гр ,відеокамера, вартістю -1500 гр , 2004 р , принтер лазерний „LUmix , вартістю -950 гр , 2004 р , дріль - -500 гр , перфоратор -500 гр , 2003 р , 2 лобзика -250 гр , 2003 р , комп*ютер( монітор , клавіатура ,системний блок)-8000 гр , 2003 р , автомобіль „ДЕО, вартістю -58440 гр , гараж 16500 гр. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив , що квартира , за адресою [ADDRESS] належала батькові відповідача на підставі купівлі продажу квартири , а потім цю квартиру він подарував своєму синові. Позивачка ніякого відношення до квартири не має. З приводу розподілу майна , як вказала позивачка в позові не заперечує. Також не заперечує проти виплати позивачці грошових коштів в сумі 12113 гр , тобто ? ч. за автомобіль ДЕО, які сплачені по кредитному договору і складають 24227 гр . Що стосується гаража , то у власності подружжя його ніколи не було. Він завжди належав батькові відповідача , він його придбав і установив. Представник 3-ї особи [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову я пояснив , що спірна квартира належала [PERSON] на підставі договору - купівлі від 13.09.2002 року ,яку [PERSON] придбав за власні кошти, потім вказану квартиру він подарував сину [PERSON] 16.12.2003 року. Ця квартира не є спільним майном , яке підлягає розподілу. Також гараж [PERSON] покупав за власні кошти і він не є спільним майном подружжя. Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи ,допитав свідків прийшов до наступного. Відповідно до вимог ст. 57 Сімейного Кодексу України передбачено правові підстави визначення майна , що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Особистою приватною власністю дружини , чоловіка є: майно , набуте нею , ним , за час шлюбу, але на підставі договору-дарування або в порядку спадкування. Згідно ст. 61 СК України визначено об*єкти права спільної сумісної власності об*єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно , за винятком виключеного з цивільного обороту. Об*єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія , стипендія, інші доходи , одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім*ї , то гроші , інше майно , в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором , є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять ( музичні інструменти, оргтехніка , лікарське обладнання тощо) , придбані за час шлюбу для одного з подружжя , є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2000 року по 14.10. 2008 року. Шлюб розірваний за рішенням суду. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO].( а.с. 83) Позивачка просить розділити майно набутого під час шлюбу з відповідачем , а саме , визнати за нею права власності на 1/2частину 4-х кімнатну ізольовану квартиру за адресою : [ADDRESS] Але , згідно наданих документів , спірна квартира була придбана 13.09.2002 року за реєстром № 3534 і зареєстрована в КМ „Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 23.09.2002 року за номером П-141009. Договір купівлі- продажу квартири оформлений на [PERSON]. ( а.с. 81) Потім , [PERSON] , згідно договору дарування квартири від 16.12.2003 року подарував свою квартиру за адресою : [ADDRESS] своєму синову відповідачу по справі [PERSON] ( а.с. 82) В судовому засіданні позивачка вказувала , що спірна квартира придбана на їх спільні грошові кошти, що вони її ремонтували , так як вона була в погану стану, робили переобладнання . Квартира була зареєстрована на ім.*я батька , у зв*язку з тим ,що відносно відповідача була порушена кримінальна справа в 2002 року, а потім її закрили. А після цього , батько подарував квартиру сину. Також вона вказує , що на придбання квартири їй частку грошових коштів дав її покійний батько. Свідки [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON]В в судовому засіданні поясняли , що квартира придбана за кошти подружжя, але про це вони знають зі слів позивачки, також вони робили ремонт. Але ніяких доказів цього ні позивачка , ні свідки не надали. На всі ремонтні роботи [PERSON] надав до суду документи , а також підтвердили свідки [PERSON][PERSON],[PERSON][PERSON] , що вони проводили ремонт в квартирі , наймав їх [PERSON] та він платив за виконану ними роботу. Суд , вважає , що підстав для визнання за позивачкою права на ? частину спірної квартири не мається . На цей час договір купівлі- продажу спірної квартири від 13.09.2002 року , який уклали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ,посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] і котрий був зареєстрований в КП „Харківському міському бюро технічної інвентаризації на ім.*я [PERSON] 23.09.2002 року р № П-1-41009 та договір дарування на ім.*я [PERSON], котрий був засвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] , ніким не скасовані і вони є дійсними. Договори оформлені відповідно до діючого законодавства, а саме розділу П загальні положення по договір, глави 52Поняття та умови договору Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Суд , розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Підстав вважати , що квартира за адресою : [ADDRESS] придбана за грошові кошти подружжя [PERSON] не мається. Докази , на які посилається позивачка не можуть бути визнані судом ,як належні , відповідно до вимог ст.58,59 ЦПК України. Що стосується розподілу майна , то сторони в судовому засіданні з приводу оцінки вартості майна ,клопотання про призначення товарознавчої експертизи не заявляли, погодились з оцінкою , яку вказала позивачка в своєму позові і суперечок з приводу розподілу, не заявляли, представник відповідача погодився з указаним вище розподілом майна , котре заявила позивачка. Свою частку майна відповідач забрав , згідно його розписки ( а.с. 92) За час спільного життя подружжя купили автомобіль ДЕО за 58440 гр, який придбаний в кредит. Грошові кошти, які сплачені по кредитному договору складають 24227 гр, тобто ? частина складає 12113 гр, котра підлягає стягненню з відповідача, бо автомобіль залишається в користуванні у відповідача. З вказаною сумою погодився представник відповідача в судовому засіданні і не заперечував проти стягнення вказаної суми. Що стосується придбання гаражу і його розподілу Позивачка не надала жодного документу , який свідчи б , що гараж зареєстрований за відповідачем [PERSON] і що він перебував у його власності. Надані копії заяв [PERSON] та [PERSON] на ім.*я начальника дільниці № 1 про зняття з особистого рахунку № 235163 нарахування за гараж , площею 18 кв.м. у зв*язку з продажем і про закріплення за [PERSON]А особистого рахунку на гараж, придбаний у [PERSON] з 01.05.2009 року, оплату зобов*язується проводити своєчасно, не свідчать про те , що власником гаражу був відповідач. Вказаний гараж був металевим , належав [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON], повідомив що він допомагав [PERSON] в П*ятихатках забрати розбірний металевий гараж , котрий він там придбав і допомагав його установлювати по вул. Ахсарова , 3-в. За установку гаражу , [PERSON] заплатив йому 500 гривень. Документів , які б свідчили про власність на гараж не надано, підстав для включення в загальне майно подружжя не мається. Стягнення з відповідача ? ч вартості гаражу не мається. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується половина грошових коштів судових витрат , які понесла позивачка і підтверджені документально , а саме судовий збір при подачі позову в суд 1700 гр 85 коп та 120 гривень за інформаційно технічне забезпечення судового процесу ,.тобто 910 гр. На підставі викладеного і

Outcome: partial