Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить суд сягнути з них витрати у звязку із проведенням ремонту квартири, що перебуває у спільній власності посилаючись на те, що 27 квітня 1985 року між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб, від шлюбу вони мають дітей, а саме: сина [PERSON] та дочку [PERSON]. 20.09.1995 року квартиру №36 по вул.. Гагаріна 17 у м. Тальне де мешкала вся сімя було приватизовано на усіх членів сімї і в даний час зазначена квартира належить на праві спільної часткової власності, частка кожного із співвласників складає по ? квартири. 3 жовтня 2008 року РАЦС Тальнівського районного управління юстиції було вчинено актовий запис про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою [PERSON] на підставі рішення Тальнівського районного суду від 13.12.2000 року В даний час у квартирі відповідачі не проживають за обставин наявності у них іншого житла. 18 січня 2010 року згідно рішення Тальнівського районного суду було визначено порядок користування квартирою №36 по вул. Гагаріна,17 у м. Тальне. Черкаської області. У звязку із тим, що відповідачі у належній ним квартирі не проживали а квартира потребувала ремонту то позивачем за власні кошти було проведено ремонт на загальну суму 27771 грн. Так ним проведені загальні будівельні роботи, ремонт водопроводу та каналізації, опалення, електромонтажні роботи. Відповідачі добровільно відмовляються сплатити їх частину за ремонт квартири та крім того відмовляються сплатити понесені відповідачем витрати по сплаті обовязкових платежів, що і з мусило позивача звернутись із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив в задоволенні позову посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства необхідна згоди всіх співвласників квартири для проведення ремонту, такої згоди відповідачі не надавали і відповідно не могли знати чи дійсно була необхідність у ремонті квартири, крім того будь яких претензій від комунальних підприємств до них по питання не сплати платежів не надходило. Заслухавши позивача, представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи із наступного: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про власність на житло від 20.09.1995 року квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що також підтверджується Технічним паспортом на квартиру [ADDRESS]. Положення статті 357 ЦК України передбачають, що при поліпшенні спільного майна, яке не можна відокремити необхідна згода всіх співвласників. В судовому засіданні було встановлено, що згоди на ремонт квартири від інших співвласників позивач не отримував, з проханням сплатити заборгованість за комунальні послуги до відповідачів він не звертався, про що він підтвердив в судовому засіданні. Позивач повідомив, що він вирішив питання опалення шляхом встановлення автономного опалення для чого відключив квартиру від мереж централізованого опалення. Відповідно до Порядку відключення житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758. Для вирішення питання відключення будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутись до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення про відключення будинку від системи ЦО з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримано всіма власниками. Відповідно до положень статті 60 ЦПК України „Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. До судового засідання та під час судового засідання позивач не надав доказів необхідності проведення ремонту в квартирі (акт обстеження квартири до початку ремонту, інше). Доказів надання згоди інших співвласників на проведення ремонту в квартирі, що передбачено чинним законодавством. Доказів вартості проведеного ремонту, як то експертної оцінки. Позивач просить суд стягнути з відповідачів 20828 грн. 25 коп. у відшкодування понесених витрат посилаючись як на докази на квитанції та локальний кошторис. Суд відноситься до вказаних матеріалів справи критично. Так в локальному кошторисі №4-11-09 не вказано в звязку із чим зроблені розрахунки будівельних робіт, яке відношення вказаний кошторис має до предмету позову. На виконання яких робіт були сплачені кошти згідно наданих квитанцій. Чи були ці роботи проведені в звязку з необхідністю проведення ремонтних робіт. Крім того не було надано позивачем доказів необхідності сплати заборгованості по комунальним послугам, за який період виникла заборгованість та чи звертався він до відповідачів з проханням сплатити заборгованость. Відповідно до вказаної вище статті ЦПК України Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed