Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що громадянка [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Шполянського районного суду від 29.07.2010, справа № 2-о-52 останній визнаний безвісно відсутнім. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Громадянка [PERSON] зловживає своїми батьківськими правами та обов'язками. З 5-річного віку дитина проживає в с. Лебедин Шполянського району і перебуває на утриманні діда [PERSON], [INFO] Мати протягом тривалого часу з сином не проживає, не відвідує його, не опікується ним, не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком, не бере участі в його утриманні, свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, не має бажання підтримувати родинні стосунки та не допускає його у своє житло. На даний час хлопець навчається у 9 класі Лебединського навчально-виховного комплексу №3. За словами діда, хлопець проживає і виховується в його сім'ї після розлучення батьків. Мати з того часу дитину не бачила сина і не бажає бачити. Позивач просить суд позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Також стягнути з громадянки [PERSON], яка зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS]., аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України до її повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду. Неповнолітнього [PERSON], [INFO] передати органу опіки та піклування Шполянської райдержадміністрацїї для подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Представник Орган опіки та піклування Соснівського району м. Черкаси в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила заяву задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилася про день та час розгляду справи повідомлена належним чином причин неявки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування Шполянського району, думку органу опіки та піклування Соснівського району, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав: відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.». Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських прав має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, позивачка не чинила. Висновок органу опіки та піклування Соснівського району м. Черкаси вказує на те, що протягом тривалого часу батько діє всупереч інтересам малолітнього, тим самим позбавив його права на належне батьківське виховання та утримання, а тому, захищаючи права та інтереси дитини доцільно позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON].

Outcome: approved