Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 07.12.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 25000 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.12.2009 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем, та відповідачем [PERSON] 07.12.2007 року був укладений договір поруки. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови договору, в результаті чого станом на 08.09.2010 року має заборгованість в сумі 41136,26 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 41136,23 грн., та сплачені судові витрати: державне мито в сумі 411,36 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проте заочного розгляду справи, прохає справу розглянути за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомили, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 07.12.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 25000 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.12.2009 року. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості станом на 08.09.2010 року складає 41136,23 грн. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед боржником солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному зі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно з ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні, в звязку з тим, що судом задовольняються позовні вимоги в повному обсязі, подальшої необхідності в мірах забезпечення позову немає, тому вони підлягають скасуванню Згідно з договором поруки від 07.12.2007 року, [PERSON] зобов'язався відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що і [PERSON] за Кредитним договором. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved