Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок №19 по вул. Макаренка в м. Новограді-Волинському згідно технічного паспорту від 26 листопада 2010 року. В обґрунтування позову зазначає, що в січні 1984 року помер її чоловік [PERSON]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину звернулась в нотаріальну контору, однак їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок. Оскільки фактично вона вступила у спадщину, цей будинок належав померлому, однак відсутні правовстановлюючі документи на будинок, виникла необхідність визнати за нею право власності на зазначений будинок. В судове засідання позивачка не зявилась, однак від неї надійшла заява, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, в судове засідання не зявився. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 31 січня 1959 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який 07.01.1984 року помер /а.с.6,8/. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається із домоволодіння, розташованого в м. Новограді-Волинському по вул. Макаренка, 19. Померлий заповіту не залишив. Позивачка на момент відкриття спадщини проживала у вказаному домоволодінні, тому фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Інших спадкоємців першої черги по закону немає. Нотаріус не може видати свідоцтво про право власності на спадкове домоволодіння в звязку з тим, що право власності на домоволодіння не було належно зареєстроване. Згідно рішення Новоград-Волинської міської ради депутатів трудящих Житомирської області від 24.04.1970 р. №206 «Про будівництво і землекористування у місті» чоловіку позивачки [PERSON] було виділена земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва розмірами до 600 квадратних метрів, зазначена земельна ділянка не приватизована /а.с.9,10/. Згідно технічної документації, складеної КП Новоград-Волинське МБТІ житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Новограді-Волинському по вул. Макаренка, 19, був збудований в 1971 році /а.с.12-14/. Позивачка та її чоловік проживали в цьому будинку. Наданий час в ньому продовжує проживає позивачка. Жодних документів про введення в експлуатацію вказаного домоволодіння немає. Згідно ДБН А3. І-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених обєктів будівництва, які діяли на час відкриття спадщини, по обєктах, що збудовані до 05.08.1992 р., тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови, якою визначено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності необхідний висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Здача в експлуатацію вказаних обєктів не вимагалася, як і не вимагається Постановою КМУ від 9 вересня 2009 року №1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт». За життя чоловік позивачки не встиг зареєструвати належне йому право власності на спірне домоволодіння, збудоване ними за відсутності належних документів, що дозволяли здійснити забудову, в звязку з чим позивака не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини. Таким чином, оскільки нотаріат здійснює правоохоронну функцію, а суд в даному випадку правозахисну, суд на підставі вищевикладеного має задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved