Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності, посилаючись на наступні обставини. В 1998 році вона придбала у [PERSON] нежитлову будівлю магазин під літерою «А», сараї під літерою «Б» та «В», які розташовані по вул.Леніна в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області. Вка-заний правочин укладений у формі розписки, згідно якої вона заплатила [PERSON] за зазначений житловий будинок 5000 грн., після чого вважала, що являється власником цих споруд. На теперішній час їй стало відомо, що необхідно виготовити документи, що підтверджують її право власності на ці обєкти, однак такої можливості у неї не має, так як [PERSON] вибув у невідомому напрямку. Вона безперервно володіла вказаним майном протягом дванадцяти років, відкрито користувалася вка-заними обєктами, виготовила на будинок технічний паспорт. Тому зважаючи на дані обставини просила визнати за нею право власності за набувальною давністю. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності у звязку з сімейними обставинами, позовні вимоги підтримала. Представник Лиманської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не зявився, згідно надісланої до суду заяви, сільсь-кий голова позовні вимоги визнав, просив розглянути справу у відсут-ність представника сільради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наяв-ність правових підстав для задоволення позовних вимог. З матеріалів справи ( а.с.5-8 ) видно, що відповідно до вимог про реєстрацію нерухомості, в ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» був ви-готовлений технічний паспорт на магазин «Продукти», розташований по вул.Леніна,52 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із довідки від 03.12.2010 р., виданої Татарбунарським БТІ Одесь-кої області ( а.с.9 ) вбачається, що вартість нежитлової будівлі з бу-дівлями та спорудами по вул.Леніна,52 в с.Лиман Татарбунарського райо-ну Одеської області складає 35624 гривень. Згідно копії розписки від 15.10.1998 р.( а.с.29 ), [PERSON] отримав 5000 грн. за будівлю по вул.Леніна,52 в с.Лиман Татарбунарсь-кого району Одеської області.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим май-ном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем магазину під літерою «А», сараю під літерою «Б», сараю під літерою «В» розташованих по вул.Леніна,52 в с.Лиман Та-тарбунарського району Одеської області. З 1998 року вона використовує магазин за цільовим призначенням, тобто вона добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на магазин під літерою «А», сарай під літерою «Б», сарай під літерою «В», що розташовані по вул.Леніна,52 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області за набувальною давністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved