Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровського районного ради м. Дніпродзержинська про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є внучатим племінником [PERSON], яка є рідною сестрою його бабусі [PERSON], яка померла у 1998 році. Він та [PERSON] протягом довгого часу підтримували родинні відносини, вона не мала власних дітей та інших близьких родичів, він періодично приїжджав із [PERSON] в Україну, щоб відвідати її, при тому, що після смерті його бабусі [PERSON], її рідна сестра [PERSON] взагалі залишилася сама. А тому за життя 07 вересня 2005 року [PERSON] з власної волі склала та нотаріально посвідчила заповіт, яким на випадок своєї смерті вона заповідало йому все майно, що буде належати їй на день смерті. Йому було відомо про його існування, так як він особисто був присутнім при посвідченні заповіту нотаріусом. 15 вересня 2009 року [PERSON] померла, і після смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої у м. Дніпродзержинську по бульвару Незалежності 15 47, яка була приватизована померлою і належала їй на праві власності на житло. Про смерть [PERSON] його повідомила її сусідка лише після похорон. В звязку з тим, що він проживає у м. Ташкент [PERSON], він не мав фінансової можливості виїхати в Україну для вирішення питань щодо прийняття спадщини, але був впевнений, що наявність заповіту і відсутність будь-яких спадкоємців за законом, дає йому право вважати себе єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та власником спадкового майна. Йому взагалі не було відомо, що за законодавством України він повинний був протягом шести місяців особисто подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину. Лише зараз, коли він зміг накопичити достатні грошові кошти для приїзду в Україну, він звернувся до Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори з приводу спадкової квартири, де був проінформований нотаріусом про порядок отримання спадщини, про необхідність подання заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня смерті бабусі [PERSON] В звязку з тим, що він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, але не до нотаріальної контори і заяви про відмову від спадщини, постановою нотаріуса від 16 квітня 2011 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], і рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо визначення додаткового строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як був юридично необізнаним щодо законодавства України, що встановлює порядок прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, не мав достатніх грошових коштів для приїзду в Україну з [PERSON], так як ці держави знаходяться на значній відстані одна від одної, і приїзд в Україну вимагав від нього значних грошових коштів. Але при цьому, він через своїх знайомих, передавав гроші в Україну для сплати житлово-комунальних послуг, що надавалися до спадкової квартири. Просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори після померлої 15 вересня 2009 року [PERSON]. Представник Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але від завідуючої контори надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, з позовною заявою та ухвалою ознайомлені, заперечень проти позову суду не надали. . Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позову по суті та за обставинами справи підтримав у повному обсязі, вважає, що він пропустив саме строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але при цьому він фактично прийняв спадщину, сплачував комунальні платежі за спадкову квартиру через своїх знайомих, що проживають на Україні, не відмовлявся від спадщини, але через віддаленість свого місця проживання від місця відкриття спадщини він не мав можливості своєчасно подати таку заяву, так як приїзд в Україну вимагав від нього значних грошових коштів, при тому, що він працював на двох роботах, але тільки зараз зміг накопичити грошові кошти. Крім цього, він також не був обізнаний в цивільному законодавстві України, і не знав про існування саме шестимісячного строку подання заяви, яка, як йому було відомо, повинна бути особисто подана спадкоємцем до нотаріальної контори, і у цьому випадку не допускається подання такої заяви через представника за дорученням. Тому, як тільки він отримав можливість виїхати в України, він у першу чергу звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Просить суд задовольнити його позов у повному обсязі, і визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача - головний спеціаліст відділу з правових питань виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнала, та зазначила суду, що вона заперечує проти позову, так як позивач не надав поважних причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, а віддаленість його місця проживання не є поважною причиною, так як позивач міг би подати таку заяву через свого представника, надавши будь-якій знайомій особі, що проживає в Україні, відповідну довіреність. Крім цього, пояснила суду, що вона не має відомостей щодо вирішення будь-яких питань, повязаних із визнанням цієї квартири відумерлою спадщиною. Тому на підставі зазначених нею заперечень просить відмовити позивачу у задоволенні його позову. Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: -постанова нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії (а.с. 7), якою підтверджується факт відмови у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу видати свідоцтво про право в порядку спадкування за заповітом після померлою 15 вересня 2009 року [PERSON] звязку з пропуском строку для прийняття спадщини; -копія свідоцтва про смерть, що видане Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 17 вересня 2009 року, актовий запис № 1126 (а.с.8), яким підтверджується факт і дата смерті [PERSON]; -копії квитанцій ( а.с. 9, 10, 11), якими підтверджується факт сплати позивачем комунальних послуг, що надавалися до квартири, розташованої у м. Дніпродзержинську по бульвару Незалежності 15 47, та послуг електрозвязку у серпні 2010 року та наявна заборгованість на теперішній час ; -довідка про місце реєстрації померлої [PERSON] ( а.с. 12), якою підтверджується факт проживання та реєстрації померлої за адресою: м. Дніпродзержинськ, бульвар Незалежності 15 47; -копія технічного паспорту на квартиру по бульвару Незалежності 15- 47 ( а.с. 13-15), якою підтверджуються технічні характеристики квартири; -копія свідоцтва про право власності на житло ( а.с. 16), якою підтверджується факт передачі квартири по бульвару Незалежності 15 47 у приватну власність померлій [PERSON] 05 грудня 1997 року; -копія заповіту, копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с. 17, 18 ), якими підтверджується факт зробленого [PERSON] розпорядження у випадку своєї смерті на користь позивача та реєстрація заповіту ; - копія ордеру на житлове приміщення ( а.с. 19), якою підтверджується право [PERSON] на зайняття спадкової квартири; -копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 20), якою підтверджується його місце народження у м. Ташкенті; -копія паспорту позивача ( а.с. 21-23), яким підтверджується його особа як громадянина [PERSON] та факт його проживання у м. Ташкенті. Вислухав сторони, вивчивши письмові докази та матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 07 вересня 2005 року [PERSON] з власної волі склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: всі належні їй права та обовязки на все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом буде матиме право, заповідала позивачу [PERSON]. Цей заповіт у встановленому законом порядку був посвідчений державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON]С, зареєстрований в реєстрі № 1- 3129, що підтверджується копією заповіту та копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі цього заповіту ( а.с. 17, 18), Як зазначив позивач у судовому засіданні, йому було відомо про складення заповіту та його нотаріальне посвідчення, враховуючи, що цей заповіт складався та посвідчувався в його присутності. 15 вересня 2009 року [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої у м. Дніпродзержинську по бульвару Незалежності 15 47, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, що було видане відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міського виконкому 05 грудня 1997 року (а.с. 16, - свідоцтво, а.с. 13-15- технічний паспорт на квартиру). Позивачу було відомо про смерть своєї двоюрідної бабусі [PERSON], але суд вважає, що він дійсно не мав можливості протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, тобто до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини, так як позивач є громадянином [PERSON], постійно проживає та зареєстрований у м. Ташкенті ( а.с. 21- 23 копія паспорту позивача), що знаходиться на значній відстані від України, а тому приїзд в Україну дійсно потребує значних грошових коштів, що витрачаються на придбання проїзних квитків на авіатранспорт. При цьому суд приймає до уваги, що позивач у серпні 2010 року знайшов можливість сплатити частину житлово-комунальних послуг за спадкову квартиру, надіславши грошові кошти в Україну своїм знайомим ( а.с. 9 -11), а це свідчить про те, що відповідач не мав наміру відмовлятися від спадщини, і намагався виконувати дії на підтвердження факту прийняття спадщини. В звязку з тим, що закон передбачає, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, позивач не мав можливості надати знайомій особі, що проживає в Україні довіреність на подання заяви, а тому заперечення представника відповідача щодо відсутності поважності причин пропуску строку з посиланням на те, що позивач мав можливість видати довіреність іншій особі на подання заяви про прийняття спадщини, суперечать чинному цивільному законодавству, а тому не можуть бути прийняті судом. Зважаючи на зазначені позивачем обставини та надані ним докази, суд вважає, що позивач дійсно пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд може надати йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви для прийняття спадщини. В звязку з тим, що судом причини, за якими позивач пропустив строк для подання заяви, визнані поважними, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 15 вересня 2009 року..

Outcome: approved