overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

28.09.2010 р. ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.09.2007 р. між Банком та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 9 Б - 3 О на суму 4 600 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його використання та штрафні санкції. Оскільки [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму кредитної заборгованості у розмірі 2\~594,90 грн., а саме: 1\~691,08 грн. - заборгованість за кредитом, 384,84 грн. - заборгованість за відсотками, 518,98 грн. штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10.09.2007 р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 9 Б - 3 О на суму 4 600 грн. з виплатою 24 % річних за його користування, відповідно до якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його використання та штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20.09.2010 р. сума заборгованості відповідачки складає 2\~594,90 грн., а саме: 1\~691,08 грн. - заборгованість за кредитом, 384,84 грн. - заборгованість за відсотками, 518,98 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 176,98 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

28.09.2010 р. ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.10.2008 р. між Банком та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 274 Б - 8 О на суму 8 000 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його використання та штрафні санкції. Оскільки [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму кредитної заборгованості у розмірі 11\~404,86 грн., а саме: 6\~852, 95 грн. - заборгованість за кредитом, 2\~001,59 грн. - заборгованість за відсотками, 1\~314,06 грн. штрафні санкції, 1\~236,26 грн. заборгованість по сплаті комісій. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, однак зазначала, що в неї тяжкий матеріальний стан та вона не має можливості в повному обсязі сплатити заборгованість. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.10.2008 р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» ( правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» ) та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 274 Б - 8 О на суму 8 000 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, відповідно до якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його використання та штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20.09.2010 р. сума заборгованості відповідачки складає 11\~404,86 грн., а саме: 6\~852, 95 грн. - заборгованість за кредитом, 2\~001,59 грн. - заборгованість за відсотками, 1\~314,06 грн. штрафні санкції, 1\~236,26 грн. заборгованість по сплаті комісій. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 114,05 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

28.09.2010 р. ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2008 р. між Банком та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 32 Б - 8 О на суму 8 800 грн. з виплатою 24 % річних за його використання, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його використання та штрафні санкції. Оскільки [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму кредитної заборгованості у розмірі 6\~401,03 грн., а саме: 4\~250,49 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~073,48 грн. - заборгованість за відсотками, 1\~077,06 грн. штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.02.2008 р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (правонаступником є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 32 Б - 8 О на суму 8 800 грн. з виплатою 24 % річних за його користування, відповідно до якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його використання та штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20.09.2010 р. сума заборгованості відповідачки складає 6\~401,03 грн., а саме: 4\~250,49 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~073,48 грн. - заборгованість за відсотками, 1\~077,06 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 64,01 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач просить суд вчинити тлумачення заповіту її дідуся - [PERSON] від 13 лютого 1990 року, посвідчений Кривоозерською нотаріальною конторою Миколаївської, який заповідав їй та [PERSON] в рівних долях житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Осіпенка № 44 смт Ширяєве Одеської області, так як дідусь помер 27 жовтня 1990 року. Також просить суд визнати за нею право приватної власності за заповітом на % частину вказаного житлового будинку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, але не надала суду документів, які б підтверджували її звернення до нотаріуса. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного: відповідно до ст. 1256 ЦК України, спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених сг.213 ЦК України, а саме тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, мас суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 сг.213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, у разі наявності спору про право, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті. Крім того, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, суд враховує, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями, свідоцтво про право на спадщину на підставі статей 1296, 1297 ЦК України, ст.34 Закону України «Про нотаріат» видається нотаріусом. В звязку з вищевикладеним, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, яка складається із земельної частки (паю) після смерті [PERSON], яка померла 17 грудня 2008 року в с.Ріпинці Бучацького району. Шестимісячний термін для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки вважав, що буде достатнім того, що він мав на руках державний акт. Однак із введенням в дію нового Цивільного Кодексу, отримати право на додатковий строк для прийняття спадщини, можна тільки в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що після смерті спадкодавиці мав на руках державний акт на право на земельну частку(пай), тому вважав, що прийняв спадщину і заяви в нотконтору подавати не обовязково, просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти: 1. 17 грудня 2008 року померла [PERSON]. 2. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, яку фактично прийняв позивач. 3. В нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк позивач не звертався, так як вважав достатнім вступу в оперативне управління майном. Пропуск позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини суд вважає з поважних причин, тому є підстави для призначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням по [ADDRESS] та про зняття його з реєстрації, мотивуючи тим, що відповідач в спірному жилому будинку з жовтня 2007 року не проживає, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає їй реалізувати свої особисті та майнові права. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що [PERSON] є її племінником. У березні 2003 року відповідач з сім`єю перейшов жити у її житловий будинок по [ADDRESS], та зареєструвався в ньому будинку. На період проживання відповідача в її жилому будинку коштів по утриманню та проведенню ремонту будинку не надавав, часто зловживав спиртними напоями, влаштовував скандали, що негативно відобразилися на її здоров`ї. У жовтня 2007 року відповідач виселився з будинку і з того часу у ньому не проживає. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та, оцінивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником будинку, який знаходиться по [ADDRESS] Тернопільської області; Згідно свідоцтва про право власності від 18 квітня 2002 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок в [ADDRESS]. Згідно довідки Цвітівської сільської ради за №540, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак з 27 жовтня 2007 року там не проживає. Відповідно до ст.71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.167 ЖК у разі вибуття наймача та членів його сім"ї на постійне проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, оскільки власник вправі вимагати усунення будь-яких перешкод, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням власністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про позбавлення батьківських прав , мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьком якої являється [PERSON]. 07.05.2004 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Дитина залишилася проживати разом з нею. Батько з дитиною не спілкується, не займається її вихованням та утриманням, не цікавиться її життям, здоров'ям, а також успіхами в навчанні, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Просить суд позбавити його батьківських прав стосовно малолітньої доньки. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала (а.с. ). Відповідач у судове засідання не з"явився , належним чином сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку (а.с. ). Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності! Позовні вимоги підтримала (а.с. ). Представник Каховської міжрайонної прокуратури позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] року (а.с.). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 07.05.2004 року (а.с.). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 04.10.2010 року, зробленого Каховською міською радою Херсонської області вирішено позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] (а.с. ). Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти. Згідно ст. 155 СК України, ухилення від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на батьків відповідальності, покладеної законом. Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищенаведене, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, покладених на батьків чинним законодавством, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей не суперечить інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

08.12.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позові вказала, що вона з 23.03.1997 року проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 16.09.2010 року. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини від заробітку на кожну дитину. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.03.1998 року та довідкою №1462 від 05.05.2010 року підтверджується, що сторони є батьками дітей. Довідка квартального комітету від 29.11.2010 року підтверджує, що діти проживають з позивачкою. Ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] має можливість сплачувати аліменти, інших осіб на утриманні не має, тяжкими захворюваннями не страждає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи стягнення з 29 листопада 2010 року до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований І-Гнилицькою сільрадою Великобурлуцького району Харківської області 09 березня 2002 року, актовий запис № 01. Від сумісного проживання мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, відповідач не поважає його, відбувалися сварки, внаслідок чого, фактично шлюбні відносини припинено з серпня 2008 року. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач фактично створила нову сім'ю. В зв'язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснив, що у сторін це перший шлюб. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки 09.12.2010 року (а.с.14), проте надіслала до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі(а.с.15). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 грудня 2009 року в І-Гнилицькій сільраді Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 01 (а.с.04). Від спільного шлюбного життя сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.05), який на даний час проживає з матір'ю. Судом встановлено, що між подружжям шлюбні стосунки припинені з серпня 2008 року. На даний час сторони проживають окремо, між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до п.4.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., згідно з п/п "б" п.5 ст. 3 Декрету Кабінета Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 "Про державне мито", виходячи з матеріального стану сторін, у яких це перший шлюб, суд вважає необхідним при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути держмито з [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 08 грн. 50 коп. в прибуток держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-400/036/2007 від 15.03.2007 року в сумі 134025.73 грн. Представник позивача уточнила вимоги позову, та просила стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 135003,45 грн., що складається заборгованості за тілом кредиту в сумі 76315,99 грн. ( що еквівалентно 6948,04 дол. США), заборгованості по сплаті процентів в сумі 24532,78 грн. (що еквівалентно 3101,49 дол. США), та пені в сумі 34154,68 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 15.03.2007 року між ЗАТ«ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем був укладений договір № CL-400/036/2007 (далі - Договір), згідно якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 16640.00 дол. США на придбання автомобіля, строком до 14.07.2010 року зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки, яка становить 12.49 % річних. Відповідач зобов'язалась належним чином виконувати умови укладеного договору. Однак, відповідач зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків не виконувала належним чином, в звязку з чим, станом на 10.11.2010 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 135003,45 грн.. що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 76315.99 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 24532,78 грн., та пені за період з 05.06.2007 року по 27.11.2008 року в сумі 34154,68 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належних чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. У відповідності до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність у один рік застосовується де вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Однак, позивач просив стягнути з відповідача пеню, нараховану за період з 05.06.20 року по 27.11.2008 року в розмірі 34154.68 грн. За такого вимоги щодо стягнення пені за період з 05.06.2007 року по 27.11.2008 року задоволенню не підлягають, як такі що заявлені з пропуском строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № CL-400/036/2007 від 15.03.2007 року в сумі 100848.77 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 76315.99 гри., та нарахованих відсотків в сумі 24532.78 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1008,48 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Outcome: partial