Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] ,третя особа Іванківська селищна рада про розділ будинку та земельної ділянки. Позивачка [PERSON] до [PERSON],[PERSON], Іванківської селищної ради про припинення права власності на земельну ділянку та визнання рішення органу місцевого самоврядування і Державного акта про право власності на землю недійсним. Справи були об»єднані в одне провадження. Позивачка [PERSON] посилається на те,що вона, її недієздатна сестра [PERSON] та відповідачка ,її дочка, [PERSON] є співвласн иками житлового будинку №27 по вул..Миру в смт, Іванків Київської області. Їй та [PERSON]- належить по 1/6 частині будинку; відповідачці [PERSON] належить 2/3 частини. Крім того, біля будинку знаходиться земельна ділянка розміром 0,15 га,що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельна ділянка площею 0,0071 га-для ведення особистого селянського господарства,що розташовані біля будинку №27 по вул..Миру в смт. Іванків та їм на праві спільної часткової власності по 33/100 частини кожному. Її сестра,[PERSON] знаходиться в Сукачівському психоневрологічному будинку інтернаті. Згідно рішення Іванківського районного суду від 18.04. 2008 року вона є опікуном [PERSON]. Останнім часом між нею та відповідачкою [PERSON] постійно виникають конфлікти із-за користування спірним будинком та земельною ділянкою, у зв»язку з чим вона вирішила виділитися та побудувала на спільній ділянці нове приміщення, в якому планувала в подальшому проживати окремо від дочки. З період з 1997 року по 2005 рік вона власними силами та за власний кошт побудувала прибудову до літньої кухні розміром 3,30м х 5,54 м, після чого звернулася до відповідних органів та узаконила самовільне будівництво. Рішенням Іванківської селищної ради №234 від 05.10.2005 року вона є власником прибудови до літньої кухні розміром 3,30 м х 5,54 м по вул..Миру, 27 в смт. Іванків Київської області. Все домоволодіння,що знаходиться в смт. Іванків по вул..Миру,27 складається із споруд: -жилий будинок «А»; -веранда, ганок » а»; -літня кухня «Б»; -сарай «В»; -вбиральня «Д»; -сарай «Е»; -прибудова «З»; -сарай-«І»; -1-колодязь; -11-стічна яма; -111-водопровід; -№1-5 огорожа і може бути розділений в натурі, проте, відповідачка [PERSON] не бажає ділити домоволодіння, чим змушує її звертатися до суду. Ухвалою суду від 02.06. 2011 року,за заявою позивачки [PERSON],її позовні вимоги в частині розділу земельної ділянки залишено без розгляду. [PERSON] також звернулася до суду з позовом до [PERSON],[PERSON] та Іванківської селищної ради про припинення права власності на земельну ділянку та визнання рішення органу місцевого самоврядування і Державного акта про право власності на землю недійсним, посилаючись на те, що згідно Договору дарування від 29 червня 2007 року вона є власником 2/3 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул..Миру, 27 в смт. Іванків, власником якого була її бабуся, [PERSON]. Співвласниками, по 1/6 частині даного будинку є [PERSON](її мати) та [PERSON](тітка). Біля будинку знаходиться земельна ділянка розміром 0,15 га, яка на час укладення договору дарування була не приватизована про що зафіксовано в Договорі дарування від 29.06. 2007 року. Технічна документація про передачу [PERSON],[PERSON] та [PERSON] була затверджена Іванківською селищною радою про передачу у власність земельної ділянки по вул.. Миру, 27 в смт. Іванків 04.07.2007 року, а 01.07. 2007 року [PERSON] померла. Державний акт про право власності на земельну ділянку по вул. Миру, 27 в смт. Іванків Київської області, співвласниками якої по 1/3 частині є [PERSON] та [PERSON], видано 19.12. 2007 року,тобто Державний акт видано після смерті [PERSON] Оскільки Державний акт видано після смерті [PERSON], то право власності відповідачок на земельну ділянку підлягає припиненню. КРІМ того, відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок,будівлю або споруду,переходить право власності на земельну ділянку,на якій вони розміщені,без зміни їх цільового призначення. НА час укладення договору дарування технічна документація на земельну ділянку була затверджена, але державний акт не видавався. Існування у відповідачок права власності на земельну ділянку, на якій розташована її нерухомість, суттєво ущімлює її права власника щодо користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні [PERSON] та її представник м позовні вимоги підтримали. Позов [PERSON]В не визнали. [PERSON]В позов [PERSON] визнала частково. Свій позов підтримала. Представник Іванківської селищної ради позов [PERSON] визнала частково, у варіанті,запропонованому [PERSON]В.(відповідачкою. Позов [PERSON]-визнали. Як відповідачка, [PERSON] пояснила, що ще за час життя її бабусі,[PERSON], склався порядок користування спірним домоволодінням. Відповідачка,[PERSON] проживала у так званій літній кухні і бабуся дозволила їй зробити там прибудову. Вона з бабусею проживала в будинку. На даний час є рішення Іванківської селищної ради, на що вона також давала свою згоду, про те,що літня кухня переводиться в жиле приміщення,тобто, це рівноцінне житло. Позивачці [PERSON] та [PERSON] в будинку та літній кухні належить по 1/6 частині(разом 1/3); Їй - 2/3 частини, що в метрах більше. Тому вона пропонує,щоб позивачкам [PERSON] та [PERSON] була у власність виділена будівля ЛІТНЯ КУХНЯ, а їй весь житловий будинок. Вислухавши сторони, суд прийшов до слідуючого. З Договору дарування від 29,06. 2007 року ,Технічного паспорту від 08.10.2009 року слідує,що [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку №27 по вул..Миру в смт. Іванків по 1/6 частині; [PERSON] -2/3 частин даного будинку,з відповідною часткою господарських будівель. Отже, сторони є співвласниками житлового будинку по вул..Миру, 27 в смт. Іванків, яким вони можуть користуватися , відповідно до ст. 358 ЦК по взаємній домовленості, або ж розділити ( ч.1 ст. 367 ЦК). З Технічного паспорту слідує,що житловий будинок по вул..Миру,27 в смт. Іванків має загальну площе 79,8,8 кв.метри. Так як [PERSON] та [PERSON] у будинку належить по 1/6 частині,то їх частка становить: по 13,3 кв.мерти( на двох 26,6 кв.метри). Частка [PERSON] становить 53,2 кв. метри( 79,8:3=26,6 кв.м.; 79,8кв м -26,6 кв.м= 53,2 кв.метри). З Технічного паспорту слідує,що під літерою Б» мається літня кухня,розміром 51 кв.метр,яка благоустроєна:електроенергія,мається водопровід,каналізація та газопостачання. Рік забудови-1973. Будівля капітальна, цегляна, покрита шифером. ПРИБУДОВА до літньої кухні розміром 3,30х 5,54 м( 18,28 кв.м), яка узаконена на ім.»я [PERSON] 05.10.2005 року(рішення Іванківської селищної ради №234), а тому не є спільною дольовою власністю та не підлягає розділу. Отже, [PERSON] та [PERSON] у приміщенні,що значиться як ЛІТНІ кухня належить по 1/6 частині, тобто по 8,5 кв. метри (разом 17 метрів) Відповідачці [PERSON]-34 кв. метри. За життя дарувальниці [PERSON] склався порядок користування спірним майном, а саме: позивачка [PERSON] користувалася будинком, а [PERSON]- літньою кухнею, як житловим приміщенням. Поскільки недієздатна [PERSON] знаходиться в будинку інтернаті,а [PERSON] є її опікуном, то можна порахувати ,що позивачкам [PERSON] та [PERSON] в будинку належить 26,6 кв. метрів , в літній кухні- 17 метрів , а [PERSON] в літній кухні- 34 кв.метри.Тобто, частка [PERSON] в літній кухні на 7, 4 кв.метри більше,ніж частка [PERSON] та [PERSON] в будинку. Частково можна прийнять до уваги заперечення представника позивачки [PERSON],що розділу підлягає лише будинок,так як господарські будівлі діляться пропорційно часткам майна сторін у житловому будинку, поскільки фактично літня кухня є житловою спорудою, переведення якої офіційно до складу житла є питанням часу. ЯК слідує з матеріалів справи,пояснень [PERSON] , якщо станом на 11.02. 2001 року Іванківська селищна рада відмовила сторонам у переобладнанні літньої кухні у житлове приміщення, то за їх спільною згодою, рішенням Іванківської селищної ради №146 від 05.05. 2011 року надано дозвіл на проведення переобладнання нежилого приміщення в жиле(літня кухня з прибудовою) в смт. Іванків по вул..Миру, 27 Київської області. Як слідує із пояснень відповідачки [PERSON] між нею та [PERSON] склалися вкрай негативні відносини, про що свідчить те,що вони неодноразово конфлікт вирішували у Іванківському РВ, а [PERSON] б»є її дитину(старшу). Отже, суд вважає,що , виділивши [PERSON] та [PERSON] всю будівлю літньої кухні, яка повністю обладнана в житлове приміщення, має всі комунікації, а [PERSON]- виділити у приватне користування всю будівлю житлового будинку по вул..Миру, 27 в смт. Іванків Київської області, є в інтересах сторін, не порушує права [PERSON] та [PERSON], так як виділення [PERSON] , чи [PERSON] із вказаного будинку по 13,3 кв.метрів, а [PERSON] із літньої кухні, де [PERSON] проживає на протязі більше 10 років 34 кв.м, навіть добудувала до літньої кухні пристройку площею 18,28 кв. метри, при цьому залишивши [PERSON] та [PERSON] по 7,5 кв. метри,не тільки недоцільно, але й абсурдно. [PERSON], якій у літній кухні належить приміщення на 7,4 кв. метри більше ніж [PERSON] та [PERSON], на компенсацію не претендує. Господарські будівлі залишити у спільному користуванні. В решті позовних вимог-відмовити. [PERSON] звернулася до суду з позовом про припинення права власності на земельну ділянку та визнання рішення органу місцевого самоврядування і Державного акту про право власності на землю недійсним. З копії Державного акту про право власності на земельну ділянку Серії ЯД №709056 , який видано на ім»я [PERSON] слідує,що вона є власником земельної ділянки ,яка розташована в смт. Іванків вул.. Миру, 27 Київської області,площею 0,15 га. Співвласниками є [PERSON] та [PERSON] - в розмірі 33 % кожна. Державний акт видано на підставі рішення Іванківської селищної ради від 04.07. 2006 року. Як слідує з свідоцтва про смерть,[PERSON] померла 01.07. 2007 року,тобто вона виявила своє бажання отримати у власність земельну ділянку, що розташована в смт. Іванків Київської області і саме на тих умовах, які засвідчено в Державному акті ппро право власності на земельну ділянку. Вимога позивачки [PERSON] щодо припинення права власності на земельну ділянку,визнання Державного акту недійсним, а тим більше в частині , що стосується не померлої [PERSON], а відповідачів [PERSON] та [PERSON], є безпідставною з тих підстав,що [PERSON] за свого життя виявила своє бажання оформити своє право власності на земельну ділянку,що розташована в смт. Іванків по вул..Миру, 27 Київської області. На час прийняття даного рішення [PERSON] була співвласником 2/3 частин будинку,проте, передача у її власність саме 2/3 частин , як в будинку, чи іншої частки(якою вона користувалася раніше), не є обов»язковим, поскільки норма, на яку посилається [PERSON], щодо виділення земельної ділянки пропорційно частки у нерухомому майні, діє при розділі житлового будинку та поширюється при вирішенні спору судом. Власники можуть дані питання вирішувати із відступом від часток у спільному майні. На час приватизації земельної ділянки співвласники будівлю не ділили, спору між ними не було і вони могли дане питання вирішувати на власний розсуд, розділивши землю, яка знаходилася під будівлею так , як вони це зробили(в рівних частинах). Отже, на час прийняття Іванківською селищною радою рішення №3/125 від 04.07. 2006 року воно було законним, а тому підстав для визнання його незаконним немає. Не є також обґрунтованим вимога [PERSON]В, щодо припинення [PERSON] та [PERSON] права власності та Державного акту в частині їх права власності на землю,поскільки їх права не порушують прав [PERSON] : [PERSON], одержавши у власність(подарунок від [PERSON]Т.) 2/3 частини домоволодіння по вул.,Миру, 27 в смт. Іванків Київської області не виявила бажання оформити своє право користування земельною ділянкою,що знаходилася під її частиною будівлі( ст.ст. 125,126 ЗК України). Позивачка посилається на ст. 377 ЦК України в редакції від 23.12. 2009 року,хоча на час дарування будинку,згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала будинок,будівлю або споруду,переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені,без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Ч.2 ст. 377 ЦК говорить про те,що, якщо договором про відчуження житлового будинку,будівлі чи споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком,будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки,яка є необхідною для її обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці,наданій у користування,то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Оформляючи Договір дарування на 2/3 частин житлового будинку на користь [PERSON], [PERSON] знала,що вона подала заяву про передачу їй у власність частини земельної ділянки,що знаходиться біля будинку №27 по вул..Миру в смт. Іванків, в подальшому від приватизації не відмовилася,хоча Державний акт на час укладення Договору дарування виданий не був. За життя [PERSON] виявила бажання одержати у свою власність 34% земельної ділянки,що розташована біля будинку №27 в смт. Іванків Київської області, а відсутність в Іванківській селищній раді оригіналів її заяви, не є підставою визнання недійсним рішення, так як для зберігання заяв існують скорочені терміни їх зберігання. Позивачка не надала доказів, що рішення про приватизацію землі селищною радою прийнято без згоди [PERSON], і суду немає підстав вважати,що відповідачі [PERSON] та [PERSON] якимось чином фальсифікували заяву [PERSON], так як питання передачі [PERSON].[PERSON] та [PERSON] у власність землі селищною радою розглядалося неодноразово:з Технічної документації ТОВ»Земля і ринок» за 2006 рік слідує,що [PERSON],[PERSON] та [PERSON] надали рішення Іванківської селищної ради №22/959 від 27.10.2005 року Про надання дозволу на збір матеріалів на виготовлення технічної документації на земельну ділянку в приватну власність( а.с. 51),де також маються копії їх паспортів,Акт про встановлення на місцевості,погодження зовнішньої межі земельної ділянки,передачу на зберігання межових знаків користувачу земельної ділянки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],в якому маються підписи,в т.ч. і [PERSON]( а.с. Технічної документації - 59). Те,що одна із співвласників земельної ділянки,а саме: [PERSON], яка померла 01.07. 2007 року, не встигла за життя одержати Державний акт про право власності на земельну ділянку, не тягне за собою визнання рішення, припинення решти співвласників права власності чи користування земельною ділянкою. Позивачка не оспорює право власності на земельну ділянку за померлою [PERSON], поскільки претендувати вона може на ту земельну ділянку, яка малася б бути виділена для обслуговування подарованої їй частини будинку. Так як [PERSON] померла ,то на її майно, в т.ч. і на земельну ділянку відкрилася спадщина і питання володіння та користування її часткою землі має вирішуватися її спадкоємцями. Отже, [PERSON], згідно ст. 377 ЦК та ст. 120 ЗК України (в ред.. 2004 р.), ст. 121 ЗК може претендувати на частку земельної ділянки, якою користувалася,чи володіла [PERSON], а посилання на те,що їй має бути виділена земельна ділянка в розмірі 2/3 частини, як належна частка у спірному будинку, є безпідставною, так як дана норма застосовується при розділі будинку, коли співвласники мають в користуванні земельну ділянку у невизначених розмірах, а між співвласниками [PERSON],[PERSON] та [PERSON] дане питання,тобто розмір передаваємої у власність землі, вирішений був на час оформлення їх права про передачу землі у приватну власність. Отже, позов [PERSON] є безпідставний та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 316. 355.364.370.372.376,377,378 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120,121, 125,126 Земельного кодексу України,

Outcome: partial