Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

22.10.10 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом, виданого 09.07.1975 року. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.11.1986 року були виділені [PERSON] на належні останній 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова в житловому будинку літ.Б-1 приміщення 6-2, 6-3, 6-4, 111 сіні та 1)2 частина сараю літ. Д. 18.09.09 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, згідно до якого [PERSON] заповіла їй [PERSON] належну їй частку домоволодіння № 4-Б по вул.Котовського м.Харкова, в цьому заповіті нотаріусом була зроблена помилка, а саме не вірно вказана адреса частини домоволодіння , оскільки як в паспорті [PERSON] так і в її паспорті їх реєстрація вказана буд.. № 4-Б по вул.Котовського, хоча за всіма правовстановлюючими документами адреса 32)200 частин домоволодіння яка належить [PERSON] вказана як № 4 по вул.Котовського м.Харкова, а не 4-Б. [PERSON] померла 16.10.2009 року, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова, вона прийняла спадщину, звернувшись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті невірно вказаний номер будинку, а саме 4-Б, замість № 4 як вказаний у всіх правовстановлюючих документах, в звязку з чим в нотаріальній конторі їй було запропоновано звернутися до суду Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд про тлумачення заповіту та визнання права власності на 32)200 частин будинку № 4 по вул.Котовського м.Харкова в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . а.с.3-4 В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та дала пояснення відповідно до викладеного у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що дає суду підстави розглядати справу у її відсутність. За згодою позивача та його представників , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник 3-ї особи- в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду сповіщений належним чином. Суд, заслухав пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як законні з наступних обставин. Судами встановлено, що [PERSON] померла 16.10.09 року, після смерті якої відкрилася спадщина на 32)200 частин будинку № 4 по вул.Котовського м.Харкова. ( а.с. 16, 14 ) Відповідно до заповіту від 18 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], [PERSON] належну їй частку домоволодіння № 4-Б ( чотири літера Б) по вул.Котовського м.Харкова заповідала [PERSON]. ( а.с. 14 ) На підставі зазначеного заповіту позивачці [PERSON] 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 32)200 частин домоволодіння після смерті [PERSON], згідно її заповіту, оскільки в заповіті посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО 18.09.2009 року за р.№1569 вказана вся належна частка домоволодіння № 4-Б, в той час як [PERSON] належить 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданий ХМБТІ 05.10.2010 року в якому зазначено про те, що [PERSON] належить 32)200 ч. домоволодіння № 4 по вул.Котовського в м.Харкові, яке складається з двох житлових будинків літ.А-1 та літ.Б-1. ( а.с.5) Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.11.1986 року були виділені [PERSON] на належні останній 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова в житловому будинку літ.Б-1 приміщення 6-2, 6-3, 6-4, 111 сіні та 1)2 частина сараю літ. Д. ( а.с. 7 ) Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого ХМБТІ 05.10.2010 року , [PERSON] належить 32)200 ч. домоволодіння № 4 по вул.Котовського в м.Харкові, яке складається з двох житлових будинків літ.А-1 та літ.Б-1. ( а.с.13) На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що при складанні заповіту на користь [PERSON], воля спадкодавця [PERSON] стосувалася 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Косовського м.Харкова власником якого і була остання. Відповідно до ст. 1256 ЦК України спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених ст. 213 ЦК України. За відсутності згоди між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України). Оскільки при складанні [PERSON] заповіту спадкова 32)200 частина домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова належала їй на праві приватної власності та зі змісту заповіту чітко вбачається воля заповідача все належну їй частку домоволодіння передати в порядку спадкування [PERSON], у суду є підстави для тлумачення заповіту, за яким слід вважати, що спадкодавець заповідав 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова . На підставі викладеного,

Outcome: approved