Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про припинення права власності відповідачці на ? частки квартири [ADDRESS], стягнення з неї на її користь грошової компенсації вартості цієї частки, визнання за нею права власності на 1/1 частки даної квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що їй за договором дарування третя особа по справі - [PERSON] подарував ? частки спірної квартири, оскільки відповідачка по справі, як співвласник якій належить ? частка даної квартири своїми діями, унеможливлює їх спільне мешкання. Підставою для припинення права власності на частку квартири позивачка наводить незначну частку відповідачці у праві власності на квартиру яка не може бути виділена в натурі, вселення відповідачкою до спірної квартири своєї престарілої матері, яка в силу вікових хвороб, робить неможливим мешкання у квартирі третьої особи по справі - [PERSON] В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що спірна квартира у рівних частках належала покійному батькові [PERSON] та братові - [PERSON], який залучений в якості третьої особи по справі. Після смерті батька, який помер 26.03.20006 року, спадщину у рівних частка успадкували його син [PERSON] та дружина [PERSON] відповідачка по справі. Останній до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2006 року належить ? частка спірної квартири. Остання використовуючи своє право на частку у спільному майні на осінньо-зимовий період поселяє до спірної квартири свою матір, а сама мешкає окремо за адресою: м.Маріуполь вул. Халтуріна, 16(а). З метою захисту прав та інтересів [PERSON], останній подарував належну йому ? частки квартири позивачці по справі. Остання, згідно пояснень наданих у судовому засіданні, бажаючи реалізувати належну їй частку квартири просить суд припинити права власності на спірну квартиру відповідачці, визнавши за нею право власності на всю квартиру, оскільки попит на частку квартири значно менший ніж на всю квартиру. Одночасно, позивачка зазначає, що її метою є захист прав третьої особи по справі [PERSON], який не може разом з відповідачкою спільно проживати в одній квартирі, оскільки постійно виникають сварки з приводу спільного користування квартирою та сплатою комунальних послуг. Частка відповідачки становить лише 1/4 частку квартири, тобто на її думку, є незначною. Крім того, сама відповідачка знаходячись у фактичних шлюбних відносинах, мешкає за адресою свого чоловіка по вул.Халтуріна 16(а) у м.Маріуполі, де на теперішній час мешкає також мати відповідачці - [PERSON], тому просила суд припинити право власності відповідачці на належну їй частку квартири. Стягнути з неї на її користь вартість 1/4 частку спірної квартири, яка визначена судово-будівельною експертизою, у звязку з чим визнати за нею право власності на 1/1 частку даної квартири. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що у неї немає іншого нерухомого майна, крім частки в спірній квартирі, у звязку з чим у випадку позбавлення її власності, останній нема де проживати. На теперішній час, вона разом з матерю без реєстрації мешкає у домоволодінні №16(а) по вул.Халтуріна у м.Маріуполі, яке належить [PERSON] У її матері дійсно є будинок у селищі Малоорлівка Шахтарського району Донецької області, але зазначене приміщення не придатне для проживання у звязку відсутністю опалення та енергопостачання, будь якого іншого майна ні вона, ні її мати взагалі не мають, у звязку з чим просила суд не позбавляти її права власності на належну їй частку у спірній квартирі. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно власницею 3/4 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07.02.2009р є позивачка /а.с. 8/. Інформаційною довідкою БТІ м.Маріуполя підтверджено, що відповідачка [PERSON] є власником ? частки спірної квартири. /а.с.40/ Згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 11.04.2011 року дійсна ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 208 тисяч 599 гривні, розрахункова вартість ? частка квартири складає 52 тисячі 150 гривні, а одного кв. м. 4 тисячі 615 гривень /а.с. 99-107/. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю позивачки та відповідачки, яким належить ? та ? частки, відповідно. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, а також якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника і членам його сімї. Спірна квартира складається з двух жилих кімнат площею 17,2 кв.м. та 10,4 кв.м., відповідачці в ній належить 1/4 частка, що відповідає 6,9кв.м. - жилої площі та 4,4 кв.м. загального користування. Суд не може погодитись з доводами позивачки, що частина відповідачці є незначною, оскільки належна їй площа квартири відповідає нормам житлової площі встановлених Постановою виконкому обласної ради народних депутатів та президіума обласної ради профісійних рад від 09.01.85 року №5 відповідно до якої на території Донецької області встановлена норма жилої площі для постановки на квартирний облік у розмірі 6 и менш квадратних метрів на одного чоловіка. Суд також вважає, що припинення права власності відповідачці на належну їй частку квартири завдасть останній істотної шкоди, оскільки будь-якого іншого нерухомого майна на праві власності, де вона мала би можливість проживати у випадку задоволення позовних вимог, відповідачка не має. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивачки, що на теперішній час відповідачка мешкає за іншою адресою і має можливість там проживати в подальшому, оскільки за фактичним місцем мешкання [INFO](а) у м.Маріуполі, відповідачка мешкає без реєстрації за згодою власника будинку, у самої відповідачці право власності або користування цим помешканням відсутнє. Одночасно, суд зауважує на безпідставності вимог позивачки, які визначені нею як усунення перешкод при здійсненні своїх прав по відчуженню належного майна, з метою реалізації яких вона просить припинити права власності на частку відповідачці та визнання за нею власності на всю квартиру для підвищення попиту на спірну квартиру при укладенні договору купівлі-продажу квартири в подальшому. На думку суду, наявність права власності на частку спірної квартири ніяким чином не обмежує у правах позивачку, а труднощі у реалізації частки неділимої речі викликані перш за все умовами ринку нерухомості, та не можуть бути підставою для припинення права власності іншого співвласника майна. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо припинення права власності відповідачці на належну їй частку спірної квартири суперечать вимогам п.1, 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, у звязку з чим суд у задоволенні всіх позовних вимогах відмовляє. На підставі ст. 365 СК України, ст. 365 ЦК України,

Outcome: dismissed