Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

У вересні 2009 року позивач звернувся в суд до відповідачів із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 42 998,69 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 323 224,44 грн. заборгованості за кредитним договором № 11112015000 від 30.01.2007р. В обгрунтування своїх вимог посилались на те, що 30 січня 2007 року відповідач [PERSON] одержав в АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк», кредит у сумі 49 600,00 швейцарських франків (гривневий еквівалент-199 583.85 гривень) згідно кредитного договору № 11112015000. Кінцевий строк повернення кредилу за договором передбачено не пізніше 28 грудня 2017 року та встановлено сплату процентів за користування кредитом в розмірі 7,99% річних. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 31 січня 2007 року між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі під № 155, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 64,0 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Також в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ЗО січня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель [PERSON]О, зобовязалася солідарно відповідати перед позивачем за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором. Через невиконання відповідачами своїх зобовязань за договором утворилась кредитна заборгованість, яка станом на 01.09.2009р. становить 42 998,69 шв.вранків, що в гривневому еквіваленті складає 323 224, 44 гривні. В звязку з тим, що відповідачі в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не погасили, позивач просив суд стягнути цю суму в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 42 998,69 шв. фр., що в гривневому еквіваленті складає 323 224,44 грн., а також 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що підписаний кредитний договір не свідчить про отримання ними кредиту. Ними гроші не отримувалися, вони лише підписували кредитний договір, який був оформлений на імя [PERSON], а насправді кредит брав їх знайомий [PERSON], який спочатку і сплачував його, а потім перестав та зараз переховується. З цього приводу вони зверталися до міліції. Вважають, що позивачем не доведена сума заборгованості, а том просили відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов де наступного. Судом встановлено, що ЗО січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11112015000, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 49 600,00 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення до 28 грудня 2017 року сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 7,99% річних. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 31 січня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі під № 155, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 64,0 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Також в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 30 січня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязалася солідарно відповідати перед позивачем за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків (ст.554 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Вимога про дострокове повернення кредиту, процентів та комісій міститься також п.7.3 Кредитного договору. Кінцевий термін повернення кредиту- 28 грудня 2017 року. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624,625 ЦК України тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, проценти від суми боргу та неустойку у вигляді пені, що передбачена умовами договору, а саме п.7.6 Кредитного договору. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 01.09.2009 року становить 42 998,69 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 323 224, 44 гривні, з яких: сума заборгованості за основним та простроченим кредитом- 40891,74 шв.франків (307 386,32 гривні); сума заборгованості за строковими та простроченими процентами за користування кредитом- 1885,25 шв.франків (14171, 57 гривень); пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентах- 221,70 шв.франків (1666, 55 гривень). Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Посилання відповідачів на неотримання грошей ними не доведені, оскільки відповідач [PERSON] підписав вказаний договір кредиту, взявши таким чином на себе зобовязання за ним, розумів наслідки підписання цієї угоди, отримав грошові кошти в сумі 199 583,85 гривень, що підтверджується заявою [PERSON] про видачу готівки від 30.01.2007р.. заявою [PERSON] про продаж іноземної валюти №1 від ЗО січня 2007р. меморіальним ордером № 1 від 30.01.2007р. та розпорядженням на видачу кредиту від 30.01.2007 р. Ствердження відповідачів щодо шахрайських дій відносно [PERSON], який взяв кредит на їх імя, також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, так як суду надана постанова Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні [PERSON], інших документів на підтвердження своїх доводів суду відповідачами також не надано. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки та штрафні санкції не повернули, продовжували користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривали, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 1820 грн.

Outcome: approved