overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитна договором. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 24 червня 2008 року мі» ВАТ «ВіЕйБі Банк» та Хом»як М.І. був укладений кредитний договір №1066/08/13. Кредит видавався на поточні потреби строком по 24 червня 2011 року включно із виплатою 24 проценти за користування кредитом. Всього заборгованість за кредитним договором станом на 23 вересня 2010 року позичальника перед банком становить 3949,19 грн. Також просить стягнути судові витрати в розмірі 51, 00 грн., та оплату витрат на ІТЗ в розмірі 120 грн. Вважає, що відповідач порушує умови кредитного договору, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач не з'явився подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Хом»як [PERSON] 24 червня 2008 було укладено кредитний договір №1066/08/13, під 24 проценти річних по 24 червня 2011 року. Згідно п.1.1 договору банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 5000 грн. в порядку і на умовах, визначених договором. Згідно ст.525 ЦК України є недопустимою одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова станова (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач неналежним чином не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, суд приходить висновку, що з нього слід стягнути 3949 грн. (3156,62грн. - кредит; 130,98 грн. - відсотки; 661,59 грн. - плата за пропуск платежів) заборгованості за кредитним договором. Стягнути з Хом»як [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнського Акціонерного банку 51 грн. судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 12 травня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №778/08/13. Кредит видавався на поточні потреби строком по 12 травня 2011 року включно із виплатою 19 проценти за користування кредитом. Всього заборгованість за кредитним договором станом на 23 вересня 2010 року позичальника перед банком становить 9826,22 грн. Також просить стягнути судові витрати в розмірі 98, 26 грн., та оплату витрат на ІТЗ в розмірі 120 грн., всього 218,26 грн. Вважає, що відповідач порушує умови кредитного договору, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач не зявився подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] 12 травня 2008 було укладено кредитний договір №778/08/13, під 19 проценти річних по 12 травня 2011 року. Згідно п.1.1 договору банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 1400 доларів СІНА в порядку і на умовах, визначених договором. Згідно ст.525 ЦК України є недопустимою одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ч.І ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова станова (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач неналежним чином не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, суд приходить висновку, що з нього слід стягнути 9826,22 грн. (990,38 доларів СІЛА - кредит; 84,65доларів США - відсотки; 990,73 грн. - плата за пропуск платежів, комісія за РО 353,50 грн.) заборгованості за кредитним договором. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» 98,26 грн. судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтуванні своїх вимог покликається на те, що 19.02.2008 року між ВАТ Всеукраїнським Акціонерним банком та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №253/08/13 про надання кредиту в сумі 1620 доларів СІЛА на строк до 18.02.2011 року включно, кредит надавався на споживчі потреби. За користування кредитними коштами була встановлена плата в розмірі 19% річних. Станом на 23.09.2010 року заборгованість становить 10072,18 грн. Просить позов задоволити. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно умов кредитного договору від 19.02.2008 року, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 1620 доларів США на строк до 18.02.2011 року. Згідно п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 1620 доларів США в порядку і на умова, визначених цим договором . Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалися. Оскільки відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до умов кредитного договору №253/08/13 від 19.02.2008 року суд приходить висновку, що з нього слід стягнути на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 10072,18 грн. Крім того з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського акціонерного банку» слід стягнути 100,72 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою до ДП «ХПЗ ім. Т.Г.Шевченко»про стягнення заборгованості із заробітної плати за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року у розмірі 6 837 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначила, що з липня 1965 року по теперішній час працює на ДП «ХПЗ ім. Т.Г.Шевченко», однак всупереч діючого трудового законодавства відповідач не виплачує їй заробітну плату, в результаті чого станом на 24.01.2011 рік склалася заборгованість у сумі 6 837,00 грн. У судове засіданні позивач не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти стягнення вказаної заборгованості не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно у робочій день, в строк, встановлений колективним договором, але не менш ніж два рази на місяць через час, який не перевищує шістнадцяти календарних днів. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з липня 1965 року по теперішній час працює на ДП «ХПЗ ім. Т.Г.Шевченко» (а.с.5-6). Відповідач має заборгованість перед [PERSON] по виплаті заробітної плати за березень 2010 року 65,00 грн., квітень 2010 року 384,00 грн., травень 2010 року 703,00 грн., червень 2010 року 813,00 грн., липень 2010 року 791,00 грн., серпень 2010 року 786,00 грн., вересень 2010 року 833,00 грн., жовтень 2010 року 742,00 грн., листопад 2010 року 861,00 грн., грудень 2010 року 859,00 грн., що підтверджується довідкою наданою ДП «ХПЗ ім..[PERSON]»№ 014-159 від 27.01.2011 року (а.с.2). Загальна сума заборгованості за березень-грудень 2010 рік станом на 24.01.2011 року становить 6 837,00 грн. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі відповідають вимогам закону, а тому підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, оскільки справу доведено до суду з вини відповідача, з нього підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобовязання видати довідку про заробітну плату помісячно в період з 01.01.1988 року по 31.12.1996 року, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на призначення пенсії по інвалідності, однак для цього необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, що відповідач відмовляється зробити мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі документи, видано довідку не встановленого зразака, а тому просить зобовязати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за період з 1988 року по 1996 роки помісячно згідно записів у трудовій книжці. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечив. Представник третьої особи в засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд відповідно до вимог ст.130, 174 ЦПК України, прийняв визнання позову відповідачем та представником третьої особи і вважає за можливе ухвалити рішення під час попереднього розгляду справи У відповідності до ст. 49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак відповідач не видає позивачу довідку про розмір заробітної плати останнього за період з 01.01.1988 року по 31.12.1996 роки помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати останнього за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої довідки про нарахування зарплати по рокам, вбачається що позивачу нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позову та зобовязання відповідача видати довідку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

В січні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на наступне. Рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради народних депутатів від 23.10.1975 р. було відведено під індивідуальне житлове будівництво земельну ділянку по вул. Будьонного, 41, площею 600 кв.м. гр. [PERSON]. Рішенням архітектора Коростишівського р-ну дано дозвіл на будівництво житлового будинку по типовому проекту №346-3. Рішенням №131 виконкому Коростишівської міської Ради депутатів дано дозвіл на виконання будівельних робіт. На підставі вищевказаних документів було укладено Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку /р №1379/09.06.1976./ м. Коростишеві, по вул. Будьонного, 41 між виконавчим комітетом Коростишівської міської ради та [PERSON], якій було нотаріально посвідчено та зареєстровано у БТІ. Ним було виконані деякі будівельні роботи, а саме: вирито погріб, побудовано цегляну коробку та перекрито дах руберойдом. Через деякий час [PERSON] виїхав із м.Коростишева до Ворошиловградської області, а незавершений будинок вирішив продати. Так, незавершене будівництво, а саме цегляну коробку, що розташована за адресою: м. Коростишів, вул. Будьонного, 41 було придбано позивачем у 1985 році за 5000 (п'ять тисяч) карбованців. Пізніше добудувано житловий будинок та живе в ньому з 1990 року. На даний час позивач зі своїми синами проживаєють у даному житловому будинку, користуються надвірними спорудами, на протязі тривалого часу (більше 20 років) відкрито, безперервно володіють нерухомим майном та вважаю, що підставою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями є ст. 344 ЦК України. Даний будинок за нашої участі належним чином було підключено до інженерних мереж: електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення. Просить суд визнати за нею право власності на вказаний будинок та господарські споруди за набувальною давністю. В попереднє судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в попередньому судовому засіданні в зв'язку з визнанням відповідачем позову. Відповідно в ч.І ст. 344 ЦК України передбачається, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), а в ч.4 цієї статті зазначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Факт добросовісного відкритого і безперервного володіння позивачем цим майном, як своїм власним, визнаний відповідачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить суд, визнати за нею право власності на житловий будинок в с. Подорожнє Світловодського району, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В 1988 році вони разом із чоловіком придбали домоволодіння по вул. Урицького, 3 в с. Подорожнє Світловодського району. 31.12.2007 року, чоловік помер, після смерті, відкрилась спадщина за законом. Установлений, строк для прийняття спадщини, нею до нотаріальної контори, було подано заяву, про прийняття спадщини. Донька, написала заяву про відмову від спадщини. Але зазначений будинок не увійшов у список спадкового майна із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. На даний час, вона володіє даним майном. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов. Відповідач позов визнав. Третя особа проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Встановлено, що відповідно до технічного паспорту, домоволодіння за адресою вул. Урицького, 3 в с. Подорожнє, Світловодського району (а.с.13). Відповідно до довідки виданої Подорожнянською сільською радою, від 20.01.2011 року, позивачка, з 26.05.1988 року і по теперішній час проживає за адресою [INFO] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про шлюб, позивачка і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.06.1978 року (а.с.7). [PERSON] помер 31.12.2007 року (а.с.6). Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, дружина відноситься до першої черги спадкоємців за законом. На підставі ст. 60 СК України, 1261 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що з травня 2005 року вона зареєстрована та проживає з двома неповнолітніми дітьми у квартирі №4 житлового будинку №33 по вул. Баштанської Республіки в м. Баштанка. Вказана квартира не приватизована, перебуває у комунальній власності. У даній квартирі також зареєстрована, але з 2005 року не проживає відповідачка. В 2005 році вона поїхала до своєї дочки, яка проживає в Республіці Італія і з того часу ніяких звісток про себе не подає. Місце її проживання не відоме. З того часу вона змушена сплачувати комунальні платежі і за відсутню відповідачку. Коли вона звернулася до міської ради з проханням вжити заходи для зняття відповідачки з реєстрації в квартирі, їй було запропоновано самій звернутися до суду з позовом про визнання її особою, яка втратила право на проживання. На підставі викладеного позивач просила про задоволення позову. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином та вчасно. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував. За згодою представника позивача проведено заочний розгляд справи. Вислухав пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин: В судовому засіданні встановлено, що позивачка з травня 2005 року зареєстрована та проживає з двома дітьми у квартирі №4 житлового будинку №33 по вул. Баштанської Республіки в м. Баштанка, що підтверджується довідкою форми №3, виданої виконавчим комітетом Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області. Відповідач за даними СГІРФО Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області значиться зареєстрованою в [INFO]. Згідно рішення виконкому Баштанської міської ради № 181 від 26.09.2006 року змінено нумерацію квартир в будинку № 33 по вулю. Баштанської республіки м. Баштанка з № З на № 4 у зв'язку з виявленою однаковою нумерацією квартир в будинку. З 2005 року відповідач не проживає у спірній квартирі. Спірне помешкання залишила добровільно. Поважних причин не проживання у спірній квартирі відповідачки при розгляді справи не встановлено. Зазначені обставини підтверджуються актом про встановлення факту не проживання гр. [PERSON] та довідкою від 24.01.2011 року. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач не є членом сім'ї позивача. В спірній квартирі відповідач з 2005 року не проживає без поважних причин. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення суми боргу договором позики в розмірі 1144,13 грн., витрат по оплаті держмита -51,00 грн. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень. Представник позивача до судового засідання надав заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, просить розглядати справу за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій з позовом погодився, просить розглядати справу за його відсутністю. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та колишнім працівником ЦГПТЛ [PERSON] був укладений договір позики від 22.10.2009р. на суму 1800, 00 грн. За умовами договору відповідач взяв на себе зобовязання , відповідно до якого має сплачувати на користь позивача суму позики рівними частинами по 150,00 грн. шляхом утримань із заробітної плоти щомісяця протягом року - з 01.11.2009р. по 31.10. 2010р. 08.12.2009р. [PERSON] припинив трудові правовідносини з ВАТ «Запоріжсталь». За час роботи на відшкодування позики із заробітної плати відповідача протягом двох місяців (з листопада 2009р. по грудень 2009р.) було утримано 300,00 грн. При звільненні відповідачу була нарахована сума у розмірі 470,00 грн., яка відповідно до п. 3 договору позики була утримана комбінатом в рахунок погашення заборгованості. Розмір невиплаченої суми боргу відповідача в період з 14.12.2009р. по теперішній час складає 1030,00 грн. Враховуючи те, що відповідач не виконав в строк прийняті на себе зобовязання, стягненню підлягають: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~3% річних від простроченої суми, що складає 29,36 грн. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції, що складає 1114,77 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 1144,13 грн. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки, відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача варто стягнути на користь позивача вартість сплаченого державного мита в розмірі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved