Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що шлюб з відповідачем зареєстрований 23.06.2001року, але з 2008р. сімейні стосунки погіршились, почались сварки, відповідач перестав цікавитись сім'єю, надавати матеріальну підтримку, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що з 2008р. погіршились стосунки в сім'ї внаслідок постійного втручання свекрові у сімейні відносини, відповідач перестав цікавитись сім'єю, надавати матеріальну допомогу. В сім'ї виникали постійні сварки з образами, спроби налагодити стосунки до ладу не привели. Подружжя має окремий бюджет, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивачка заперечувала проти надання строку для примирення, наполягала на розірванні шлюбу, бо втратила почуття кохання до чоловіка. Представник позивачки надала аналогічні пояснення, зазначила, що причиною розірвання шлюбу не стала хвороба [PERSON], який і раніше хворів на тяжке захворювання, мав 2 та 3 групи інвалідності. Відповідач позов визнав, але вказав, що причиною розірвання шлюбу є поведінка дружини, яка під час його захворювання (хвороба Крона, а.с.21) з 2008р. не цікавилась його станом здоров'я, не допомогала йому подалати хворобу, а бажає розділити спільне майно. Внаслідок чого, він втратив почуття кохання та поваги до дружини, у них виникли неприязні стосунки, неодноразові спроби примиритися до згоди не привели. Вважає, що сім'я розпалась, заперечував проти надання строку для примирення. Представник відповідача вважала, що сім'я розпалась внаслідок взаємного небажання сторін зберегти сім'ю. Заслухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.06.2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження взяла призвіще [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження 1-ВЛ № 137476 (а.с.5). 02.09.2005 року народився син [PERSON] (свідоцтво 1-ВЛ№ 022575), (а.с.6). Відповідно ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 Сімейного Кодексу України передбачено право чоловіка та дружини пред'явити позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін встановлено, що причиною розірвання шлюбу є обоюдне небажання зберегти сім*ю. З 2008р. стосунки між подружжям [PERSON] погіршились внаслідок побутових причин, почуття кохання та поваги між подружжям зникло, неодноразові спроби примиритись до ладу у сім'ї не привели. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, не бажають піклуватись один за одним. Категорично заперечують проти надання строку для примирення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім*я [PERSON] розпалася внаслідок небажання сторін по справі зберегти сім"ю, шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивачки та відповідача. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved