Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

01.04.2010 р. позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з заявою, в якій зазначив, що при виконанні трудових обов,язків на шахті ім. Д. С. Коротченко з ним сталися нещасні випадки 07.08.1980 р. та 06.10.1988 р. Наказом № 380 від 27.11.1998 р. йому було нараховані щомісячне відшкодування шкоди та одноразову допомогу. При відшкодування щомісячного відшкодування шкоди відповідачем було враховано середній заробіток по його професії ГРОЗ за час з січня по квітень 1999 р. З урахуванням підвищення тарифних ставок по відповідній професії його середня заробітна плата склала 624 грн. 25 коп. Заробітна плата по підприємству за вказаний час склала 517 грн. 41 коп. Наказом № 380 відповідач обмежив його заробіток середнім заробітком по підприємству. Просить провести відшкодування шкоди виходячи із його середнього заробітку 624 грн. 25 коп. з коректировкою з урахуванням підвищення тарифних ставок і заробітної плати в основних галузях економіки. У судовому засіданні позивач та його представник надали заяву, в якій доповнили свої позовні вимоги вказавши, що 22.05.2002 р. МСЕК встановив йому стійку втрату працездатності в розмірі 50 відсотків стійкої втрати працездатності безстроково, по травмі 06.10.1988 р. встановлено 35 відсотків (первинно 15 відсотків від 25.11.1998 р.). Середньомісячна заробітна плата, що передувала нещасному випадку, складала 425 грн. 33 коп. Таким чином, заробітна плата з урахуванням неврахованих коефіцієнтів на час винесення наказу № 380 складала 27029,38 крб. Просять суд зобов,язати відповідача провести призначення відшкодування шкоди виходячи із середнього заробітку, який після корегування склав 7636 грн. 01 коп. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що наказ №\~380 від 27.11.1998 р. було складено відповідно до вимог чинного законодавства і підстав для перерахунку відшкодування шкоди позивачеві немає. Представник виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидове Донецької області у судовому засіданні просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, оскільки нарахування відшкодування шкоди позивачеві відповідачем було проведено у відповідності до «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» та Тарифними угодами, які діяли на час призначення позивачеві сум регресу. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне. Позивач працював з 20.11.1979 р. по 23.02.1994 р. на шахті ім. Д. С. Коротченко в якості горноробочого очисного забою підземного 5-го розряду. При виконанні трудових обов,язків з ним двічі 07.08.1980 р. та 06.10.1988 р. стався нещасний випадок на виробництві. Після проходження МСЕК позивачеві по вказаним травмам було встановлено відповідні відсотки втрати професійної працездатності. Наказом № 380 від 27.11.1998 р. [PERSON] по вказаним травмам було призначено щомісячне відшкодування шкоди, з урахуванням того, що середньомісячна заробітна плата ГРОЗа на підприємстві за серпень-жовтень 1997 р. складала 517 грн. 41 коп., а його заробітна плата за січень-квітень 1992 р. складала 20987 куп./карб. або 0,20 грн. У відповідності з вимогами п. 2 Доповнень від 18.11.1997 р. № 2-8165/2 до «Соглашений по тарифам, трудовым и социальным гарантиям между Минуглерпомом и отраслевыми профсоюзами угольной промышленности» розрахунок середнього заробітку для встановлення розміру відшкодування шкоди всім особам, з якими сталось каліцтво до 01.07.1993 р. провадиться відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.1992 р. № 276, тобто виходячи з розміру середньої заробітної плати відповідних робітників підприємства за січень-квітень 1992 р. У відповідності з вимогами п. 3 Доповнень від 18.11.1997 р. № 2-8165/2 до «Соглашений по тарифам, трудовым и социальным гарантиям между Минуглерпомом и отраслевыми профсоюзами угольной промышленности» перерахунок розміру втраченого заробітку на сто відсотків втрати професійної працездатності не можуть бути більше середньомісячних заробітків відповідних робітників підприємства за серпень-жовтень 1997 р. Середня заробітна плата ГРОЗа по шахті ім. Д. С. Коротченко за серпень-жовтень 1997 р. складала 517 грн. 41 коп. Виходячи з наведеного, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає, оскільки відповідач у відповідності до норм чинного законодавства, яке діяло на час винесення наказу № 380 - «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» та «Соглашений по тарифам, трудовым и социальным гарантиям между Минуглерпомом и отраслевыми профсоюзами угольной промышленности» - провів нарахування щомісячного відшкодування шкоди [PERSON] у розмірі 206 грн. 96 коп. у відповідності до втрати ним працездатності. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що доводи, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не відповідають нормам чинного законодавства і тому [PERSON] необхідно відмовити у задоволенні його позову.

Outcome: dismissed