Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом. У позові посилається на те, що 25.07.2007 року між: ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір в розмірі 9 500 гривень зі строком повернення 17.07.2010 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі З % на місяць. 25.07.2007 року між: ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки за вказаним договором кредиту. Відповідно до договору поруки [PERSON] поручився за належне виконання [PERSON], взятих на неї зобов'язань по кредитному договору. У позові вказує, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за вказаним кредитом, що станом на 15.09.2010 року становить 17 338, 21 гривень. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість на загальну суму 17 338, 21 гривень та витрати на оплату державного мита та ІТЗ розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно та не подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутність відповідачів, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № 622142 від 25.07.2007 року відповідачу [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 9 500 гривень в строк до 17.07.2010 року, що також: підтверджується меморіальним ордером № 81, від 25.07.2007 (а.с.9, а.с. 11-12). Судом встановлено, що згідно договору поруки від 25.07.2007 року, [PERSON] зобов'язувався відповідати за зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором від 25.07.2007 року. (а.с.10 ) З розрахунку заборгованості видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 25.07.2007 року, станом на 15.09.2010р. з урахуванням заборгованості за кредитом - 7 539, 34 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом -6 034, 41 гривень, пені за прострочення сплати мінімального платежу - 1 784, 15 гривень, індексу інфляції за час прострочення - 1 030, 31 гривень, всього 17 338, 21 гривень. З листа-претензії від 02.08.2010 р. видно, що відповідач [PERSON] попереджалася про необхідність погасити заборгованість та можливість звернення до суду. Як вбачається із листа-претензії від 02.08.2010 року [PERSON] повідомлявся про наявність заборгованості за кредитним договором, у якому він виступив поручителем. (а.с.8 ) Ці обставини знайшли підтвердження дослідженими доказами. Згідно ст.ст.509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи наведене судом встановлено, що відповідачі не виконали умов кредитного договору від 25.07.2007 року, забезпеченого порукою, в результаті чого станом на 15.09.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 17 338, 21 гривень. На підставі викладеного та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Стягнути з відповідачів на користь ВАТ КБ «Надра» судові витрати, пов'язані із сплатою державного мита в розмірі 173, 38 грн., та оплату за інформаційне забезпечення суду в розмірі 120 грн., згідно квитанцій.

Outcome: approved