Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

26.10.2010 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 27.04.2010 р. позивач уклав договір позики із [PERSON], згідно якого передав йому грошові кошти у сумі 7 100 грн. з умовою їх повернення до 01.07.2010 р. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки у присутності двох свідків, по закінченню зазначеного в розписці строку відповідач борг не повернув. З урахуванням індексації, пені, 3-х процентів річних, загальна сума заборгованості складає 7 866,10 грн. Крім того просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 800 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 3000 грн., судові витрати в розмірі 236, 66 грн. На підставі викладеного просив задовольнити позов. ( а.с. 3-4) В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, дав пояснення з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити. Представник позивача підтримав вимоги позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду сповіщений належним чином, не повідомив про причини неявки до суду, що дає суду підстави розглядати справу у його відсутності. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухав пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики відповідно до якого позивач передав відповідачеві, а останній узяв у борг у позивача 7 100, 00 гривень, що підтверджується розпискою відповідача, при цьому був визначений термін повернення позивачеві коштів до 01.07.2010 р. / а.с.5 / Судом також встановлено, що відповідач договір не виконав і гроші, узяті в борг у позивача не повернув. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оскільки відповідач отримав грошові кошти за договором від 27.04.2010 р. в розмірі 7100 гри. 00 кой., то повинен їх повернути в такій же самій сумі та в той же валюті, що були передані йому. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивач довів свої вимоги, щодо укладання з відповідачем договору позики, а також те, що відповідач кошти взяті в борг не повернув суд в цій частині задовольняє вимоги позивачки і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача 7100 грн. 00 коп. Згідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлена договором або законом. В звязку з викладеним вимоги позивача про стягнення 3% від суми боргу з урахуванням індексу інфляції є законними і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача 3 річних від простроченої суми 64 грн. 77 коп. ( 7 100 грн. х 3% х 111 ( прострочені дні), згідно розрахунку суми заборгованості, та індекс інфляції в розмірі 459, 95 грн. ( 7 100,00 х (0) 998 х 1,011 х 1,012 х 1,029 ( коефіцієнти індекса інфляції)) : 100 % = 7459,95;-7459,95 - 7 100,00) (а.с. 11). Вимоги позивач про стягнення з відповідача моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки норми , ЦК України, які встановлюють правові наслідки порушення договору позичальником, не передбачають відшкодування моральної шкоди, та крім того такі наслідки, а саме відшкодування моральної шкоди, не були передбачені договором позики між сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати 236 грн.66 коп., а також витрати на юридичну допомогу в розмірі 3000,00 грн., про що в матеріалах справи є квитанція ( а.с.1-2, 10).

Outcome: partial