Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача 41 953гр.74 коп. помилково зарахованих коштів на картковий рахунок. Посилається в позові на те, що 23.03.2007 року відповідачу банком був відкритий поточний рахунок у доларах США № 78256688 та видано платіжну картку. 10.01.2008 року відповідач у відділенні №11 філії ВАТ КБ»Надра»Полтавського РУ поповнив картковий рахунок на суму 5 200 дол. США. В результаті збою програмного забезпечення на його картковий рахунок надійшла сума 10 500 дол. США. Відповідно до п.5.2.13 Договору відповідачу двічі: 10.12.2008 року та 22.01.2009 року були направлені повідомлення про помилковий переказ, однак відповідач ці повідомлення проігнорував і кошти не повернув. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед банком становить за курсом НБУ 41 953гр.74 коп. Виходячи з того, що добровільно повернути дану суму відповідач відмовляється, просить задовольнити позов. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували. В той же час, доводи представника позивача в судовому засіданні не спростовували, будь-яких доказів та заперечень вимогам позивача не надали,зайнявши позицію очікування, намагаючись покласти лише на позивача обов»язок доводити додатковими документами обставини, викладені в позові, при наданні яких давали їм пояснення в залежності від характеру документа та його можливих наслідків для відповідача. Крім цього відповідач пояснив, що повідомлення банку він не отримував, а в зворотньому поштовому повідомленні про його отримання не його підпис. Просять в позові відмовити. Заслухавши\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пояснення\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов»язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові/володільцеві рахунка/, грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Встановлено що 23.03.2007 року відповідачу банком був відкритий поточний рахунок у доларах США № 78256688 та видано платіжну картку. Відповідач був ознайомлений з Правилами та умовами користування платіжною карткою шляхом підпису в заяві про відкриття рахунку та підтвердження про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб банку. Відповідно до п.2.5 Договору він вважається укладеним після отримання банком особисто від клієнта письмового підтвердження про приєднання до умов Договору. / а.с. 6 29 / 10.01.2008 року відповідач у відділенні №11 філії ВАТ КБ»Надра»Полтавського РУ поповнив картковий рахунок на суму 5 200 дол. США. Останній даних обставин в судовому засіданні не заперечував. В результаті збою програмного забезпечення на його картковий рахунок надійшла сума 10 500 дол. США. Дані обставини підтверджуються Поточним звітом за операціями по поточному/картковому/ рахунку відповідача за період часу з 23.03.2007 року по 26.05.2001 року та випискою за особовим рахунками відділення № 1 філії ВАТ КБ»Надра»Полтавське РУ за 10.01.2008 року. / а.с.33 77 / Відповідно до п.5.2.13 Договору відповідачу двічі: 10.12.2008 року та 22.01.2009 року були направлені повідомлення про помилковий переказ, однак відповідач ці повідомлення проігнорував і кошти не повернув. / а.с.78 80 / Ст.1071 ЦК України встановлено, що банк може списати кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. П.5.2.13 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб банку при отриманні повідомлення від банку про помилково зараховані кошти на рахунок клієнта, протягом 3-х робочих днів від дати надходження такого повідомлення від банку клієнт зобов»язаний повернути такі помилково зараховані кошти на підставі письмового розпорядження клієнта. Таким же чином регулюється дане питання і п.1 ст.35 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні». Судом встановлено, що відповідач помилково зараховані кошти позивачу не повернув і сума його заборгованості перед банком становить за курсом НБУ 41 953гр.74 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок- відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині неотримання повідомлень банку з приводу повернення помилково зарахованих коштів, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч.4 ст.59 ЦПК України передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях. Заперечуючи факт отримання повідомлення позивача, будь-яких доказів своїм запереченням відповідач суду не надав. Обмежився при цьому лише твердженням про те, що підпис у зворотньому поштовому повідомленні про отримання повідомлення банку йому не належить. За нормою ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Засоби доказування визначені ч.2 ст.57 ЦПК України. Заперечуючи даний факт, відповідач передбачених законом доказів суду в обґрунтування своїх заперечень не надав, як і не звертався до суду за сприянням в збиранні та наданні таких доказів. Крім того, як приведено вище, з приводу суті позову відповідач разом з представником зайняли позицію очікування, не доводили в судовому засіданні ні внесення двох платежів в один день і не спростовували доводів, викладених в позові, щодо одноразового внесення такого платежу в сумі 5 200 дол. США. З заяви від 10.01.2008 року вбачається, що в цей день за заявою відповідача на його картковий рахунок було внесено суму в розмірі 5 200 дол. США. Цих обставин відповідач не заперечував, однак аналогічної заяви про внесення суми 5 300 дол. США суду не надав. Зайнявши таку позицію в суді, представник відповідача посилався на те, що позивач не надає відповіді на його звернення з приводу руху коштів на рахунку, не проводив звірку надходжень на рахунок відповідно до умов договору, внаслідок чого помилково нараховану суму виявив лише через 11 місяців, а тому вважав своїм правом зайняти позицію вичікування в судовому засіданні всупереч вимогам, покладеним на сторони ст.10 ЦПК України. Суд вважає,що обставини, приведені відповідачем та його представником в цій частині, не спростовують тверджень представника позивача в судовому засіданні і не звільняють їх від обов»язку доказування, встановленого законом. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи зі змісту ст.ст.59-60 ЦПК України, суд вважає, що відповідач в судовому засіданні не довів обставин, на які він посилався в обґрунтування заперечень на позов, а тому вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Outcome: approved