Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на той факт, що згідно договору купівлі-продажу від 28.11.2000 року вона є власницею квартири [ADDRESS]. Вищезазначений договір було посвідчено Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № У-642 та зареєстровано КП ДОР "Криворізьке БТІ" у реєстровій книзі № 178П стор. 174 запис № 174. 06 жовтня 2006 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який після реєстрації шлюбу прийняв прізвище дружини - [PERSON]. Після укладення шлюбу, у вищевказаній квартирі, позивачка зареєструвала відповідача, саме як свого чоловіка. З червня 2009 року відповідач у вказаній квартирі не проживає. Крім того, 16.09.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. У зв'язку з вищевикладеним, позивачка просить суд визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. 29 листопада 2010 року у судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи при заочному розгляді.Представник позивача - адвокат [PERSON] також підтримав позовні вимоги, та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належно, відповідно до вимог ст.. 74,76 ЦПК України. Зі згоди позивачки, представника позивача, суд слухає справу при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності зі ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2000 року є власницею квартири [ADDRESS]. Вищезазначений договір було посвідчено Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № У-642 та зареєстровано КП ДОР "Криворізьке БИ" у реєстровій книзі № 178П стор. 174 запис № 174 (а.с.4). Крім того, судом було зясовано, що 06 жовтня 2006 року позивачкою було укладено шлюб з [PERSON], який після реєстрації шлюбу прийняв прізвище дружини - [PERSON]. Даний факт підтверджено Свідоцтвом про шлюб (серії І-КИ № 144510 від 01.07.20009 року, актовий запис № 634 від 06.10.2006 року (а.с.8). Після укладення шлюбу, у вищевказаній квартирі, позивачкою було зареєстровано відповідача, саме як свого чоловіка. Відповідно до наданого в якості доказу Свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 127219 від 16.09.2009 року підтверджено той факт, що шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, актовий запис № 205 від 16 вересня 2009 року (а.с.6). Тобто, на теперішній час відповідач у справі не є членом сімї позивачки, також відсутні данні щодо того, що відповідач у справі є власником спірної квартири. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач з червня 2009 року у спірній квартирі не проживає, однак залишається зареєстрованим. Даний факт підтверджено поясненнями позивачки, актом про не проживання від 28.09.2010 року ( а.с.7). Також, даний факт підтверджено довідкою №10 КП «НоваКОМ» про склад сім»ї від 27.09.2010 року, з якої вбачається, що станом на час звернення до суду, за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], як власник та [PERSON], як інші (а.с.5). Також, перебування відповідача у справі на реєстраційному обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Революційна, 12/21 підтверджено відповідно до довідки Адресного бюро м. Кривого Рогу від 05.10.2010 року (а.с.14). Відповідно до вимог ст. 316, 317, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до вимог ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 7 ч. З ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Відповідач не є ані наймачем вказаної квартири, ані членом сім'ї позивача. Крім того, згідно до вимог ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це є лише «внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації», а так як відповідач по справі не проживає та не перебуває у спірній квартирі, то він повинен бути знятий з реєстрації. Відповідно до ст. 7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, законодавство вказує, що без добровільного зняття з реєстрації, особу можливо зняти з реєстрації за рішенням суду шляхом позбавлення її правом користування житловим приміщенням. У зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Знаходження на реєстрації за вказаною адресою відповідача [PERSON] порушує законні права власника квартири, позбавивши її передбаченого ст. 41 Конституції України права безперешкодно розпоряджатися належною їй власністю. Відповідач у справі не є членом родини позивача, у спірній квартирі відповідач не проживає, не сплачує комунальні витрати, тому, відповідно до вказаної правової норми, є усі правові підстави, щоб визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь позивачки відповідно вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved