Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 27 квітня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CNL - 201/064/2006. Згідно кредитної заявки позивач здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] в сумі 35 000 доларів США, шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, що підтверджується Меморіальним валютним ордером № 2 від 27.04.2006 року, для погашення поточної заборгованості Позичальника перед Кредитором першої черги за Кредитним договором першої черги. Відповідно до п. 1.1 частини № 2 Кредитного договору Банк надає позичальнику кредит, що визначений у частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом та виконати всі інші зобов'язання, як це вказано у цьому Договорі. Згідно п. 4 частини № 1 Кредитного договору Фіксований відсоток за користування кредитом становить 11 % річних. Відповідно до п.п. 1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту є 27 квітня 2021 року. Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов'язання Позичальника щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. В якості забезпечення Кредитного договору, 27 квітня 2006 року позивачем з [PERSON] було укладено Договір поруки № CGCNL - 201/064/2006, згідно з яким [PERSON] зобов'язався відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання Позичальником Боргових зобов'язань по Кредитному договору у повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, а це означає, що Кредитор (Банк) може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно. Згідно п.п. 3.2, 3.4 зазначеного Договору поруки, у випадку не виконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, Поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань, в обсязі заявленому Банком протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги. В зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, Банком на підставі п. 1.9 частини № 2 Кредитного договору, листом № 22-2-2/19784 від 12.03.2010 року було направлено [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідну досудову вимогу, листом № 201-3/2864 від 15.09.2009 року було надіслано на адресу [PERSON], які залишені без задоволення. Станом на 24.09.2009 року заборгованість відповідачів за Кредитним договором № CNL - 201/064/2006 від 27 квітня 2006 року складає 259 702,08 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву в якій підтримує в повному обсязі позовні вимоги, просить справу розглянути за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не зявилися, причину неявки суду не сповістили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку. У звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв'язку з наступним. Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство „ОТП Банк", згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів Протокол № 53 від 23.04.2009 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство „ОТП Банк", яке є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку "Райффайзенбанк Україна". 27 квітня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CNL - 201/064/2006. Згідно кредитної заявки позивач здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] в сумі 35 000 доларів США, шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 2 від 27.04.2006 року, для погашення поточної заборгованості Позичальника перед Кредитором першої черги за Кредитним договором першої черги. Відповідно до п. 1.1 частини № 2 Кредитного договору Банк надає позичальнику кредит, що визначений у частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом та виконати всі інші зобов'язання, як це вказано у цьому Договорі. Згідно п. 4 частини № 1 Кредитного договору Фіксований відсоток за користування кредитом становить 11 % річних. Відповідно до п.п. 1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту є 27 квітня 2021 року. Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов'язання Позичальника щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. В якості забезпечення Кредитного договору, 27 квітня 2006 року позивачем з [PERSON] було укладено Договір поруки № CGCNL - 201/064/2006, згідно з яким [PERSON] зобов'язався відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання Позичальником Боргових зобов'язань по Кредитному договору у повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, а це означає, що Кредитор (Банк) може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно. Згідно п.п. 3.2, 3.4 зазначеного Договору поруки, у випадку не виконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, Поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань, в обсязі заявленому Банком протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги. В зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, Банком на підставі п. 1.9 частини № 2 Кредитного договору, листом № 22-2-2/19784 від 12.03.2010 року було направлено [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідну досудову вимогу, листом № 201-3/2864 від 15.09.2009 року було надіслано на адресу [PERSON], які залишені без задоволення. Станом на 24.09.2009 року заборгованість відповідачів за Кредитним договором № CNL - 201/064/2006 від 27 квітня 2006 року складає 32 123,15 доларів США, з них: 29 166,50 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту; 2 956,65 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками, що за офіційним курсом НБУ складає 257 203,64 грн., а також: 2 498.44 гривень - нарахована пеня за неналежне виконання боргових зобов'язань, таким чином загальна заборгованість відповідачів перед позивачем складає 259\~702 грн. 08 коп. Заперечень проти заявленого позову та наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надавали, умови укладених ними договорів не оспорювали. Стаття 526 Цивільного кодексу України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню заборгованості за договором № CNL - 201/064/2006 від 27 квітня 2006 року у розмірі 259\~702 грн. 08 коп. ПАТ «ОТП Банк», як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення солідарно з відповідачів понесених документально підтверджених витрат, зокрема витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., та судового збору у розмірі 1700 грн.

Outcome: approved