overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з "позовом, яким просив стягнути з відповідача 3531 грн. 93 коп. боргу по оплаті за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, що надавались їй в квартиру [ADDRESS] за період з 01.09.2006 року по 01.11.2009 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістила. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних доказів у справі. Судом встановлені факти. Між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких позивач надавав відповідачу послуги за місцем його проживання у квартиру [INFO], а відповідач мав би здійснювати їх оплату. Проте відповідач, фактично користуючись наданими позивачем послугами, їх оплату не здійснювала, відповідно має борг в сумі 3531 грн. 93 коп., за період з 01.09.2006 року по 01.11.2009 року. Вказані обставини підтверджені розрахунком плати і заборгованості за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускється. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються цивільним законодавством та дають підстави для задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним судові витрати: 30 грн. 00 коп. витрат з інформаційно - технічного забезпечення та судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. на користь держави. При вирішенні справи суд керується ст.. 68 ЖК Української РСР, ст.,ст.525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 88, 212 - 215, ч. 1 ст. 224, ст.226ЦПК України. Суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка звернувся в суд з позовом до до КП ЛОР Червоноградське МБТІ і виконавчого комітету Червоноградської міської ради про визнання право власності на самочинне будівництво , посилаючись на наступні обставини: Позивачці в садовому товаристві «Комунальник» було виділено земельну ділянку №51, на яку в подальшому вона отримана державний акт на землю 28.04.2009 року. У 1990 році на земельній ділянці вона збудувала дачний будинок, яким користується по сьогоднішній день.Дана будова стоїть багато років. Виникло питання про приватизацію дачного будинку і потрібно було взяти довідку із садового товариства Комунальник, однак такої вона не отримала, оскільки товариство не має своєї печатки. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила аналогічне. Представник МБТІ в судове засідання не з»явився, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без них. Представник Червоноградської міської ради не заперечує проти позову. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши документи суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено що позивачці в садовому товаристві «Комунальник» було виділено земельну ділянку № 51, на яку, в подальшому,вона отримана державний акт на землю 28.04.2009 року. У 1990 році на земельній ділянці вона збудувала дачний будинок, яким користується по сьогоднішній день. Суд приходить до висновку,що позов слід задовольнити

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON]. [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи це тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ставить їх в скрутне матеріальне становище. Відповідач по справі, [PERSON]. позов не визнав, пояснивши, що не має можливості сплачувати зазначену суму аліментів. Суд, заслухавши доводи сторін, перевіривши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі з 04 вересня 2004 року. Під час спільного проживання в них народилася дитина: [PERSON], [INFO] яка на даний час проживає разом з батьками. 23 листопада 2010 року Недригайлівським районним судом шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірваний. Згідно рішення суду неповнолітня дочка: [PERSON]. [INFO], залишена на вихованні з матір'ю [PERSON]. Дане рішення набрало законної сили. Хоча сторони на даний час і проживають за однією адресою, але з жовтня 2010 року сімейні стосунки не підтримують, спільного сімейного бюджету та господарства не ведуть, харчуються окремо. На думку суду відповідач регулярно та у встановленому законом мінімальний розмір грошових коштів на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину) не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодекс) України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Недригайлівського районного суду Сумської області та просить суд винести рішення, яким визначити їй додатковий строк в один місяць, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька - [PERSON], який помер 05 квітня 2008 року в с. Луки, Недригайлівського району. Сумської області. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надіслала до суду заяву в якій просить справу за її позовом розглянути без її участі, і що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] та представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, як відповідачі по справі, в судове засідання також не з'явилися, але позовні вимоги визнали повністю, про що надали до суду письмові заяви. Суд, перевіривши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 квітня 2008 року помер її батько [PERSON], який проживав в селі Луки, б. 65, Недригайлівського району Сумської області, і що після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю). Позивачка не зверталася у передбачений строк до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини її батька, так як вона дочка спадкодавця надіялась, що спадщину буде приймати її мати [PERSON] але вона повідомила її про те що не бажає приймати спадщину свого чоловіка. Від спадщини позивачка [PERSON] не відмовляється і бажає її оформити. Відповідно до ст. 1269 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін, після відкриття спадщини,позивачка не звернулася до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину, а це в свою чергу, унеможливлює в даний час оформити право на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду позивачка з поважних причин пропустила установлений законом шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є евакуйованим із зони відчуження в 1986 році, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Але за 2006-2008 роки дану допомогу він отримував у значно меншому розмірі. Тому він звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суми недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2006 -2008 роки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та уточнила і просила зобов»язати відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу недоплачені суми допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки відповідно до Закону. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що виплати проводились відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 р.. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є евакуйованим із зони відчуження в 1986 році , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримав компенсаційну виплату на оздоровлення в сумі 75 грн. за 2007 рік - 12.06.2007 року, за 2008 р.-11.02.2008 р., за 2009 р.-14.10.2010 року. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» евакуйованим із зони відчуження: в 1986 р. передбачені щорічні виплати одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Однак такі виплати проводились у значно меншому розмірі, чим порушуються права позивача. Ст.257 ЦПК України встановлює трьохрічний строк звернення до суду за захистом прав , свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно довідки відповідача №41270 від 24.11.2010 р. позивач отримав компенсаційну виплату на оздоровлення за 2007 р. 12.06.2007 року, а з позовом до суду звернувся 21.07.2010 року, тобто пропустив строк звернення до суду, на що наполягав представник відповідача. Позивач з заявою про поновлення пропущеного строку до суду не звертався , поважних причин пропуску строку звернення до суду не навів. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 14 вересня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народилося двоє дітей, які проживають та перебувають на їхньому спільному утриманні. Подружні відносини склалися погано, примирення між ними виключається, з вересня 2009 року спільне проживання та подружні відносини припинили, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд визнає необхідним, позов задоволити. Судом обєктивно встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, тому примирення між ними виключається. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається нате, що 21 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі.У зареєстрованому шлюбі в них народився син [PERSON] - 20.01. [INFO], який знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, їй матеріально важко,тому, змушена звертатись в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на своє утримання. ^ Просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на своє утримання до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти стягнення на її утримання 200 гривень. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в сумі 200 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд находить, позов підлягаючим задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Як встановлено в судовому засіданні відповідач з сім»єю не проживає, матеріально дружину не підтримує, працює, відрахувань з його заробітку не проводиться. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому відповідач повинен утримувати дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, з урахуванням його матеріального становища, та в даному випадку згоди сторін, ^ На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини посилаючись на те, що 12 січня 2001 року померл його батько [PERSON], а 02.10.2007 року його мати [PERSON]. їхні родинні стосунки підтверджуються рішенням Теофіпольського районного суду від 28.10.2010 року. Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Він являється спадкоємцем майна померлих за законом, однак після смерті [PERSON] та [PERSON] через хворобу невстиг у встанолений законом термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому виникла потреба звернутись до суду. Просить вказані причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини визнати поважними і визначити додатковий строк в три місяці для подачі заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В суді позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Допитавши позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого не має. Оскільки, наведені позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд находить поважними, що стверджується довідкою Теофіпольської ЦРЛ від 30.03.2010 року, тому позивачу слід продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 09.02.2001 року. Від шлюбу в подружжя є троє дітей, дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO]. Подружні відносини з відповідачем не склалися, часто виникали непорозуміння, він зловживав спиртними напоями. Тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, вона втратила до нього почуття любові та поваги. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач на виклик суду не зявився, подав заяву в якій просить позов задоволити, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав, а саме. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2001 року. Між сторонами протягом часу перебування у шлюбі виникли напружені відносини, що призвели до втрати почуття любові. Під час перебування у шлюбі в сторін народилось троє дітей, дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO]. Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, що має істотне значення, тому позов слід задовольнити. З врахуванням інтересів дітей, малолітніх дітей слід залишити на проживання з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до громади. Вимоги мотивовані тим, що внаслідок смерті її батька [PERSON], відкрилася спадщина на садибу № 23 по вул.. Миру в с. Глибочок Житомирського району, яку позивач, як спадкоємиця першої черги прийняла, проте зареєструвати своє право власності не може з причин відсутності правовстановлюючих документів. В судовому засіданні позов було підтримано позивачем у повному обсязі. Пояснила, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги на майно спадкодавця. Позивач фактично вступила в управління спадковим майном. Сільський голова звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Позов визнав. Спір врегульовано. Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені правовідносини, які відповідають цивільному праву. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, що у 1969 році [PERSON], на законних підставах була виділена земельна ділянка, на якій останній побудував житловий будинок №23 в с. Глибочок Житомирського району. 31.08.2008 помер [PERSON]В.(а.с.12). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на садибу № 23. З долученого до справи технічного паспорту на житловий будинок та довідки № 130 від 17.05.2010, видної виконкомом Глибочанської сільської ради видно, що спадкове майно у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № 176, рахувався за [PERSON], як за власником (а.с.6,8- 9). Вартість будинку з господарськими будівлями складає - 46830 грн., наведене підтверджується довідкою КП «Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації (а.с.13). З долученої до матеріалів справи довідки третьої Житомирської державної нотаріальної контори № 478 від 12.05.2010 видно, що після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулася лише [PERSON] (а.с.11). Постановою державного нотаріуса від 12.05.2010 за № 477 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними в підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відсуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено законом або договором. Житловий будинок побудований на спеціально виділеній для обслуговування земельній ділянці, а тому позивач має право на отримання його у власність (а.с. 36). Враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач не оспорює право власності позивача на спірний будинок суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За правилами ст.ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом, проте використати це своє право не може, а тому відповідно до ст.16 ЦК України, ст. З ЦПК України він має право звернутися до суду за захистом невизнаних прав. Право власності може бути встановлено судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 08.11.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 04.07.1992 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось по тим обставинам, що в них різні характери та погляди на життя. Між ними часто виникали сварки. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що вони не проживають однією сім'єю більш ніж 10 років, спільне господарство не ведуть. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції від 14.12.2005 року, актовий запис № 442 (а.с. 4), сторони уклали шлюб 04.07.1992 року. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved