overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

ПАТ «Віейбі банк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2007 року між ПАТ «Віейбі банк" та [PERSON]було укладено кредитний договір за № 114\\21, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 11250 ( одинацтять тисяч двісті п»ятдесят) грн. строком до 05.10.2010 року із сплатою 24 % річних. Але [PERSON] свої зобов'язання не виконувала належним чином, а тому станом на 05.11.2010року утворився борг в сумі: 19846 (дев»ятнадцять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 21 коп.- заборгованість по кредиту, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в розмірі- 11250.00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі - 6721.19 грн., та штрафу за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом в розмірі - 1875.02 грн., що змусило ПАТ «Віейбі банк" звернутись до суду із вищезазначеним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, розглядає справу у відсутність сторін за їх заявами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному об'ємі. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до умов кредитного договору № 114\\21 від 05.10.2007 року, укладеного між ПАТ «Віейбі банк" - з одного боку та [PERSON] - з другого боку, відповідачу було надано кредит в сумі 11250 ( одинадцять тисяч двісті п»ятдесят) гривень на споживчі потреби з строком повернення до 05.10.2010 року. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості [PERSON] станом на 05.11.2010 року має заборгованість по кредиту в сумі - 19846 ( дев»ятнадцять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 21 коп. Оскільки [PERSON] не виконує умови укладеного договору та не виплачує суму боргу по кредиту, чим істотно порушує умови договору, а тому, суд вважає за необхідне стягти з відповідача у примусовому порядку суму заборгованості за кредитним договором. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Віейбі баню» підлягає до задоволення в повному об'ємі. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрг: відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Гіржева) Т.І. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.02.1980 року Ізмаїльським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №73, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одній квартирі, однак з 13 липня 2010 року шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні відносини, принижує позивачку та допускає рукоприкладство відносно неї. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 09.02.1980 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони хоча і проживають в одній квартирі, однак з 13 липня 2010 року шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні відносини, принижує позивачку та допускає рукоприкладство відносно неї, що підтверджується відмовним матеріалом ЖРЗПЗ №8863 від 16.10.2003 року. Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути аліменти на неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у шлюбі з 2004 року, від якого мають неповнолітню дитину. На теперішній час сторони разом не проживають, внаслідок чого відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що є обтяжуючим фактором для позивача. У судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обємі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував сплачувати аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 2004 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, і проживає з нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги, що є обтяжуючим фактором для повного виховання неповнолітньої дитини та її забезпечення. У відповідності до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до Управління житлово комунального господарства Криворізької міської ради, Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 31», третя особа відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб КМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі представники Управління житлово комунального господарства Криворізької міської ради, Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 31» позовні вимоги визнали. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був співмешканцем цивільним чоловіком [PERSON], [INFO], яка померла 12.01.2010 року. Виконавчим комітетом Жовтневої районної в місті ради м. Кривого Рогу [PERSON] було надано двохкімнатну квартиру, житловою площею 27, 4 кв. м., за адресою мікрорайон 5 Зарічний б. 3 кв. 22. З 2008 року [PERSON] разом з [PERSON] мешкали однією родиною, вели спільне господарство, мали сумісний бюджет. [PERSON] за життя мала намір прописати позивача [PERSON], однак була велика заборгованість за комунальні послуги, тому не мала можливості. Той факт, що позивач проживав з померлою [PERSON] однією сімєю, підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] котрі пояснили, що з позивачем та померлою [PERSON] були сусідами, вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство. Статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сімї наймача , які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення .Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача відносяться чоловік або дружина, їх діти та батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані особи, які постійно проживають сумісно та ведуть спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймачами, але продовжують проживати в займаному жилому приміщені, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст.65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи вселені в якості членів сім'ї , набувають рівних прав користування житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу, так як вони є законними та обґрунтованими і знайшли своє підтвердження в ході слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що 04.07.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Новоконстянтинівській сільській раді Запоріжської області. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та син [PERSON] [INFO], який на даний час проживає разом з відповідачем. З 2005 року вони разом не проживають. Вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах і іншим чоловіком з яким створила іншу сімю та виховує дочку [PERSON] [INFO]. Чоловік теж перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, а тому примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, залишити дочку [PERSON] проживати біля неї, а сина [PERSON] біля відповідача. Після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «Кошель». Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився хоча вчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що справу сліду розглянути заочно у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, присвоїти позивачці після розірвання шлюбу прізвище «Кошель», неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу, залишити на проживання з матірю, а сина [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу, залишити на проживання з батьком. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 115, 235 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

18 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04 грудня 1993 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося:в 1996 році відповідач був засуджений до позбавлення волі строком на 6 років, після повернення з місць позбавлення волі шлюбні відносини не відновилися. Вона фактично мешкає з іншим чоловіком, з яким бажає зареєструвати шлюб. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути без неї. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки судне повідомив. Суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судовим розглядом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 1993 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. За час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні відносини, що призвели до втрати почуттів поваги, розуміння і любові. Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинені з 1996 року. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

28 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 19 серпня 1994 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин, оскільки між ними втрачено почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути без неї. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без нього, проти розірвання шлюбу із [PERSON] не заперечує. Суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, так як сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судовим розглядом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 серпня 1994 року (а.с. 7). Від шлюбу сторонимають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). За час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні відносини, що призвели до втрати почуттів поваги, розуміння і любові. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

27 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачка з моменту реєстрації в зазначеній квартирі (березень 2008 року) ніколи не проживала і не проживає до цього часу, хоча просилася бути зареєстрованою лише на три місяці. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідачки, яка була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти такого розгляду. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 листопада 1999 року фондом комунального майна Балаклійського району, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5). У зазначеній квартирі крім позивачки також зареєстровані її чоловік [PERSON], її донька [PERSON] та відповідачка по справі [PERSON] ( а.с.6). Із пояснень позивачки вбачається, що на прохання [PERSON] в березні 2008 року вона зареєструвала останню в квартирі строком на три місяці, про що між ними була усна домовленість. З моменту реєстрації відповідачка жодного дня не проживала в зазначеній квартирі. Знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідачка не бажає. Крім пояснень позивачки, факт відсутності [PERSON] у спірному приміщенні підтверджується актом обстеження квартири [ADDRESS] від 14 жовтня 2010 року, складеного депутатом Балаклійської міської ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та[PERSON] ( а.с. 13 ). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає по-сусідськи із позивачкою, підтвердила, що [PERSON] ніколи не проживала і не проживає квартирі [ADDRESS], де мешкає позивачка і її сім»я. У суду немає підстав ставити під сумніви показання свідка і таких доказів суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] більше ніж 6 місяців не проживає в [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 28.12.2003 р. у Виконавчому комітеті Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 15. В попереднє судове засідання позивачка не зявилася, проте подала заяву в якій просить проводить розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, але надіслав заяву в якій позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 28.12.2003 р. у Виконавчому комітеті Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 15 був зареєстрований їх шлюб позивачки з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей у них немає. Шлюбні відносини між ними припинено більше шести років назад, буквально через деякий час після його реєстрації. Причиною було те, що позивачка стала жити з іншим чоловіком. Вона неодноразово пропонувала відповідачеві розірвати шлюб в органах РАЦС та він ухилявся від цього. Примирення вважає неможливим наполягає на розлученні. Майнового спору немає. Вважає, що примирення не можливе, наполягає на розлученні. Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON]. [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від досягнення сином 18-ти річного віку і до закінчення його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, посилаючись на те, що син навчається на другому курсі денного відділення факультету підготовки юридичних кадрів дія СБУ при НЮАУ ім.. [PERSON] і відповідач не надає матеріальної допомоги сину. У судове засідання позивачка не зявилася, подала до канцелярії Київського районного суду м. Харкова заяву в якій просить розглянути справу в її відсутність та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до канцелярії Київського районного суду м. Харкова заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність та зазначив, що позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що з 18 жовтня 1991 року по 03 жовтня 1995 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на другому курсі денного відділення факультету підготовки юридичних кадрів для СБУ при НЮАУ ім.. [PERSON]. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальної допомоги. Суд у відповідності зі ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі !4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2010 року до досягнення 23 років, або до закінчення ним навчання, також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави в розмірі 51 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України стягнути з відповідача витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп. в прибуток держави.

Outcome: approved