overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

07.10.2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 01.08.1997 року в Харківському міському відділі РАГС, між нею та [PERSON], актовий запис № 1103. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, ведення господарства, виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2009 році, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. Позивач [PERSON] на судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути у її відсутність. В разі неявки на судове засідання відповідача, рішення ухвалити при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] на судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим зворотним повідомленням про отримання судової повістки, яке долучено до матеріалів справи. Справа розглядається за відсутністю відповідача. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.08.1997 року в Харківському міському відділі РАГС, про що зроблено актовий запис № 1103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 051655, виданим Харківським міським відділом РАГС 01.08.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №029566, виданим міським відділом РАГС м. Харкова 05.12.1998 року, який після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення господарства, виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2009 році, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з відповідачем. Приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в 2009 році, загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, тому суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на неповнолітню дитину: [PERSON],[INFO],в сумі 400 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила,що 15 березня 2010 року зареєструвала розірвання шлюбу з [PERSON] в відділі РАЦС Рокитнівського району Рівненської області,актовий запис №28. Від шлюбу мають неповнолітню дитину:Мосура [PERSON],[INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає,хоча має можливість.Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 400 гривень щомісячно .рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив,що згідний сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень,оскільки в даний час постійного місця роботи не має,а лише підробляє тимчасовими заробітками. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку,що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження : [PERSON] народився 02 лютого 1999 року (а.с. ),батьками вказані [PERSON],[PERSON]. Згідно довідки №7556 від 06.12.2010 року та пояснень позивача (а.с. ) неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України,батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст.181 СК України ,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або ) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України,батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст.181 СК України ,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або ) у твердій грошовій сумі. Суд .враховуючі обставини .передбачені ч.1 ст.182 СК України,а також те,що відповідач не працює,має нерегулярний,мінливий дохід,визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 300 гривень щомісячно. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.367 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів-у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до Кинашівської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Тульчинською державною нотаріальною конторою 23 жовтня 2010 року за реєстром №2-2423, 2-2424, 2-2422 їм , належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в селі Нестерварка Тульчинського району Вінницької області по вул.. Д.Нечая під номером 17. В зв'язку з тим, що біля будинку не було всіх необхідних господарських будівель, вони за рахунок власних коштів та за рахунок власних будівельних матеріалів побудували сарай-прибудова «б», сараї «В, Г», вхідні майданчики «а, а-1». Але будуючи вказані приміщення, позивачі не отримали відповідних дозволів на проведення будівельних робіт та не отримали будівельний паспорт, так як вважали, що зможуть узаконити побудовані приміщення після завершення будівництва. Так як вказані побудови являються самовільно побудованими і на них відсутні правовстановлюючі документи, то ввести їх в експлуатацію та отримати відповідні документи вони в даний час не можуть. В зв'язку з цим, позивачі звернулися до суду та просять постановити рішення, в якому визнати за ними право власності на самочинно збудоване майно. В судове засідання позивач [PERSON] та позивачка [PERSON], яка також є представником по довіреності від імені [PERSON] на позовних вимогах наполягли, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляду за відсутністю їх представника. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи суд встановив: Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Тульчинською державною нотаріальною конторою 23 жовтня 2010 року за реєстром №2-2423, 2-2424, 2-2422, позивачам належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в селі Нестерварка Тульчинського району Вінницької області по вул.. Д.Нечая під номером 17. Позивачі самовільно не отримавши відповідного дозволу та проектної документації, за свої власні кошти, побудували біля будинку сарай-прибудова «б», сараї «В, Г», вхідні майданчики «а, а-1». Оформити належним чином документи та зареєструвати за собою право власності на вказану нерухомість в Тульчинському МБТІ, вони не мають можливості, так-як будівництво було здійснено без дозволу відповідних органів та являється самовільним. Факт самовільного будівництва підтверджено довідкою виданою Тульчинським МБТІ 15.07.2010 року, № 121. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: На підставі ст. 328 ЦК України, позивач має право на набуття права власності на підставах, що незаборонені законом, зокрема за рішенням суду. У позивача виникло право власності на новостворене майно відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, з моменту завершення будівництва. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачами, підлягає зарахуванню в прибуток держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай). В обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що народилася 14 березня 1962 року та проживає в [INFO]. Із 1977 року вона була членом колгоспу «40 річчя Жовтня» с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області. Паювання земель сільськогосподарського призначення в колгоспі «40 річчя Жовтня» с. Сорокотяга, було проведене у відповідності з Указом Президента України про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.95 р. № 720. Згідно п. 2 зазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначених підприємств, кооперативів, товариств, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Позивач зазначила, що мала право на земельну частку (пай) із земель колгоспу, оскільки була членом колгоспу «40 річчя Жовтня» с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області на момент розпаювання землі, проте помилково не була включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Про даний факт позивач дізналася у відділі держкомзему при оформленні документів для приватизації присадибної ділянки влітку 2010 року. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації - [PERSON], який діє на підставі доручення № 6/01-24 від 13.01.2010р., в судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Згідно записів трудової книжки вбачається, що [PERSON], дійсно працювала в колгоспі «40 річчя Жовтня» с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області з 1977 року по 1985 рік і була членом цього колгоспу. Відповідно до довідки трудового архіву вбачається, що [PERSON] працювала в колгоспі «40 річчя Жовтня» с. Сорокотяга, Жашківського району, Черкаської області з 1977 року по 1985 рік . Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як на момент паювання земель сільськогосподарського призначення в колгоспі «40 річчя Жовтня» с. Сорокотяга, яке було проведене у відповідності з Указом Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 р. [PERSON] не працювала в колгоспі і не була його членом, а тому і не має права на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на час навчання. При цьому зазначає, що вона є донькою відповідача. В даний час вона досягла повноліття та навчається за денною формою навчання в Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту, з терміном навчання до 30.06.2011 року включно. Вона отримує стипендію в розмірі 200 грн. Її мати не працює, так як перебуває в дикретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує соціальну допомогу в розмірі 130 грн. Вказаних коштів недостатньо для її проживання та навчання. Відповідач працює та має реальну можливість сплачувати аліменти на її навчання. Згоди про добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на її утримання на час навчання між ними не досягнуто. А тому, вона звернулась до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2011 року. Сторони до суду не з»явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позов підтримує, відповідач визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. В даний час позивачка досягла повноліття та навчається за денною формою навчання в Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту . Термін навчання становить з 01.09.2010 року по 30.06.2011 рік., що підтверджується довідкою від 15.09.2010 року № 24. Відповідач працює та має реальну можливість сплачувати аліменти на її навчання. Згоди про добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на її утримання на час навчання між ними не досягнуто. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття... Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А тому, в даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки підлягає задоволенню в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, оскільки перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і має з ним спільну дитину - сина [PERSON] [INFO]. Але відповідач матеріально дитину не утримує, кошти на утримання дитини не надає, проживає окремо. Просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно. Сторони подали письмові заяви про слухання справи без їх участі, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючий задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 182,183 СК України при визнанні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Так сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Відповідач має нестабільний мінливий заробіток, бо є приватним підприємцем. Тому суд вважає доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень починаючи від дня звернення до суду позивачки до досягнення дитиною повноліття, але не нижче ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що і вимагала позивачка і з чим погодився вілповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

29.11.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.04.2005 року в міському відділі РАЦС №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №451, між ним та [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в червні 2006 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На попереднє судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON], надала суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги [PERSON], не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі, при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС, виявляє бажання залишити прізвище чоловіка [PERSON]. Приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги позивача в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні за відсутністю сторін. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.04.2005 року в міському відділі РАЦС №1 Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №451. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей та втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в червні 2006 року, коли відповідач пішла з родини, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. За обоюдною усною згодою сторін місце проживання неповнолітньої дитини визначено з матір'ю, відповідачем у справі [PERSON] Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач [PERSON] з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про ви-знання договору купівлі продажу дійсним, в якому зазначив, що у червні 2008 року він домовив-ся з відповідачем по справі, що останній продасть йому будинок № 43, що розташований по вул. Лісовій у с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області та земельну ділянку в роз-мірі 0,60 гектарів, в тому числі 0,35 гектарів для ведення особистого підсобного господарства і 0,25 гектарів для обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Лісовій, 43 у с. Ми-хайлівка Коростенського району Житомирської області. 5 серпня 2003 року [PERSON] спла-тив [PERSON] кошти за вищевказаний будинок та земельну ділянку в сумі 10000 гри-вень, що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання даних коштів. А також во-ни усно домовилися, що на протязі року оформлять договір купівлі продажу нотаріально, оскі-льки на той час у відповідача не були готові відповідні документи, однак до теперішнього часу договір купівлі продажу належним чином не оформлено. Тому він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою та просив суд визнати договір купівлі продажу, укладений в усній формі між ним та [PERSON], дійсним. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтри-мав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просив розглянути справу без його участі. Проаналізувавши матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у червні 2008 року позивач домовився з відповідачем по справі [PERSON] про те, що останній продасть йому будинок № 43, який розташований по вул. Лісовій у с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області та земельну ділянку в роз-мірі 0,60 гектарів, в тому числі: 0,35 гектарів для ведення особистого підсобного господарства і 0,25 гектарів для обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Лісовій, 43 у с. Ми-хайлівка Коростенського району Житомирської області (а.с.4, 6). 5 серпня 2003 року [PERSON] сплатив [PERSON] кошти за вищевказаний будинок та земельну ділянку в сумі 10000 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання даних коштів (а.с.3). Також судом встановлено, що сторони усно домовилися про оформлення на протязі року договору купівлі продажу нотаріально, однак до теперішнього часу договір купівлі продажу належним чином не оформлено. Відповідно до ст.47 ч.2 ЦК України (в редакції 1963 року) " Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається". Позов ніким не спростований, стверджується наданими сторонами доказами, а тому підля-гає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобовязання передати протоколи загальних зборів, установчі, бухгалтерські та інші документи щодо діяльності ЖБК «Лепсе-4» та печатку ЖБК «Лепсе-4». Свої позовні вимоги мотивували тим, що 24 вересня 2008 року були проведені загальні збори членів ЖБК «Лепсе-4», на яких були присутні 85 осіб, як членів кооперативу, так і їх представників відповідно до наданих довіреностей. За результатами проведення загальних зборів було прийнято рішення про обрання нового складу правління кооперативу, ревізійної комісії, звільнення [PERSON] від виконання обовязків голови правління ЖБК «Лепсе-4» та зобовязано попереднього голову правління [PERSON] передати установчі, бухгалтерські та інші документи, а також печатку новобраному голові правління. 24 вересня 2008 року були проведені збори правління ЖБК «Лепсе-4», на яких головою правління був обраний [PERSON] 25 вересня 2008 року [PERSON] були передані звернення членів попереднього правління та ревізійної комісії з проханням передати новообраному голові правління [PERSON] Статут, печатку кооперативу, бухгалтерську та іншу документацію. Про те, колишній голова правління [PERSON] та бухгалтер кооперативу [PERSON] уникають правління кооперативу та безпідставно відмовляються передати новообраному голові правління [PERSON] Статут, печатку кооперативу, бухгалтерську та іншу документацію. Тому просять суд зобовязати [PERSON] передати новообраному голові правління ЖБК «Лепсе-4» протоколи загальних зборів, установчі, бухгалтерські та ніші документи щодо діяльності ЖБК та печатку кооперативу, а [PERSON] зобовязати передати бухгалтерські звіти та інші фінансові документи щодо діяльності ЖБК «Лепсе-4». В судовому засіданні позивачі ЖБК «Лепсе-4» в особі голови правління [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивача голови правління ЖБК «Лепсе-4» [PERSON] [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просили задовольнити позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. Про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність заочно на підставі зібраних по справі доказах . Третя особа Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання не зявились. Про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Третя особа Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація просила слухати справу у відсутності їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача , дослідивши інші докази по справі приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року членами ревізійної комісії ЖБК «Лепсе-4» [PERSON], [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved