Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом та свої уточнені вимоги ( а.с. 26 ) мотивує тим, що 17 липня 2008 року між нею та [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки DAEWOO Lanos та на виконання умов договору було передано грошові кошти в сумі 20 000 грн. В свою чергу [PERSON] видав довіреність на вказаний автомобіль. Після звернення до Сумського відділу РЕР УДАІ УМВС України в Сумській області із заявою про зняття з обліку автомобіля позивачці стало відомо, що на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції від 13.04.2010 року, на автомобіль DAEWOO Lanos був накладений арешт за борги [PERSON] Тому позивачка просить визнати за нею право власності на спірний автомобіль та виключити його з-під арешту. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Представник Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції позов не визнав, вважає, що відстав для зняття арешту з автомобіля немає, оскільки на виконанні у відділу перебуває виконавче провадження з приводу виконання ухвали №2-503/10 від 02.07.2010 року виданої Сумським районним судом Сумської області про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON] Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Публічного акціонерного товариства «Банк « Фінанси та Кредит « до суду не зявився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить автомобіль [NUMBER] ( а.с. 54 ). 17.07.2008 року між [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки DAEWOO Lanos ( а.с. 5-6, 8 ). Цього ж дня, [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], надав [PERSON] та [PERSON] нотаріально оформлену довіреність на розпорядження автомобілем [NUMBER] ( а.с. 9 ) та відповідно до розписки від 17.07.2008 року [PERSON] отримав від позивачки 20 000 грн. за вказаний автомобіль, підтвердивши, що між ними укладено угоду ( а.с. 7 ). 18.03.2009 року [PERSON] повторно надав [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження автомобілем [NUMBER] ( а.с. 10 ). 13.07.2010 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції наклав арешт на автомобіль [NUMBER], за борги [PERSON] перед ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит « ( а.с. 52-53 ). З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 237, 244, 328 ЦК України. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України « Про власність »законодавчими актами України може бути встановлено спеціальний порядок набуття права власності громадян на окремі види майна. Пунктами 2, 7-8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року ( далі Правила ), передбачено, що власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи або їх представники зобовязані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Ре єстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості. Між тим, як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до ст.ст. 237, 244 ЦК України, між [PERSON] та [PERSON] склалися відносини представництва, про що неодноразово власником транспортного засобу ( уповноваженою ним особою ) видавалися відповідні довіреності. Оформлення продажу автомобіля шляхом видачі загальної довіреності не відповідає вимогам законодавства. Зокрема, відповідно до ст. 244 ЦК України довіреність це документ, який визначає обсяг та зміст повноважень, наданих тим, кого представляють, своєму представнику. Правилами передбачено також, що для реєстрації транспортних засобів, що перебували в екс плуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт ) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. По справі встановлено, що [PERSON] не вчиняв дій, повязаних з підготовкою до продажу автомобіля, особисто не звертався до органів ДАІ з заявою про зняття транспортного засобу з обліку у зв»язку з продажею. Таким чином у позивачем не був дотриманий спеціальний порядок набуття права власності на спірний автомобіль, тому підстав для задоволення позову немає. Надані позивачем письмові докази не є належними та достатніми для визнання права власності на транспортний засіб з огляду на вищевикладене.

Outcome: dismissed