Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Служба у справах дітей Якимівської райдержадміністрації звернулася з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав за наступними підставами. Як зазначає позивач, відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Подружжя [PERSON] проживають без реєстрації у будинку по вул. Дзержинського,1 у смт Якимівка, власного житла не мають, умови їх проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах брудно, будинок відключений від електропостачання, подвір'я у занедбаному стані. Крім того, як зазначає позивач, подружжя веде аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, не працюють. Відповідачка [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу, незважаючи на неодноразові бесіди та рекомендації лікарів, курс стаціонарного лікування проходити не бажає. Після народження дитина жодного дня не перебувала разом з батьками через їх спосіб життя та захворювання матері, при цьому відповідачі не змінили свій спосіб життя, не покращили свої умови проживання, не влаштували побут, також не цікавляться станом здоров'я та долею дитини і продовжують вести аморальний спосіб життя. З огляду на наведене, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Якімівській РДА було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх доньки, [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до їх неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав повністю, вважає, що з метою захисту прав малолітньої дитини, необхідно позбавити відповідачів батьківських прав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що веде нормальний спосіб життя, на даний час алкоголем не зловживає (хоча не заперечує зловживання алкогольними напоями протягом вагітності), у будинку, де вони мешкають з чоловіком, робиться ремонт, створюються нормальні умови проживання для дитини. Також відповідачка пояснила, що дійсно хворіє на туберкульоз, була направлена на стаціонарне лікування до Мелітопольського тубдиспансеру, однак самовільно покинула стаціонар, оскільки вважає, що може лікуватися за місцем проживання, кожного дня отримує необхідні ліки під доглядом лікаря, про що нею було надано відповідну довідку з Якимівської ЦРЛ. Також відповідачка зазначила, що вона неодноразово приходила до лікарні, де перебувала її дочка, дізнавалася про стан здоров'я дитини, питала, що необхідно дитині, однак їй медичні працівники порадили якнайменше навідувати доньку, а також пояснили, що все необхідне дитина отримує за рахунок держави і нічого не потребує. На підставі викладеного відповідачка вважає, що вона не ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо доньки і тому підстав для позбавлення її батьківських прав немає. У судові засідання 17.01.2011 року та 08.02.2011 року відповідачка [PERSON] не з'явилася через хворобу (перебуває на стаціонарному лікуванні у Якимівській ЦРЛ), що підтверджено наданою довідкою, однак, на підставі ст. 169 ЦПК України, враховуючи повторну неявку відповідачки, а також те, що нею були надані у судовому засіданні особисті пояснення по суті справи, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутність відповідачки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю, стверджує, що у будинку, де мешкають вони з дружиною, мається електропостачання, робиться ремонт, створюються належні умови проживання. Також відповідач стверджує, що вони з дружиною ведуть нормальний спосіб життя, спиртними напоями не зловживають, він працює за наймом, має нормальний дохід, дитину у лікарні неодноразово відвідував, однак, оскільки йому не виплачували заробітну плату, не мав змоги надавати матеріальну допомогу на засоби гігієни та харчування. На теперішній час, оскільки дитина перебуває у м. Запоріжжі в нього відсутня фінансова можливість відвідувати доньку, однак він цікавиться її долею за телефоном. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що він не ухиляється від виконання батьківських обов'язків і тому підстав для позбавлення його батьківських прав немає. Представник третьої особи органу опіки та піклування при Якимівській селищній раді у судовому засіданні наполягає на задоволенні позову, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], оскільки вони злісно ухиляються від виховання своєї дитини, ведуть аморальний спосіб життя, долею дитини не цікавляться, мати дитини хворіє на відкриту форму туберкульозу та не бажає проходити нормальне стаціонарне лікування, чим створює небезпеку для життя та здоров'я оточуючих та безпосередньо дитини. Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, пояснення відповідачів, представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як випливає з наданої копій свідоцтва про народження (а.с. 7) та витягу з державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 8), відповідачі дійсно є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають без реєстрації у будинку №1 по вул. Дзержинського у смт Якимівка, який їм не належить. Ці факти не оспорюються сторонами у судовому засіданні, тому, на підставі ст. 61 ЦПК України, суд вважає їх достовірно встановленими. Також не оспорюється сторонами той факт, що відповідачка [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу легенів і потребує стаціонарного лікування, що підтверджується і наданими копією довідки Якимівської ЦРЛ від 01.10.2010 року (а.с. 14), довідкою Якимівської ЦРЛ від 10.12.2010 року (а.с. 28). Однак, як пояснила відповідачка [PERSON] у судовому засіданні, вона дійсно направлялася до Мелітопольського протитуберкульозного диспансеру на лікування, однак сенсу перебувати там постійно на стаціонарному лікуванні вона не бачить, оскільки за місцем проживання вона приймає ті ж самі ліки під наглядом лікаря, що підтверджується довідкою від 10.12.2010 року (а.с. 28). Але, ці доводи відповідачки були спростовані у судовому засіданні показаннями допитаного у якості свідка лікаря-фтізіатра [PERSON], який пояснив, що дійсно хвора [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у нього з приводу відкритої форми туберкульозу легенів. Ним хворій було неодноразово рекомендовано стаціонарне лікування, оскільки тільки на стаціонарі можливо регулярно проводити повне обстеження хворого, регулярно робити аналізи з приводу стійкості бактерій туберкульозу на ліки, що приймає хворий. Таким чином, при лікуванні тільки шляхом прийняття пігулок, без регулярних аналізів, лікар не має змоги робити висновки про розвиток хвороби та корегувати лікування з метою його ефективності. Також [PERSON] пояснив, що всі ці факти ним була пояснені [PERSON], він наполягав саме на стаціонарному лікуванні, однак, зогляду на категоричну відмову останньої від находження на стаціонарі, вона дійсно лікується амбулаторно, шляхом прийняття ліків під наглядом лікаря, однак [PERSON], як лікар, вважає таке лікування найменш ефективним у даному випадку. У відповідності до листа Якимівської ЦРЛ № 1154 від 01.08.2010 року (а.с. 10) [PERSON] потребує госпіталізації у Мелітопольську туберкульозну лікарню на стаціонарне лінування, яке вона ігнорує, чим створює небезпеку для себе та оточуючих. Крім того, [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що, згідно до медичної картки хворої [PERSON] вона неодноразово самовільно покидала стаціонар, лікування проходить нерегулярно і ані звістка про вагітність, ані поява у неї дитини не змінила її ставлення до лікування. Таким чином, він, як лікар-фтізіолог, вважає, що [PERSON] є небезпечною для оточуючих її людей, насамперед для тих, хто перебуває з нею у тісному щоденному контакті. Також допитана у якості свідка у судовому засіданні [PERSON], спеціаліст Якимівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, пояснила, що сім'я [PERSON] перебувала на соціальному супроводі як така, що потрапила у складні життєві обставини, з відповідачкою [PERSON] неодноразово особисто [PERSON] проводилися бесіди про необхідність серйозного стаціонарного лікування (про що також свідчить копія наданої справи соціального супроводу №76), однак до теперішнього часу ніяких позитивних зрушень у цьому напрямку не відбулося. Крім того, згідно до висновку служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав № 01-14/1106 від 26.11.2010 рок (а.с. 4-5), [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу, незважаючи на неодноразові бесіди та рекомендації лікарів, курс стаціонарного лікування проходити не бажає. Після народження дитина жодного дня не перебувала разом з батьками через їх спосіб життя та захворювання матері. Також, як вбачається з листа головного лікаря Якимівської ЦРЛ [PERSON] № 16-53 від 12.10.2010 року (а.с. 12) протитуберкульозна служба Якимівської ЦРЛ просить сприяти щодо розміщення [PERSON] до стаціонарного лікування туберкульозу, яка 29.09.2010 року народила у Якимівському родильному відділення, і 30.09.2010 року категорично відмовилася від госпіталізації до Мелітопольської тублікарні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка [PERSON] безвідповідально ставиться до свого здоров'я, стан якого перешкоджає їй спілкуванню з її дитиною, знаходженню дитини поруч з нею. При цьому її поведінка та таке ставлення не змінилася ані після народження дитини, ані навіть під час перебування справи про позбавлення її батьківських прав у суді. Також суд приймає до уваги те, що під час вагітності [PERSON] вже безвідповідально ставилася до своєї дитини. Так, згідно до наданої копії картки вагітної, вона під час вагітності палила та вживала алкогольні напої, вела аморальний спосіб життя, що підтверджується також наданою копією постанови Якимівського районного суду від 28.09.2010 року, згідно до якої [PERSON] 01.09.2010 року (за місяць до народження дитини), перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за місцем свого проживання [INFO] нанесла удар ножем в шию своєму вітчиму, [PERSON] Крім того, допитана у якості свідка у судовому засіданні дитячий лікар-педіатр [PERSON] пояснила, що дитина [PERSON] народилася 30.09.2010 року передчасно, з вагою меншою за норму (1600 гр), з діагнозом ураження ЦНС, затримка внутрішньоутробного розвитку, алкогольна фетопатія, що пов'язано перш за все з палінням матері під час вагітності та зловживанням алкогольними напоями. До пояснень відповідачки [PERSON] про те, що після народження дитини вона стала більш відповідально ставитися до своїх батьківських обов'язків, суд також ставиться критично, оскільки, як пояснив лікар-фтізіатр [PERSON], вона до теперішнього часу не пройшла стаціонарне лікування у Мелітопольському протитуберкульозному диспансері (що також не заперечується відповідачкою), тобто не намагається покращити стан свого здоров'я з метою знаходження поряд з дитиною. Також під час находження дитини [PERSON] не цікавиться її долею, не намагається її відвідувати чи навіть телефоном дізнатися про її стан. Крім того, як випливає з наданої суду довідки та інформації Якимівської ЦРЛ, під час знаходження у суді справи про позбавлення [PERSON] батьківських прав, 14.01.11 року вона надійшла до лікарні з діагнозом перелом дна вертлюжної впадини, при цьому перебувала у стані сильного алкогольного сп'яніння (зміст алкоголю в крові 2,8%). Пояснення відповідачки про те, що їй не надають можливості через хворобу спілкуватися з дитиною, тому вона не відвідує доньку, суд вважає недоречними, оскільки, як пояснили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], представник третьої особи [PERSON], відповідачка навіть телефоном не цікавилася станом дівчинки, а на неодноразові прохання медичних робітників та [PERSON] про надання до лікарні, де перебувала дитина, засобів гігієни та дитячого харчування, не реагувала взагалі. Щодо пояснень відповідача [PERSON] про те, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд приходить до наступного. Згідно висновку служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав № 01-14/1106 від 26.11.2010 рок (а.с. 4-5) подружжя [PERSON] проживають без реєстрації у будинку по вул. Дзержинського,1 у смт Якимівка, власного житла не мають, умови їх проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах брудно, будинок відключений від електропостачання, подвір'я у занедбаному стані. Подружжя веде аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, не працюють. Хоча, як пояснив відповідач у судовому засіданні, він працює неофіційно за наймом, також з його пояснень випливає, що для забезпечення нормального рівня життя його заробітку не вистачає. Також у судовому засіданні були спростовані пояснення відповідача щодо того, що він не зловживає спиртними напоями, оскільки, згідно до наданих копій актів обстеження житлово-побутовий умов сім'ї [PERSON] від 15.10.2010 року, від 04.01.2011 року, характеристики з місця проживання, і він і його дружина ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртним. Крім того, як випливє з пояснень свідка [PERSON] у судовому засіданні випливає, що навіть для оформлення виплати допомоги по народженню дитини подружжя [PERSON] з'явилися у нетверезому стані. До пояснень відповідача [PERSON] з приводу бажання привезти дитину додому та піклуватися про неї суд також ставиться критично, оскільки навіть з його пояснень випливає, що до теперішнього часу ані дитячі речі, ані засоби гігієни для дитини у будинку відсутні. Також спростовуються пояснення відповідача [PERSON] про те, що він неодноразово відвідував дитину під час перебування її у лікарні та цікавився її станом, оскільки з пояснень свідка [PERSON] випливає, що за час перебування дитини у Якимівській ЦРЛ відповідач навідався до неї двічі, не знав та не намагався дізнатися про те, що дитина була переведена до дитячої лікарні м. Запоріжжя, також не дізнавався про час її перебування там. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що неодноразово просили відповідача надати засоби гігієни та дитяче харчування для дитини, однак він ігнорував ці прохання (за виключення одного разу, коли він приніс 10 памперсів та одну відкриту пачку дитячого харчування), тому дитині надавалося все необхідне за рахунок лікарського персоналу та небайдужих людей (жінок, що перебували на лікуванні), що також підтверджується наданою інформацією головного лікарі Якимівської ЦРЛ. При цьому посилання відповідача [PERSON] на те, що він не мав матеріальної можливості ані відвідувати дитину, ані надавати необхідні речі, оскільки йому не виплачувалася зарплатня, були спростовані у судовому засіданні показанням свідка [PERSON], який пояснив, що він працює разом з відповідачем за наймом неофіційно, однак зарплатню замовник надає регулярно і у повному обсязі. Також суд враховує те, що, як випливає з наданих актів обстеження житлово-побутових умов проживання подружжя [PERSON] від 15.10.2010 року та 04.01.2011 року, у будинку, де вони проживають, брудно, немає електропостачання, немає запасу палива, все занедбано, взагалі не створено ніяких умов для проживання дитини. Крім того, суд також враховує той факт, що у судовому засіданні відповідач навіть не зміг відповісти на питання про дату народження його дитини, [PERSON]. У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з закладу охорони здоров'я і не виявляли до неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка [PERSON] не забрала дитину з лікарні дійсно з поважних причин (хвороба на туберкульоз), однак до теперішнього часу не зробила жодної спроби покращити свій стан (так і не почала проходити курс стаціонарного лікування, не прислухається до рекомендацій лікарів). При цьому протягом майже чотирьох місяців обидва відповідачі не виявляють щодо дитини батьківського піклування, не цікавляться її долею, не телефонують до м. Запоріжжя до дитячого закладу, не намагаються матеріально підтримати дитину. Крім того, подружжя [PERSON] так і не створило належних умов для проживання дитини у своєму будинку і навіть під час слухання справи у суді не змінили своєї поведінки, продовжують аморальний спосіб життя. Враховуючи викладене, з метою захисту прав малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved