Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» на її користь страхове відшкодування в сумі 192 600 грн., посилаючись на те, що 22 травня 2008 року помер її чоловік [PERSON], який з 11 лютого 1985 року по 31 липня 1998 року працював в прокуратурі Київської області. В 1987 році він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виконуючи службові обов'язки працівника прокуратури. [PERSON] внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав захворювання -дилятаційну міокардіодістрофію, яке стало причиною його смерті. Життя і здоров'я працівників прокуратури підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок коштів відповідних бюджетів на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою. Страхова подія (настання смерті чоловіка) сталась при виконання службових обов'язків. Проте, у виплаті страхової суми їй було відмовлено, на підставі того, що на даний час у ВАТ НАСК «ОРАНТА» закінчився термін дії ліцензії на даний вид страхування. Страхова сума складає 192600 гривень. Представник ВАТ НАСК «ОРАНТА» позов визнав частково і заперечує проти стягнення страхової суми з ВАТ НАСК «ОРАНТА», посилаючись на те, що у відповідача на період страхового випадку закінчився термін дії ліцензії на даний вид страхування. Представник Генеральної прокуратури України [PERSON] позов також визнав частково і заперечує проти стягнення страхової суми з Генеральної прокуратури України, посилаючись на те, що спадкоємці колишнього прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю прокуратури Київської області [PERSON], у зв'язку з його смертю мають право на отримання страхової суми у розмірі його десятирічного грошового утримання за останньою посадою, за вирахуванням раніше виплачених ВАТ «НАСК «Оранта» 80% страхових сум, розмір якої становить 38520 грн. (1605 грн. х 12 місяців х 10 років 20% = 38520 грн.). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 22 травня 2008 року помер чоловік позивачки [PERSON], який з 11 лютого 1985 року по 31 липня 1998 року працював в прокуратурі Київської області (остання посада - прокурор відділу). В 1987 році він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виконуючи службові обов'язки працівника прокуратури. Згідно з висновком МСЕК №523 від 23.09.2008 року та актом судово-медичного дослідження №130 було встановлено, що [PERSON] внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав захворювання -дилятаційну міокардіодістрофію, яке стало причиною його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про прокуратуру», життя і здоров 'я працівників прокуратури підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок коштів відповідних бюджетів на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою. Порядок та умови страхування встановлюються Кабінетом Міністрів України. На момент настання страхового випадку - смерті [PERSON], діяла Постанова Кабінету Міністрів України №486 від 19.08.1992 р., а тому виплата страхового відшкодування має бути проведена в порядку, затвердженому зазначеною постановою КМУ. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до пп. «а» п. 7 та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України №486 від 19.08.1992 р., Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплачує страхові суми у разі настання смерті застрахованого, що сталася при виконанні або у зв 'язку з виконанням ним службових обов 'язків. З вимогою про виплату страхової суми застрахований або його спадкоємці можуть звернутись до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» протягом трьох років з моменту настання страхового випадку. В п. 13 даної постанови зазначено, що для визначення права на виплату страхових сум у випадках, передбачених у п. 7 цієї постанов та умов, застрахований або його спадкоємець оформляють у відповідному органі прокуратури та подають страховику такі документи: заяву за встановленою формою з відміткою органу прокуратури про місячне грошове утримання за останньою посадою, копію свідоцтва про смерть застрахованого, свідоцтво про право на спадщину, документ, що посвідчує особу спадкоємця. З приводу виплати страхової суми позивачка зверталась до прокуратури Київської області, де працював її чоловік, та до Генеральної прокуратури України. Проведеною прокуратурою Київської області та Генеральною прокуратурою України перевіркою встановлено, що страхова подія (настання смерті чоловіка) сталась при виконання службових обов'язків. 13 липня 2009 року з даною заявою та іншими необхідними документами позивачка звернулась до Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» в особі Переяслав-Хмельницької дирекції НАСК «ОРАНТА». У виплаті страхової суми їй було відмовлено, на підставі того, що на даний час у ВАТ НАСК «ОРАНТА» закінчився термін дії ліцензії на даний вид страхування. Однак, закінчення терміну дії ліцензії не є законною підставою для відмови страховика в виплаті страхових сум. В п. 11 Постанови КМУ від 19.08.1992 р. №486 чітко визначені випадки, коли страхові суми не виплачуються, серед яких такого випадку, як закінчення строку дії ліцензії страховика, немає. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року №486, оплата страхових сум здійснюється з розрахунку грошового утримання, передбаченого чинним законодавством, за останньою посадою на день виплати страхової суми. Місячне грошове утримання застрахованого за останньою посадою становить 1605 (одна тисяча шістсот п'ять) гривень (класний чин - 125 грн.; посадовий оклад - 1480 грн.). Таким чином, відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку та умов державного обов'язкового страхування працівників прокуратури, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року №486, страхова сума складає 192600 (сто дев'яносто дві тисячі шістсот) гривень (1605 грн.х120 міс. = 192600 грн.). Згідно ст. 50 Закону України «Про прокуратуру» та п. З Постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року №486, Генеральна прокуратура України є страхувальником працівників прокуратури у випадках настання страхових подій, передбачених п. 7 даної постанови. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть №119912 від 23 травня 2008 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІП-БК № 415320 від 12.08.1989 року; актом судово-медичного дослідження №130; експертним висновком Київської регіональної міжвідомчої комісії від 23.09.08 р.; заявою до НАСК «ОРАНТА» про виплату страхової суми від 13 липня 2009 року; заявою до Генерального прокурора України від 24.11.2009 р.. Посилання представника ВАТ НАСК «ОРАНТА» на те, що у відповідача на період страхового випадку закінчився термін дії ліцензії на даний вид страхування, суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки [PERSON] був застрахований ВАТ НАСК «ОРАНТА» задовго до закінчення терміну дії зазначеної ліцензії, що підтверджується фактом виплати йому відповідачем страхового відшкодування за втрату здоров'я. Державне страхування передбачає страхування життя та здоров'я працівника прокуратури. Отже, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, а страхова сума підлягає стягненню з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА». Вимоги щодо виплати сум обов'язкового державного страхування життя і здоров'я працівників прокуратури витікають з трудових відносин, а тому, згідно п. 1 ст. ПО ЦПК України, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Відповідно до пункту 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивачі за позовами про стягнення заробітної плати й за іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин звільняються від сплати державного мита. При таких обставинах необхідно звільнити [PERSON] від сплати судового збору. Судові витрати слід покласти на відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА». На підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України, ч. 4 ст. 50 Закону України «Про прокуратуру», п.п. 7; 8; 11; 1ЗПостанови Кабінету Міністрів України №486 від 19.08.1992 р.,

Outcome: approved