Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 18 жовтня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів в сумі 21740 доларів США шляхом передавання грошей і написання [PERSON] розписки, в якій визнав, що саме він позичив кошти в сумі 21740 доларів США та зобовязується їх повернути до 31.12.2010 року. Відносно курсу долара, встановленого Національним банком України сума, яка підлягає поверненню боржником станом на 22.03.2011 року становить 172509,07 грн. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення позичені кошти, однак його вимоги були залишені без задоволення і до теперішнього часу сума боргу йому не повернута, а тому за захистом порушеного права він змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] у підтримання позовних вимог свого довірителя посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечила представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що згідно договору позики (розписки) [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 21740 доларів США. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Факт позики [PERSON] 18.10.2010 р. [PERSON] грошових коштів в сумі 21740 доларів США і неповернення таких на день розгляду справи, знаходить ствердження поясненнями позивача та долученою до справи розпискою. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. У відповідності до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки після обумовленого в розписці терміну 31 грудня 2010 року і до теперішнього часу відповідач суму позики не повернув, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з нього позики з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобовязань, а також три відсотки річних від простроченої суми. Сума заборгованості з врахуванням суми інфляції за період з 01.01.2011 року по 22.03.2011 року становить 175802,27 гривень. Сума нарахованих трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 01.01.2011 року по 22.03.2011 року становить 1148,48 грн. Обставин, які спростовують цей факт в суді не знайдено, а отже позов [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 176950,75 грн. підлягає задоволенню, а також сума сплачених коштів за ІТЗ; судовий збір державне мито слід стягнути у користь держави із відповідача у максимальному розмірі, що передбачений декретом «Про державне мито».

Outcome: approved