Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач у жовтні 2010 року подав до суду позовну заяву до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Посилається на те, що Державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області, а саме держінспектором вказаного управління спільно з прокуратурою Кіцманського району було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства на території Южинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за наслідками якої встановлено, що громадянці [PERSON] відповідно до рішення виконкому Южинецької сільської ради № 15/18 від 27.04.1993 року належить земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в с.Южинець, Кіцманського району. Вказує, що відповідно до акту перевірки від 23.07.2010 року [PERSON] використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, а саме не для будівництва житлового будинку як вказано у вищезгаданому рішенні сільської ради, а використовує її для ведення особистого селянського господарства, чим порушила вимоги п.«а» ч.1 ст.91 Земельного Кодексу України, відповідно до якої власники земельних ділянок зобовязані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням. Позивач просив стягнути з [PERSON] шкоду завдану внаслідок нецільового використання земельної ділянки в розмірі 648,79 грн. У судовому засіданні прокурор Кіцманського району позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на неправомірність прокурора звертатись до суду з даним позовом, недотримання вимог земельного законодавства при проведенні обстеження земельної ділянки старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель та невірності зазначеного в позовній заяві розрахункового рахунку стягувача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення №43 від 23.07.2010 року відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 53 КУпАП за порушення правил використання земель, визнано винною та накладено стягнення у виді штрафу. Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної відповідачкою внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, заподіяна шкода становить 648 гривень 79 коп. В добровільному порядку [PERSON] не відшкодовує завдану шкоду, а тому по справі виник спір. Відповідно до ст.91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням , додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, своєчасно сплачувати земельний податок, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон, зберігати геодезичні знаки, протиерозійн споруди мережі зрошувальних і осушувальних систем. Що ж стосується посилання представника відповідачки на підстави відмови у задоволенні позову, суд до уваги їх не бере, так як сам [PERSON] у запереченнях чітко посилається на норми діючого законодавства, що підтверджують повноваження прокурора щодо звернення до суду з даним позовом, правомірності проведеного обстеження земельної ділянки старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель, а в доповненні до позову прокурором уточнено розрахунковий рахунок стягувача. На підставі вищевикладеного, відповідно ст.91 Земельного кодексу України,

Outcome: approved