Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа КЖП №35 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі з 2006-2007 року в квартирі після смерті матері не проживають, не сплачують комунальні послуги, залишили житлове приміщення у зв'язку зі зміною місця проживання. 12.01.2010 року винесено заочне рішення по дані справі, позовну заяву [PERSON] задоволено. 21.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 29. 06.2010 року заочне рішення по справі скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав в повному обсязі свої позовні вимоги, пояснив, що відповідачі в квартирі не мешкають, він змушений оплачувати за них комунальні платежі. Також пояснив, що бать [PERSON] мешкає разом з жінкою в с. Зоря, Софіївського району, брат [PERSON] живе в м. Харкові з дружиною та донькою приблизно з 2006-2007 року, працює в Росії. Після смерті матері, а саме з 2008 року, вони в квартирі не зявляються, речей після них не залишилось, відповідачі, кожен окремо, залишили житлове приміщення, вибувши до іншого місця проживання. Представник позивача у судовому засіданні підтримав в повному обсязі позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив, що відповідачі довгий проміжок часу в квартирі не мешкають, покинули житло добровільно, їм є де проживати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги він не визнає, оскільки кожного місяця приїжджає до міста щоб отримати пенсію, заходить до квартири, іноді, в осінній та зимовий період залишається на два тижні пожити в квартирі. Від квартири ключі в нього є, особисті речі в квартирі також залишились. Раніше в квартиру він приходити не міг, оскільки позивач його кілька разів побив. До квітня 2008 року жив в квартирі, зараз там мешкає тимчасово протягом не більше ніж два тиждні, оскільки у нього є будинок, за яким потрібно доглядати постійно. В даний час він мешкає в с. Нова Зоря, його син [PERSON] живе в м. Харкові разом із сімєю з 2007 року. Син працює в Росії, часто буває у відрядженнях, останній раз син приїжджав в батьківську квартиру в 2008 році, але потім в квартиру він перестав заходити, через сварку з братом, тобто позивачем. Представник відповідачів позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність підстав для задоволення позову оскільки відповідач [PERSON] в селі проживає тимчасово, а його речі залишились у квартирі, він кожного місяця її відвідує бо приїздить в місто отримати пенсію, а відповідач [PERSON] за поважними причинами не проживає в квартирі бо весь час перебуває у відрядженнях в РФ по роботі, тому право користування житловим приміщенням він не втратив. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що батько та брат [PERSON] в квартирі не мешкають з 2007 року. [PERSON] одружився та переїхав до м. Харкова. [PERSON], в квартирі не мешкає, кілька разів після смерті дружини приїжджав на машині до сина. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що він жив у будинку [PERSON] с. Нова Зоря в 2010 році, та допомагав вести його господарство. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що знає [PERSON], оскільки мешкав у його літньому будинку с. Нова Зоря на час рибалки. В 2010 році приїжджав та бачив, що в нього велике хазяйство, кози, кури, гуси. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона являється дружиною позивача. Після смерті матері батько переїхав до села, брат переїхав до м. Харкова. До квартири вони зявлялись кілька років. Речі батька, нажиті за час життя і досі знаходяться в квартирі, але весь одяг та взуття він не забрав до села. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що являється сусідом [PERSON] [PERSON] жив в квартирі до смерті дружини, після цього до квартири зявляється дуже рідко. [PERSON] не бачив давно. Від сусідів дізнався, що він живе в м. Харкові. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона доводиться кумою [PERSON], він жив з сімєю в квартирі до смерті дружини. Зараз він живе влітку в с. Нова Заря на дачі, взимку в квартирі. [PERSON] в квартирі не живе, він переїхав до м. Харкова, працює в Росії. Коли приїжджав до міста, ночував у неї, оскільки в нього погані стосунки з братом. У судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами ЖК України. На підставі ордеру на житлове приміщення № 019251, виданого виконавчим комітетом Бюро по обміну Ради народних депутатів від 02.08.1981 року, [PERSON] надано житлове приміщення, двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], склад сімї: [PERSON] син, [PERSON] співмешканка та [PERSON] - мати (а.с.4). Відповідно до довідки Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби № 33, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.5). Згідно акту КЖП № 35 від 09.10.2009 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі не мешкають, місце їх знаходження невідомо(а.с.6). Довідками ТОВ ТЕРМОЕЛЕКТРО-УКРАЇНА, встановлено, що [PERSON] працює на посаді монтажника з 14.10.2009 р., перебуває у відпряженнях в Російській Федерації, Читинській області (а.с.65,67,112). З довідки Пенршотравенської сільради від 26.03.2010 р. вбачається, що [PERSON] тимчасово проживає в будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський район, с. Нова Заря, вул. Рибацька, буд. №14 в весняно-літній період починаючи з квітня по листопад, починаючи з 2008 року і по теперішній час. Підтримує дім та присадибну ділянку. Будинок з надвірними будівлями належить йому на підставі договору купівлі-продажу (а.с.66,127). Квитанціями про сплату комунальних послуг (а.с.9-13, 93-96) встановлено що у 2009 -2010 роках комунальні послуги за квартиру сплачувались позивачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників та пояснення свідків, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви за наступних підстав. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає з 2007 року, залишивши житлове приміщення у зв'язку зі зміною місця проживання, оскільки він з дружиною проживає у м. Харків, що було встановлено довідкою з його місця роботи, поясненнями відповідача та свідків. За таких обставин суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №20 будинку №27 по вул. Балакіна у м. Кривому Розі у звязку з відсутністю в ньому понад шість без поважних причин. Щодо відповідача [PERSON] суд дійшов протилежного висновку оскільки при розгляді справи не було встановлено його відсутності в спірному житловому приміщенні без поважних причин. Мотивуючи своє рішення судом прийнято до уваги пояснення позивача та відповідача про те, що у них склалися неприязнені стосунки, через які відповідач протягом 2008 року не проживав в квартирі, проте, деякий час, протягом року, здебільш у осінній та зимовий період, мешкав у цій квартирі, про що також дали пояснення допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає судові витрати на позивача та відповідача [PERSON] пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме, на користь позивача підлягають стягненню державне мито в розмірі 8, 50 грн. та 15 грн. витрат на ІТЗ на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial