Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач 26.04.2010 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила поділити спільне майно подружжя, а 19.05.2010 року уточнила свої вимоги і просила визнавши за нею право власності на х/г частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Чорноморська № 3-а в м. Балта Одеської області, а також виділити їй автомобіль марки «Geely» вартістю 60 тис.грн., мопед марки «Fada» вартістю 3 тис. грн.., спальний гарнітур вартістю 2 тис.500 грн., меблеву стінку вартістю 2 тис.грн., м»який куток вартістю 1 тис. грн.., телевізор марки «LG» з супутниковою антеною вартістю 120 грн., відеомагнітофон вартістю 300 грн., холодильник марки «Samsung» вартістю 2200 грн., машинку-автомат для прання марки «LG» вартістю 2300 грн., автомобільну міні-мийку вартістю 1200 грн., мікрохвильову піч марки «Satum» вартістю 600 грн., два настінних килими вартістю 450 грн., чотири паласи вартістю 1200 грн., а всього майна на 77950 грн., а Уг частину будинку і все інше майно залишити у власності відповідача на загальну суму 78050 грн. Крім того, вона просить визнати недійсним договір позики, укладений між [PERSON] та [PERSON] 05.01.2009 року на суму 30 тис. грн., стягнувши з [PERSON] на ї користь 2236 грн.08 коп. за оформлення документів на будинок та утримання спільного майна, стверджуючи, що 28.05.1994 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Балтського районного управління юстиції Одеської області, про що був зроблений актовий запис № 60. Від цього шлюбу у них 14.09.1994 року народилася донька Яна. За час проживання у шлюбі ними в період з 1994 року по 2000 рік був збудований двоповерховий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Чорноморська № 3-а в м. Балта Одеської області. В цей будинок вони купили все майно, яке вона перерахувала вище, а ще два автомобіля марки «Газель-Дует з причепом до нього «Спутнік» і «Geely», а також мопед «Fada». У звязку з тим, що згоди щодо поділу цього майна вони не дійшли, вона вимушена звернутися до суду. Відносно автомобіля марки «Geely», то на його придбання вони брали в борг кошти у родичів відповідача, у знайомих, а ЗО тис. грн.. дала на придбання автомобіля мати відповідача [PERSON] Про те, що ці кошти слід повертати, мати не говорила, тому вона прийняла це як подарок їм, а про те, що [PERSON] брав перед своєю матірю зобовязання про повернення боргу, написавши розписку про це 05.01.2009 року, вона не знала і він їй про це нічого не розповідав, аби вона про це знала, то заперечувала б проти покупки автомобіля, так як це поставило б її сім»ю в скрутне матеріальне становище, тобто про укладанні договору одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, але такою згоди вона не давала, тому вважає за необхідне визнати недійсним цей договір позики. У звязку з цим вона і не визнає зустрічний позов [PERSON] до неї і до [PERSON] Оскільки відповідач на теперішній час не приймає участі в утриманні спільного майна, не сплачує комунальні послуги, не проводить плату за газ в сумі 1288 грн.ЗЗ коп., за електроенергію в сумі 484 грн.47 коп., за воду в сумі 116 грн.70 коп., а також не приймав участі в оформленні технічної документації на будинок в сумі 1082 грн.69 коп., та експертизу оцінки житлового будинку в сумі 1500 грн., що в цілому коштує 4472 грн. 16 коп., то половину цієї суми вона просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідач позовні вимоги позивача [PERSON] визнав частково, а позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу визнав у повному обсязі і пояснив, що згоден з розподілом майна, який запропонувала позивач, за виключенням автомобіля «Geely», так як за нього вони повинні сплатити матері в сумі ЗО тис. грн., які та дала в борг 05.01.2009 року, а оскільки вони на придбання автомобіля ще брали кошти в борг, то мати на наполягала на сплаті боргу невідкладно, а тільки після того, як вони віддадуть борги іншим людям, а потім вже матері. Про те, що кошти в сумі ЗО тис. грн.. дала мати, позивач знала і не заперечувала проти цього, погоджувалася з цим, так як разом з ним поїхала купувати автомобіль. Розписку матері написав він особисто, так як саме йому давала гроші матір. Він просить передати у власність матері автомобіль в рахунок боргу, а 30 тис. грн., які вони виплатили особисто, тобто Уг частину їх - 15 тис. грн., згоден виплатити позивачу. Що стосується житлового будинку, то цей недобудований будинок(11% готовності), був придбаний ще до шлюбу з позивачем, тому його частка в ньому повинна бути більшою, так як ще і будівельні матеріали для цього будинку були куплені його батьками, а також вікна і двері, тобто він вважає за необхідне залишити за ним право власності на 3/5 частини будинку, а за позивачем визнати право власності на 2/5 частини цього будинку. Відносно вимог позивачки про визнання договору позики недійсним, він не погоджується, оскільки як він, так і позивач взяли у матері 30 тис. грн.. для придбання автомобіля і про необхідність повернення цього боргу знали як він, так і вона і погоджувалися з цим. Що стосується сплати комунальних послуг за газ і електроенергію, то він не згоден з цим, оскільки він в цьому будинку з березня 2010 року не живе, не користується а ні газом, а ні електроенергією, тому вважає, що за це не повинен платити, а за водопостачання згоден заплатити, оскільки декілька разів мив машину і користувався водою. Сплати до березня 2010 року були зроблені у повному обсязі його матір»ю, яка передала ці кошти позивачу, а та уплатила їх. Відносно сплати коштів на оформлення будинку, то він вважає, що одна сплата була зроблена ще в 2008 році, коли вони жили разом, тому цю суму слід виключити, а решту він згоден платити порівну з позивачем, а також згоден на сплату їй половини коштів за проведення експертизи. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить стягнути з [PERSON] і [PERSON] 30 тис грн.. боргу, які вони у неї взяли для придбання автомобіля марки «Оееіу», про що [PERSON] дав розписку 05.01.2009 року. Ці кошти вона з чоловіком складали для придбання автомобіля для себе, але коли діти захотіли автомобіль і у них не було всіх коштів, вона дала сину в борг вищевказану суму грошей, про що він власноручно написав розписку і пообіцяв, що при першому зверненні про повернення боргу, він його буде повертати. [PERSON]В.(вона ж після розлучення [PERSON]) була присутня при передачі коштів і чула про те, що їх треба повертати, але не терміново, а після сплати боргів іншим людям, а потім їй. На це вони погодилися. Однак, в теперішній час, коли вони розвелися і ділять майно, не повернувши їй кошти, вона просить стягнути з них порівну ЗО тис. грн. боргу. Вона не визнає зустрічний позов [PERSON]В.([PERSON]) про визнання недійсним договору позики, оскільки від неї ніхто не скривав передачу боргу, вона про це знала і погоджувалася, оскільки, отримавши гроші, їздила з [PERSON] купляти автомобіль. Заслухавши вимоги [PERSON], вимоги [PERSON], заперечення [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає на необхідне задовольнити вимоги [PERSON] і [PERSON] частково у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що незавершений(11% готовності) житловий будинок був придбаний відповідачем 28.06.1993 року, тобто ще до шлюбу з позивачем, який між ними був укладений 28.05.1994 року. Однак, ця збудована частина будинку була розібрана, суттєво змінена, істотно збільшилася, перебудована разом подружжям, будівництво будинку і господарських споруд ними разом завершене, а будівельні матеріали, на які посилається відповідач, придбані в період шлюбу, тому суд вважає необхідним житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Чорноморська № 3- а в м. Балта Одеської області, визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя(ст.62 СК України), тому право власності, з урахуванням того, що з позивачем проживає неповнолітня дитина подружжя, на нього визнати за сторонами в рівних частках. Відносно автомобіля марки «Оееіу», то встановлено, що придбаний він був подружжям за власні кошти в сумі 30 тис. грн. і за кошти, які були дані їм в борг для придбання цього автомобіля [PERSON] в сумі ЗО тис. грн., яка не подарувала ці кошти, а дала їх подружжю в борг, про що свідчить розписка відповідача [PERSON], тобто цей договір позики був укладений одним із подружжя в інтересах сімї, тому створює обовязки для другого подружжя, оскільки майно використовується в інтересах сімї(ст. 65 СК України), у звязку з чим суд вважає, що цей автомобіль слід оставити у власності відповідача [PERSON], стягнувши з нього борг на користь [PERSON] в сумі ЗО тис. грн.. і на користь позивача [PERSON] - 15 тис. гри. З цих підстав слід [PERSON] відмовити в визнанні недійсним вищевказаного договору позики. Що стосується іншого майна, то суд вважає за можливе розділити його з урахуванням того, що всього мана у подружжя на загальну суму 156 тис. грн.., від цієї суми слід відрахувати борг в сумі ЗО тис. грн. і залишається для розподілу майна на суму 126 тис. грн., що дорівнює на кожного майна на суму 63 тис. грн., тому майно слід розділити між подружжям в рівних частках, а саме виділити позивачу [PERSON] мопед марки «Fada» вартістю 3 тис. грн.., спальний гарнітур вартістю 2 тис.500 грн., дві меблеві стінки вартістю 4 тис.грн., два мяких куточка вартістю 2 тис. грн.., кухонний мякий куток вартістю 500 грн., телевізор марки «LG» з супутниковою антеною вартістю 1200 грн., відеомагнітофон вартістю 300 грн., холодильник марки «Samsung» вартістю 2200 грн., машинку-автомат для прання марки «LG» вартістю 2300 грн., машинку полу автомат для прання вартістю 800 грн., автомобільну міні-мийку вартістю 1200 грн., мікрохвильову піч марки «Satum» вартістю 600 грн., чотири настінних килими вартістю 900 грн., вісім паласів вартістю 2400 грн., ванну вартістю 300 грн., 9 люстр вартістю 1800 грн., 9 комплектів штор вартістю 1800 грн., апарат опалювальний газовий побутовий вартістю 1200 грн., газову плиту вартістю 400 грн., водонагрівач вартістю 900 грн., пилосос вартістю 400 грн., апарат опалювальний на твердому паливі вартістю 800 грн., зерно подрібнювач вартістю 1500 грн., а відповідачу [PERSON] виділити автомобіль марки Газель-Дует вартістю 56 тис. грн.., причеп до автомобіля марки Супутник вартістю 3 тис. грн.., автомобіль марки «Geely», вартістю 60 тис. грн.., за який відповідач виплачує борг [PERSON] в сумі ЗО тис. грн.. і [PERSON] 15 тис. грн., спальний гарнітур вартістю 2500 грн., кухонний гарнітур вартістю 1500 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача затрат на оформлення будинку в сумі 1082 грн. 69 коп., то згідно квитанції від 13.07.2010 року позивачем сплачено за технічну документацію 674 грн.69 коп., то половину цієї суми відповідач [PERSON] повинен повернути позивачу в сумі 337 грн.34 коп., а на суму 408 грн. слід відмовити, оскільки ці платежі було зроблені в 2008 році, тобто на спільні кошти подружжя. Підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача затрати, які понесла позивач по сплаті за лютий і березень місяці плату за електроенергію в сумі 94 грн.15 коп., тобто половину суми на лютий(124.24: 2= 62.12; 64.06 : 2 = 32.03; 62.12+32.03= 94 грн.15 коп.), а що стосується іншого періоду часу, то в судовому засіданні як позивачка, так і відповідач підтвердили, що з березня 2010 року [PERSON] в будинку не проживає, електроенергією і газом не користується, тому і не повинен за це платити. Відносно стягнення з нього затрат на водопостачання, то він згоден повернути позивачу половину цих затрат, а саме 58 грн.35 коп., що і підлягає стягненню. За судову будівельну експертизу позивачем сплачено 1500 грн., тому половина цієї суми підлягає стягненню з відповідача, тобто 700 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial