Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

Позивач в позові посилається на те, що він на протязі 26 років працював па підприємствах вугільної промисловості - шахтах Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" (далі ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відповідно внесених змін до статуту від 19.04.2011 року). З відповідачем перебував у трудових правовідносинах з 14.04.1980 року по 11.12.2006 року. Працював постійно на підземних посадах із повним робочим днем у шахті. Робота була пов'язана з тяжкими та шкідливими умовами праці. Умови праці стали причиною професійного захворювання, а саме: радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким периферичним та больовим нейросудинними синдромами, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу, деф. Артрозу ліктьових колінних суглобів, хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт, емфізема легень) ЛІТ першого - другого ст.. При освідченні в МСЕК. згідно висновку від 20.09.2007 року, позивач) встановлено втрату працездатності у розмірі 60 % безстроково (первинно) та визнано інвалідом третьої групп. Внаслідок отримання професійного захворювання йому було завдано великої моральної шкоди, яка виражається у тому, що він втратив в працездатність: перестав бути повноцінною людиною: він постійно відчуває фізичну біль: яка викликана професійним захворюванням: стан здоров'я дуже незадоволений; він постійно відчуває біль у плечових суставах; він відчуває загальну слабкість, підвищену втомлюваність, він багато часу заходжується на стаціонарному лікуванні у лікарнях, що порушує його звиклий спосіб життя. Просить стягнути з відповідача на його користь страхової виплати у розмірі 10.000 грн. за спричинену моральну шкоду. В судове засідання позивач зявився та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те. що відсутня довідка МСЕК про наявність моральної шкоди ; лікування позивач проходить за рахунок коштів Фонду й позивачу виплачується щомісячні виплати, що покривають втрату його працездатності. При влаштуванні на роботу позивач був ознайомлений з умовами роботи тому повинен був передбачити наслідки профзахворювання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольни ти частково з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що позивач працював на шахті "Благодатна" Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем у шахті з 14.04.1980 року по 11.12.2006 року. За час роботи на шахті ПАТ „Павлоградвугілля він отримав професійні захворювання в наслідок перенавантаження, оскільки працюючи підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем в шахті пішохідні переходи обумовлені технологічним процесом більше 10 км за зміну. Пил гірничої маси, природний, мінеральний, утворюється при роботі гірнично - шахтного обладнання і діяв впродовж 75% робочого змінного часу. Підпадав під дію шуму. Температура повітря становила 19.6 градусів при нормі 22-25 градусів, відносна вологість повітря 82% при нормі не більше 75%. швидкість руху повітря при нормі 1.01-2.0 м/сек. Становить 7.6 метрі в на секунду, при цьому час дії несприятливого мікроклімату по відносній вологості повітря впродовж всієї шпіц. Робоча пола вільна з вимушеними нахилами тулуба під кутом більше 30 градусів 500 рал за зміну: підіймання та перевищення разове вантажів становило 45 кг: сумарна маса вантажів, що переміщуються протягом кожної години робочої зміни з підлоги становить 700 кг. Природна освітленість в підземних виробках відсутня для освітлення робочих поверхонь використовуються індивідуальні світильники, при цьому найменший об'єм розрізнення більше 5 мм. Згідно первинного висновку МСЄК від 20.09.2007 року йому встановлено 60 % втрати професійної працездатності безстроково за трудовим увіччям по зору. Суд вважає, що внаслідок втрати професійної працездатності у позивача наявна моральна шкода, оскільки: позивач втратив працездатність; позивач перестав бути повноцінною людиною; позивач постійно відчуває фізичну біль, яка викликана травмуванням; стан здоровя позивача незадоволений. відновити зір неможливо. У відповідності зі ст. ст. 21 пункт «е», 28 ч. З Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного\~ захворювання, які спричинили втрату працездатності» в обов'язки відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді входить своєчасне та в повному обсязі відшкодування шкоди, спричиненої працівнику внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому страхову виплату за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. В судовому засіданні наявність факту заподіяння моральної шкоди потерпілому встановлено судом. Заперечення відповідача, що не була проведена експертиза для встановлення факту заподіяній, позивачу моральної шкоди суд вважає неспроможними, так як вказана експертиза могла мати місце без звернення позивача до суду, якщо б позивач у позасудовому порядку звернувся б до відповідача, а в даному випадку позивач звернувся до суду за вирішенням виниклого спору й суд правомочний самостійно встановити факт заподіяння моральної шкоди потерпілому. Отже саме діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання повязані з ушкодженням здоров'я, які є наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. У відповідності зі ст. 34 пункт 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», сума страхової виплати за моральну шкоду визначається судом. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної платні, встановленої на день виплати, незалежно від будь-яких інших страхових виплат. На підставі статті 237-1 КЗпП України, яка встановлює відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що привело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд враховує, що Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», зупинена дія норм, які передбачали відшкодування моральної шкоди потерпілому. А тому правові підстави для відшкодування заподіяної працівнику моральної шкоди з боку Фонду відсутні. Відповідно вимог п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування тральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Тому суд вважає, що необхідно визначити суму страхової виплати за моральну шкодо у сумі 9,000 грн. В іншій частині позову позивачу слід відмовити за необґрунтованістю позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved