Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності. В позовній заяві вона зіслалася на те, що 10.05.2010 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, а саме: житлового будинку, що складається з житлового будинку А-1, з господарчими будівлями: Б1-сарай, В1- літня кухня, ТІ- сарай, Д1-вбиральня, погріб П-1, колодязь К-1, басейн №1, паркан №2, що знаходяться за адресою: с. Братське, вул. Центральна, 10 Покровського району Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок належав [PERSON]. Позивачкою було сплачено [PERSON] повну вартість будинку. Згідно умов договору купівлі-продажу житлового будинку відповідачка зобовязалась після проведення повного розрахунку з позивачкою засвідчити договори нотаріально протягом 14 днів з дня їх підписання, але відмовилася це зробити в звязку з зайнятістю. Проте, 17 липня 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті залишився спадкоємець за законом її син [PERSON], який залучений до справи в якості відповідача, оскільки спір виникає між ним та позивачкою. Позивачка просить суд позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та представника відповідача [PERSON] - [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 353753 від 19 липня 2010 року, виданого виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] померла 17 липня 2010 року, у віці 86 років, актовий запис № 20.(а.с.7). Згідно свідоцтва про право власності № 19 від 09.03.2000 року, виданого Андріївською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області вбачається, що в цілому жилий будинок, що знаходиться в с. Братське, по вул. Центральна, 10 належав [PERSON]Р.(а.с.8). Відповідно до заповіту від 15.02.2000 року, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Андріївської сільської ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]П.(а.с.9). Згідно до технічного паспорта на жилий будинок індивідуального житлового фонду, розташований за адресою: с. Братське, вул. Центральна, 10 Покровського району Дніпропетровської області виготовлений 06.03.2000 року вбачається, що власником даного будинку являлася [PERSON] (а.с.10-12). Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.05.2010 року, що знаходиться за адресою: с. Братське, вул. Центральна, 10 Покровського району Дніпропетровської області укладений між [PERSON] та [PERSON], переданий у власність [PERSON] нотаріально не посвідчений.(а.с. 13). Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином необхідно визнати договір дійсним, тому, що даний правочин зареєстрований на підставі чинного законодавства, але між громадянами договір обміну нерухомого майна повинен бути завірений нотаріально. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved