Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розділити майно, придбане під час зареєстрованого шлюбу та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку № 2 та господарсько-побутових будівель по вул. Островського в селі Вільшана Недригайлівського району Сумської області. Будинку, посилаючись на те, що 15 січня 1985 року між ними та відповідачкою був укладений шлюб, який розірвано 06 серпня 2010 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час зареєстрованого шлюбу вони придбали указаний вище будинок за спільні кошти який зареєстровано на ім.»я відповідача. Для придбання вказаного будинку відповідачка [PERSON] взяла позику на підприємстві де працювала. Борг погашали разом, працюючи на консервному заводі у смт. Недригайлів. Починаючи з жовтня 1986 року він самостійно виплачував позику, так як дружина звільнилась із консервного заводу і не мала доходу. За час шлюбу спільними зусиллями за спільні кошти побудували господарчі будівлі, газифікували будинок та зробили в ньому ремонт. По цей час позивач проживає в спірному домоволодінні. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і вважають, що спірне майно належить особисто [PERSON], як придбане за її власні кошти та кошти її матері ще до укладення шлюбу з позивачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі, з підстав, зазначених вище. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, входячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 1985 року по 16 серпня 2010 року, який розірвано 06 серпня 2010 року. Зазначені факти підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с.11) та копією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.12). Із свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок від 14.10.1988 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Недригайлівської районної ради народних депутатів № 118 від 21.06.1988 року вбачається, що спірне домоволодіння належить на праві особистої приватної власності [PERSON] (а.с.73). Вказаний будинок було нажито подружжям в період шлюбу, тобто після 15 січня 1985 року у спосіб, який не підпадає під дію ч.1 ст.24 Кодексу про шлюб та сім»ю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли під час дії Кодексу про шлюб та сім»ю України та Цивільного Кодексу УPCP 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми зазначених кодексів. Відповідно до ст. 22 КпШС України,, які регулюють спірні правовідносини, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Як встановлено судом і вбачається із доказів наявних у справі, спірний будинок з господарськими будівлями було закінчено будівництвом в червні 1988 року, що підтверджується копією технічного паспорту на ім»я [PERSON], реєстраційний № 608 від 12.06.1988 року (а.с.13-15) та відповідним свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 14.10.1988 року (а.с.73). Таким чином, період набуття права власності на майно співпадає з періодом зареєстрованого шлюбу і спірне майно не належало кожному з подружжя до одруження, та не отримано одним з подружжя під час шлюбу в дар, або в порядку спадкування. Право власності на спірне майно набуте сторонами в період шлюбу, а тому воно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно вимог ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. З урахуванням загальних темпоральних правил, при зміні закону в період продовження дії правовідносин, які виникли раніше до цих правовідносин слід застосувати діючий закон, а саме ст.. 70 СК України, де у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено між ними або шлюбним договором. У зв»язку з цим порядок набуття спільного майна та його правовий режим визначаються старим законом, а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами, які передбачені новим законом. Відповідачем не надано доказів щодо спростування факту закінчення будівництва спірного будинку та виникнення право власності на нього у [PERSON] не в червні-жовтні 1988 року, а раніше. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] не спростовують висновків, щодо виникнення права власності на предмет спору у одного із подружжя в період зареєстрованого шлюбу. Твердження свідків спростовуються такими письмовими доказами, як технічний паспорт та свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок. Фотографічні копії наданих в судовому засіданні товарних накладних та товарних чеків виписані на іншу особу і відповідачем не доведено, що саме зазначені в них будівельні матеріали використані на будівництво житлового будинку № 2 по вул.. Островського в с. Вільшана, тим самим не виконано вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін участь у справі, та інших осіб, які беруть Таким чином, будинок № 2 з господарськими будівлями по вул. Островського в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області є спільною сумісною власністю подружжя і належить кожному по 1/2 частині. На підставі ст. 22, 24, КпШС України, ст..70 СК України, та

Outcome: approved