overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач подав заяву, в які позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти постановляння заочного рішення. Встановлено, що сторони уклали шлюб 08.12.1984 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Подружні стосунки припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між подружжям, сварки і сторони не вчиняють дій по поновленню подружніх стосунків, спільно тривалий час не проживають. За таких обставин, суд вважає, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, а тому шлюб має бути розірвано. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить суд надати йому додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 20.02.2004 року, який постійно мешкав в сел. Огурцівка Шевченківського району Харківської області. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті батька залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,01 га розташованої на території Шевченківської селищної ради Харківської області. Являючись спадкоємцем за законом першої черги, позивач не має можливості оформити спадщину через пропущення встановленого законом строку для звернення з відповідною заявою, який пропустив, через те, що перебував в місцях позбавлення волі. Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Шевченківської селищної ради в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8) Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №409562, виданого відділом РАЦС Шевченківського РУЮ Харківської області [PERSON] помер 10.02.2004р. (а.с 7) Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,01 га, розташованої на території Шевченківської селищної ради Харківській області, яка належала померлому на праві приватної власності, що вбачається із Державного акту на право власності на землю 1-ХР №068286 (а.с.6) Судом встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини у державній нотаріальній конторі після смерті спадкодавця з поважної причини, так як перебував в місцях позбавлення волі, згідно довідки про звільнення ХАР №04029 від 23.05.2009року (а.с.9). З відповіді Шевченківської держнотконтори від 13.11.10р. № 817/01-14 вбачається, що після смерті [PERSON]. з заявами про прийняття чи відмову від спадщини спадкоємці не зверталися (а.с. 12). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, пропустив строк звернення до нотаріальної контори з поважної причини, тому суд вважає позов задовольнити та визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обгрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши виготовлення повного рішення на пять днів. \~ \~ \~ \~ Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про призначення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 100 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки в суд не сповістив. Судом встановлено, що матір'ю неповнолітнього [PERSON] є відповідач. Син, згідно довідки КРЕП №6, проживає разом з позивачем. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. ^ Судом встановлено, що відповідач не утримує сам і не надає кошти на утримання дитини, а тому з нього мають бути призначені аліменти. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приймає до уваги матеріальний стан сторін, той факт, що відповідач не має постійний заробіток. На думу суду вимогам розумності і справедливості будуть відповідати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. на утримання дитини. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий та\~ витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст.ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

У вересні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2005 р. Подружні відносини припинились в зв`язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, відсутності порозуміння. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2005 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Сім`я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторони, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 жовтня 2010 року звернулася в суд з вказаним позовом. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що є членом гаражного обслуговуючого кооперативу «Авіатор-1»в м. Полтаві по вул. Комарницького, 11-г, де за нею обліковується гараж № [NUMBER] , побудований в 2007 році. БТІ проведено інвентаризацію гаража, зроблено відмітку про самовільне будівництво. В оформленні права власності відмовлено. Просила суд визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] , який розташований в обслуговуючому кооперативі «Авіатор-1 за адресою м. Полтава, вул. Комарницького, 11-г та зобов`язати ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор`зареєструвати право власності. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в заяві обставини. Представник виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради щодо задоволення позовних вимог не заперечував, третя особа [PERSON] також погодився з поданим до суду позовом. ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор`просило суд розглядати справу без участі представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та третю особу, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є членом обслуговуючого кооперативу «Авіатор-1», що розташований в [ADDRESS] . Згідно рішення Полтавської міської ради від 28 березня 2008 року обслуговуючому кооперативу «Авіатор-1», [ADDRESS] надано в користування земельну ділянку загальною площею 2,1052 га. Також встановлено, що будівництво гаража № [NUMBER] за адресою м. Полтава, вул. Комарницького, 11-г в кооперативі «Авіатор-1»здійснено за власні кошти. Згідно з даними технічного паспорта на гараж № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі «Авіатор-1», виготовленого станом на 01 червня 2010 року, гараж літ. «Г» є самовільно збудованим. За нормами ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Встановивши дані обставини, враховуючи, що спірний гараж збудований на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні обслуговуючого кооперативу, збудоване нерухоме майно не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Необхідно визнати за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] площею 30,5 кв.м. з погребом площею 7 кв.м. і оглядовою ямою площею 2,1 кв.м., що розташований в обслуговуючому кооперативі «Авіатор-1»за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який навчається. Відповідач згідно рішення суду сплачував аліменти на утримання сина. Стягнення аліментів припинено у звязку з досягненням сином повноліття. З 01 вересня 2010 року [PERSON] став навчатися в Житомирському національному агроекологічному університеті на денні формі навчання. Термін закінчення навчання закінчується 28 лютого 2016 року. Згідно укладеного з ВУЗом договору загальна вартість освітньої послуги становить 24750 грн. Таким чином позивачка щорічно сплачує близько 5000 грн. Крім того позивачка витрачає кошти на оплату квартири, проїзду, харчування, одягу та взуття, придбання підручників. Дитина потребує матеріальної допомоги батьків. Позивачка таку допомогу надає, відповідач відмовився від надання фінансової допомоги в категоричній формі. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила в судовому порядку стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що на даний час спроможний сплачувати лише 250 грн. Пояснив це тим, що на його утриманні знаходиться мати інвалід, на її ліки йде багато коштів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка утримує дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с.5). Згідно укладеного з ВУЗом договору загальна вартість освітньої послуги становить 24750 грн. та термін навчання закінчується 28 лютого 2016 року (а.с.4). Відповідно до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що навчаються. До досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах, суд вважає, з урахуванням матеріального стану та стану здоровя відповідач має змогу утримати свого повнолітнього сина, а тому необхідно в примусовому порядку стягувати з нього аліменти. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~29 січня 2008 року між сторонами у справі був укладений кредитний договір № VIUWGA0000002031, згідно якого Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»надав [PERSON] споживчий кредит у сумі 92633 гривні 80 копійок строком до 29 січня 2018 року із сплатою 16,08% ,на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В жовтні 2008 року Банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку до 18,12%, а з 01 лютого 2009 року Банк знову підвищив відсоткову ставку до 29,52% річних. З моменту укладення Договору і до сьогоднішнього дня позивач добросовісно, у строки, визначені Договором, виконує звій обовязок по сплаті щомісячного платежу у сумі 1293 гривні 52 копійки, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісії. На сьогоднішній день ПАТ КБ «ПриватБанк»нараховує позивачу заборгованість, ставить вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку. В звязку з тим, що вона не надавала письмової згоди на запровадження Банком нової відсоткової ставки, крім того, їй не було відомо про підвищення ставки, [PERSON] звернулася до суду з вимогою визнати неправомірними дії відповідача щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором № VIUWGA0000002031 від 29.01.2008 року до ставки 29,52% річних; зобовязати відповідача здійснити коригуючу операцію щодо зниження відсотків за користування кредитом згідно письмово погоджених сторонами 16,08 % річних починаючи з 01.02.2009 року за кредитним договором № VIUWGA0000002031 від 29.01.2008 року, шляхом надання відповідного протоколу засідання кредитного комітету відповідача про зменшення відсотків; визнати недійсним умови підпункту 2.3.1. та підпункт 2.3.3 пункту 2.3 кредитного договору № VIUWGA0000002031 від 29.01.2008 року, в частині щодо такої події як право Банку здійснити одностороннє розірвання договору, як такі що не відповідають вимогам чинного законодавства; стягнути з відповідача грошову компенсацію спричиненої моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою і просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], та призначити її його опікуном, мотивуючи тим, що [PERSON] у зв»язку з психічним захворюванням знаходиться під наглядом у лікаря-психіатра. На даний час перебуває ні лікуванні у Житомирській психоневрологічній лікарні №1. В судовому засіданні заявник та її представник свої вимоги підтримали. Представник органу опіки та піклування Черепинської сільської ради в судове засідання не з»явився, але надали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі. Щодо задоволення заяви не заперечують. Суд, заслухавши пояснення заявниці та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. З довідки районної поліклініки Овруцького ТМО вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться під консультативним наглядом у лікаря-психіатра. Висновком судово-психіатричної експертної комісії, який викладено в акті амбулаторної судово-психіатричної експертизи №594-2010 від 30.11.2010 року, встановлено, що [PERSON] страждає з дитинства на легку розумову відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю змішаного типу. З приводу даного захворювання двічі лікувався в Житомирській ОПЛ №1, а психіатричною МСЕК визнаний інвалідом ІІ групи загального захворювання. Ступінь наявних змін психіки у нього настільки виражений, що він в даний час не може давати звіт своїм діям та керувати ними. Потребує сторонньої допомоги та встановлення над ним опіки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки і піклування при виконкомі Великочернігівської сільської ради звернувся з поданням про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Згідно висновку органу опіки та піклування Овруцької РДА [PERSON] може бути опікуном [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Від сплати судового збору заявника звільнено на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито, а від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи - на підставі п.1 ч.4 ст.81 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на домоволодіння №10 по вул. І-го Травня в с. Гуничі Овруцького району Житомирської області, яке належало [PERSON] на праві приватної власності, мотивуючи тим, що 15.03.2010 року помер її чоловік [PERSON] і вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до ДНК, але оформити право власності на будинок не може, оскільки [PERSON] при житті не виготовив свідоцтво про право власності на нього. В судове засідання позивач не зявилася, але в позовній заяві просить справу розглянути без її участі. Адвокат в судове засідання не зявилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслали лист, в якому просять справу розглянути без їх участі. Щодо задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. [PERSON] помер 15.03.2010 року. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння №10 по вул. І-го Травня в с. Гуничі Овруцького району Житомирської області, яке належало йому на праві приватної власності. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №142151, довідкою виконкому Раківщинської сільської ради №1185 від 08.12.2010 року, копією технічного паспорту на домоволодіння. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР №132593 від 20.03.1956 року. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має, що вбачається з повідомлення Овруцької ДНК №1480/ 01-14 від 23.12.2010 року. Однак, спадщину на домоволодіння позивач оформити не може, так як чоловік при житті не виготовив правовстановлюючі документи на них. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкове домоволодіння. Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., а від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.18 ст.4, а відповідач на підставі ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито та рішення Овруцької міської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 17 липня 1982 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб в Запорізькому міському відділ РАГС Запорізької області, актовий запис № 1446. В 2009 році фактично їх шлюб розпався. Причиною припинення шлюбних відносин стало відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим в сімї виникали сварки та скандали, що призвело до втрати поваги один до одного. На сьогоднішній день позивач прийшов до висновків, що збереження сімї неможливо. У звязку з тим, що відповідачка не бажає зявлятися до РАГСу для оформлення розірвання шлюбу, він змушений звертатися із позовом до суду. Також зазначає, що майновий спір між ними відсутній. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, оскільки прийшов до остаточного висновку, що не бажає зберігати сімю та шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала суду пояснила, що на сьогоднішній день позивач живе однією сімєю з іншою жінкою, однак вона вважає, що це тимчасова примха позивача, яка не може бути причиною для розірвання таких довгих стосунків. Просить в задоволенні позову відмовити. Також зазначила, що спір між подружжям стосовно набутого майна під час шлюбу існує. Вислухав пояснення сторін та вивчив матеріали справи, проаналізувавши у сукупності надані сторонами докази в обґрунтування позову та заперечень на нього, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що 17 липня 1982 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області був зареєстрований шлюб між сторонами. З 2009 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Судом було надано сторонам строк для примирення, однак протягом шести місяців, сторони так і не змогли прийти до взаємного рішення, відносини не поновили, позивач настоює на розірванні шлюбу. На сьогоднішній день між сторонами існує спір щодо майна набутого під час шлюбу. Таким чином, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved