Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-13 00:00:00

17.11.2010 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Анастасії [INFO], починаючи із дня звернення до суду та до досягнення повноліття. В позовній заяві зазначала, що від шлюбу із [PERSON] мають спільну дитину Анастасію [INFO] проте з моменту розлучення, чоловік ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина навчається в школі, постійно потрібні кошти на одяг, харчі та нормальний розвиток дитини. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву не надійшло. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги. Дала додаткові пояснення, вказуючи, що з 2006 відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач, займаючись підприємницькою діяльністю ( послуги таксі ) та маючи заробіток спільну дитину належним чином не утримує. При винесені рішення просить суд врахувати, що вона одноособово виховує дитину, отримує мінімальну заробітну плату. Разом з дитиною проживає у кімнаті, яку знімає. Вважає можливим розглянути справу без участі належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних в справі доказів та спроможним відповідача забезпечити сплату аліментів у зазначеному нею розмірі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід просить задовольнити позовні вимоги та призначити аліменти в твердій грошовій валюті. В судове засідання судового розгляду справи, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За згодою позивача вважається за можливе розглянути справу без участі повідомленого у встановленому прядку відповідача на підставі наявних в справі доказів, з ухваленням заочного рішення в порядку ст.ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини. суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони, від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO], на утримання якої відповідач, в порушення положень ст. 180 СК України, добровільно перестав надавати матеріальне утримання з кінця 2006 року. Враховуючи викладене, вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у відповідності до положень чинного законодавства, вважаються доведеними, обґрунтованими і правомірними. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення із відповідача, суд приймає до уваги відсутність регулярного, постійного, фіксованого доходу та відсутністьдоказів, які дають можливість встановлення правильності відрахування аліментів в частковому розмірі, з урахування викладеного суд дійшов до висновку про обгрунтованість вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. ст. 180, 181, 184, 191, 75,79 СК України. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи встановлені судом, відповідно до ст. 182 СК України, обставини, відсутність доказів поважних причин, які перешкоджають відповідачу забезпечити прибуток для сплати аліментів на утримання дитини, вважаг доцільним задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дитину в розмірі по 500 грн. з подальшою індексацією згідно закону щомісячно, у зв'язку з чим законні права та інтереси дитини будуть враховані, а права та інтереси відповідача і позивача не порушуються. Судові витрати в порядку ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача. У відповідності до положень ст.367 ЦПК України, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 80, 84, 180, 181,182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved