Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

В березні 2010 року ПАТ „Страхова компанія „Каштан звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 18 грудня 2008 року на 72 км. автомобільної дороги «Київ-Одеса»сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби Volkswagen, державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та Honda Civic державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], що підтверджується довідкою Білоцерківської роти ДПС при УДАІГУ та постановою Менського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2009 року. Згідно звіту про оцінку дорожнього транспортного засобу від 11 лютого 2009 року № 09/022 власнику траснпортного засобу Honda Civic державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], внаслідок пошкодження під час ДТП, завдано шкоду на суму 47255,99 грн.. [PERSON] застрахував свій автомобіль у позивача, який виплатив страхове відшкодування в розмірі 46449,00 грн.. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», остання відшкодувала позивачу матеріальну шкоду в межах встановленого ліміту з вирахуванням франшизи в розмірі 24990,00 грн.. Позивач, на підставі ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України та ст.25, 27 Закону України „Про страхування, просить суд стягнути з [PERSON] як відшкодування шкоди 21459,00 грн.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини, зазначені в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON]В надав письмові заперечення на позовну заяву, відповідач та його представник [PERSON], в судовому засіданні позов не визнали, та пояснили, що оцінка транспортного засобу від 11 лютого 2009 року здійснювалася без участі відповідача, визначений у звіті про оцінку розмір шкоди завищений. На думку відповідача та його представника фактичне здійснення ремонту та вартість ремонтних робіт викликають сумнів, оскільки фізична особа-підприємець [PERSON] не являється спеціалізованим підприємством по обслуговуванню та ремонту автомобілів Honda, не має необхідного виробничого обладнання. Третя особа ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, повноважного представника в судове засідання не направила, причин неявки представника суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов ПАТ „Страхова компанія „Каштан підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2008 року з вини відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення двох автомобілів, де відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом Volkswagen, державний реєстраційний номер [NUMBER], на 72 км. автомобільної дороги «Київ-Одеса», не вибрав безпечну швидкість та безпечну дистанцію, порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення з попереду рухавшимся транспортним засобом Honda Civic державний реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначене підтверджується постановою Менського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2009 року, згідно з якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (адміністративна справа №3-23/2009р). Звітом № 09/022 про оцінку транспортного засобу марки Honda Civic 1.6і державний номер [NUMBER], складеним 11 лютого 2009 року експертом-оцінювачем приватного підприємства «Український центр врегулювання зитків «Ладен-Авто»[PERSON] визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] - 47255,99 грн. (а.с. 18-45). Ремонт пошкодженого автомобіля [NUMBER], здійснював фізична особа-підприємець [PERSON] про що свідчить акт здачі-приймання виконаних робіт № 0017 від 05 червня 2009 року на суму 46449,00 грн. (а.с. 119). Обовязок по відшкодуванню майнової шкоди пошкодженого автомобіля страхувальника [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, взяло на себе ЗАТ «Страхова компанія «Каштан»відповідно до укладеного 20 лютого 2008 року між ним та [PERSON] договору добровільного страхування транспортних засобів, а тому, 29 квітня 2009 року ЗАТ «Страхова компанія «Каштан»був складений страховий акт № С-132-00-04-09-К1, та перерахувано страхове відшкодування фізичній особі-підприємецю [PERSON], який виконував відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, доказом чого є платіжні доручення № 1600 від 29 квітня 2009 року, № 1657 від 30 квітня 2009 року, № 1670 від 05 травня 2009 року, № 1709 від 06 травня 2009 року, № 1750 від 07 травня 2009 року, № 1779 від 08 травня 2009 року, № 1830 від 13 травня 2009 року, № 1867 від 14 травня 2009 року, № 1895 від 15 травня 2009 року, № 1910 від 18 травня 2009 року, № 1961 від 19 травня 2009 року, № 1972 від 20 травня 2009 року, № 1998 від 21 травня 2009 року, № 2003 від 22 травня 2009 року на загальну суму 46449,00грн. (а.с. 47-60). 30 березня 2010 року ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант»згідно ліміту страхового відшкодування, за виключенням франшизи перерахувало страхове відшкодування ЗАТ «Страхова компанія «Каштан»в розмірі 24 990 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку ЗАТ «Страхова компанія «Каштан»за 30 березня 2010 року (а.с. 61). Таким чином, коли Страховик - ЗАТ «Страхова компанія «Каштан»виконало свої зобовязання, сплативши страхове відшкодування, за приписами ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж сама норма міститься і у спеціальному законі, який регулює відносини у сфері страхування, а саме, у статті 27 Закону України „Про страхування. Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «Страхова компанія «Каштан»№ 20 від 28 липня 2010 року, статуту ПАТ «Страхова компанія «Каштан», зареєстрованого 30 липня 2010 року державним реєстратором Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, змінено найменування із закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Каштан»на приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Каштан»(а.с. 93-115). Відповідно до ч.2, 4 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачем не доведено обставин, на які він посилався заперечуючи проти позову, а позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Каштан»про відшкодування шкоди в порядку регресу з [PERSON] в розмірі 21459,00 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. В порядку розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «Каштан»підлягає стягненню 214,59 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved