Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

У січні 2009 року ЗАТ КБ „ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ГІриватБанк звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № NКНЗRХ0б0105 від 24.11,2006р. в сумі 11118,64 грн. 11.11.2009 р. судом у справі було постановлено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги та з відповідача стягнуто 11118,64 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати в сумі 143,19 грн.. 18.11.2009р. відповідач звернувся з заявою про скасування заочного рішення суду і ухвалою від 10.02.10р. заочне рішення було скасовано, а провадження у справі було зупинено у звязку зі звернення відповідача до правоохоронних органів з приводу загублення паспорту, яким скористалася невідома особа, яка і отримала кредит у банку. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № 224 NKH3RХ09060105 від 24.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3282,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.11.2007р. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобовязався щомісячно з моменту отримання кредит) здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами у відповідності до графіка. Свої зобовязання відповідач [PERSON] в установлений строк не виконував, у звязку з чим станом на 11.09.2008р. виникла заборгованість в сумі 1111,64 грн., з них: 3282,40 грн. сума заборгованості за кредитом, 5029,97 грн.-сума заборгованості по процентах за користування кредитними коштами, 577,72 гри.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 2228,55 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Посилаючись на наведене, просили стягнути з відповідача в примусовому порядку суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, однак потім перестав зявлятися, тому суд закінчив розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, оскільки в кредитні правовідносини з позивачем не вступав, а тому не має перед ним зобовязань. Посилаються на те, що відповідачем був загублений паспорт, а заява позичальника щодо умов кредитування та кредитний договір підписані не ним, а іншою особою, крім того зазначили, що гроші за договором кредиту, він в банку він не отримував. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 24.11.2006 року був укладений договір № 224NKH3RX09060105, відповідно до якого ЗАТ КБ „ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк ,.ПриватБанк надав [PERSON] кредит в розмірі 3282,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.11.2007р. Ствердження відповідача [PERSON] про неотримання ним кредитних коштів та укладання кредитного договору знайшли свої підтвердження. Так, з копії постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 27.06.2002 року, винесеної Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, вбачається, що 27.06.2002р. [PERSON] були втрачені документи: паспорт та військовий білет. Постановою заступника прокурора Заводського району м.Миколаєва була порушена кримінальна справа за фактом отримання шляхом шахрайства кредиту в сумі 3282, 40 гривень у філії „Миколаївське РУ ЗАТ ..Приватбанк та використання завідомо підробленого документу. По кримінальній справі була призначена та проведена. Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, почеркознавча експертиза, за висновком № 125 від 04.02.2011р. якої визначено, що підпис від імені [PERSON] в заяві позичальника № 224 N04311X09060105, у видатковій накладній № У492001601 від 24.11.2006р„ в графі „заемщик в документі під назвою „опросник від 24.11.2006р. виконаний не [PERSON], а іншою особою. Також іншою особою, а не [PERSON] виконані рукописні записи на документах. Відповідно до ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] укладав кредитний договір № 224 N104311X09060105 від 24.11.2006 року та отримував кредит на указану суму 3282,40 грн, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed