overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

26.08.2010 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.11.2007 року між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], 22.09.2008р.н.. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2010 року з причини зловживання відповідачем спиртними напоями, останнім часом застосовував фізичну силу до позивачки у звязку з чим вона вимушена була піти проживати з дитиною до своїх батьків, спільне господарство не підтримується, проживають вони окремо. Позивачка вважає, що примирення між ними не можливо, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої причини, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 09.11.2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №598 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2010 року з причини зловживання відповідачем спиртними напоями, останнім часом застосовував фізичну силу до позивачки у звязку з чим вона вимушена була піти проживати з дитиною до своїх батьків. Сторони спільне господарство не підтримують, проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, про що досягнуто домовленості у добровільному порядку, спір майнового характеру буде вирішуватися окремо, примирення між ними неможливо. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 грудня 2007 року, від якого дітей не мають. У заяві вказує, що з березня 2009 року шлюбні відносини між ними припинені з причини різних характерів та поглядів на сімейне та особисте життя, у звязку з чим в сімї часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів любові та поваги між ними. Вважає, що збереження шлюбу між ними не можливе, у звязку з чим просить його розірвати. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов, суду пояснила, що стосунки між сторонами не склались, оскільки вони виявились дуже різними людьми з різними поглядами на сімейне життя. Це призвело до того, що з березня 2009 року сторони перестали жити разом. Фактично саме з цього часу між ними були припинені шлюбні стосунки та ведення будь-якого спільного господарства. Просить розірвати шлюб між сторонами та позивачці після розірвання шлюбу змінити прізвище на її дошлюбне «Штер». Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, за згодою представника позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Вислухав пояснення представника позивачки та вивчив матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими. Спільне господарство сторонами не ведеться з березня 2009 року, примирення між сторонами неможливе, тому суд вважає за необхідне шлюб ними розірвати. Спору про поділ майна немає. Аналізуючи письмові докази, а також пояснення представника позивачки, надані під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] матеріальні збитки в сумі 29\~157 68 грн.. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн., заподіяні їй в результаті ДТП, що сталась 26 січня 2009 року з вини відповідачки. Свої вимоги мотивує тим, що 26 січня 2009 року відповідачка , керуючи автомобілем [NUMBER] порушила вимоги Правил дорожнього руху України, допустила зіткнення з її автомобілем [NUMBER] В результаті ДТП її автомобіль одержав механічні пошкодження, потребує ремонту, вартість якого складає 29\~157,68 грн.. Моральну шкоду у розмірі 5000 грн., обґрунтовує тим, що в результаті ДТП вона перенесла нервовий стрес, була позбавлена можливості відпочинку та спілкування, порушені її нормальні життєві та ділові звязки. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. При цьому пояснила, що ДТП сталась з вини відповідачки, яка заподіяні збитки в добровільному порядку відшкодувати відмовляється. Моральну шкоду обґрунтовує необхідністю ремонту автомобіля та відсутністю коштів на це, а також тим, що на момент ДТП була вагітною, перенесла нервовий стрес. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про день розгляду справи булла повідомлена належним чином через оголошення в пресі газета «Чорноморські новини» №104 (21145) від 7.10.2010 року. За згодою позивачки розгляд справи проведено за відсутності відповідачки заочно, відповідно положень ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні було встановлено, що 26.01.2009 року на автодорозі Київ-Одеса 458 км на перехресті нерівнозначних доріг відповідачка допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER] Відповідно постанови Приморського районного суду м.Одеси від 13.03.2009 року [PERSON] була визнана винною в скоєнні вказаної ДТП і їй було призначено адміністративне покарання у вигляді штрафу 425 грн. на користь держави (а.с. 6), яка нею не оскаржувалась. Згідно звіту №02-001 спеціаліста оцінщика [PERSON] від 12.02.2009 року (а.с.10-18) матеріальні збитки, заподіяні позивачці - власнику автомобіля[NUMBER] , складають 29\~157 грн. 68 коп.. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України та ст. 23 вказаного Кодексу, які передбачають право особи на відшкодування моральної шкоди винною особою в разі пошкодження майна. Враховуючи характер правопорушення, розмір заподіяних збитків, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини [PERSON] суд вважає можливим стягнути моральну шкоду в сумі 5 000 грн., що на думку суду буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

сторони в шлюбі з 21.11.1998р., мають сина [PERSON], [INFO] 23.09.2010р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., вимоги в основному мотивувала тим, з відповідачем сімєю не проживає, він матеріальної допомоги дитині не надає, їй самій утримувати сина важко, просить про задоволення вимог. В суді [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на мотиви позову, також пояснила, що з відповідачем разом не проживає, він припинив надавати утримання дитині, хоча і може надавати таке, їй самій утримувати сина важко, просить про стягнення з відповідача гів в розмірі 400 грн. Відповідач [PERSON] в суд не зявився, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлявся належно. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про часткове задоволення позову. Так, відповідно до положень ст.ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За вимогами ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р., прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для віком від 6 до 18 років з 1 жовтня 2010р. становить 941 грн., отже 30% від нього складає -282грн. /941 X 30% : 100% = 282,3/. Таким чином, відповідач зобов»язаний сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі не менше 282 грн. 30 коп. З пояснень позивачки, долучених до справи копій свідоцтв про одруження та народження дитини (а.с.-3-4) видно, що сторони з 21.11.1998р. в шлюбі, від такого мають сина [PERSON], [INFO] Як вбачається із пояснень позивачки, довідки виконкому Городоцької міської ради №2936 від 10.09.2010р. (а.с.-5), довідки про доходи №169 від 12.11.2010р. з Городоцької ЦРЛ (а.с.-15) дитина проживає при матері - позивачці у справі, перебуває на її утриманні, відповідач батьківства не оспорює, але з сімєю не проживає, позивачка працює на посаді акушерки Городоцької ЦРЛ, і її загальна сума доходу за період з травня по жовтень 2010р. становить 10610 грн. 68 коп. За наведеного, та з огляду на зібрані у справі докази, суд приходить переконання, що самій швачці утримувати дочку матеріально важко, що вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати таке утримання в розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь держави - 51 грн. судового збору та в користь Держбюджету Городоцького району Львівської області - 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 19.04.2002р. народження. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 15.02.2001р. в Бібрській міській раді Перемишлянського району, актовий запис №4, покликаючись на його нетактовну та поведінку, вчинення сварок, нанесенні образ, що негативно впливає на виховання дитини, неналежну участь у веденні спільного господарства, відмінність поглядів на різні життєві ситуації, що привело до повного розладу в сімї. Відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, не цікавиться матеріальним становищем дитини, не надає необхідних коштів на її утримання, що поставило сімю в тяжке матеріальне становище, в звязку з чим також просить стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини у розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов щодо розірвання шлюбу визнав повністю, а в частині стягнення аліментів частково, зазначивши, що погоджується на стягнення аліментів проте в мінімальному розмірі, оскільки ніде не працює. Вислухавши пояснення та доводи сторін та проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних обставин. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про одруження 1-СГ№096633 та свідоцтва про народження дитини 1-СГ№243187 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що був укладений 15.02.2001р. в Бібрській міській раді Перемишлянського району, актовий запис №4 та від якого у них є неповнолітня дитина: [PERSON] 19.04.2002р. народження. В судовому засіданні встановлено, що на протязі спільного подружнього життя між сторонами часто виникали непорозуміння через відмінність поглядів на різні життєві ситуації, з приводу порядку ведення спільного господарства. З наведених підстав відносини між сторонами загострились і це привело до того, що сторони не підтримують жодних стосунків між собою. Як вбачається з доводів позивачки, які не спростовано жодним чином відповідачем, відновлювати спільне проживання позивачка з ним не бажає, оскільки втратила до відповідача почуття поваги та любові, відтак жодних шансів для збереження сімї, суд не знаходить. Позивачка додатково ствердила, що відповідач матеріально не підтримує дитину, добровільно не надає кошти на її утримання, дитина знаходяться на повному утриманні позивачки. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів, який офіційно не працює має мінливий дохід, відтак вважає що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягти з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки -[PERSON], [INFO] в розмірі Ул частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком дитини, Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно її не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просить його задовільнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов повністю, згодний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі Ул частини від заробітку (прибутків). Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько дитини, зобов'язаний утримувати її матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не зявилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач - позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 08 серпня 2009 року, батьком його є [PERSON], матірю - [PERSON] (а.с. 5). Малолітній проживає з матірю (а.с. 6). Відповідач в порушення ст. 180 СК України відхиляється від матеріального забезпечення сина Дослідивши матеріали суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частина доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

позивачка звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку покликаючись на те, що шлюб зареєстрували 08 вересня 2007 року в відділі реєстрації актів громадського стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач кошти на утримання дає не регулярно, їй матеріально важко, відповідач залишив сімю та проживає окремо. Витрати на утримання позивачки та дитини є більшими ніж розмір наданої соціальної допомоги по догляду за дитиною, а тому просить стягувати кошти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 250 гривень, щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити та стягувати з відповідача кошти на її утримання в розмірі 250 гривень, щомісячно. Відповідач в судове засідання не з*явився, направив письмову заячву , в якій позов визнав, згідний сплачувати кошти на утримання позивачки. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2007 року в відділі реєстрації актів громадського стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 193. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON]. Довідкою КП «Комінтех» стверджується, що [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою по вул. Володимира 15, м. Червоноград, Львівської області. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А тому з відповідача слід стягувати кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку. Розмір аліментів ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

29 вересня 2010 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити частки співвласників у праві власності на квартиру. В обгрунтування своїх вимог зазначали про те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності її матері [PERSON] та її брату [PERSON] 24 березня 1998 р. мати склала заповіт, що у випадку її смерті належну їй на праві спільної сумісної власності квартиру вона заповідає їй, доньці [PERSON] 05.08.2008 р. мати позивачки померла, а вона у встановлений законом строк звернулась у Третю Львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Так як її брат - відповідач по справі заперечував щодо отримання нею спадкового майна та оформленню відповідних документів, вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Від третьої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контора надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]? Якимівні та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 19.03.1997 р. З долученої до справи копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 05.07.2008 року. Для оформлення спадщини позивачу необхідно визначити частки співвласників у спільній сумісній власності. У відповідності до ст. 370 ч. 2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимога позивача про визначення часток співвласників по ХА частині квартири є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначивши , що 31 10 1997 року між ним та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. 26 10 2000 року народився [PERSON] , його вказано як батька дитини в актовому записі про народження. З нього стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\ 4 частини заробітку , однак він не впевнений, що є батьком дитини, так як подружні стосунки між ними були відсутні, відповідач зустрічалася з іншими чоловіками. Просить виключити з актового запису № 1800 , зробленого 02 11 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Норильська , Красноярського краю , Російської Федерації відомості про нього як батька дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Після проведення генетичної експертизи та поновлення провадження по справі представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився , про день слухання справи повідомлений, про що свідчить розписка про вручення повістки до суду, заяв про відкладення справи слуханням не надходило, тому суд вважає, можливим розглянути справу у відсутність позивача та його представника відповідно до документів, наявних в цивільній справі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що [PERSON] є батьком дитини, після поновлення провадження по справі, відповідач та її представник в судове засідання не з»явилися , в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності зі ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач, [PERSON] та відповідач [PERSON] 31 10 1997 року зареєстрували шлюб ( л.с. 7 - свідоцтво про укладення шлюбу ) , який розірвано 26 12 2002 року ( л.с. 11 ) . [PERSON] народився 26 10 2000 року, батьками є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] ( л.с. 6 - свідоцтво про народження ). За ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 04 2010 року по справі призначено судово-генетичну експертизу ( л.с. 21). Згідно до висновку експерта № 137 ( л.с. 35-38 ) молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше 99,999999 % . Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed