Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

04.11.2010 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач посилається на невиконання громадянкою [PERSON] своїх батьківських обовязків відносно сина [PERSON], який залишився без батьківського піклування. В позові зазначено, що відповідач [PERSON], після народження [PERSON], через відсутність власного житла, написала заяву про влаштування сина до будинку дитини м. Миколаєва на строк 6 місяців і після цього ухиляється від виконання батьківських обовязків, не бере ніякої участі у вихованні сина, його утриманні, не цікавиться його життям, душевним станом, моральним і фізичним розвитком, не надає йому ніякої матеріальної підтримки, не виявляє до нього материнської уваги та турботи, не забрала його з будинку дитини і не провідувала його за весь цей час. Посилаючись на викладені обставини і той факт, що відповідач раніше вже була позбавлена батьківських прав відносно своїх попередніх трьох синів, ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо новонародженого [PERSON], позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо її сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї на користь Миколаївського будинку дитини на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів її доходів. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Посилаючись на викладені в позові обставини, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідач суду нічого не повідомила. Вжитими розшуковими заходами, встановити місце перебування відповідача не представилось можливим. У відповідності з вимогами ст.169 ЦПК України неявка відповідача в судове засідання визнана без поважних причин і справа розглянута у її відсутність, враховуючи наявність достатніх доказів у справі про права та взаємовідносини сторін. Відповідач до суду викликана через оголошення розміщене в засобах масової інформації, а тому вважається такою, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи.. Вислухавши пояснення і висновок представника позивача та органу опіки та піклування про необхідність задоволення позову, думку і висновок прокурора, яка просила суд позов задовольнити, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являється матір?ю малолітньої новонародженої дитини [PERSON], [INFO]. Батько дітей записаний відповідно до ч.1.ст.135 Сімейного Кодексу України. Ці фактичні обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини та іншими документами справи. Як свідчать докази по справі, на даний час малолітній [PERSON] влаштований до Будинку дитини м. Миколаєва відповідно до розпорядження голови Новоодеської райдержадміністрації від 18.05.2010 року №310-р. Відповідач по справі не має постійного місця проживання, зареєстрована, як мешканка с. Кандибіне Новоодеського району, деякий час проживала в [INFO]. В подальшому місце її перебування невідоме. З досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню свого новонародженого сина [PERSON]. Відповідач, в порушення своїх батьківських обовязків, не бере ніякої участі у вихованні та утриманні новонародженого [PERSON], не виявляє до нього батьківської уваги та турботи, не піклується про нього. Після влаштування дитини до будинку дитини м. Миколаєва, та за час перебування дитини [PERSON] в цьому державному закладі, а це більше півроку, [PERSON], як мати не знайшла змоги та часу провідувати його там, поцікавитись його долею, життям та здоровям і не забрала сина з будинку дитини. Внаслідок таких безвідповідальних дій відповідача, її син позбавлені батьківської уваги, турботи, ласки, любові. Відповідач порушила свої батьківські обовязки по відношенню до свого сина [PERSON] і свідомо ухиляється від їх виконання, чим шкодить правам та інтересам новонародженого сина. За дослідженими в судовому засіданні документами, відповідач характеризується з негативної сторони, як особа, яка веде асоціальний, аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, як особа, яка не має власного житла, постійного місця проживання, роботи, живе за рахунок тимчасових заробітків, була вже раніше позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей. Права та інтереси малолітнього [PERSON] захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), ст.ст. 150,152-153,155 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні зібрані достатні докази того, що відповідач не виконує батьківських обовязків по відношенню до сина [PERSON], а просто ухиляється від їх виконання. Тому, за таких вищевикладених обставин, суд, на підставі ст.ст.155ч.4, 164 ч.1 п.2 СК України, приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 180-181,183 СК України з відповідача, в звязку з їх ухиленням від виконання батьківських обовязків по утриманню дітей слід стягнути аліменти, відповідно до заявлених позовних вимог в розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку, доходів. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 04.11.2010 року і на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в цій частині підлягає обовязковому негайному виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по справі у вигляді державного мита в сумі 51 гривні та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved