Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Прокурор району звернувся до суду з позовом в інтересах Херсонської обласної державної адміністрації, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 19 березня 2009 року, серії ЯЗ №305220, виданий на ім»я [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 02 березня 2009 року головою Каланчацької районної державної адміністрації було прийнято розпорядження №119 «Про затвердження проектів відведення із землеустрою по безоплатній приватизації земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва». На підставі даного рішення Відділом Держкомзему у Каланчацькому районі Херсонської області видано відповідачу [PERSON] держаний акт на право власності на земельну ділянку від 19 березня 2009 року, серії ЯЗ № 305220. Зазначений державний акт підлягає визнанню недійсним та виданим з порушенням чинного земельного законодавства, оскільки розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації № 119 від 02 березня 2009 року, на підставі якого було видано даний акт, прийняте з перевищенням повноважень районної державної адміністрації. Так, як вищезазначеним розпорядженням було надано земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення з порушенням земельного законодавства. В зв»язку з чим, воно скасовано розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації №29 від 20 січня 2010року. Крім того, при видачі державних актів відділом Держкомзему у Каланчацькому районі Херсонської області порушено вимоги п. 2.14 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», в частині послідовності підписів посадовими особами. Прокурор Каланчацького району Херсонської області в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його з підстав викладених у заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в пресі, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Вивчивши матеріалі справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Прокурора Каланчацького району Херсонської області підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 158 Земельного Кодексу України земельні спори вирішується судами, органами місцевого самоврядування та органам виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Згідно ч.2 ст. 158 Земельного Кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян… Як вбачається з матеріалів справи, 02 березня 2009 року Головою Каланчацької державної адміністрації було прийнято розпорядження за № 119 «Про затвердження проектів відведення землеустрою по безоплатній приватизації земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва», яким постановлено затвердити проекти відведення із землеустрою по безоплатній приватизації земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва із земель запасу рекреаційного призначення загальним розміром 10,00 га за межами села Приморське в адміністративних межах Олексіївської сільської ради та в місячний термін громадянам отримати державні акти на право власності на земельні ділянки. На підставі даного розпорядження відповідачу було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 305220 від 19 березня 2009 року. Однак, 02 січня 2010 року розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації № 29, вищезазначене розпорядження скасовано. Відповідно до ч.3 ст. 122 Земельного Кодексу України районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського виробництва, ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті, будівництва об»єктів, пов»язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району( шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги той факт, що Каланчацькою районною державною адміністрацією було прийнято рішення про затвердження проектів відведення із землеустрою по безоплатній приватизації земельних ділянок, саме для індивідуального дачного будівництва, суд приходить до висновку, що дане рішення прийнято з перевищенням меж повноважень районної державної адміністрації та всупереч вимогам земельного законодавства. Тому, державні акти на право власності на земельні ділянки підлягають визнанню недійсними. Суд не приймає до уваги доводи Прокурора Каланчацького району Херсонської області, щодо порушення відділом Держкомзему у Каланчацькому районі вимог п. 2.14 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», в частині послідовності підписів посадовими особами, оскільки зміни до зазначеного пункту інструкції було внесено законодавцем відповідно до наказу Держаного Комітету України із земельних ресурсів № 133 від 16.03.2009 року, який набрав чинності 06 квітня 2009 року. Тому на момент видачі держаних актів була чинна інструкція в попередній редакції, п. 2.14, якої передбачав, що державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою складається у двох примірниках, підписується органом, який прийняв рішення про передачу (надання) земельної ділянки у власність (постійне користування), та відповідним державним органом земельних ресурсів. Таким чином, відділ Держкомзему у Каланчацькому районі здійснив видачу держаних актів у відповідності до вимог діючого на той час законодавства. Крім того, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якою перебачено, що якшо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 8,50 грн.. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн..

Outcome: approved