Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про виділ частки, як спільної сумісної власності, у статутному фонді товариства, в обґрунтування якого зазначила наступне. 11 жовтня 1980 року відділом РАГС Жовтневого району м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб, укладений між позивачем і [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1834. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 21 січня 2010 року чоловік позивача, [PERSON] помер. Під час шлюбу позивачем і її чоловіком було створене ТОВ Бізнестехноцентр Южін, зареєстроване відділом реєстрації та єдиного реєстру Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради 23 березня 1999 року. На той час учасниками товариства були фізичні особи, що володіли рівними частками у статутному фонді товариства, а саме: [PERSON] 1 частка, 15500 грн., [PERSON] 1 частка, 15500 грн., [PERSON] 1 частка, 15500 грн., загальний розмір статутного фонду складав 46500 грн. Під час створення товариства учасники домовились сформувати статутний фонд майном, внести кожному учаснику на момент реєстрації товариства 30% від своєї долі, а решту на протязі фінансового року після реєстрації товариства. Розмір долі чоловіка позивача складав 15500 грн. 15 березня 1999 року під час створення товариства він вніс майном на суму 4650 грн. 30%, 10 березня 2000 року вніс решту 10850 грн. 70% від загального вкладу, про свідчать акти прийому-передачі та протоколи товариства. 14 червня 2001 року було зменшено розмір статутного фонду товариства у зв`язку із виходом одного учасника [PERSON], та складав 35017 грн. Долі останніх учасників товариства було перерозподілено, а саме: [PERSON] 18674 грн., [PERSON] 16343 грн. 16 березня 2006 року було змінено склад учасників Товариства у зв`язку із продажем [PERSON] своєї частки у статутному фонді в рівних долях [PERSON] і [PERSON] по 8171, 50 грн., що підтверджувалось договором купівлі-продажу долі від 01 лютого 2006 року. Крім того, було прийнято рішення збільшити статутний фонд товариства до 130517 грн. та дозволити [PERSON] внести грошима 95500 грн. Таким чином на момент смерті чоловіка позивача розмір його долі складав 114174 грн. Більше долі у статутному фонді не змінювалися. Позивач вважає, що доля померлого чоловіка у статутному фонді товариства є їх спільною сумісною власністю, адже створювали підприємство разом, мріяли про розвиток та майбутнє бізнесу і на теперішній час позивач приймає участь в веденні справ товариства. На підставі викладеного, просить про задоволення позову, визначити долю померлого чоловіка [PERSON] у статутному фонді товариства як спільна сумісна власність подружжя, визначити рівними частками долю у статутному фонді товариства між позивачем [PERSON] і [PERSON], зобов`язати шосту державну нотаріальну контору м.Запоріжжя видати свідоцтво про право власності подружжя у спільній сумісній власності в розмірі 57087 грн. на [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, на підставах, викладених у позові, просять задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], визнав позов в повному обсязі і пояснив, що дійсно [PERSON] був учасником товариства та розмір його долі на момент смерті складав 114174 грн., що дорівнювало 87,48% від загального розміру статутного фонду. Також пояснив, що позивач, його мати, жила із [PERSON] та з ним, сином, однією родиною, його мати, позивач, підтримувала свого чоловіка в створенні товариства як морально так і матеріально, адже вона постійно працювала та заробляла чималі гроші. Представник Третьої особи Шостої Державної нотаріальної контори м.Запоріжжя, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] та її представник з позовними вимогами не згодні. Вважають, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що померлий чоловік позивача [PERSON] склав заповіт, в якому половину від належної йому частки в статутному фонді товариства він заповів [PERSON], а іншу половину від своєї частки в статутному фонді він заповів сину - [PERSON] Третя особа вважає, що відповідно до цього заповіту позивач не має права на виділ частки, як спільної сумісної власності подружжя, в статутному фонді товариства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 жовтня 1980 року було зареєстровано шлюб, укладений між позивачем [PERSON] і [PERSON]. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. 21 січня 2010 року чоловік позивача помер. Під час шлюбу було створене ТОВ Бізнестехноцентр Южін, зареєстроване відділом реєстрації та єдиного реєстру Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради 23 березня 1999 року. На той час учасниками товариства були фізичні особи, що володіли рівними частками у статутному фонді товариства, а саме: [PERSON] 1 частка, 15500 грн., [PERSON] 1 частка, 15500 грн., [PERSON] 1 частка, 15500 грн., загальний розмір статутного фонду складав 46500 грн. Під час створення товариства учасники домовились сформувати статутний фонд майном, внести кожному учаснику на момент реєстрації товариства 30% від своєї долі, а решту на протязі фінансового року після реєстрації товариства, про що свідчать надані позивачем акти прийому-передачі та протоколи товариства. 14 червня 2001 року було зменшено розмір статутного фонду товариства у зв`язку із виходом одного учасника [PERSON], та складав 35017 грн. Долі останніх учасників товариства було перерозподілено, а саме: [PERSON] 18674 грн., [PERSON] 16343 грн. 16 березня 2006 року було змінено склад учасників товариства у зв`язку із продажем [PERSON] своєї частки у статутному фонді в рівних долях [PERSON] і [PERSON] по 8171, 50 грн., що підтверджується наданим договором купівлі-продажу долі від 01 лютого 2006 року. Крім того було прийнято рішення збільшити статутний фонд товариства до 130517 грн. та дозволити [PERSON] внести грошима 95500 грн., що було підтверджено квитанцією №5 від 23 лютого 2006 року на суму 95500 грн. Таким чином на момент смерті чоловіка позивача розмір його долі складав 114174 грн., що становить 87,48%, що підтверджується копією статуту та довідкою № 8\\01 від 20.07.2010 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 ч.1 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того ст. 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини, суд погоджується із доводами позивача про те, що частка померлого чоловіка позивача, [PERSON], у статутному фонді ТОВ «Бізнестехноцентр Южін», є спільною сумісною власністю позивача, [PERSON], і її померлого чоловіка, [PERSON] Таким чином позивач має право на половину від частки належної її чоловіку у статутному фонді ТОВ «Бізнестехноцентр Южін», що дорівнює 57087 гривень. Доводи третьої особи, [PERSON], та її представника стосовно того, що позивач фактично не має права на виділ частки як спільна сумісна власність подружжя в статутному фонді ТОВ «Бізнестехноцентр Южін», у звязку з наявністю заповіту, суд вважає необґрунтованими, оскільки заповіт Позивачем не оспорюється, адже вирішується питання тільки у відношенні спільного майна подружжя. Оскільки судом задоволені позовні вимоги про визнання права на частку у статутному фонді Товариства, суд не вбачає підстав для зобов`язання шостої державної нотаріальної контори м.Запоріжжя видати свідоцтво про право власності подружжя у спільній сумісній власності. На підставі викладеного та

Outcome: partial