Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-05 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 9,87 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0176206 виданого Новоодеською райдержадміністрацією 16 вересня 1997року. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0176206 виданого Новоодеською райдержадміністрацією 16 вересня 1997року у позивача є земельна частка (пай) розміром 9,87 умовних кадастрових гектарів. 21 квітня 2003року Новоодеським районним судом Миколаївської області без виклику [PERSON] до суду винесено рішення про визнання договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 9,87 умовних кадастрових гектарі між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнано право власності на вищевказаний сертифікат за [PERSON] 25 листопада 2010року Апеляційним судом Миколаївської області вищевказане рішення скасоване. В даний час позивач не може отримати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в звязку з тим, що у неї відсутній оригінал сертифікату, а на дану земельну ділянку видано державний акт на іншу особу, хоча судове рішення на підставі якого видано державний акт скасовано, а отже земельна ділянка в даний час фактично є безхазяйною. Представник позивача зауважив, що якщо позивач не оформить свої права на вищевказану земельну ділянку то відповідно до ст.335 ЦК України сільська рада буде мати право визнати її безхазяйною і земельна ділянка перейде у власність територіальної громади. А тому відповідно до ст.392 ЦУ України позивач вирішила звернутися до суду про визнання її права власності на вищевказану земельну частку (пай). Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надіслав заяву про те, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, та просить справу розглядати в його відсутність. З матеріалів справи видно, що [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0176206 на підставі розпорядження Новоодеської райдержадміністрації №299 від 08.09.1997року та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частину (паю) за №9772 від 30.09.1997року, яка перебувала в колективній власності КСП «Садовий», Новоодеського району Миколаївської області, розміром 9,87 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується листом відділу Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області №1678 від 27.07.2010року, та копією вищевказаного сертифікату. 21 квітня 2003року Новоодеським районним судом Миколаївської області винесено рішення про визнання договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 9,87 умовних кадастрових гектарі між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнано право власності вищевказаний сертифікат за [PERSON], що підтверджується копією рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі №2-388 від 21.04.2003року та листом відділу Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області №1678 від 27.07.2010року. 25 листопада 2010року Апеляційним судом Миколаївської області рішення Новоодеського районного суду по справі №2-388 від 21.04.2003року скасоване, що підтверджується копією рішення Апеляційного суду Миколаївської області. З наведеного видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0176206 виданого Новоодеською райдержадміністрацією 16 вересня 1997року у позивача є земельна частка (пай) розміром 9,87 умовних кадастрових гектарів належить [PERSON], а державний акт виданий на імя [PERSON] на земельну ділянку відповідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-388 від 21 квітня 2003року та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0176206 виданого Новоодеською районною державною адміністрацією 16 вересня 1997року, є не дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З наведеного видно, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі ст.ст. 328, 335, 392 ЦК України,

Outcome: approved