Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що вона, її мати [PERSON] та сестра [PERSON], в рівних частинах кожен, є співвласниками житлового будинку № 4 по вул. Радянська в м. Кобеляки Полтавської області. Будинок розташований таким чином, що має виїзд лише на вул. Якіра. Сумісним землекористувачем є відповідачка [PERSON], яка проживає за адресою [INFO]. В»їзд до її та відповідачки будинків, перебуває в спільному користуванні та належить до земель міськземфонду. З вересня 2010 р., відповідачка [PERSON], перешкоджає їй в користуванні загальним проїздом до свого двору, забила там кілки, перев»язала їх мотузками, мотивуючи це тим, що вона проживає по вул. Радянська, а також, що вона, відповідачка, заплатила кошти за гранвідсів, яким висипано дорогу. Просить суд, зобов»язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні загальним в»їздом та стягнути з неї 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди заподіяної їй, такими її діями. Відповідачка [PERSON] пред»явила зустрічний позов до [PERSON], в якому зазначає, що дійсно, вона та [PERSON] користуються спільним проїздом до своїх будинків, на облаштування дороги якого, з 2004 р., вона витратила 2500 грн. власних коштів, останній раз 700 грн. на гранвідсів у вересні 2010 р. Однак, [PERSON] не відшкодувала їй витрат на облаштування проїзду і не зважаючи на кілки, до [PERSON] заїздять вантажні та легкові автомобілі, які руйнують висипку дороги. Просить зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні проїжджою частиною по вул. Якіра, стягнути з неї на її користь 2500 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 2500 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої вимоги і пояснила суду, що іноді до її двору, через загальний проїзд, заїжджають вантажні автомобілі, так як вона утримує підсобне господарство, однак, вона також за свій рахунок, приймала участь у облаштуванні дороги цього проїзду, але відповідачка [PERSON], забила кілки, що перешкоджає під»їзду до її двору. Позов [PERSON] не визнала, через його безпідставність. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила суду, що дійсно була забила кілки на проїзді від свого двору, оскільки автомобілі які заїжджали до двору [PERSON], руйнували дорогу. Зараз кілків немає. Свої вимоги за зустрічним позовом підтримала. Треті особи на стороні позивачки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги [PERSON], зустрічний позов [PERSON] заперечують його безпідставністю. Третя особа на стороні відповідачки [PERSON], [PERSON], заперечує позов [PERSON], позов [PERSON], підтримала. Представник Кобеляцької міської ради [PERSON], вважає, що позов [PERSON] щодо усуненя перешкод в користуванні загальним проїздом, підлягає задоволенню, оскільки на час останньої перевірки, від двору [PERSON], залишалися забитими кілки, що перешкоджають проїзду до двору [PERSON] Зустрічний позов [PERSON], заперечує його безпідставністю. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, покази свідків, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON], задоволенню не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи та це встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON], разом із своєю матір»ю [PERSON] та сестрою [PERSON], є співвласниками, у рівних частинах кожна, домоволодіння №4 по вул. Радянська в м.Кобеляки Полтавської області. Дане домоволодіння розташоване таким чином, що має вихід та виїзд, лише на вул. Якіра (а.с.10-13). Суміжним землекористувачем позивачки [PERSON], є відповідачка [PERSON] та її донька [PERSON], які єспіввласниками у рівних частинах кожна, домоволодіння № 8 по вул. Якіра в м. Кобеляки Полтавської області (а.с.41-49). Проїзд по вул. Якіра, в тому числі і до господарства [PERSON], є проїздом загального користування, відноситься до власності територіальної громади міста та є комунальною власністю. Земля даного проїзду відноситься до міського земельного фонду загального користування (а.с.11). Відповідно до п.а ч.3 ст.83 ЗК України, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, пляжі парки тощо) не можуть передаватись у приватну власність. Із акту обстеження від 19.01.2011 р. та схеми до нього, вбачається, що біля садиби [PERSON], на відстані 4 м і до середини загального проїзду до господарства [PERSON], виявлено забитими чотири дерев»яні кілки на відстані 1 м один від одного, які перев»язані між собою стрічкою синього кольору (а.с.59-60). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали суду, що саме [PERSON], забила кілки біля своєї садиби, чим створила перешкоду позивачці у проїзді до свого господарства. З усього вбачається, що зазначене перешкоджає проїзду транспорту до господарства позивачки [PERSON], а тому слід зобов»язати відповідачку, усунути дану перешкоду. Разом з тим, підстав для відшкодування моральної шкоди відповідачкою [PERSON], не вбачається, оскільки в даному випадку чинним законодавством, безпосередньо не передбачено право на таке відшкодування, а також здійснення перешкоди, не пов»язане з порушенням права власності позивачки. Зустрічний позов [PERSON], задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано доказів у здійсненні з боку [PERSON] перешкод їй у користуванні загальним проїздом по вул. Якіра, а відносно відшкодування нею матеріальної шкоди, яку позивачка пов»язує зі своїми витратами на придбання гранвідсіву, оскільки відсутні докази такої угоди між сторонами. Також, безпідставними є вимоги [PERSON] про відшкодування [PERSON] моральної шкоди, оскільки не грунтуються на матеріалах справи.

Outcome: partial