Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

З позовом до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка вирішила придбати у відповідачів житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, що розташований за адресою: с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, вулиця Леніна, будинок № 222. Позивачка передала відповідачам домовлену суму за придбання будинку та надвірних побудов, про що було складено відповідну розписку, останні віддали усі наявні документи на вказаний будинок позивачці, нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку з цього приводу сторони не укладали. На даний момент відсутні належні підстави для оформлення зазначеного правочину, так як відповідачі не оформили за собою належним чином право власності на зазначене нерухоме майно після смерті [PERSON], яка померла ЗО квітня 2010 року, як спадкоємиці майна померлої першої черги за законом. Претензій на момент передачі грошей та продажу будинку з надвірними побудовами сторони одне до одного не мали. На даний момент за вказаних обставин відсутні належні підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину і позивачка не має змоги оформити право власності на вказаний будинок на своє ім'я, так як за вказаних обставин на даний момент це не можливо без рішення суду. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, дану справу просить розглянути без її участі. Від відповідачів до суду надійшла заява, згідно якої останні позовні вимоги визнають у повному обсязі, дану справу просять розглянути без їх участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1268 ч.І ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.2 п. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. З ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом було встановлено, що між позивачкою та відповідачами дійсно було досягнуто домовленість на передачу останніми позивачці вищевказаного житлового будинку і надвірних побудов у власність, за що позивачка сплатила відповідачам домовлену суму за будинок, позивачка прийняла, а відповідачі передали позивачці у власність дане нерухоме майно. Відповідачі не оформили за собою належним чином право власності на зазначене нерухоме майно після смерті [PERSON], яка померла ЗО квітня 2010 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 244364. Вказане нерухоме майно у вигляді житлового будинку і надвірних побудов, що розташоване в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, вулиця Леніна, будинок № 222, належить [PERSON] згідно нотаріально посвідченого договорч купівлі-продажу від 21 березня 1995 року. Відповідачі не оформили належним чином спадщину після смерті останньої як спадкоємиці майна померлої першої черги за законом, хоча фактично прийняла спадщину, так як звернулися до нотаріальної контори з відповідною заявою, проживали у зазначеному будинку після смерті спадкодавиці до вчинення відповідного правочину купівлі- продажу. згідно свідоцтва про народження серії Н-ЕД № 379997, [PERSON] ї дочкою [PERSON], її прізвище було змінено згідно свідоцтва про одруженню серії І-ЕД № 057624. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕД № 426960, [PERSON] є дочкою [PERSON], її прізвище було змінено згідно свідоцтва пре шлюб серії І-ЕД № 022658. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивачка набуває право власності законним шляхом, так як між позивачкою та відповідачами був укладений відповідний усний договір купівлі-продажу, згідно з яким останні прийняли гроші і передали позивачці у власність житловий будинок, що відповідно до ч.2 ст.218 ЦК України є підставою для визнання цього договору дійсним у судовому порядку. Також судом було встановлено, що відповідачі мають усі належні підстави розпоряджатися зазначеним будинком в цілому як спадкоємці такого майна за законом першої черги і тому суд, на підставі ст.328, ст. 331, ст. 334, ст. 1268, ст. 1223, 1261, ст. 220 ЦК України,

Outcome: approved