Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що 21 листопада 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час спільного проживання в шлюбі у них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення сімї, не займався вихованням дитини. Спроби для примирення до позитивного результату не привели, протягом чотирьох років сторони проживають окремо один від одного. Окрім того, зазначила, що згідно рішення Рівненського міського суду від 6 листопада 2007 року з відповідача на її користь на утримання дітей присуджені аліменти у розмірі 362 грн. 40 коп. на обох дітей, щомісячно, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що визначений судом розмір аліментів не може задовольнити позивача, оскільки на сьогодні діти підросли та потребують додаткових фінансових затрат на своє утримання. Крім того, діти мають хворобливий стан здоровя і перебуває з цього приводу на обліку лікаря. У відповідача інших дітей немає. Таким чином, на думку позивача сьогодні наявні правові підстави для збільшення розміру аліментів. У звязку із цим, просить шлюб розірвати, та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 350 грн., на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти розлучення, оскільки примирення неможливе. З приводу стягнення з нього аліментів у вказаному позивачем, розмірі на дитину заперечував, оскільки на даний час немає постійного місця роботи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 1997 року. Судом встановлено, і сторони цього не оспорюють, що їх спільне подружнє життя фактично припинене. Перспектив для збереження сімї та налагодження стосунків за встановлених судом обставин немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. З досліджених судом свідоцтв про народження неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], встановлено, що їх батьком являється [PERSON]. Згідно ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено а бо збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Законом України „Про державний бюджет України на 2011 рік, затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2011 року у розмірі 977 грн. Відповідач в судовому засіданні ствердив, що не працює, однак належних та достатніх доказів на підтвердження цієї обставини суду не надав. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст..182 СК України повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищенаведеного, а також враховуючі те що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків суд, приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід визначити у розмірі 300 грн., на кожну дитину. На підставі викладеного, ст.ст. 180,181,182,184,192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial