Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

ПАТ АКПІБ звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитиним договором №К-12\\343 від 11.02.2008 року у розмірі 3545,9 грн., а також, судових витрат в розмірі 171 грн., понесених позивачем при подачі позову до суду, зазначивши, що 11.02.2008 року між банком та відповідачем був укладений договір кредиту №К-12\\343, згідно якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 9000 грн, зі сплатою 15 відсотків річних з щомісячним погашенням кредиту та процентів відповідно до графіку, який є невідємною частиною договору, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 08.02.2010 року. Кредит був наданий на поточні потреби. В якості забезпечення виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, процентів, комісії, пені, штрафу, між банком та [PERSON] був укладений договір застави №3-12\\344 від 11.02.2008 року, згідно якого відповідач, в забезпечення вимог заставодержателя, що випливають з кредитного договору №К-12\\343 від 11.02.2008 року, передала банку в заставу власне майно. Відповідно до договору про внесення змін №2 ДУ-12\\1809 до договору застави №З-12\\344 від 11.02.2008 року, внесено зміни до п.1.1 до договрру застави №З-12\\344, за умовами яких відповідач зобовязалася до 08.02.2010 року повернути кредит у розмірі 9000 грн., проценти за його користування в розмірі 20% річних, в т.числі за неправомірне користування кредитом у розмірі 30%, комісійну винагороду у розмірі 3%, а також, сплатити неустойку. Відповідачем не належно виконані взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 3080,83 грн. та заборгованість по відсотках у розмірі 465,07 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У звязку з чим просив позов задовольнити. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, направив заяву у якій просив справу розглянути без участі представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, ознайомившись з заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 11.02.2008 року між ПАТ АКПІБта [PERSON] був укладений договір кредиту № К-12\\343, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 9000 грн., зі сплатою 15 відсотків річних з щомісячним погашенням кредиту та процентів відповідно до графіку, який є невідємною частиною договору, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 08.02.2010 року. В забезпечення своїх кредитних зобовязань перед банком, між банком та [PERSON] був укладений договір застави №3-12\\344 від 11.02.2008 року, згідно якого відповідач, в забезпечення вимог заставодержателя, що випливають з кредитного договору №К-12\\343 від 11.02.2008 року, передала банку в заставу власне майно. Відповідно до договору про внесення змін №2 ДУ-12\\1809 до договору застави №З-12\\344 від 11.02.2008 року, внесено зміни до п.1.1 до договрру застави №З-12\\344, за умовами яких відповідач зобовязалася до 08.02.2010 року повернути кредит у розмірі 9000 грн., проценти за його користування в розмірі 20% річних, в т.числі за неправомірне користування кредитом у розмірі 30%, комісійну винагороду у розмірі 3%, а також, сплатити неустойку. Відповідно до вимог ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Як вбачається з пункту 2.4 кредитного договору, [PERSON] зобовязалася своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами у відповідності до графіку, передбаченого Додатком №1 та Додатком №2 до кредитного договору, однак, всі на себе зобовязання виконала неналежно, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 3080,83 грн. та заборгованість по відсотках у розмірі 465,07 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №К-12\\343 від 11.02.2008 року, яка підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів. Позивач надав суду докази своїх позовних вимог в частині відшкодування судових витрат, а саме - квитанцію про оплату судових витрат та квитанцію про оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому суд задовольняє їх в межах наданих доказів. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved