Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]»(далі ПАТ «ВіЕйБі Банк»звернулося в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 2990 грн. 13 коп., мотивуючи тим, що відповідно до кредитного договору № В2/Г-52 від 28.03.2008 року [PERSON] отримав в ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», споживчий кредит в національній валюті у розмірі 6280 грн. до 28.03.2011 року з відсотковою ставкою за користування кредитом 24 % річних. Згідно пунктів 1.1-1.3 кредитного договору, [PERSON] надав Позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 6280 грн., за плату 24 % річних. Відповідно до умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку № 1 до кредитного договору, Позичальник зобовязувався щомісячно в дату зазначену у графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Проте відповідач порушив свої зобовязання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, які передбачені п.3.3.3. кредитного договору. Згідно пункту 5.2. кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного вико-нання Позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором, [PERSON] має право вимагати від Позичальника виконання боргових зобовязань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно із ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процентів. Відповідно до вимог ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобо-вязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання перед позивачем в повній мірі не виконав. Так, станом на 22.11.2010 року заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором становить: основний борг 2273 грн. 15 коп., проценти за користування кредитом 406 грн. 07 коп., неустойка 310 грн. 89 коп., а всього 2990 грн. 13 коп. В судове засідання позивач не зявився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояс-нивши, що розуміє свій обовязок виконувати умови кредитного договору, заборгованість виникла у звязку з скрутним матеріальним становищем та надав суду квитанцію про часткове погашення 30.11.2010 року заборгованості за цим позовом в сумі 500 грн. З огляду на вказане відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги на суму 2490 грн. 13 коп. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з кредитним договором № В2/Г-52 від 28.03.2008 року [PERSON] отримав в ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», споживчий кредит в національній валюті у розмірі 6280 грн. до 28.03.2011 року під 24 % річних, який зобовязувався погашати щомісячно (а.с.13-19). Згідно розрахунку ПАТ «ВіЕйБі Банк»заборгованість [PERSON] по кредиту, станом на 22.11.2010 року складає 2990 грн. 13 коп., з них основний борг 2273 грн. 15 коп., проценти за користування кредитом 406 грн. 07 коп., неустойка 310 грн. 89 коп. (а.с.5-6). Згідно квитанції № 4530721 від 30.11.2010 року [PERSON] частково погасив кредитну заборгованість в розмірі 500 грн. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За умовами п.п.2.4.1., 2.4.2., 2.4.3 кредитного договору Позичальник протягом строку користування кредитом виплачує Банку проценти з розрахунку 24 % річних. Пункти 2.5.1., 2.3.2. кредитного договору передбачають зобов'язання Позичальника точно в строки, обумовлені договором, здійснювати погашення кредиту щомісячно рівними частинами, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 2490 грн. 13 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ в судах.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст.526, 553, 610-612, 623-625, 1046, 1048-1050 ЦК України,

Outcome: partial