Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2006р по 31.12.2010р вона працювала в фельдшерсько-акушерському пункті Райської сільської ради на посаді фельдшера завідувача. Розпорядженням №70-к від 31.12.2010р її було звільнено по переведенню до штату ЦМЛ м.Нова Каховка. При звільненні відповідач не виплатив їй компенсацію за невикористану відпустку за 12 календарних днів, що становить 710,61 грн. Просила суд стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку в сумі 710,61 грн. В судове засідання позивачка не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги, в попередньому судовому засіданні також позовні вимоги підтримала. Представник відповідача не зявилася в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі; подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] в період з 2006р по 31.12.2010р працювала в фельдшерсько-акушерському пункті Райської сільської ради на посаді фельдшера завідувача, що підтверджується копією з трудової книжки позивачки. Розпорядженням №70-к від 31.12.2010р позивачку було звільнено по переведу до центральної міської лікарні. Згідно ст. 47 ч.ч.1,2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. В силу ст. 116 ч.ч.1,2 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Перевіряючи дотримання стороною відповідача даних вимог закону, суд зясував, що з листа райської сільської ради від 25.05.2011р вбачається, що [PERSON]В за 12 календарних днів не було виплачено компенсацію за невикористанні дні щорічної відпустки. Згідно ст. 83 ч.1 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ст. 6 ч.1 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про відпустки», право працівника на щорічні основну та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи настає після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві. У разі надання працівникові зазначених щорічних відпусток до закінчення шестимісячного терміну безперервної роботи їх тривалість визначається пропорційно до відпрацьованого часу, за винятком випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті. Як зазначає п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України), які припадають на період відпустки, у розрахунок тривалості відпустки не включаються і не оплачуються. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Враховуючи, що відповідач визнав суму компенсації за невикористану відпустку розраховану позивачкою, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, що також підтверджується відомістю нарахування компенсації відпустки за 12 днів 2010 року по виконавчому комітету Райської сільської ради. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито і п. 2 ч. 3 ст.81 ЦПК України робітники і службовці звільняється від сплати судового збору і витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у справах про стягнення заробітної плати, тому суд стягує у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51грн. та за інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. на користь держави. На підставі вище викладеного й у відповідності з ст. 83, 116, ч. 2 ст. 233 КЗпП України,

Outcome: approved