Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 55 930гривень за договором позики, 1787,52гивень в якості відсотків суми позики, 2000 гривень за надання юридичної допомоги, 597,17гривень за сплачене держмито, 252,00гривень за сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді, а всього 60 566,69грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивач зазначила, що в липні 2008року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого, вона передала відповідачу суму, еквівалентну 7000,00доларам США, про що останній написав розписку, зобовязавшись повернути всю суму до 30.05.2009 р. Однак, у встановлений термін відповідач суму боргу не повернув, відмовляється виконувати обовязки за угодою, що змушує її звертатися до суду. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача, окрім суми боргу, ще й проценти за час невиконання зобовязання, що становить 1 787,52гривень, витрати на юридичну допомогу у сумі 2000грн., держмито в розмірі 597,17 та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в розмірі 252,00грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в частині стягнення основного боргу, а саме 55 981,80гривень (що еквівалентне 7 000,00 дол. США) та відмовився від відсотків за сумою позики. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона взяла в борг у позивача 1 000,00 доларів США, написала розписку на суму 7 000,00 дол. США нібито під тиском позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.ст. 1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. В судовому засіданні встановлено, що у липні 2008року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики на суму, еквівалентну 7 000,00 доларам США, що підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою. Повернути суму позики відповідач зобовязався до 30.05.2009р. Однак, у встановлений термін відповідач позику не повернув. Згідно з курсом валют НБУ на момент розгляду справи він становить 799,7400 за 100 дол. США, а тому 7 000,00 доларів США за зазначеним курсом еквівалентно 55981,80гривень. Для захисту своїх інтересів для стягнення боргу позивач був змушений звернутися за наданням юридичної допомоги, за що сплатив 2\~000 грн., що підтверджується матеріалами справи. Суд критично відноситься до пояснень відповідача [PERSON], так-як доводи в частині того, що вона склала розписку на 7 000,00 доларів США під тиском позивача, а не 1 000,00 доларів США є необґрунтованими та безпідставними. Відповідач за фахом юрист. В органи міліції з приводу того, що розписка була складена під тиском позивача - відповідач не зверталася. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] і стягує з відповідача на її користь 55 981,80гривень за договором позики, 2000 гривень за оплачену юридичну допомогу; 559,81 гривень держмита, а також 120,00 гривень - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді.

Outcome: partial