Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

14 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю санаторій Золотий колос . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 жовтня 2010 року між ним та відповідачем укладено усний договір поставки, відповідно до якого він передав останньому товар у власність для використання у підприємницькій діяльності, а останній зобов'язався прийняти товар та сплатити за нього 10341 грн.. До теперішнього часу умови договору відповідачем не виконано. Просив стягнути на його користь 10 341 грн. в рахунок заборгованості за договором поставки, а також 52 грн. 70 коп. в рахунок 3% за користування його коштами. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки свого представника відповідач суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 01 жовтня 2010 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю санаторій Золотий колос укладено усний договір поставки, відповідно до якого позивач передав відповідачеві товар у власність, а саме 328 кг яловичини на суму 8541 грн. та 100 кг сиру на суму 1800 грн.. Відповідачем не виконано своїх зобовязань за даним договором. Станом на 01 грудня 2010 року сума заборгованості складає 10341 грн.. Ці обставини підтверджуються копіями відповідних накладних, копією акту звірки взаєморозрахунків від 30.11.2010р., а також листом відповідача № 396 від 27.12.2010р., що останній його надав до початку судового засідання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Зі змісту ч. 2 ст. 712 ЦК України випливає, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати також сплату процентів за користування чужими грошовими коштами. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи те, що договір, укладений між сторонами, не визначав розмірів процентів за користування коштами позивача, в разі неповернення їх, розмір цих процентів визначається законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, такі проценти встановлено у розмірі 3% річних. Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, а тому у суду є підстави задовольнити позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в рахунок заборгованості за договором поставки 10341 грн. та 52 грн. 70 коп. (10341*3%/12*2) в рахунок відсотків за користування коштами позивача у період з 01 жовтня 2010 року по 01 грудня 2010 року. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 103 грн. 41 коп., в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., що підтверджується відповідними меморіальними ордерами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved