Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач по основному позову - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що двокімнатна квартира [ADDRESS] є державною, житловою площею 30,00 кв.м., загальною площею 58,90 кв.м., розташована на другому поверсі дев"яти поверхового будинку, знаходиться на балансі КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва. Розпорядженням Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 19.04.2007 року №389 вказана квартира була виключена із складу службових Комунального підприємства та включена до маневрового фонду підприємства. На підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 21.05.2007 року №542 відповідачу [PERSON] було дозволено тимчасово, терміном на один рік, проживати в двокімнатній квартирі маневрового фонду спірній квартирі. В подальшому відповідачу [PERSON] розпорядженнями Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17.03.2008 року №214, від 16.12.2008 року №1111 двічі подовжений термін проживання в спірній квартирі маневрового фонду. З 17.12.2009 року відповідачі по справі проживають в спірній квартирі без дозволу, ордеру відповідного зразку. За вказаною спірною адресою відповідачі по справі зареєстровані безпідставно. Згідно розпорядження Представника Президента України Київської міської державної адміністрації від 25.11.1992 року №1465 відповідачі по справі не відносяться до тієї категорії осіб, яким надається маневрений житловий фонд для тимчасового проживання. Адміністрація ЖРЕО вручала припис відповідачам по справі з вимогою надати правовстановлюючий документ на право користування вищезазначеною квартирою, але позитивних результатів це не дало. У зв"язку з цим звернулися до суду з позовом про виселення відповідачів із самовільно зайнятого жилого приміщення спірної квартири. В судовому засіданні представник позивача КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва свій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити; зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Пояснила додатково, що реєстрація [PERSON] в спірній квартирі, їх проживання в ній є незаконними, з позовами про визнання реєстрації [PERSON] на спірному житлі незаконною вони до суду не зверталися. Просила врахувати і те, що надання спірної квартири, яка віднесена до маневрового фонду, для проживання [PERSON] суперечить законодавству. [PERSON], яка діє від свого імені та як представник за довіреністю від [PERSON], основний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, свої зустрічні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що надання їм службового житла спірної квартири було обумовлено при працевлаштуванні [PERSON] в органи місцевого самоврядування Дніпровського району міста Києва у зв"язку з переїздом з іншого міста і відсутністю житла в місті Києві. Спірна квартира їм була надана на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 02.05.2007 року. Вселення в спірну квартиру без ордеру, але з відому органів, які винесли рішення про надання цього жилого приміщення, чи дозволу відповідних посадових осіб, не вважається самоправним. Тобто, твердження КП про їх самовільне (самоправне) вселення в спірну квартиру є безпідставне. Про це свідчить і те, що вони з відому райдержадміністрації та ЖРЕО-412 перед тим, як заселитися в спірну квартиру робили ремонт в ній, отримували у ЖРЕО-412 ключі на заселення, укладали з цією організацією договори на комунальні послуги. Невірним є і твердження, що спірна квартира надавалася [PERSON] тимчасово у зв"язку з її належністю до маневреного фонду, оскільки відповідно до розпорядження Представника Президента України, яке надало КП по УЖГ, термін проживання у тимчасовому жилому приміщенні не повинен бути більше як шість місяців, а вони проживають в спірній квартирі вже більше трьох років. Поки [PERSON] працював у Дніпровській районній у місті Києві раді, а потім у райдержадміністрації, ніхто не піднімав питання про незаконність їх проживання в спірній квартирі., навпаки, термін їх проживання постійно продовжувався, що свідчить про те, що спірна квартира надавалася їм, в крайньому випадку, як службова у постійне користування, а не тимчасове. Доказом цього є і їх постійна реєстрація в спірній квартирі, яка відбулася за погодженням та згодою КП по УЖГ в особі ЖРЕО-412. Просила врахувати те, що вона була зареєстрована пізніше, як дружина [PERSON], а вселення в приміщення із фондів тимчасового житла інших осіб, окрім тих, яким надано дозвіл, не допускається відповідно до ст. 132-1 ЖК України. Крім цього, зазначила, що сам позивач - КП по УЖГ стверджує, що [PERSON] не відноситься до категорії осіб, яким надається маневрений житловий фонд для тимчасового проживання, а згідно Положенню "Про порядок та надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні" посада [PERSON] відносилася до тієї категорії осіб, яким може надаватися службове житло. Все це повністю суперечить доводам наведеним КП по УЖГ в своєму позові. Якщо вселення було самовільним, то й не можна ставити питання про виселення на підставі ст.116 ЖК України без надання іншого житла. У вересні 2009 року [PERSON] був звільнений за скороченням. На даний час вони не мають іншого житла ні в місті Києві, ні в іншому місті. Вона ([PERSON]Л.) є особою непрацездатною за віком. Відповідно до акту, складеного 18.06.2010 року вони постійно проживають в спірній квартирі, своєчасно сплачують всі необхідні нараховані комунальні платежі за укладеними ними договором. Враховуючи викладене, вважають, що вони набули право користування спірною житловою площею, у зв"язку з чим просила суд зобов"язати держадміністрацію виключити спірну квартиру із складу маневреного фонду, визнати за ними право користування спірним житлом, зобов"язати держадміністрацію видати ордер на спірну квартиру, зобов"язати КП по УЖГ укласти з [PERSON] договір найму на спірне житло. В задоволенні позовних вимог КП по УЖГ просила відмовити. Представник Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації підтримала позовні вимоги КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити. Підтримала пояснення представника КП. Пояснила, що ними була виведена спірна квартира із складу службових та переведена до маневрового фонду. Не заперечувала того, що вирішенням питань про житло, яке має бути виділено до маневрового фонду належить до компетенції міста, а не району. [PERSON] надавалася спірна квартира для тимчасового проживання, так як він та його дружина не мали іншого житла. Не заперечувала того, що [PERSON] не відноситься до осіб, які відповідно до діючого законодавства мають право на заселення в житло маневрового фонду. Відповідач - Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві в судове засідання не з"явився, надали суду лист з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення сторін, представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва не підлягають задоволенню; позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що 29.03.2007 року від імені [PERSON] була подана на ім"я голови Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації заява з проханням вирішити питання тимчасового проживання у зв"язку з працевлаштуванням у м.Києві та відсутністю забезпечити себе хоча б яким житлом. Дана заява була розглянута та було видано Розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації №542 від 21.05.2007 року, пунктом 2.3. якого зазначено прохання задовольнити [PERSON] в наданні дозволу на проживання в двокімнатній квартирі маневреного фонду №56, жилою площею 30 кв.м. по вулиці П.Вершигори, 9, терміном на один рік. Аналогічні розпорядження були видані в 2008 році: 17.03.2008 року №214 терміном на один рік з дати прийняття розпорядження; 12.12.2008 року №1111 терміном на один рік з дати прийняття розпорядження. Згідно до останнього розпорядження кінцевий термін дозволу на проживання в спірній квартирі [PERSON] був 12.12.2009 року. Згідно до витягу з Розпорядження №389 від 19.04.2007 року Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, п.2.5 передбачає, що прохання КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва від 02.03.2007 року задоволено та виключено із складу службових та включення до маневреного фонду двокімнатної квартири №56, жилою площею 30 кв.м. по вулиці Вершигори,9. Тобто, перед наданням дозволу на проживання в спірній квартирі [PERSON], менше ніж за місяць дана спірна квартира була переведена до маневреного фонду, і надавалася дана квартира [PERSON] з маневреного фонду на загальний безперервний термін, згідно до всіх розпоряджень, з 21.05.2007 року по 12.12.2009 року. Розпорядженням Представника Президента Київської міської державної адміністрації №1465 від 25.11.1992 року "Про використання жилих будинків маневреного фонду" передбачено, що маневрений житловий фонд має використовуватися для тимчасового проживання мешканців, переселених з будинків та квартир, які підлягають капітальному ремонту або реконструкції, а також з причин пожежі, землетрусу, стану будинку, що загрожує обвалом; заселяти мешканців мають на підставі ордерів на право тимчасового зайняття жилого приміщення маневреного фонду; визначено максимальний строк проживання в будинку маневреного житлового фонду до шести місяців. По даній справі встановлено, що [PERSON] були заселені та проживають в спірній квартирі, яка відноситься до маневреного фонду, але саме заселення та час їх проживання суперечить визначеній законодавством меті та поняттю маневреного житлового фонду. Крім цього, даним розпорядженням передбачено, що жилі будинки маневреного фонду віднесені до комунальної власності міста. Судом враховується викладене та те, що всі надані розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо надання спірного житла [PERSON] ніким не скасовано. Враховується і те, що [PERSON] була зареєстрована на спірну жилу площу як дружина [PERSON], вони мають по цей час постійну реєстрацію в спірній квартирі, яка також ніким не була визнана незаконною. Постійна реєстрація [PERSON] за спірною адресою підтверджена довідкою Ф-3, копіями паспортів, відповіддю за запит суду з ВГІРФО. Враховується і договір про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення від 06.07.2007 року, договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкових територій від 19.09.2007 року, рахунки на сплату житлово-комунальних послуг. Стороною вказаних договорів є [PERSON] Статтею 116 ЖК України частини третьої, на яку посилається як на підставу своїх позовних вимог КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва, передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення. Викладене вище свідчить про те, що [PERSON] заселилися в спірну квартиру не самовільно, а саме за розпорядженнями та з дозволу Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації; саме від КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва Черненки отримали ключі від спірної квартири, з їх згоди були постійно зареєстровані на спірному житлі, з ними укладалися відповідні договори, надавалися і надаються квитанції на сплату за житло та комунальні послуги. Тобто, самоправного зайняття спірної квартири Чернеками не було, це відбулося згідно діючих по цей час розпоряджень, документів та дій відповідних органів Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації та КП по УЖГ Дніпровського району міста Києва, в особі ЖРЕО-412. За згодою та погодженням вказаних осіб [PERSON] знялися з реєстраційного обліку в Запорізькій області та були постійно зареєстровані в спірній квартирі, що підтверджено наданими документами. Встановлено, що окрім спірної квартири сім"я [PERSON] не має іншого житла; [PERSON] є особою непрацездатною за віком. Всі викладені факти свідчать про те, що [PERSON] був заселений, а в подальшому і зареєстрований постійно в спірній квартирі, а також його дружина [PERSON] через деякий час була заселена та зареєстрована в спірній квартирі, не самоправно; спірна квартира надавалася для проживання, а не для переселення тимчасового, як передбачено вимогами, що стосуються маневреного житлового фонду. Крім того, спірна квартира була віднесена до маневреного житлового фонду районною державною адміністрацією, тоді як таке право визначено за адміністрацією міста, а не району. Постійна реєстрація (ніким не скасована) [PERSON] в спірній квартирі, їх постійне проживання в даній квартирі з 2007 року, є свідченням того, що вони мають право користування спірним житлом. Статтями 58, 61 ЖК України передбачено, що ордер є підставою для вселення в надане жиле приміщення, він видається на вільне жиле приміщення. Користування жилим приміщенням здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved