Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

02 листопада 2010 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: сектор у справах громадянства, і міграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття із реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 вересня 2001 року на підставі згоди Відкритого акціонерного товариства «Дніпроважмаш2 було надано у тимчасове користування [PERSON] місце у гуртожитку №4 розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксова, 18, в звязку з чим відповідачка була зареєстрована за вказаною адресою. Гуртожиток розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксова, 18 належить ВАТ «Дніпроважмаш» на праві власності. Місце проживання [PERSON] не відоме та на момент подання позову відповідачка не знята з реєстраційного обліку. Позивач просив суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташоване в гуртожитку №4 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксова, 18. Зобовязати сектор громадянства і міграції та реєстрації осіб Ленінського РВ Дму УМВС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксова, 18. В судове засідання позивач, в особі свого законного представника, не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив суд справу розглядати без участі свого законного представника, позовні вимоги підтримав. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини зазначені в позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Представник третьої особи - сектор у справах громадянства, і міграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Судом зясовано, що підставою звернення позивача до суду є захист гарантованого ст.30 Конституції України права на недоторканість житла та інтересів, повязаних із реалізацією права власності на майно. Суд, зясувавши обставини справи, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. В ході судового розгляду встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 22 вересня 2008 року будівля гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коксова, 18 належить на праві приватної власності (а.с. 16). Відповідно форми А [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], гуртожиток (а.с. 6). Відповідно до ст.ст.127, 128, 129 ЖК, гуртожитки використовуються для проживання робітників у період їх роботи. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, та відповідного профспілкового комітету, на підставі якого адміністрація підприємства, видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно довідки № 37/366 від 27 жовтня 2010 року Відкритого акціонерного товариства «Дніпроважмаш» [PERSON], [INFO] на ВАТ «Дніпроважмаш» не працювала (а.с. 15). Відповідно довідки № 268/10-13.10.10 [PERSON] житлово-комунального господарства акціонерного товариства «Дніпроважмаш» [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], гуртожиток (а.с. 7). Разом з [PERSON] за вищезазначеною адресою зареєстрована її дочка [PERSON], [INFO]. Відповідачка за місцем своєї реєстрації не проживає, її особистих речей у будинку немає, що підтверджується [PERSON] житлово-комунального господарства акціонерного товариства «Дніпроважмаш» (а.с. 8,9,10,11,12,13). Згідно Довідки б/н від 31 травня 2010 року [PERSON] житлово-комунального господарства Відкритого акціонерного товариства «Дніпроважмаш» [PERSON] з 01 січня 2009 року в гуртожитку №4 по теперішній час не проживає (а.с. 14). Хоча відповідачка зареєстрована в гуртожитку №4, тривалий час за місцем реєстрації не проживає, в добровільному порядку не бажає зняти себе з реєстрації у гуртожитку, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст..3,6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Реєстрація місця проживання це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Оскільки реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи, за якою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи. ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. ст. 72 ЖК України, передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачки у гуртожитку №4 по вулиці Коксова, 18 у м. Дніпропетровську порушує права позивача, як його власника, відповідачка за зазначеною адресою не проживає з 01 січня 2009 року, і тому суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідачка має бути знята з реєстрації у зазначеному домоволодінні.

Outcome: approved