Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

В травні 2009 року відкрите акціонерне товариство Українська страхова компанія [PERSON]» (далі ВАТ УСК «Дженералі Гарант» ) звернулося до суду з позовною заявою про відшкодування [PERSON] шкоди у сумі 42496,90 грн. та судових витрат у сумі 454,97 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 25.04. 2008 року власником транспортного засобу VOLKWAGEN JETTA 1,6, реєстраційний номер BE 2282 АЕ Хижняк [PERSON] та ВАТ УСК «Дженералі Гарант» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності №19G -128828, строком дії з 29.04.2008р. до 28.04. 2009р. 30.12.2008р. з вини [PERSON] , який керував автомобілем «ЛЕКСУС», реєстраційний номер BE 6484 АВ, сталася дорожня-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль отримав пошкодження. Посилаючись на те, що страхова компанія виконала умови договору страхування та виплатила 25.02.2009р. власникові автомобілю VOLKWAGEN JETTA 1.6, реєстраційний номер BE 2282 АЕ Хижняк [PERSON] 42016,96 грн. страхового відшкодування (вартість відновлюваного ремонту автомобіля) просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила стягнути з відповідача 42016,96 грн. страхового відшкодування, 424,97 грн. судового „ збору, 480 грн. витрат за висновок спеціаліста авто-товарознавчого дослідження № 001 від 27.01.2009р. та ЗО грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а разом 42951, 93 грн. Відповідач та його представник позов не визнали вважаючи, що огляд автомобілю застрахованого водія проводився без участі відповідача, у зв'язку з тим, що телеграма, яка була направлена прийшла не по його місцю проживання, а тому розмір відшкодування, згідно висновку спеціаліста авто-товарознавчої експертизи не відповідає дійсності через те, що до протоколу огляду транспортного засобу від 05.01.2009р. внесені деталі, які не були пошкоджені при ДТП. Також відповідач зазначив,що він пропонував потерпілому свої послуги у ремонті пошкодженого автомобілю,все це призвело б до менших витрат на відновлений ремонт. Після перерви відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, якихось заяв про причини своєї неявки суду не надали. Заяв про відмову від представника та залучення до справи нового представника, відповідач до суду є надавав, тому суд продовжив розгляд справи у тому ж складі без їх участі. Треті особи: [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак належним чином були повідомлені про місце та час судового засідання. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON] , який підтвердив факт огляду транспортного засобу VOLKWAGEN ]ЕТТА 1.6, реєстраційний номер BE 2282 АЕ у присутності водія [PERSON] та встановлення характеру пошкоджень, які відповідають механізму зіткнення автомобілів та дослідивши докази, представлені сторонами, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності №19G -128828 від 25.04. 2008 року між власником транспортного засобу VOLKWAGEN JETTA 1.6, реєстраційний номер BE 2282 АЕ Хижняк [PERSON] та ВАТ УСК «Дженералі Гарант» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нешасних випадків, цивільної відповідальності №19G -128828 строком з 29.04.2008р. до 28.04 2009р. (а.с. 5 ). До страхових випадків за договором добровільного страхування віднесено пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 30.12.2008р. з вини [PERSON], який керував автомобілем «ЛЕКСУС», реєстраційний номер BE 6484 АВ, власником якого є [PERSON], сталася дорожня- транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль VOLKWAGEN JETTA 1.6 реєстраційний номер BE 2282 АЕ під керуванням [PERSON], власником якої є [PERSON] отримав пошкодження. У зв'язку із настанням страхового випадку (страховий акт №63464) віл 29.01.2009р) (а.с.6) внаслідок пошкодження застрахованого автомобілю під час дорожньо-транспортної пригоди страхова компанія 25.02.2009р. (а. с. 28 ) здійснила виплату [PERSON] 42016,96 грн. страхового відшкодування (вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу). Вина відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.12.2008р. встановлена постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 лютого2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпроАП ( а.с. 11) Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик )зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору На підставі вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» , ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд не бере до уваги ствердження відповідача про те, що позивачем невірно встановлена сума страхового відшкодування у зв'язку із включенням до переліку запасних частин, що підлягали заміни та необхідних для проведення ремонту застрахованого автомобілю робіт, які не відповідають встановленим при огляді автомобілю пошкодження, оскільки усі види робіт та заміна запасних частин, що визначені у висновку висновок спеціаліста № 001 авто-товарознавчого дослідження від 27.01.2009р. ( а.с. 14-24) відповідають механізму зіткнення автомобілів та підтверджені показаннями свідка [PERSON] а також матеріалами справи № 3-396 про порушення правил дорожнього руху, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі викладеного, суд вважає позов підлягає задоволенню, однак частково через те, що позивач невірно визначив шкоду у сумі 42016,96 грн., а не 42016,90 грн. як зазначено у позові. У відповідності до ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи , належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення, судовий збір та інше, однак витрати на проведення дослідження до витрат, пов'язаних з розглядом трави не відноситься, тому у задоволенні стягнення витрат на дослідження у сумі 480 грн. відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягнення з відповідача судового збору у сумі від ціни задоволення позову - 420 грн. 17 коп. та витрати на ІТЗ у сумі 120 грн., а разом 540 грн. 17 коп.

Outcome: partial