Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

23.07.2010р. ПАБ «Полтава-банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.06.2008р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №2 , згідно з умовами якого банк на термін до 10.06.2010р. надав [PERSON] кредит в сумі 9 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21 відсотків річних, з помісячним погашення кредиту згідно узгодженого графіку. Позивач надав відповідачу 1 кредит , але останній ухиляється від виконання зобов»язань по договору. Станом на 16.07.2010р. за відповідачем 1 числиться заборгованість по кредиту, з врахуванням нарахованих відсотків та пені, в загальній сумі 31 518,47 грн. Зобов»язання за даним кредитним договором було забезпечено Договорами поруки №2 укладеними 10.06. 2008р. з поручителем [PERSON] Просить розірвати кредитний договір №2 з 16.07.2010р. та стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з наведених у позовній заяві мотивів та просить його задовольнити. Зазначила, що з отриманої суми кредиту [PERSON] сплатила тільки 445, 19 грн. боргу по тілу кредиту, останній платіж нею був здійснений 11.12.2009р. На неодноразові письмові вимоги до відповідачів про належне виконання зобов»язань та повернення кредиту, такі вимоги залишалися без відповіді та реагування. Зважаючи на умови договору, просить розірвати кредитний договір, стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу та понесені судові витрати в загальній сумі 435,18 грн. Відповідач 1 [PERSON] та відповідач 2 [PERSON], які належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, з невiдомих для суду причин не з'явилися в судове засідання, не надали свої докази та заперечення на позов і від них не надійшло будь-яке повідомлення про причину неявки. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача , безпосередньо дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини: Згідно кредитного договору №2 від 10.06.2008р., укладеного між ПАБ «Полтава-банк» та [PERSON], банк на термін до 10.06.2010р. надав [PERSON] кредит в сумі 9 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21 відсотків річних, з помісячним погашення кредиту згідно узгодженого графіку А відповідач зобовязався повертати отриманий кредит згідно графіку в термін до 10.06.2010р., а також сплатити відсотки за користування кредитом . Договором поруки №2, укладеним 10.06.2008р. з поручителем [PERSON], було забезпечено зобов»язання за кредитним договором №2 від 10.06.2008р. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, відповідач 1 зобовязався погашати заборгованість за кредитом щомісячно, не пізніше 25 числа згідно з графіком погашення, а також сплачувати проценти за користування кредитом. Згідно п.4.2.2 та п. 5.2 та п.5.3 кредитного договору, відповідач 1 зобов»язався за порушення строків повернення кредитної заборгованості і відсотків за користування кредитом, сплатити банку пеню в розмірі 1 відсотка від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2 від 10.06.2008р., станом на 16.07.2010р. відповідач повернув банку тільки частину отриманого кредиту і у нього утворилася наступна заборгованість: по тілу кредиту 8 554,81 грн.; нараховані та несплачені відсотки 3 222,59 грн.; нарахована та несплачена пеня 19 741,07 грн., що в загальній сумі становить 31 518,47 грн. З наданих суду копій претензій-вимог про сплату заборгованості, які направлялися на адресу відповідачів 115.07.09р.,14.09.09р.,05.02.10р., 12.05.10р., 16.07.10р., такі залишалися без відповіді та належного реагування. Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобов»язання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання . Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому суд вважає, що з підстав вище зазначених, [PERSON] та [PERSON] мають нести солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] зобов»язання по кредитному договору. Частиною 2 ст.651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому він підлягає до задоволення.

Outcome: approved