Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.09.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, відповідач є батьком дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у його вихованні, повністю переклавши ці обовязки на позивача. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність, задовольнити позовні вимоги, ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25 серпня 2000 року міським відділом РАГС, актовий запис № 471. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2007 року шлюб між сторонами був розірваний, рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 202009) Згідно довідки ЖЕП № 4 м. Торез Донецької області від 22 липня 2010 року № 77, дитина проживає з матірю та бабусею за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. При цьому суд враховує, що позивач працює в ТОВ «Тандем плюс» на посаді провідного менеджеру з продажу відділу продажу пива та напоїв, середньомісячний заробіток складає 1206,94 гривень (довідка про доходи ТОВ «Тандем плюс» від 19.07.2010 року № 85) Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини доходу відповідача щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України, Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито а саме з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави у сумі 51 гривні, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 120 гривень. На основі викладеного,

Outcome: approved