overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, третіх осіб відділ Держкомзему в Кіцманському районі, Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті 07.08.2009 року в с.Іванківці, Кіцманського району її діда [PERSON]. Вказує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною вартістю 109 176 грн., що розташований в с.Іванківці по вул. Буковинській,2, земельна частка (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 28649 грн.,згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0052098 та майновий пай згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЧВ 6/1 13 №000213, розміром 4\~093 грн., що належали [PERSON], який помер 07.08.2009 року. Зазначає, що після смерті діда, [PERSON],спадкоємцями за заповітом є [PERSON]В, позивачка по справі, що підтверджується довідкою № 1209 від 21.12.2010р. виданою виконкомом Іванковецької сільської ради. Посилається на те, що вона в управління та володіння спадковим майном вступила своєчасно, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила справу розглянути за її відсутності. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявились, але звернулись до суду з відповідними заявами про визнання заявлених позивачем вимог та просили справу розглянути за їх відсутності. Так в судовому засіданні встановлено, 07.08.2009 року в с.Іванківці Кіцманського району Чернівецької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 066142 від 10.08.2009 року. Після його смерті спадкоємицею за заповітом є внучка померлого [PERSON], що підтверджується довідкою № 1209 від 21.12.2010р. виданою виконкомом Іванковецької сільської ради. Також судом встановлено, що в масу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, загальною вартістю 109 176 грн., що розташований в с.Іванківці по вул. Буковинській,2; земельна частка (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 28649 гривень та майновий пай, розміром 4\~093 гривні, що підтверджується довідкою-характеристикою Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації від 20.12.2010 року № 319, довікою відділу держкомзему у Кіцманському районі від 08.11.2010 року №03-23/123 та свідоцтвом про право власності на майновий пай серії ЧВ 6/1 13 №000213. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 328, 392, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що 10.07.2009 року померла їх мати [PERSON]. На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді трьох земельних ділянок, розташованих в с. Красилівка Іванківського району Київської області. Спадщину вони прийняли, подавши до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок в с. Красилівка по вул.. Центральній, 44 їм було відмовлено, оскільки не пред*явлено правстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1962 році батьки позивачів побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Красилівка по вул. Центральній, 44 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вони побудували за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих докуметнів на це майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Старосоколівської сільської ради (виписка з погосподарської книги), технічний паспорт. Вважаючи, що мають право на спадкове домоволодіння, позивачі просять визнати її право власності на зазначений вище будинок. У попереднє судове засідання позивачі не з*явилися, про день і час слухання справи повідомлені вчасно, при подачі позову написали заяву про те, що позов підтримують, просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Направлено суду лист про те, що з позовом згодні, заперечень проти його задоволення немає, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивачі є спадкоємцями після смерті своєї матері [PERSON] ( померла 10.07.2009 року), якій належав на праві власності жилий будинок в с. Красилівка, вул. Центральна, 44, збудований нею за даними Технічного паспорта у 1962 році на земельній ділянці, яка була виділена саме для будівництва та обслуговування жилого будинку. Документів на право власності мати позивачів не оформила, у зв*язку з чим позивачі, як її спадкоємці, не можуть оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є об*єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивачів, на цей будинок не претендує. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, подавши заяву про її прийняття у нотаріальну контору та частково оформивши свої спадкові права. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що 12.05.2010 року помер його батько [PERSON], який проживав у [INFO]. За життя він склав заповіт на користь позивача, який посвідчено виконкомом Блідчанської сільської ради 15.05.2001 року. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді: жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Коленцівське по вул. Тетерівська, 49 Іванківського району Київської області, земельна ділянка, право на земельну частку (пай), грошові вклади. Спадщину позивач прийняв, подавши заяву до Іванківської районної державної нотаріальної контори ( спадкова справа № 472 за 2010 рік). 25.12.2010 року йому було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, пай, грошові вклади. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки не пред*явлено правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1958 році [PERSON] побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Коленцівське по вул. Тетерівська, 49 Іванківського району Київської області. Ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач його син. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Позивач просить визнати його право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку. У попереднє судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без його участі. Відповідач у попереднє судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Направили суду лист у якому позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька (померла 12.05.20100 року), якому належав на праві власності жилий будинок в с. Коленцівське по вул. Тетерівська, 49 і був збудований ним за даними Технічного паспорта у 1958 році. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивач, як його спадкоємець, не може оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є об*єктом спадкового майна за заповітом. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, подавши заяву до нотаріальної контори, частково оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, земельну частку (пай), грошові вклади спадкодавця. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

21.01.2011 року Вознесенський міжрайонний прокурор який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Вознесенський комбінат хлібопродуктів" (далі ДП "Вознесенський КХП") про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3297 грн. 02 коп. В обгрунтування своїх вимог Вознесенський міжрайонний прокурор вказує, що [PERSON] з 02.02.2010 року знаходиться з відповідачем у трудових відносинах, працюючи стрілком ВВО. Посилаючись на порушення ст. 115 КЗпП України, відповідно до якого заробітна плата виплачується працівникам регулярно, просить позов задовольнити. Помічник Вознесенського міжрайонного прокурора в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути заборгованість по заробітній платі на користь позивача у сумі 3297,02 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, судом належним чином був повідомлений, про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ДП "Вознесенський КХП" двічі в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе, згідно ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення Вознесенського міжрайонного прокурора МазуренкоН.А. дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] знаходиться з відповідачем в трудових відносинах, згідно наказу № 23-к від 04.08.2008року, що підтверджується трудовою книжкою серія БТ-І № 5737419 (а.с.2). Розмір заборгованості перед позивачем по заробітній платі підтверджується довідкою, виданою директором Державного підприємства "Вознесенський комбінат хлібопродуктів" за період з серпня 2008 по лютий 2010 року становить 3297 ,02 грн.( а.с.3). Вимоги позивача підлягають задоволенню згідно ст.115 КЗпП України, яка передбачає, що заробітна плата виплачується працівникові в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ " Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 р. за № 13 сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

31 січня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що відповідач по справі є її рідним батьком. Вона навчається у Механіко-металургійному технікумі ПДТУ на ІІ курсі денного відділення, контракній формі навчання та потребує матеріальної допомоги батька. Батько має постійне місце роботи та стабільний заробіток, що дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на період навчання у Механіко-металургійному технікумі ПДТУ міста Маріуполя. У звязку з чим, позивачка посилаючись на діюче законодавство, звертається до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на її утримання, так як вона продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, до закінчення навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно актового запису № 492 від 26 червня 1992 року, вчиненого Відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому міста Маріуполя Донецької області, у свідоцтві про народження VIIІ-НО №442965, [PERSON], [INFO], у графі „Батьки записані: батько [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин передбачених ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, до закінчення дитиною навчання. На підставі ст. ст.198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин зі своїм двоюрідним дядьком [PERSON], посилаючись на те, що 05 вересня 2010 року помер його двоюрідний дядько [PERSON], [INFO]. Його батько [PERSON] являється двоюрідним братом померлого [PERSON] Матірю його батька є [PERSON]. Матірю померлого [PERSON] являлась [PERSON], яка 01 травня 2001 року померла. [PERSON] при житті була рідною сестрою [PERSON], та до реєстрації шлюбу мала дівоче прізвище «Шепель». Мати померлого [PERSON] знаходилася в фактичних шлюбних відносинах с [PERSON], біологічним батьком померлого. В свідоцтві про народження померлого в графі «батько» даних про батька не має, але в графі «мати» значиться [PERSON]. В свідоцтві про народження померлого [PERSON] помилково в графі «мати» було вказано прізвище [PERSON], а повинно було вказано прізвище [PERSON], так як мати померлого не знаходилася в зареєстрованому шлюбі з батьком [PERSON], а знаходилася в фактичних шлюбних відносинах. Встановлення факту родинних відносин необхідно йому для оформлення документів на спадщину по закону на майно, належне на праві приватної власності спадкодавцю, а саме земельну частку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала вимоги заявника, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] проти встановлення факту родинних відносин не заперечував. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи та свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 травня 2010 року помер [PERSON] (а.с. 7); батько заявника [PERSON] є двоюрідним братом померлого [PERSON]; згідно свідоцтва про народження - матірю його батька є [PERSON] (а.с. 14); матірю померлого [PERSON] при житті являлася [PERSON], яка померла 01 травня 2001 року згідно свідоцтва про смерть виданого Благодатненською сільською радою Іванівського району Херсонської області (а.с. 8); [PERSON] при житті була рідною сестрою [PERSON] та до реєстрації мала прізвище «Шепель»; мати померлого [PERSON] знаходилася в фактичних шлюбних відносинах с [PERSON], біологічним батьком померлого; в свідоцтві про народження померлого в графі «батько» даних про батька не має, але в графі «мати» значиться [PERSON] (а.с 11); в свідоцтві про народження померлого [PERSON] помилково в графі «мати» вказано прізвище [PERSON], а повинна було бути зазначено прізвище [PERSON], так як мати померлого не знаходилася в зареєстрованому шлюбі з батьком [PERSON], а знаходилася в фактичних шлюбних відносинах. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт того, що померлий [PERSON] дійсно був двоюрідним дядьком заявника [PERSON], так [PERSON] був йому двоюрідним братом, вони з ним постійно спілкувалися та підтримували родинні відносини. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження юридичний факт того, що померлий [PERSON] є двоюрідним дядьком [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 16.10.1993 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до грудня 2010 року. Підставою припинення шлюбних відносин позивачка вказує відсутність взаєморозуміння, на підставі чого виникали свари, сім*я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення позивач не згодний, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з"явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 1993 року, шлюб зареєстрований Волноваським райвідділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 195. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, позивач на примирення не згодний, зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

15.01.2011 року Вознесенський міжрайонний прокурор який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» (далі ДП Вознесенський КХП») про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2035 грн. 42 коп. В обгрунтування своїх вимог Вознесенський міжрайонний прокурор вказує, що [PERSON] з 01.10.2009 року знаходиться з відповідачем у трудових відносинах, працюючи стрілком ВВО. Посилаючись на порушення ст. 115 КЗпП України, відповідно до якого заробітна плата виплачується працівникам регулярно, просить позов задовольнити. Помічник Вознесенського міжрайонного прокурора в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути заборгованість по заробітній платі на користь позивача у сумі 2035,42 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомлений, про час місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ДП «Вознесенський КХП» двічі в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе, згідно ст.224 ч.І ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення помічника Вознесенського міжрайонного прокурора МазуренкоН.А. дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] знаходиться з відповідачем в трудових відносинах, згідно наказу № 16-к від 01.10.2009 року, що підтверджується витягом з наказу (а.с.З). Розмір заборгованості перед позивачем по заробітній платі підтверджується довідкою, виданою інспектором Державного підприємства «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» за період з серпня 2008 по лютий 2010 року становить 2035 ,42 грн.( а.с.2). Вимоги позивача підлягають задоволенню згідно ст. 115 КЗпП України, яка передбачає, що заробітна плата виплачується працівникові в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ „ Про практику застосування судами законодавства про оплату праці 24.12.1999 р. за № 13 сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

13.01.2011 року Вознесенський міжрайонний прокурор, який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» (далі ДП «Вознесенський КХП») про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3556 грн. 49 коп. В обгрунтування своїх вимог Вознесенський міжрайонний прокурор вказує, що [PERSON] з 1.10.2009 року знаходиться з відповідачем у трудових відносинах, працюючи головним механіком. Посилаючись на порушення ст. 115 КЗпП України, відповідно до якого заробітна плата виплачується працівникам регулярно, просить позов задовольнити. В судовому засіданні помічник Вознесенського міжрайонного прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути заборгованість по заробітній платі на користь позивача у сумі 3556,49 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомлений, про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ДП «Вознесенський КХП» двічі в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе, згідно ст.224 ч.І ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення Вознесенського міжрайонного прокурора МазуренкоН.А. дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] знаходиться з відповідачем в трудових відносинах, згідно наказу № 19-к від І.10.2009року, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.4). Розмір заборгованості перед позивачем по заробітній платі підтверджується довідкою, виданою інспектором Державного підприємства «Вознесенський комбінат хлібопродуктів» за період з вересня 2009 ) лютий 2010 року становить 3556 ,49 грн.( а.с.З). Вимоги позивача підлягають задоволенню згідно ст. 115 КЗпП України, яка передбачає, що заробітна плата виплачується працівникові в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ „ Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 р. за № 13 сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Outcome: approved