Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і відповідно до ст.6 цього Закону з 01.01.2006 року має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, в 2006-2007 роках він зазначену допомогу не отримував в зв»язку з зупиненням дії ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», а в 2008 році отримував у значно меншому розмірі. На свою заяву до відповідача від 01.06.2010 року щодо перерахунку та виплати недоплаченого підвищення пенсії як дитині війни отримав відмову. Тому за захистом свого права він 09.06.2010 р. звернувся до суду та просив визнати відмову відповідача щодо перерахунку йому соціальної допомоги як дитині війни протиправною та зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити йому недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року по 31.12.2010 року з подальшою виплатою згідно закону. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі - в судове засідання не прибув, надіслав до суду заперечення до позову, посилаючись на те, що Верховна Рада України ст.77 Закону №3235-4 від 20.12.2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» призупинила дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Згідно п.12 ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яка передбачала, що в 2007 році підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, яке виплачується замість пенсії, згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. З 01.01.2007 року зазначена норма реалізована в автоматичному режимі за матеріалами пенсійних справ. Крім того, положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнані неконституційними згідно рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року , втрачають чинність з дня ухвалення КС України цього рішення, а не раніше. 28.12.2007 р. прийнято ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким внесено зміни до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», де визначено, що дітям війни виплачується підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме: 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А тому всі виплати позивачу проводились відповідно до діючого законодавства. Просив в задоволенні позову [PERSON]. Дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до ст.1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області, що підтверджується копією його пенсійного посвідчення та відповіддю відповідача позивачу. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» із змінами і доповненнями, внесеними ЗУ від 20.12.2005 р.№3235-1У, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, дію даної норми на 2006 рік було зупинено на підставі ЗУ від 20.12.2005 року. ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 рік» №3367-1У від 19.01.2006 р. було відновлено дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та внесено зміни до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких ст.110 було викладено в новій редакції та встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону, запроваджуються в 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, в порядку, визначеному КМ України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак, протягом 2006 року КМ з цього приводу ніяких постанов не приймав. На 2007 рік дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на підставі п.12 ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Згідно рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 зупинення дії ст.6 ЗУ на 2007 рік, передбачене п.12 ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. №489-У, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). В 2008 році ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» відповідно до п.п.2 п.41 розділу 11 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-У1 від 28.12.2007 р. було викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Зміни, внесені пп.2 п.41 розділу 11 ЗУ від 28.12.2007 р.№107-У1 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008. Отже, суд вважає, що позивач [PERSON] в 2007 році з 09.07 по 31.12., а в 2008 р. з 22.05 по 31.12. мав право на отримання підвищення до пенсії відповідно до положень ЗУ «Про соціальний захист дітей» війни», тобто, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, оскільки нормативні акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України такого рішення. Позовні вимоги за 2009 рік та за 2010 рік підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ст.62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в 2007 році становив: з 01.04-406 грн., з 01.10.-411 гри., відповідно до ст.58 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» на 2008 р, він становив: з 01.04-481 грн., з 01.07- 482 грн., з 01.10- 498 грн..В 2009 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з січня по грудень становив 498 грн., з 01.12.2009 р.-573 грн., з 01.01.2010 р.-695 грн.. При цьому суд не приймає до уваги положення ч.3 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Судом також не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що позивачу вказане підвищення нараховувалось та виплачувалось відповідно до розмірів, встановлених постановами КМ України , оскільки у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення пенсії позивачу застосуванню підлягають норми ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Також слід врахувати суми надбавки до пенсії, виплачені позивачу відповідачем. На підставі наведеного та

Outcome: partial