overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що у них з відповідачем є двоє сумісних синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З листопада 2009 року відповідач перестав надавати матеріальну допомоги на утримання дітей, які повністю залишилися на утриманні позивачки. Позивачка перебуває у соціальній відпустці по догляду за меншим сином, до досягнення ним трирічного віку, окрім соціальної допомоги інших доходів немає. Позивач працює, регулярно отримує заробітну платню, немає зобов'язань перед третіми особами, але добровільно надавати допомогу на утримання дітей не бажає, що стало підставою для звернення до суду. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача до досягнення дітьми повноліття. Сторони до суду не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.6.2009року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів. Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли з зобов'язання батьків щодо утримання дітей є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з їх визнанням відповідачем без зясування і дослідження інших доказів. Таким чином, підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) позивача до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [PERSON] працює у відповідача, який має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з квітня до липень 2010 року у загальному розмірі 1786,84 грн., яку позивач просить стягнути на користь [PERSON] з відповідача. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з»явились. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює у відповідача, який має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з квітня до липень 2010 року у загальному розмірі 1786,84 грн. Ці обставини підтверджуються довідкою відповідача від 21.09.2010 року №666 (а.с.4), копією трудової книжки позивача (а.с.8-9). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

07.09.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка хоча і зареєстрована у вказаній квартирі, проте не проживає в ній з 1990 року, не бере участі по утриманню житла, не сплачує комунальні послуги. Виходячи з вищевикладеного, позивачка просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Треті особи [PERSON] та представник ОСББ «Хвиля» в судовому засіданні вважали, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1992 р.). В ній, крім власниці, зареєстровані чоловік позивачки [PERSON] та донька позивачки - відповідачка по справі [PERSON] (довідка ОСББ «Хвиля» від 06.09.2010 р.). У вищезгаданій квартирі, відповідно до [PERSON] від 06.09.2010 р., [PERSON] не проживає більше одного року (з 1990 року), її особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідачка не сплачує. Реєстрація відповідачки за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

20.09.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів зазначивши, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2001 р. по 2007 р., подружні відносини припинились. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину Крістіну, [INFO], яка проживає з позивачкою. Матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищенаведене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2001 р. по 2007 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме: необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального положення сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст.180,182,183 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

У вересні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1993 р. Подружні відносини припинились в зв`язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, відсутності порозуміння. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.1993 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку Вікторію, [INFO] Подружні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Сім`я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. На підставі ст. ст. 110, 111, 112 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

У жовтні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2001 р. Подружні відносини припинились в зв`язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, відсутності порозуміння. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2001 р. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: Сергія, [INFO], та Олександра, [INFO] Подружні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Сім`я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. На підставі ст. ст. 110, 111, 112 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що в 2006 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали Свідоцтво про право власності на [ADDRESS]. Однак на момент видачі Свідоцтва відповідачі хоча і були зареєстровані у вказаній квартирі, однак фактично в ній не проживали. Після видачі Свідоцтва про право власності вони також не проживали за вказаною адресою. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просили суд визнати недійсним Свідоцтво про право власності на [ADDRESS] від 14.06.2006 р. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог; [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. Повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Довідки ЖКП ММР «Південь» № 245 від 25.03.2006 р. в [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON], її син [PERSON], її донька [PERSON], та онуки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про право власності від 14.06.2006 р., право власності на [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівний частках по 1/5 частці кожному. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час приватизації [ADDRESS] та видачі Миколаївською міською радою Свідоцтва про право власності хоча і були зареєстровані у вказаній квартирі, проте фактично там не проживали. Вказані обставини в подальшому були підтверджені рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2009 р., відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування [ADDRESS], оскільки фактично в ній не проживали. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Виноградненської сільської ради Токмацького району про надання додаткового строку для прийняття спадщини за законом, в якому вказала, що 05.02.2010 року помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із : земельної ділянки площею 4,58 га, яка розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №008800 від 27.03.2002 року; земельної частки (паю) розміром 6,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, що перебували в колективній власності КСП „Мир", що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП№ 0105553 від 25.02.1997 року. За часів свого життя померлий [PERSON]Д, не склав заповіт на випадок своєї смерті. В такому разі спадкування належного йому на праві власності майна здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]Д є його діти а саме донька [PERSON]М позивачка по справі. Позивачка не прийняла спадщин\' у порядку, визначеному цивільним законодавством, з поважних причин. Через свою юридичну необізнаність помилково вважала, що спадщина приймається одночасно з оформленням свідоцтва про право на спадщину. При зверненні до Токмацької районної державної нотаріальної контори [PERSON]М було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини за законом. Ця обставина змусила позивачку звернутися в суд з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнавши його пропущеним за поважних причин після смерті, [PERSON] В судове засідання позивачка не з'явились згідно наданої заяви позов підтримує, просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, згідно наданої заяви позов визнають не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановлешюму ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню ти :>бгрунтовані, вважаючи причину пропуску строку поважною. Згідно ч.З СТ.1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою 07.07.2009року [PERSON]. На обґрунтування позову зазначав, що 07.07.2009 року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина для отримання якої він звернувся до Державної нотаріальної контори м. Кіровограда № 2. Проте, у оформленні права на спадщину йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про шлюб батьків, в свідоцтві про смерть матері, в свідоцтві про право власності на житло та в заповіті маються розбіжності в написанні прізвищ заявника та спадкодавця. Так, в свідоцтві про народження заявника, його прізвище на російській мові зазначено як «Ермалаев». У виданому заявнику паспорті української мовою прізвище зазначено як [PERSON], а російською «Ермолаєв». В свідоцтві про шлюб батьків заявника їх прізвище російською зазначено як «Ермолаев» і «Ермолаевьі». В свідоцтві про право власності на квартиру №50, розташованої по вул. Радянська 1-а у м. Кіровограді прізвище власника зазначено як [PERSON]. У заповіті спадкодавцем вказана " [PERSON], а спадкоємцем [PERSON]. Представник зацікавленої особи на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви. Судом встановлено, що 07.07.2009року у віці 90років померла [PERSON], що зареєстровано міським відділом по реєстрації смертей головного управління юстиції у Кіровоградській області,- видано свідоцтво про смерть І-ОЛ № 096953, актовий запис 1850. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником квартири № 50, розташованої по вул. Радянська, 1-а у м. Кіровограді, на підставі свідоцтва про право власності 1568 від 27.03.1993р. зазначена [PERSON]. Перешкодою в оформленні спадкового майна заявником є сумніви нотаріуса у родинних відносинах між [PERSON] та [PERSON] 2 Суд після детального аналізу всіх наданих по справі доказів, відповіді з нотаріальної контори, вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

01.11. 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.01.2001 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12. В шлюбі позивачка перебуває вдруге. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим 22.05.2001 р. відділом РАЕС Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 166; та дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим 12.01.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 399. Позивачка в позовній заяві вказує, що вона з відповідачем прожила разом тривалий час, на теперішній час суперечності між нею та останнім дуже загострилися, свої права та обов»язки у шлюбі вони розуміють по- різному, відношення до життя у них також зовсім різне. Позивачка вказує, що проживають вони разом, але спільного господарство не ведуть. Створити нормальні сімейні відносини у них не вийшло, тому вважає, що збереження сім»ї та подальше спільне життя неможливе. Позивачка в позовній заяві просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила суд її задовільнити. Вказала суду, що шлюбні відносини між ними припинилися з 2004 року. Пояснила суду, що з 27.10.2010 року вона проживає окремо від відповідача, на примирення не згодна, вваажає, що сім»я розпалася остаточно. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав. На примирення не згодний. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На думку суду зберегти сім'ю неможливо, т.я. сторони припинили шлюбні відносини з 2004 року, сторони з 27.10.2010 проживають окремо, примирятися наміру не мають. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно. Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони одружилися 05.12.1987 року, від шлюбу мають доньок Юлію, 1988р.н., Дарю, 2000р.н. Сімейне життя не склалося, на протязі тривалого часу сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені, шлюб існує формально. Позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що з дружиною він з січня 2010 року проживає окремо, шлюб існує формально, що примирення між ними не можливе, він на даний час спів мешкає з іншою жінкою, має намір створити іншу сімю, а тому просить суд розірвати шлюб. Представник позивача підтримує позовні вимоги та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином увідомлена про день і час розгляду справи. Відповідачем було надано заперечення на позов, в якому вказала, що причина негараздів у шлюбі стала подружня зрада чоловіка, у якого стосунки з іншою жінкою. Діти сприймають цей факт боляче, старша донька доросла, а менша хворіє, має серйозні проблеми зі здоровям, а тому просила надати термін на примирення, щоб позивач мав змогу обміркувати важливий крок в житті. Судом надавався термін 2 місяці для врегулювання сімейних стосунків, але сторони не примирились. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб в м.Харків Палац шлюбу Жовтневий 05.12.1987 року, актовий запис № 1302 (а.с.22). Від шлюбу мають доньок Юлію, 16.06.1988р.н., Дарю, 20.07.2000р.н. Сімейне життя не склалося, на протязі тривалого часу сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені, шлюб існує формально, позивач бажає створити іншу сімю . Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 27 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 117. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку - Аліну, [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, внаслідок чого виникають постійні скандали та непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2010 року. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця мешкання дитини немає. На примирення не згодна. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним в позові. На примирення не згодна та просила про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 27 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 117 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має спільну малолітню доньку - Аліну, [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2010 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved