Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач ПП «Адвокатська компанія Пєткова» звернувся до суду з позовною заявою, надалі позовні вимоги збільшив, про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 42375 грн. 40 коп. з оплати послуг за укладеним договором про надання відповідачеві юридичних послуг щодо вимог [PERSON] стосовно перерахунку та стягнення пенсії, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих юридичних послуг. Відповідач, не визнаючи позовні вимоги, оскільки вважає, що виконав свої договірні зобов`язання перед адвокатською компанією, надав зустрічний позов про розірвання укладеного договору, посилаючись на те, що адвокатська компанія неналежно виконала свої зобов`язання за договором. Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява ПП «Адвокатська компанія Пєткова» є необгрунтованою та задоволенню не підлягає, зустрічна позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 липня 2004 року ПП «Адвокатська компанія Пєткова» уклала з [PERSON] договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого адвокатська компанія зобов`язалася надати юридичну допомогу [PERSON] , який доручив компанії представляти свої права і законні інтереси в судах за позовними вимогами, та в державних органах щодо перерахунку пенсії і стягнення суми заборгованості з виплати пенсії в цивільній справі. [PERSON] сплатив адвокатській компанії 530 грн. за надання юридичних послуг, ці обставини документально підтверджені та сторонами не заперечуються. Адвокатська компанія на виконання своїх обов`язків звернулася до суду. Приморський районний суд м. Одеси за позовами [PERSON] до [INFO] 27.8.2004 р. та в другій справі - 22.10.2004 р. ухвалив рішення, якими за [PERSON] було визнано право на перерахунок пенсії з урахуванням підвищення грошового зобов`язання. [INFO] був зобов`язаний провести перерахунок розміру призначеної пенсії з урахуванням підвищення грошового зобов`язання та направити до банку розпорядження про виплату суми недоотриманої пенсії. [PERSON] фактично отримав заборгованість з пенсії на загальну суму 39671 грн. 02 коп. Відповідно до п. 4.1.2. і 4.2. укладеного між сторонами договору, [PERSON] зобов`язався сплатити вартість послуг адвокатської компанії ще й у розмірі 50% суми безпосередньо після фактичного отримання заборгованості з оплати пенсії. На думку адвокатської компанії, [PERSON] заборгував їй ще 42375 грн. коп., що складається з основної суми боргу - 19835 грн. 51 коп., нарахування до суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 1.5.2005 р. по 31.10.2009 р. - 18654 грн. 16 коп. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. При укладенні договору про надання юридичних послуг позивач запевнив відповідача що його об`єднання адвокатів приймає на себе обов`язки щодо підготування позовної заяви до суду, представництва його інтересів в суді, отримання судового рішення та здійснення усіх дій по виконанню рішення, а він має лише отримати фактичну суму перерахованої пенсії. Законом України «Про адвокатуру» визначено дотримання адвокатської етики як одне зобов`язань адвоката, які він бере, приймаючи Присягу адвоката України. За ч. 4 ст. 21, ст. 33 Правил адвокатської етики, схваленої Вищою кваліфікаційні комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року, протокол від 1-2 жовтня 1999 р. № 6/У1, адвокат повинен повідомити клієнта про можливий результат виконання доручення на підставі закону та практики його застосування. При цьому забороняється давати клієнту запевнення і гарантії стосовно реального результату виконання доручення, прямо чи опосередковано сприяти формуванню у нього необгрунтованих надій, а також уявлення, що адвокат може вплинути на результат іншими засобами, окрім сумлінного виконання своїх професійних обов`язків. Гонорар є єдиною допустимою формою отримані адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту і повинен бути законним формою і порядком внесення і розумно обгрунтованим за розміром. [PERSON] вважає, що він повністю виконав взяті на себе зобов`язання перед адвокатською компанією. Крім того, посилається, що адвокатська компанія неналежно виконала взяті на себе зобов`язання, порушила п.2.1.2. укладеного з ним договору, оскільки фактично юридична допомога була лише у складанні позовної заяви та участі в судовому засіданні. Дії адвокатської компанії Александров О.П. вважає некваліфікованими, що адвокатська компанія не використала всі передбачені законом засоби захисту його прав і законних інтересів, не вивчила особову справу [PERSON] , яка знаходиться у військкоматі, не урахувала повний стаж [PERSON] , через що була необхідність у повторному зверненні [PERSON] до суду з позовом. На думку [PERSON] складений договір про надання юридичних послуг порушує його права і законні інтереси як замовника. Суд дійшов до висновку, що при здійсненні діяльності за договором про надання юридичних послуг виконавець набув право на оплату своїх послуг після виконання певних дій відповідно до договору, при цьому оплата повинна бути проведена за фактично виконані юридичні послуги, які були необхідні, реальні, розумні та обгрунтовані щодо суми. Тобто вартість послуг не може бути неспівмірною і явно завищеною. Суд не приймає до уваги доводи позивача - ПП «Адвокатська компанія Пєткова» про свободу договору щодо визначення в договорі, окрім вартості послуг в сумі 530 грн., ще і 50% від суми, фактично отриманої відповідачем після виконання рішення, оскільки позивач не навів умови, які ним бралися до уваги при визначені розміру оплати, а також не довів обґрунтованість такого розміру оплати. Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості. Як вбачається з п.4.1 Договору, вартість послуг виконавця визначається у розмірі 530 грн., оплачених замовником після укладання договору та 50% суми фактично отриманої замовником в якості погашення заборгованості з оплаті пенсії. Таким чином, умови, зазначені у п.4.1.2., є додатковими, і суд вважає, що у договорі про надання правових послуг з судового представництва умова про виплату додаткової винагороди, яка знаходиться у прямій залежності від судового рішення, є незаконною, так як судове рішення не може застосовуватись як чинник якості та вартості правових послуг. Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Судове рішення - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому. Судове рішення є результатом діяльності суду, а не представника однієї із сторін. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ПП «Адвокатська компанія Пєткова» слід відмовити, так як вимога виконавця про виплату винагороди не підлягає задоволенню, в зв`язку з тим, що вказана вимога обґрунтовується умовою договору, яка ставить розмір оплати послуг в залежність від рішення суду. Згідно зі ст. 651 ч. 2 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. [PERSON] після укладання договору про надання юридичних послуг був вимушений сам зверталися до військкомату для отримання довідок та збору всіх необхідних документів, витрачаючи свій особистий час. Крім того, з позовами від імені [PERSON] прийшлося звертатися до суду двічі, що підтверджується двома судовими рішеннями. До того ж, представництво в суді здійснювалось не виконавцем, що визначений у договорі, хоча передача виконання зобов`язання іншим особам не передбачена умовами укладеного сторонами договору. Таким чином, суд вважає, що договір, укладений між сторонами 15.7.2004 р. в частині визначення вартості послуг у розмірі 50% суми, фактично отриманої замовником, підлягає розірванню.

Outcome: partial