Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

29 листопада 2010 року публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) УкрСиббанк звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (після перейменування ПАТ УкрСиббанк) та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11273650000, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 83500 грн., а останній був зобов'язаний щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за його користування. Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором цього ж дня його сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 105023, за яким позичальник передав банку в заставу належний йому на праві власності автомобіль марки FORD, модель Fiesta, легковий-комбі-В, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. [PERSON] своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту не виконує. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 01 листопада 2010 року складає 98847 грн. 02 коп., з яких: 75069 грн. 70 коп. сума заборгованості за строковим та простроченим основним боргом; 19488 грн. 64 коп. сума заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом та 4288 грн. 68 коп. сума пені. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, за місцем реєстрації не проживає, а тому в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. 20 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (після перейменування ПАТ УкрСиббанк) та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11273650000, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит на придбання автомобіля в сумі 83500 грн., а останній був зобов'язаний щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за його користування згідно графіку до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13,5 % річних від суми залишку заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту становив 20 грудня 2014 року. Відповідно до умов вказаного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань позичальник зобов'язаний сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення та банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання кредитного договору в цей же день його сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 105023, за яким позичальник передав банку в заставу належний йому на праві власності автомобіль марки FORD, модель Fiesta, легковий-комбі-В, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в законі або договорі. Як вбачається з матеріалів справи, сторони повністю узгодили між собою умови кредитного договору. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним, не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від їх виконання, а тому ПАТ «УкрСиббанк», на підставі ст.ст. 526, 530, 1050 ЦК України, має право просити про дострокове стягнення з відповідача всієї суми кредиту та внесення інших платежів, а саме боргу, що станом на 01 листопада 2010 року складає 98847 грн. 02 коп., з яких: 75069 грн. 70 коп. сума заборгованості за строковим та простроченим основним боргом; 19488 грн. 64 коп. сума заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом та 4288 грн. 68 коп. сума пені. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача зазначеної вище заборгованості за вказаним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, позивачем за звернення до суду із цим позовом сплачено в рахунок судового збору 988 грн. 48 коп., в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved