Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

14 вересня 2001 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованого по вул. Чехова, 35-а, м. Кіровограда вказуючи на те, що відповідач у її домоволодінні з 2008 року фактично не проживає і знятись з реєстраційного обліку добровільно не бажає, у звязку з цим вона змушена звернутися до суду. 29 вересня 2010 року за позовом [PERSON] суддею Кіровського районного суду Дьомич Л.М. відкрито судове провадження, справа призначена до судового розгляду на 23 листопада 2010 року. У звязку з неявкою сторін судове засідання було перенесено на 28 січня 2011 року, а справа передана на розгляд іншому судді. В судове засідання сторони повторно не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутністю сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд встановив, що житловий будинок № 35-а, який розташований по вул. Чехова в м. Кіровограді належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 5) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 6). Крім [PERSON] в зазначеному домоволодінні зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою адресного бюро (а. с. 16, 17). Як вбачається з пояснень [PERSON], проживаючої [INFO] та [PERSON], проживаючої [INFO], підписи яких завірені головою квартального комітету, [PERSON] у домоволодінні [PERSON], розташованого по вул. Чехова, 35-а з листопада 2008 року не проживає (а. с. 12, 13). Крім того, згідно актів голови квартального комітету від 08.06.2010 року та 17.08.2010 року, [PERSON] також за вказаною адресою не проживає ( а.с 14, 15 ). Дослідивши зазначені письмові докази та зваживши доводи позовної заяви, суд прийшов до висновку, про те, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком [PERSON] за таких підстав. За змістом ст.ст. 319, 383 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів свої сімї або інших осіб. Статтею ст. 71 ЖК встановлено, що жиле приміщення зберігається за відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців виключно у випадках призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну ( невійськову ) службу, тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням, поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, виїзду в зв'язку з виконанням обов'язків опікуна, влаштування непрацездатних осіб, виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому, взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання. В усіх інших випадках або у разі відсутності наймача понад встановлені ст. 71 ЖК строки, ця особа може бути визнана такою, що втратила права користування жилим приміщенням ( ст. 72 ЖК ). Таким чином, підставою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є її безперервна відсутність у місці проживання понад шість місяців без поважних причин. Представлені позивачем письмові докази вказують про наявність обєктивних причин, законних підстав для звернення до суду та обґрунтованість позову, який в межах заявлених позовних вимог підлягає задоволенню.

Outcome: approved