Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за договором кредиту № 2054 від 19.11.2007 року в розмірі 17539 гривень 85 копійок та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору кредиту № 2054 від 19.11.2007 року, укладеного між АКПІ Промінвестбанк в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області (далі за текстом - Банк) та [PERSON], останній отримав кредит в сумі 10 000,00 гривень зі сплатою 19 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 18 листопада 2009 року. Відповідно до даного договору позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти у вказаному розмірі, а відповідач зобовязався щомісячно погашати кредит та сплачувати проценти за користування даним кредитом згідно Додатку № 1 до договору. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав повністю, а відповідач порушив взяті на себе зобовязання передбачені п. 2.4 договору кредиту, внаслідок чого, станом на 02.09.2010 року у нього виникла заборгованість в розмірі 17 539 гривень 85 копійок, вт. ч. прострочений кредит -9 997,47 грн., прострочені відсотки - 6559,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 963,22 грн. нараховані відсотки за період з 01 по 02 вересня 2010 року - 19,17 грн., які відповідач відмовляється сплатити у добровільному порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задоволити повністю. Крім цього, не заперечу є проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, тому суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно договору кредиту № 2054 від 19.11.2007 року, укладеного між АКПІ Промінвестбанк в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області (далі - Банк) та [PERSON] , відповідач отримав кредит в сумі 10 000,00 гривень зі сплатою 19 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 18.11.2009 року (а.с.11-15). Відповідно до даного договору позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти у вказаному розмірі, а відповідач зобовязався щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом згідно Додатку № 1 до договору. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав повністю , що стверджується заявою на видачу готівки №2 від 19.11.2007 року (а.с. 10) , а відповідач порушив взяті на себе зобовязання передбачені п. 2.4 договором кредиту, внаслідок чого, у нього виникла сума боргу в розмірі 17 539 гривень 85 копійок, вт. ч. прострочений кредит -9 997,47 грн., прострочені відсотки - 6559,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 963,22 грн, нараховані відсотки за період з 01 по 02 вересня 2010 року - 19,17 грн., які позивач просить стягнути з відповідача . Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідач, як позичальник за кредитним договором в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. З ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наслідки: наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості за кредитом; наявність у банківської установи права вимагати дострокового повернення чергової частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних банку; наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання щодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом. Таким чином, позовні вимоги представника позивача, є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved