Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Відповідач [PERSON] 18 червня 2004 року скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме: допустив зіткнення із її чоловіком [PERSON], який рухався по проїжджій частині дороги на велосипеді. В результаті ДТП останній отримав тяжкі тілесні ушкодження і шість років лежав нерухомий, прикутий до ліжка. Позивачка доглядала за ним до дня його смерті 13 червня 2010 року. 08 жовтня 2008 року вироком Жашківського районного суду Черкаської області [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та стягнуто з нього на користь [PERSON] матеріальну та моральну шкоду за період з 18 червня 2004 року по 01 серпня 2008 року. Позивачка просила суд стягнути із відповідача на її користь матеріальну шкоду, яка складається з витрат, що були понесені та належить витратити в майбутньому на надмогильний памятник та річницю смерті, а саме: -1850 грн на придбання ліків за період з 01 серпня 2008 року по день смерті; -3300 грн витрати по наданню медичною сестрою допомоги [PERSON]; -1466,79 грн на поховання померлого чоловіка; -559 грн на обрядові затрати; -4000 грн на поминальний обід 14 червня 2010 року; -по 4000 грн на поминальні обіди на 9-й та 40-й день; -400 грн витрат на музику; -500 грн витрати по наданню послуг церкви; -6200 грн на надмогильний памятник та його встановлення; -4000 грн на річницю по смерті, а всього 30275 грн. Позивачка вважає, що вказана сума матеріальної шкоди повинна бути відшкодована на її користь відповідачем, оскільки порушення останнім Правил дорожнього руху призвели до виникнення аварійної ситуації, що знаходиться в причинному звязку із отриманням її чоловіком тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, що потягло за собою його смерть. Також просила стягнути на її користь 300000 грн моральної шкоди, яка полягає в тому, що скоєне [PERSON] діяння призвело до руйнування сімї, до тривалих переживань, душевної болі та 6-тирічних страждань позивачки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. В подальшому просив вирішити даний спір у відповідності до чинного законодавства. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, просив суд при вирішенні даного спору врахувати, що відповідач вже поніс покарання за скоєний ним неумисний злочин і його зобовязано за вироком суду відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, яку було спричинено потерпілому [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення виходячи із наступного. Судом установлено, що 18 червня 2004 року, близько 23 години 10 хвилин по вул.Леніна в м.Жашкові Черкаської області, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2109 допустив порушення правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме: допустив зіткнення із чоловіком позивачки [PERSON], який рухався по проїжджій частині дороги на велосипеді. В результаті ДТП останній отримав тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя. Вироком Жашківського районного суду від 08 жовтня 2008 року по справі № 1-80/2008р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. За вказаних обставин з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] присуджено стягнути 48669 грн.30 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 30 червня 2009 року вирок Жашківського районного суду від 08 жовтня 2008 року відносно [PERSON] змінено. Застосовано до засудженого ст.75 КК України і звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Покладено на [PERSON] обовязки, передбачені ст. 76 КК України. В решті вирок суду щодо [PERSON] залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 06 липня 2010 року касаційну скаргу представника потерпілого [PERSON] залишено без розгляду. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки вироком суду [PERSON] засуджено за скоєння не умисного злочину та визначено суму матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка підлягають стягненню з [PERSON] відповідно до ст.1166, ст. 1167 ЦК України на користь потерпілого [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed