Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулися до Красноармійського міськрайсуду Донецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки при ДТП, яка мала місце 15 квітня 2009 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 15 квітня 2009 року о 21 годині 30 хвилин у місті Димитров Донецької області на освітленій вулиці на мікрорайоні «Молодіжний» з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач не витримав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з належним їй, [PERSON] автомобілем марки НІСАН СЕНТРА, державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області 12 червня 2008 року по реєстру № 4784. На місце ДТП були викликані працівники ДАІ, якими був складений протокол про порушення водієм автомобіля, відповідачем у справі, Правил дорожнього руху. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2009 року (справа № 3-1122/09 р.) водій [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 ч. І КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином вважаємо, що відповідач повинен відшкодувати їм матеріальну та моральну шкоду. В результаті ДТП автомобілю, належному [PERSON], було завдано технічних пошкоджень. З метою визначення вартості матеріального збитку необхідно було звернувся до експерта. За висновками експертного обстеження від 07 травня 2009 року вартість відновлюваного ремонту автомобілю, пошкодженого у результаті ДТП складає 56183,91 грн. (вартість запчастин та ремонтних робіт), більше того у зв'язку з ушкодженнями, які отримав автомобіль, ремонт автомобіля не рекомендовано; - затрати за проведення експертизи - 350 грн.; загальна вартість матеріальної шкоди - 56183,91 грн. - за проведення експертної оцінки нею сплачено 450,00 грн. Крім того, мені [PERSON] була заподіяна і моральна шкода, що виражається в наступному: Вона мала намір продати належний їй автомобіль, але в результаті ДТП його покупна спроможність значно знизилась, оскільки за висновками експерта навіть не рекомендовано було його ремонтувати, такі значні пошкодження він зазнав. У неї змінився звичний для її уклад життя, вона була знервована, витрачала свій час на з'ясування обставин по справі, що негативно впливало на її психічний стан. Моральна шкода заподіяна і йому [PERSON], яка полягає в тому, що він безпосередньо керував автомобілем, який зазнав ушкоджень. Своїми протизаконними діями, які виражаються в порушенні ПДР відповідач [PERSON] заподіяв йому моральні страждання, пов'язаними з розладом його душевного спокою і звичайного способу життя. Так причиною заподіяння шкоди є халатне відношення водія до безпеки дорожнього руху, в результаті чого була створена небезпечна обстановка, в результаті якої він мало не загинув. Його спасли тільки ремінь і подушки безпеки. З того часу у нього виникла фобія до зустрічних автомобілів. Він звертався до відповідача про відшкодування йому завданої шкоди, але йому відмовлено. Усі ці дії викликають у нього збурювання, оскільки він не порушував ПДР. Вказана подія порушила його звичний уклад життя. Він змушений був відвідувати адвоката призначати експертизу. Ходіння по вище перерахованих інстанціях віднімають у нього дуже багато часу, через що він практично не бачу свою родину не зустрічається з друзями. Вказані обставини його дуже засмучують. Моральну шкоду він оцінює в сумі 60000 грн. і вважає, що ця сума частково відшкодує перенесені ним моральні страждання. Виходячи з наведеного [PERSON] просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 56633,91 грн. і моральну шкоду у сумі 60000 грн.; [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 60000 грн., а також стягнути з відповідача витрати, повязані з розглядом справи у суді. У судовому засіданні позивач, [PERSON], доводи позовної заяви підтримав, наполягав на її задоволенні у повному обсязі. Позивачка, [PERSON] на задоволенні позову наполягає, просить його задовольнити у повному обсязі та просить справу розглядати в її відсутність, що підтверджується заявою позивачки на а.с.25. Відповідач, [PERSON], позов не визнав, вказавши, що позивач зобовязаний був звернутися до страхової компанії, яка відшкодувала матеріальну та моральну шкоду, яка спричинена позивачу при ДТП. Крім того, він вважає, що позивачка [PERSON] передав [PERSON] транспортний засіб у користування, ніякої матеріальної і моральної шкоди не отримала, так як машина їй вже не належала. [PERSON] також ніяка шкода не завдана, оскільки він не отримав ніяких тілесних пошкоджень. Заслухавши сторони, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка у справі, [PERSON], є власником автомобілю марки НІСАН СЕНТРА, державний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про право власності на транспортний засіб на а.с. 9. Таким чином, ствердження відповідача у справі, що позивачка [PERSON]. ні є власником вказаного транспортного засобу не відповідає дійсності. З довіреності від 12 червня 2008 року на а.с. 8 вбачається, що [PERSON] передала [PERSON] в користування свій автомобіль марки НІСАН СЕНТРА, державний номер [NUMBER], що підтверджує обґрунтованість і правомірність користування [PERSON] вказаним транспортним засобом. З протоколу про адміністративне правопорушення № 128270 від 15 квітня 2009 року на а.с. 31 вбачається, що 15 квітня 2009 року о 21 годині 30 хвилин у місті Димитров Донецької області на освітленій вулиці на мікрорайоні «Молодіжний» з вини відповідача у справі [PERSON], який керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач не витримав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з належним [PERSON] автомобілем марки НІСАН СЕНТРА, державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області 12 червня 2008 року по реєстру № 4784. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2009 року водій [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 ч. І КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 340 грн., що підтверджується матеріалами адміністративної справи № 3-1122/09 р. на а.с. 30-42, 10. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Матеріальна шкода, яка завдана позивачці [PERSON], з вини відповідача у справі, складається з: - витрат, повязаних з пошкодженням транспортного засобу. Згідно висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження по факту спричинення матеріальної шкоди № 27 від 07 травня 2009 року сума заподіяного матеріального збитку за пошкодження автомобіля марки НІСАН СЕНТРА, державний номер [NUMBER] складає 56183,91 грн., що підтверджується висновком спеціалісту на а.с. 11-21; - судового збору в розмірі 1 % від суми задоволеного позову, що складає 561,84 грн. (а.с. 1), 8,50 грн. - судовій збір від моральної шкоди (а.с.2); 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 3); витрати банка 2,25 грн. + 2,25 грн. + 5,61 грн.. При розгляді вказаної справи відповідач стверджував, що він не згоден з сумою матеріальної шкоди, яка нарахована за пошкоджений автомобіль позивачки. Суд, задовольнив клопотання відповідача і призначив у справі ухвалою суду від 17 червня 2010 року судову авто товарознавчу експертизу. Однак відповідач [PERSON] більше півроку не сплатив витрати за проведення експертизи, не отримав висновок експерта, тому судом в основу рішення прийнятий вищевказаний висновок експертного автотоварознавчого досліджування від 07 травня 2009 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] спричинена матеріальна шкода, яка складається з витрат, повязаних з оплатою експертного автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу позивачки, яким [PERSON] користувався, у сумі 800 грн. (а.с. 22), судового збору в сумі 8,50 грн. (а.с. 4), витрат банка -2,25 грн.; поштових витрат 7,50 грн. (а.с.55). У відповідності до ст.,ст. 23,1167 ЦК України позивачі у справі мають право на відшкодування моральної шкоди, яка їм завдана винними діями відповідача у справі. Позивачка у справі, [PERSON], мала намір продати належний їй автомобіль, але в результаті ДТП його покупна спроможність значно знизилась, оскільки за висновками експерта навіть не рекомендовано було автомобіль ремонтувати, такі значні пошкодження він зазнав. У позивачки змінився звичний для неї уклад життя, позивачка була знервована, витрачала свій час на з'ясування обставин по справі, що негативно впливало на її психічний стан. Моральна шкода заподіяна і позивачу [PERSON], яка полягає в тому, що позивач у справі безпосередньо керував автомобілем, який зазнав ушкоджень. Своїми протизаконними діями, які виражаються в порушенні ПДР відповідач [PERSON] заподіяв [PERSON] моральні страждання, пов'язаними з розладом його душевного спокою і звичайного способу життя. Так причиною заподіяння шкоди є халатне відношення водія до безпеки дорожнього руху, в результаті чого була створена небезпечна обстановка, в результаті якої позивач мало не загинув. Позивача спасли тільки ремінь і подушки безпеки. З того часу у позивача виникла фобія до зустрічних автомобілів. Крім того, позивач у справі звертався до відповідача про відшкодування йому завданої шкоди, але відповідач відмовився від добровільної сплати причиненої шкоди. Усі ці дії викликали у позивача збурювання, оскільки він не порушував ПДР. Вказана подія порушила звичний уклад життя позивача, він змушений був відвідувати адвоката призначати експертизу. Ходіння по вище перерахованих інстанціях віднімають у позивача дуже багато часу, через що позивач практично не відвідує свою родину не зустрічається з друзями. Вказані обставини позивача дуже засмучують. При визначенні розміру морального відшкодування судом визначається глибина фізичних страждань позивачів у справі, а також враховуються вимоги розумності і справедливості, виходячи з наведеного розмір моральної шкоди позивачам суд визначає кожному по 10000 грн., яки в примусовому порядку необхідно стягнути з відповідача у справі, [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial