overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою в якій просив визнати спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири № 8 житлового будинку № 3 по кв. Ленінського комсомолу м. Лисичанська, що залишилась після смерті [PERSON], відумерлою. Представник заявника у судове засідання не з'явилася, заяву підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю, про що надала суду письмову заяву. Судом досліджені наступні докази: довідка про належність нерухомого майна; довідка ЛКП «Паспортна служба»; копія свідоцтва про смерть, копія розпорядження міського голови від 21.01.2011 р.; довідка Лисичанської ДНК. копія заяви про відмову від прийняття спадщини. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2010 р. помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири 1/3 частини квартири № 8 житлового будинку № 3 по кв. Ленінського комсомолу м. Лисичанська, що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.11.1993 р. Після смерті [PERSON] С з заявою про відмову у прийнятті спадщини звернувся [PERSON]. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] ніким не була прийнята, то існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після його смерті, відумерлою. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

До суду звернулось ПАТ «УкрСиббанк» з позовом (а.с.3-7) до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому мотивуючи тим, що відповідачі за договором про надання споживчого кредиту №11214376000 від 12.09.2007 року отримали грошові кошти та своєчасно їх не повернули, просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість у розмірі 133 928,49 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він дійсно уклав договір про надання споживчого кредиту з Банком та отримав грошові кошти у розмірі 16040,0 доларів США, що на день укладення договору становило 81002,0 грн., та не погодився з тим, що заборгованість складає 133 928,49 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково та підтримали пояснення [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 грудня 2009 року проведена державна реєстрація зміни найменування юридичної особи, відповідно до яких Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінило найменування Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (а.с.13-17), яке, в свою чергу, є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 12 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11214376000 (а.с.38-46). Відповідно до зазначеного договору позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 16040,0 доларів США (а.с.47-54), що в еквіваленті за курсом НБУ на день укладення договору становило 81002,0 грн. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором було прийнято поруку [PERSON] та [PERSON] (а.с.55-56, 57-58). Відповідачі належним чином не виконують умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 133 928,49 грн. (а.с.18-29). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовз'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення зернения чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернения частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу,посилаючись нате, що 25.04.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від заявленого. шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], 19.092009 року народження. їх сімя розпалася і збереження її неможливе, оскільки ми живемо кожей своїм життям, а з червня 2010 року вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують. З того періоду вони сумісне господарство не ведуть. Відповідач не працює більше ніж пмроку, на її' прохання якось змінити ситуацію не реагує. Тому просить шлюб розірвати. Разірйаиад шлюбу здійснюють уперше. \~ \~ \~ \~: Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд винести рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 59791,02 грн. за кредитним договором від 27.09.2008 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним згідно кредитного договору № DNQ1RX1240033 від 27.09.2008 року відповідачу було надано кредит у розмірі 5115,06 грн. зі сплатою 12 % річних, під умову щомісячного повернення кредиту з кінцевим терміном повернення 27.09.2010 року. Однак відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав, станом на 25.02.2011 року заборгованість за кредитним договором становить 59791,02 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, належним чином сповіщений про день та час слухання справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. \~ \~ \~ \~Суд з урахуванням думки представника позивача ухвалив: розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 27 вересня 2008 року був укладений кредитній договір № DNQ1RX1240033 (а.с. 5-7) згідно з яким відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5115,06 грн., під умову щомісячного повернення до 27 вересня 2010 року та сплату 12 % річних. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. Станом на 25 лютого 2011 року розмір кредиторської заборгованості становить 59791,02 грн., з якої 5115,06 грн. - заборгованість за кредитом, 565,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1841,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 48945,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2823,38 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с. 4). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд винести рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 14004,28 грн. за кредитним договором від 02.04.2007 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним згідно кредитного договору № PVXRRX02730295 від 02.04.2007 року відповідачу було надано кредит у розмірі 2186,25 грн. зі сплатою 0.12 % річних, під умову щомісячного повернення кредиту з кінцевим терміном повернення 02.01.2008 року. Однак відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав, станом на 25.02.2011 року заборгованість за кредитним договором становить 14004,28 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 5000 -7000 грн. Пояснив суду що він отримував кредит у сумі 2186, 25 грн. і тому вважає що сума 14004,28 грн. є завеликою. Борг за кредитом не погашав тому, що не було можливості. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 02 квітня 2007 року був укладений кредитній договір № PVXRRX02730295 (а.с. 6-7) згідно з яким відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2186, 25 грн., під умову щомісячного повернення до 02 січня 2008 року та сплату 0,12 % річних. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. Станом на 25 лютого 2011 року розмір кредиторської заборгованості становить 14004, 28 грн., з якої 1411,48 грн. - заборгованість за кредитом, 5775,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 157,41 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 5516,87 - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 643,06 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

У червні 2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом\~ до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Свої вимоги мотивував тим, що його донька, [PERSON], перебувала у фактичних шлюбних відносинах\~ без реєстрації шлюбу\~ з відповідачем [PERSON] з 27.06.2008 р.\~\~ Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO] Однак 29.03.2011 р. [PERSON] померла. В звязку з тим, що батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі,\~ реєстрація народження відбувалась зі слів матері та батьком зазначено [PERSON]. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача\~ батьком [PERSON], [INFO], та внести відповідні зміни до актового запису про народження. В судове засідання позивач не зявився, повідомлявся судом належним чином. Від його представника надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник Служби у справах дітей\~ Адміністрації Ленінського району м. Миколаєва в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. \~ Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], відповідно до Свідоцтва про народження від 07.06.1984 р.,\~ є донькою [PERSON]. 13.09.2003 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Батигіна». В 2006 р. [PERSON] помер. 26 лютого 2010 р. народилась [PERSON], матірю якої, відповідно до Свідоцтва про народження, є [PERSON].\~\~ Батьком дитини, відповідно ст. 135 СК України, зазначено [PERSON]. Згідно ст. 135 Сімейного кодексу України\~ при народженні дитини\~ у матері, яка не перебуває\~ у шлюбі, у випадках,\~ коли немає\~ спільної заяви батьків,\~ заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини\~\~ провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові\~ батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що з червня 2008 р.\~ [PERSON] підтримувала фактичні шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON],\~ [INFO] Відповідно до\~ ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини\~ не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини може бути визначено за рішенням суду. Оскільки суду не надано заперечень чи доказів, які б спростували позовні вимоги, а відповідачем [PERSON], підтверджено факт проживання з [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 125, 128, 129, 135 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

Позивач ПАТ “Львівобленерго” звернувся із позовом в суд до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної порушенням Правил користування електричною енергією для населення в [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що 11.01.2010 р. по місцю проживання відповідачів працівники позивача виявили споживання електричної енергії безобліково шляхом самовільного зняття приладу обліку електричної енергії. Про це складено акт № 00638 від 11.01.2010 р., згідно якого електропостачальник відповідно до п.53 ПКЕЕН визначив збитки в сумі 678 грн. 43 коп. Оскільки відповідачі відмовляються добровільно відшкодувати вартість не облікованої електричної енергії, просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить стягнути 678,43 грн. завданих збитків. Відповідачі в судове засідання повторно не з’явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомляли. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до акту ВАТ «Львівобленерго»від 11.01.2010 р. (а.с.3) працівниками ВАТ “Львівобленерго” по вул. Мечнікова, 138 в м. Львові виявлено порушення Правил користування електричною енергією у вигляді споживання електричної енергії безобліково шляхом самовільного зняття приладів обліку. Відповідно до довідки ЛКП –507 від 02.11.2010 р. з місця проживання про склад сім»ї та прописку (а.с.5) відповідачі зареєстровані та проживають [INFO]. Відповідно до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р.. N 562, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із акту та протоколу засідання комісії від 03.02.2010 р. ( а.с.4) за порушення правил користування електроенергією, позивачем розраховано розмір збитків, які йому заподіяно в сумі 678 грн. 43 коп. Таким чином, оскільки відповідачі, як споживачі послуг, які надає позивач споживали електричну енергію безобліково, то цим вони заподіяли шкоду позивачу і тому зобов’язані її відшкодувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через регулярні сварки по різним побутовим причинам та непорозуміння. У судове засідання сторони не з»явилися, направивши до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач - визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.11.2004 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Полтави, актовий запис № 131. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про майно відсутній. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають, проживають окремо. Фактично сім»я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття сина на її користь. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Допитавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 2,3). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою про надання права на реєстрацію шлюбу. В судовому засіданні заяву підтримала , мотивує її тим, що має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], оскільки проживають разом. На даний час вагітна , батьком дитини являється [PERSON], з яким має намір узаконити стосунки , як в особистих інтересах , так і в інтересах майбутньої дитини . В зв»язку з тим, що не досягла шлюбного віку - 17 років узаконити стосунки не може , до вступу в шлюб її ніхто не примушує , просить надати їй право на реєстрацію шлюбу. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Кам»янець-Подільському району Кам»янець- Подільського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з»явився , звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутності , проти надання заявниці права на реєстрацію шлюбу не заперечує. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника зацікавленої особи. Заінтересовані особи : [PERSON] в судовому засіданні проти укладення шлюбу з [PERSON] не заперечує. [PERSON] - запевнив суд , що шлюб заявниці з ним відповідатиме її інтересам, оскільки він бере на себе обов»язок піклуватися про неї і майбутню дитину. Суд, заслухавши заявницю, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного Кодексу України за заявою особи , яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб , якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниці виповнилось 16 років , факт перебування в стані вагітності підтверджується довідкою ЛКК № 169 від 25.05.2011 року, [PERSON], майбутній чоловік заявниці , бере на себе обов»язок утримувати [PERSON] та піклуватися про неї і майбутню дитину , тому реєстрація шлюбу відповідає інтересам заявниці та її майбутньої дитини , суд вважає , що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.23 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), на утримання сина [PERSON] [INFO]. В обгрунтування позову вказує, що до листопада 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітнього сина. Після припинення подружніх відносин народила сина [PERSON]. Батьком дитини є [PERSON] Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, має постійний заробіток і зобовязаний утримувати дитину. Син знаходиться на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що не згідний сплачувати аліменти, так як позивачка повідомила його про те, що не він є батьком дитини. З пологового будинку дружину та жінку не забирав. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. Син знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальну допомогу на його утримання не надає, хоча працює, має постійний заробіток і зобовязаний утримувати дитину. Позивачка потребує такої допомоги. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved