Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

04 квітня 2011 року [PERSON] звернулася в суд із позовом, поданим її представником - [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як непрацездатної дружини в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку щомісячно. В обґрунтування цих позовних вимог представник позивачки вказала в позовній заяві наступні обставини. З 09 серпня 1981 року до 15 червня 2009 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У вказаному шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Її сімейні стосунки із [PERSON] були побудовані на взаємоповазі та любові. В інтересах сім`ї cторонами було прийнято рішення про те, що позивачка поїде на заробітки в Італію для забезпечення навчання двом дочкам. 23 січня 2005 року вони повінчалися в Свято-Володимирецькому храмі, довгий час проживали спільно, вели домашнє господарство. 31 жовтня 2000 року їм було видано свідоцтво про право власності на трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Представник позивачки вказала, що [PERSON] під час перебування на заробітках в Італії постійно спілкувалася зі своєю сім`єю, систематично приїжджала до своєї сім`ї, брала участь у матеріальному забезпеченні спільних дочок. Згідно з доводами [PERSON] , між сторонами існували довірливі та позитивні сімейно-шлюбні відносини, про що свідчить факт видачі позивачкою 24 січня 2008 року довіреності на ім`я відповідача [PERSON] для ведення її справ по оформленню спадщини на майно, яке залишилося після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивачки вказала, що сімейно-шлюбні відносини сторін були розірвані за ініціативою відповідача. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2009 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2009 року до її повноліття. Згідно з доводами представника позивачки у вказаному рішенні суду встановлено, що відповідач працює в цеху ТАВ відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», з чого вбачається, що колишній чоловік позивачки має постійне місце роботи, отримує заробітну плату і може надавати їй матеріальну допомогу. Відомо, що середньомісячна заробітна плата відповідача становить 6000 (шість тисяч) грн. 05 серпня 2009 року [PERSON] стала непрацездатною, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Розмір її пенсії станом на березень 2011 року становить 937 (дев`ятсот тридцять сім) грн. 50 коп. За таких обставин, покликаючись на норми законодавства, визначені ст.ст.75-77, 80 СК України, представник позивачки вважає за належне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки як непрацездатної дружини в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку щомісячно. 28 квітня 2011 року відповідач подав у суд письмові заперечення проти позову [PERSON] , поданого її представником - [PERSON] . У письмових запереченнях [PERSON] вказав, що повністю не визнає позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної жінки, вважає їх необгрунтованими. В обгрунтування поданих заперечень відповідач зазначив наступне. Шлюб між ним і позивачкою було розірвано 15 червня 2009 року через негідну поведінку [PERSON] , адже після її від`їзду в Італію, фактично сімейні відносини було припинено і він залишився на самоті з малолітньою дочкою - [PERSON] , [INFO] , якій на той час було 9 (дев`ять) років. Мати у вихованні та утриманні дитини участі не приймала. Згідно з доводами [PERSON] з квітня 2007 року він також є пенсіонером, проте не вважає себе непрацездатним, хоча хворіє на цукровий діабет середньої тяжкості та гіпертонічну хворобу ІІ ступеня і потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування згідно з рішенням ЛКК №246 від 05 квітня 2011 року. Відповідач зауважив, що захворів він у березні 2006 року, після того, як позивачка забрала в Італію середню дочку і він усвідомив, що до України вона повертатись не планує. Відповідач також вказав про те, що непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку за старістю (чоловіки - 60 років, жінки - 55 років) або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ груп. Особи, які отримали право на пенсію раніше зазначеного віку (наприклад за вислугою років, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих чи важких роботах тощо), права на аліменти до досягнення загального пенсійного віку не набувають, а вік позивачки на даний час - 52 (п`ятдесят два) роки. [PERSON] стверджує, що позивачка ввела суд в оману, адже вона і по цей час живе і працює в Італії, разом з нею проживають дві старші дочки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які теж працюють і мають постійний дохід. Відповідач також вказав, що регулярно сплачує в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини свого заробітку. За період із 01 вересня 2009 року до 31 березня 2011 року із його заробітку було утримано 33923 (тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять три) грн. 41 коп. та за період з січня 2010 року до квітня 2011 року з його пенсії було утримано 18077 (вісімнадцять тисяч сімдесят сім) грн. 41 коп. Окрім сплати аліментів на утримання молодшої дочки, як зазначив [PERSON] , він також піклувався про старших дочок, допомагав їм фінансово. Так, із жовтня 2004 року до червня 2007 року його старша дочка [PERSON] під час навчання у м.Харків, користувалась його карткою VISA Electron та з його дозволу отримала 20706 (двадцять тисяч сімсот шість) грн., а середня дочка [PERSON] , користуючись цією ж карткою з грудня 2008 року до травня 2010 року, мешкаючи в м.Genova, що в Італії, отримала 1450 (одну тисячу чотириста п`ятдесят) євро, що еквівалентно 16975 (шістнадцяти тисячам дев`ятистам сімдесяти п`яти) грн. та 350 (триста п`ятдесят) доларів, відправлених ним по Western Union. [PERSON] вказав, що у грудні 2010 року він одружився з [PERSON] і повинен опікуватись своєю сім`єю. До початку судового розгляду справи представник позивачки - [PERSON] змінила позовні вимоги, подавши в суд 17 травня 2011 року відповідне клопотання. У позовній заяві в новій редакції від 17 травня 2011 року [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 квітня 2011 року. У письмових поясненнях від 23 травня 2011 року представник позивачки - [PERSON] вказала, що сімейні відносини [PERSON] із [PERSON] тривали майже 28 років. Їх шлюб був зареєстрований 09 серпня 1981 року, а розірваний 15 червня 2009 року. Попри те, що стан здоров`я позивачки на той час був незадовільний, вона у 35 років під час перебування у шлюбі з відповідачем народила третю дочку - [PERSON] , яка була бажаною дитиною у обох з подружжя. У 2005 році сторонами було спільно прийнято рішення про те, що [PERSON] поїде на заробітки в Італію для того, щоб забезпечити навчання їхнім дочкам: [PERSON] і [PERSON] . За навчання дочки - [PERSON] в м.Харків потрібно було сплачувати 250 (двісті п`ятдесят) доларів щомісячно, та оплачувати проживання, харчування та інше. Представник позивачки також вказала у письмових поясненнях, що перед тим, як [PERSON] виїжджала до Італії, вона з відповідачем повінчалася в церкві для того, щоб їхня сім`я не розпалася. Під час вінчання сторін їх дочка - [PERSON] тримала вінець над ними, а дочка - [PERSON] тримала ікону. Окрім цього, у 2007 році сторони разом святкували ювілей відповідача - 50 років. Доводи відповідача щодо негідної поведінки [PERSON] у шлюбних відносинах представник позивачки вважає несправедливими та такими, що не відповідають дійсності. Стверджує, що позивачка виїхала на заробітки в Італію виключно в інтересах сім`ї, увесь період вона матеріально підтримувала свою сім`ю, спілкувалась систематично по телефону та приїжджала. Натомість відповідач почав зраджувати [PERSON] під час перебування її на заробітках в Італії. Негідна поведінка [PERSON] призвела до того, що позивачка змушена була забрати неповнолітню дочку - [PERSON] із собою в Італію, так як атмосфера, яка склалась в їхній квартирі дуже негативно відобразилася на її емоційно-психологічному стані. У судовому засіданні представник позивачки повністю підтримала вказані позовні вимоги та обгрунтування позовних вимог, що наведені у позовній заяві та письмових поясненнях. У наданих суду поясненнях [PERSON] зазначила, що сторони тривалий час протягом 28 років перебували у шлюбі, від цього шлюбу у них народилося троє дочок. В інтересах сім`ї для забезпечення отримання освіти дітьми позивачка була вимушена поїхати в Італію на заробітки, де перебуває з 25 березня 2005 року до теперішнього часу. Вона працювала по контракту, систематично приїжджала в Україну до сім`ї протягом 2007-2008 років. 05 серпня 2009 року [PERSON] , яка народилася [INFO] , стала непрацездатною - пенсіонером. На даний час вона проживає в Італії та потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, хоча розмір її пенсії не є меншим за прожитковий мінімум. Відповідач не визнав позовні вимоги [PERSON] , зазначивши, що позивачка є працездатною особою, оскільки встановленого законом пенсійного віку - 55 років вона не досягла, її вік становить 52 роки і пенсію за віком вона отримує на пільгових умовах. [PERSON] пояснив, що [PERSON] з 2004 року торгувала насінням соняшника, потім вперше поїхала в Італію в листопаді 2001 року та повернулася додому через 10 місяців. На той час він вже віддав борг по позиці, яку взяли на купівлю меблі. У 2005 році вона поїхала в Італію з власної ініціативи, а він піклувався про дітей та їх утримував. Позивачка приїжджала в Україну через 2 роки - наприкінці 2007 року на 40 днів після смерті свого батька. В судовому порядку отримала спадщину - півбудинку одноповерхового із земельною ділянкою у м.Маріуполь, вартістю 40000-50000 доларів США. На теперішній час цей будинок потребує ремонту. [PERSON] була присутня на його 50-річчі з дня народження, оскільки в цей час оформляла документи для відкриття візи і контракту на роботу. Окрім цього, [PERSON] зазначив, що з травня 2008 року він і [PERSON] почали сваритися і відтоді їх сімейно-шлюбні відносини розладились. Їх вінчання було проведено з ініціативи [PERSON] , проте їх стосунки не покращились. Їх дочка - [PERSON] навчалася в м.Київ, проживає в Італії з 2006 року, підробляє косметологом. Їх дочка - [PERSON] навчалася за його кошти, потім працювала в м.Харків, з вересня 2010 року до 02 травня 2011 року перебувала в Італії. Позивачка проживає в Італії, працює по контракту прибиральницею, отримує і заробіток, і пенсію та не потребує матеріального утримання з його сторони як колишнього чоловіка. При вирішенні спору відповідач просив врахувати, що з 2006 року в нього цукровий діабет, тому має потребу в лікуванні. На теперішній час з серпня 2009 року сплачує в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, з травня 2010 року щомісячно по 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн. оплачує кредит, який отримав на 2 роки для придбання автомобіля, весь час самостійно без участі позивачки оплачує зі своєї заробітної плати надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території та житлово-комунальні послуги за чотирьохкімнатну квартиру, яка є спільною сумісною власністю сторін і їх дітей. У подальшому [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання, на продовження розгляду справи не з`явився. 25 травня 2011 року відповідач подав у суд письмову заяву від 24 травня 2011 року, в якій зазначив, що він повністю підтримує свої заперечення проти позову [PERSON] та в задоволенні її вимог просить відмовити, а судове засідання 31 травня 2011 року провести без його присутності у зв`язку з відпусткою і лікуванням. Із показань свідка [PERSON] , наданих у судовому засіданні, встановлено, що її мати - [PERSON] після звільнення з роботи торгувала на ринку, потім у 2005 році поїхала на заробітки в Італію, де доглядала людей похилого віку, щоб матеріально забезпечувати свою сім`ю. Пізніше з нею був укладений контракт на роботу. Менша дочка сторін - [PERSON] залишилася на вихованні та утриманні батька - [PERSON] . Тоді у 2005 році, як вказала свідок [PERSON] , всі борги сім`ї були погашені. У 2006 році позивачка забрала в Італію старшу дочку - [PERSON] , яка працює перукарем-косметологом та має заробіток. У наданих суду показаннях свідок [PERSON] зазначила, що вона навчалася в м.Харків на платній формі по контракту до 2005 року, з 2005 року до 2007 року одержувала стипендію, з серпня 2007 року до вересня 2010 року працювала в Союзі дизайнерів, з жовтня 2010 року до 02 травня 2011 року перебувала в Італії, де працювала прибиральницею та отримувала кошти (190 євро за 9 годин прибирань). У цей час [PERSON] також мала підробітки. Свідок [PERSON] не утримує свою матір - позивачку. Коли з`ясувалося, що у відповідача є інша жінка, [PERSON] з ним посварилася. Свідок [PERSON] підтвердила, що позивачка одержала спадщину - півбудинку із земельною ділянкою, отримує пенсію та кошти від підробітків. Згідно з показаннями свідка [PERSON] , наданими в судовому засіданні, її мати -позивачка перебуває в Італії в м.Генуя на заробітках з 2005 року, де за плату здійснює догляд за старшими по віку людьми. Свідок [PERSON] зазначила, що з лютого 2006 року вона також проживає в Італії, постійної роботи не має, надає послуги перукаря та косметолога. Її місячний заробіток становить приблизно 300-400 (триста-чотириста) євро. До 2004 року навчалася в м.Київ, у період навчання їй допомагали матеріально обоє батьків: [PERSON] і [PERSON] 20 травня 2011 року в Італію прибула її сестра - [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] надано допомогу на дитину в розмірі 150 (сто п`ятдесят) євро щомісячно на 8 місяців. Згідно з показаннями свідка [PERSON] позивачка має підробітки, інколи свідок [PERSON] разом із [PERSON] заміняли її на роботі. Місячний заробіток [PERSON] становить приблизно 700-800 (сімсот-вісімсот) євро. Вона також одержує пенсію, отримала спадщину - півбудинку із земельною ділянкою у м.Маріуполь, а квартиру в м.Кузнецовськ Рівненської області , яка є спільною сумісною власністю, не утримує, жодних витрат по ній не здійснює. Свідок [PERSON] підтвердила, що здійснила оплату за найм позивачкою житла в Італії в квітні-травні 2011 року. Із показань свідка [PERSON] , наданих у судовому засіданні, слідує, що з 2005 року до теперішнього часу [PERSON] проживає в Італії, має там підробітки, раніше вона доглядала старшого віком чоловіка, а нині - прибирає. Поїхала позивачка в Італію, щоб заробити гроші. Звідти пересилала дітям речі, періодично приїжджала додому в Україну. У період її відсутності [PERSON] самостійно опікувався їх спільною дитиною - [PERSON] . Про те, що в нього цукровий діабет, [PERSON] відомо. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що їй відомо зі слів [PERSON] про те, що позивачка на теперішній час проживає в Італії, наймає там житло та підпрацьовує прибиральницею та утримує дочку - [PERSON] . Інша її дочка - [PERSON] допомагає [PERSON] виконувати її роботу та фінансово за рахунок власних підробітків. Дочку - [PERSON] утримує її батько - [PERSON] . Про те, що відповідач хворіє цукровим діабетом позивачці відомо. Згідно з показаннями свідка [PERSON] , наданими в судовому засіданні, після того, як позивачка поїхала в Італію, відповідач захворів, він дуже переживав, перебував у депресії. Приблизно у 2007 році - 2008 році [PERSON] розповідала, що вона працює в Італії офіційно, отримує місячний заробіток у сумі 800 (вісімсот) євро, оплату відпустки і додаткової заробітної плати в рік, тому не може приїхати в Україну. Дітям допомогала, висилала їм речі і комп`ютер. Упродовж двох років позивачка не приїжджала в Україну. Грошей відповідачу і їх спільній дитині - [PERSON] не надавала. Коли забирала дочку - [PERSON] в Італію вислала на оформлення її документів 100 євро. У наданих суду показаннях свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] дбав про свою дочку - [PERSON] , завжди давав їй кишенькові гроші, возив у школу, оплачував фітнес заняття, купував продукти харчування. Її мати - позивачка два рази надсилала їм речі (мартіні, сир, оливкову олію, джинси, куртку). Відповідач надсилав кошти на лікування батька позивачки і на його поховання, особисто їздив на поховання батька [PERSON] , оскільки вона перебувала в Італії. [PERSON] допомагав своїм дочкам, купив їм ноутбук. Згідно з показаннями свідка [PERSON] , наданими в судовому засіданні, [PERSON] проживає в Італії, вона любить дітей і свою сім`ю. Для того, щоб отримати легалізацію в Італії необхідно надати контракт на роботу, реєстрацію (прописку) місця проживання, довідку про заробітну плату (дохід). Коли позивачка забирала до себе дитину вона також зобов`язана була надати довідку про заробітну плату. В Італії жінки мають право на пенсію по досягненні 60 років, розмір щомісячної соціальної пенсії становить 400-500 (чотириста-п`ятсот) євро. Із показань свідка [PERSON] , наданих у судовому засіданні, встановлено, що її мати - позивачка поїхала до Італії на заробітки, щоб матеріально забезпечувати сім`ю. Кожен місяць вона надсилала додому посилки з продуктами харчування, одягом, взуттям і грошима. Її батько - відповідач витрачався лише на придбання продуктів харчування. Із серпня 2009 року, як зазначила свідок [PERSON] , вона проживає разом із матір`ю - [PERSON] в Італії в м.Генуя, навчається в школі у 9 класі. Житло наймають, за найм житла оплачує позивачка, деколи допомагає її дочка (сестра свідка [PERSON] ) - [PERSON] . [PERSON] забезпечує її сезонним одягом, одержує від [PERSON] аліменти, які витрачає за призначенням на її утримання, також отримує пенсію. Згідно з показаннями свідка [PERSON] позивачка має підробітки на декілька годин у день, виконує роботу з прибирання квартир і будинків, її місячний заробіток становить 350 (триста п`ятдесят) євро. Заслухавши пояснення представника позивачки і відповідача, показання свідків, дослідивши і оцінивши письмові докази справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] , поданий [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, є необґрунтованим і безпідставним, тому задоволенню не підлягає. Такий висновок суду ґрунтується на наступних фактичних обставинах та правових підставах. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 травня 2009 року шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] , який зареєстрований у Лопатицькій сільській раді Олевського району Житомирської області 09 серпня 1981 року, актовий запис №19, розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 14 липня 2009 року, свідчить, що розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано в книзі реєстрації розірвань шлюбів 15 червня 2009 року, актовий запис №49. Окрім реєстрації шлюбу, сторони здійснили обряд вінчання у Свято-Володимирському храмі м.Кузнецовська, що підтверджується свідоцтвом про те, що здійснено святе таїнство вінчання, виданим Приходською радою Спасо-Преображенського собору Української Православної Церкви м.Кузнецовськ 23 січня 2005 року, реєстраційний номер 05. У період цього шлюбу у [PERSON] і [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Бердичівської міської ради народних депутатів Запорізької області 21 грудня 1982 року (запис за №1728 від 21 грудня 1982 року), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Бердичівської міської ради народних депутатів Запорізької області 05 квітня 1985 року (запис за №494 від 05 квітня 1985 року), і свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 13 грудня 1995 року, (запис №587 від 13 грудня 1995 року) відповідно. Дочка сторін - [PERSON] навчалася в Кузнецовській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 з 01 вересня 2003 року до 31 серпня 2009 року, як видно з довідки Кузнецовської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Кузнецовської міської ради Рівненської області №221/02-11 від 19 квітня 2011 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2009 року стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2009 року і до її повноліття. Довідка ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства №725 від 29 березня 2011 року свідчить, що місце проживання сторін та їх трьох дочок зареєстровано за однією адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і зареєстрована в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації та записана у реєстрову книгу за №25-87-5414, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Рівненською атомною електростанцією 31 жовтня 2000 року. Останній запис у трудовій книжці серії [NUMBER] №26 свідчить, що [PERSON] працювала у Кузнецовському акціонерному товаристві «Енерговисотспецбуд» економістом та 25 липня 1994 року звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 08 квітня 1996 року, позивачка народилася [INFO] . На момент пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] виповнилося 51 рік, на час розгляду справи - 52 роки. Із пенсійного посвідчення № [NUMBER] (бланк серії [NUMBER]), виданого Пенсійним фондом України 05 серпня 2009 року, слідує, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером і їй призначено пенсію за віком довічно. [PERSON] є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорії 4, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 13 березня 1995 року. Довідка управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №354 від 28 березня 2011 року свідчить, що позивачка отримує пенсію за віком, як потерпіла внаслідок аварії на ЧАЕС і сукупна сума пенсійних виплат за період часу з жовтня 2010 року до березня 2011 року включно становить 5551 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 50 коп. Довідка управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №626 від 11 травня 2011 року вказує на те, що [PERSON] отримує пенсію за віком, основний розмір якої становить - 574 (п`ятсот сімдесят чотири) грн. 62 коп., доплату до прожиткового мінімуму в розмірі 189 (сто вісімдесят дев`ять) грн. 38 коп., доплату згідно ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 38 (тридцять вісім) грн. 20 коп. та надбавку на дітей до 18 років - у розмірі 150 (сто п`ятдесят) грн. Загальний розмір пенсії позивачки складає 952 (дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 20 коп. Згідно з рішенням ЛКК державного закладу «Медико-санітарна частина №3» Міністерства охорони здоров`я України» №361 від 13 травня 2011 року [PERSON] має діагноз: ІХС, стенокардія, дифузний кардіосклероз, аортосклероз із втягуванням клапанів аорти СН-І ст., хронічний гастродуоденіт ст.ремісії, хронічна анемія легкого ступеня важкості. Відповідач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію за віком довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (бланк серії [NUMBER] ), виданим Пенсійним фондом України 18 червня 2007 року. Посвідчення серії [NUMBER] , видане Рівненською обласною державною адміністрацією 24 березня 1995 року, свідчить про те, що [PERSON] є громадянином, який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, категорії 4. Довідка управління Пенсійного фонду України Рівненської області в м.Кузнецовськ №751 від 24 травня 2011 року вказує на те, що [PERSON] отримує пенсію за віком за списком №1 при повному пільговому стажі, сукупний розмір якої за період часу із грудня 2010 року до травня 2011 року включно становить 18967 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 91 коп. Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України Рівненської області в м.Кузнецовськ №752 від 24 травня 2011 року [PERSON] отримує аліменти на одну дитину, [INFO] , із пенсії [PERSON] , розмір вказаних утриманих аліментів за період часу з грудня 2010 року до травня 2011 року включно становить 6352 (шість тисяч триста п`ятдесят дві) грн. 74 коп. Відповідно до довідки відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»№9792 від 24 травня 2011 року [PERSON] працює в цьому підприємстві на посаді інженера-електроніка. За період часу з листопада 2010 року до квітня 2011 року включно сукупний розмір нарахованої йому заробітної плати становить 57141 (п`ятдесят сім тисяч сто сорок одна) грн. 15 коп., утримано за вказаний період аліментів у розмірі 11685 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) 31 коп., утримано за цей період квартплати в загальній сумі 2526 (дві тисячі п`ятсот двадцять шість) грн. 25 коп. У довідці про доходи, виданій відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за №9825 від 24 травня 2011 року, зазначено, що [PERSON] працює в ЦТАВ відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» на посаді інженера-електроніка (чергового) ІІ категорії, розмір його заробітної плати за період часу із листопада 2010 року до квітня 2011 року включно після здійснення усіх відрахувань (в т.ч. виконавчі листи, аліменти, і податки) становить - 35055 (тридцять п`ять тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 92 коп., відрахування за обов`язковими платежами (в т.ч. за виконавчими листами, аліментами) за цей період часу складають 13706 (тринадцять тисяч сімсот шість) грн. 76 коп., сума утриманих податків за вказаний період часу становить 8378 (вісім тисяч триста сімдесят вісім) грн. 47 коп. Зміст довідки відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №8381 від 21 квітня 2011 року свідчить, що із заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] було утримано аліментів за період часу із вересня 2009 року до березня 2011 року включно в загальній сумі 33923 (тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять три) грн. 41 коп. Довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №549 від 20 квітня 2011 року підтверджується факт одержання [PERSON] аліментів на одну дитину, [INFO] , які утримуються із пенсії [PERSON] . Зокрема, за період часу з січня 2010 року до квітня 2011 року включно позивачкою отримано вказані аліменти у сукупному розмірі 18077 (вісімнадцять тисяч сімдесят сім) грн. 41 коп. Епікриз №1621 свідчить, що [PERSON] перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні СМСЧ-3 з 28 березня 2006 року до 17 квітня 2006 року у зв`язку з встановленим діагнозом: цукровий діабет, вперше виявлений, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., помірна за рівнем АТ, високий ризик судинних ускладнень, СН0ст., гострий ларинго-трехеобронхіт, хронічний холецисто-панкреатит, загальний хронічний гастрит. Згідно з рішенням ЛКК державного закладу «Медико-санітарна частина №3» Міністерства охорони здоров`я України» №246 від 05 квітня 2011 року [PERSON] встановлено діагноз: цукровий діабет, ІІ типу, середнього ступеня важкості, стан субкомпенсації, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, в зв`язку з чим він потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування. 16 грудня 2010 року відповідач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 16 грудня 2010 року, відповідний актовий запис за №276 від 16 грудня 2010 року. Виписка про операції з карткового рахунку [PERSON] № 0164078900 від 29 березня 2011 року свідчить про списання коштів з рахунку [PERSON] в Україні, в т.ч. м.Харків, у період часу з 11 жовтня 2004 року до 24 червня 2007 року в загальній сумі 20706 (двадцять тисяч сімсот шість) грн. 82 коп. та в Італії м.Генуя у період з 07 грудня 2008 року до 14 травня 2010 року в загальній сумі 16975 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 92 коп. 28 жовтня 2008 року відповідач вчинив переказ коштів у сумі 350 (триста п`ятдесят) доларів США [PERSON] шляхом їх відправлення у Райффайзен Банк Аваль через Western Union. Згідно з ч.ч.1-4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частинами 1-3 ст.76 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п`ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Відповідно до ч.2 ст.80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» установлено, що у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень. Отже, розмір пенсії [PERSON] відповідає розміру прожиткового мінімуму, встановленого ст.21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік». За визначення терміну, наведеним у ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років. Таким чином, позивачка [PERSON] не є непрацездатною особою як в розумінні ч.3 ст.75 СК України, так і в значенні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не досягла встановленого законом пенсійного віку - 55 років. Позивачка також не є інвалідом I, II чи III групи. Окрім цього, із показань свідків встановлено, що позивачка має підробітки в Італії, де перебуває з 25 березня 2005 року до теперішнього часу. Цей факт підтвердила й особисто представник [PERSON] - [PERSON] у позовній заяві, письмових поясненнях та в поясненнях, наданих у судовому засіданні. Отже, окрім пенсії, позивачка отримує додатковий дохід, розмір якого є мінливим. Також [PERSON] періодично отримує матеріальну допомогу від повнолітньої дочки - [PERSON] . За таких обставин, [PERSON] не є особою, що потребує матеріальної допомоги, в розумінні ч.4 ст.75 СК України, оскільки її пенсія та інші доходи забезпечують їй прожитковий мінімум, встановлений законом. До розірвання шлюбу між сторонами і протягом одного року від дня розірвання їх шлюбу позивачка також не була непрацездатною та не була такою, що потребує матеріальної допомоги. Отже, вказані обставини вказують на те, що [PERSON] не набула права на утримання (аліменти) від другого з подружжя - [PERSON] . З наведених відстав у задоволенні позову [PERSON] , поданого [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, слід відмовити за безпідставністю заявлених позовних вимог. Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.ч.1-4 ст.75, ч.ч.1-3 ст.76, ч.2 ст.80 СК України,

Outcome: dismissed