Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок №5 на хуторі Лишня в с.Балаховичі Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батька відкрилась спадщина -житловий будинок на хуторі Лишня. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, про що подала суду письмову заяву. Відповідач визнав позов, про що подав суду письмову заяву. Просив слухати справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст.177, 178 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. З пояснень сторін та письмових доказів, зокрема технічного паспорту, довідки РОБТІ, вбачається, що житловий будинок №5 на хуторі Лишня в с.Балаховичі Володимирецького району належав на праві власності [PERSON] Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований в 1960 році на відведеній для цього земельній ділянці, і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, [PERSON] правомірно набув право власності на нього, і на час своє смерті був власником будинку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що будинок, на якій претендує позивач, наділений ознаками нерухомої неспоживної речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст.179,181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об'єктом цивільних прав. Оскільки житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому [PERSON] на праві власності, він входить до складу спадщини, яка відкрилась 09.04.1998 року з часу смерті [PERSON] Та обставина, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про народження, свідоцтвом іншими письмовими доказами. Отже, в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за заповітом, яка належним чином прийняла спадщину, оскільки після смерті [PERSON] вступила у фактичне володіння спадковим майном. Таким чином, позивач правомірно набув право власності на цей будинок, оскільки у відповідності до ст.549 ЦК України 1963 року, який діяв на час прийняття спадщини, вступ у спадкові права міг бути здійснений шляхом фактичного прийняття спадщини. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved