Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», у якому просили визнати за ними право власності на нежитлові приміщення підвалу №3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м в літ. «А-1», розташовані по пр.Московському 122-А в м.Харкові. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 28.02.2007 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з іншого боку був укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець передала у власність, а покупці прийняли ? частину нежитлових приміщень підвалу №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м. в літ. «А-1» по пр. Московському 122-А в місті Харкові. Розрахунки за договором були проведені в повному обсязі. Але після звернення позивачів до КП «ХМБТІ» виявилось, що рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31.07.2006 року визнано право власності на ? частину підвальних приміщень №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м. за [PERSON] та на ? частину нежитлових приміщень №№ 1,2,7,9 загальною площею 91.0 кв.м за [PERSON], таким самим чином було здійснено реєстрацію зазначених нежитлових приміщень. Доля другої половини нежитлових приміщень в рішенні вирішена не була. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи нежитлові приміщення №№ 3,4,5,6,8 загальною площею 105.1 кв.м. та №№ 1,2,7,9 загальною площею 91.0 кв.м. по пр. Московському складають дві окремі одиниці обліку обєкту нерухомості, таким чином на думку КП «ХМБТІ» [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] по ? частині підвальних приміщень №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м., тоді як насправді домовлялись про придбання в рівних частках всіх підвальних приміщень №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м. тобто по ? частині, і саме за таких умов сплатити їй 50.000 грн. Після отримання листа КП «ХМБТІ» позивачі звернулись за розясненнями до [PERSON], яка надала їм копію рішення Комінтернівського районного суду від 13.02.2009 року, яким за [PERSON] визнано право власності на підвальні приміщення №№ 3,4,5,6,8, а за [PERSON] визнано право власності на приміщення №№ 1,2,7,9 по пр. Московському 122-А в м.Харкові. Також [PERSON] надала ухвалу того ж суду від 16.03.2009 року, якою виправлено описку та зазначено площі вищевказаних приміщень. У звязку з тим, що рішенні суду від 13.02.2009 року та в ухвалі суду від 16.03.2009 року мова йшла про приміщення, які за договором купівлі-продажу належали їм, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Заява була задоволена, після чого позов [PERSON] та [PERSON] був залишений без розгляду. Проте зареєструвати своє право власності позивачі все одно не змогли, так як в КП «ХМБТІ» зареєстровано рішення суду від 31.07.2006 року і власником спірних приміщень значиться [PERSON] В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу без її присутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи КП «ХМБТІ» в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази у справі, приходить до наступного. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права може бути визнання права. Судом встановлено, що 28.02.2007 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з іншого боку був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений 7 ХДНК, згідно з яким продавець передала у власність, а покупці прийняли ? частину нежитлових приміщень підвалу №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м. в літ. «А-1» по пр. Московському 122-А в місті Харкові. Розрахунки за договором були проведені в повному обсязі, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 12.07.2007 року. В липні 2007 року позивачі звернулись до КП «ХМБТІ» із заявою про реєстрацію права власності обєктів нерухомості. З листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 23-37684 від 17.12.2007 року вбачається, що у задоволенні заяви про реєстрацію було відмовлено у звязку з тим, що рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31.07.2006 року визнано право власності на ? частину підвальних приміщень №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м. за [PERSON] та на ? частину нежитлових приміщень №№ 1,2,7,9 загальною площею 91.0 кв.м за [PERSON], таким самим чином було здійснено реєстрацію зазначених нежитлових приміщень. Доля другої половини нежитлових приміщень в рішенні вирішена не була. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи нежитлові приміщення №№ 3,4,5,6,8 загальною площею 105.1 кв.м. та №№ 1,2,7,9 загальною площею 91.0 кв.м. по пр. Московському складають дві окремі одиниці обліку обєкту нерухомості, таким чином на думку КП «ХМБТІ» [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] по ? частині підвальних приміщень №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м., тоді як насправді домовлялись про придбання в рівних частках всіх підвальних приміщень №№3,4,5,6,8, площею 105.1 кв.м. тобто по ? частині, і саме за таких умов сплатити їй 50.000 грн. Після отримання листа КП «ХМБТІ» позивачі звернулись за розясненнями до [PERSON], яка надала їм копію рішення Комінтернівського районного суду від 13.02.2009 року, яким за [PERSON] визнано право власності на підвальні приміщення №№ 3,4,5,6,8, а за [PERSON] визнано право власності на приміщення №№ 1,2,7,9 по пр. Московському 122-А в м.Харкові. Також [PERSON] надала ухвалу того ж суду від 16.03.2009 року, якою виправлено описку та зазначено площі вищевказаних приміщень. У звязку з тим, що в рішенні суду від 13.02.2009 року та в ухвалі суду від 16.03.2009 року мова йшла про приміщення, які за договором купівлі-продажу належали позивачам, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11.02.2010 року рішення від 13.02.2009 року скасовано у звязку з нововиявленими обставинами та призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою від 28.09.2010 року позов [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Проте зареєструвати своє право власності позивачі все одно не змогли, так як в КП «ХМБТІ» зареєстровано рішення суду від 31.07.2006 року і власником спірних приміщень значиться [PERSON] Таким чином, права позивачів [PERSON] та [PERSON] порушені, тому їх позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved