Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 17.02.2006 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що їх з відповідачем шлюб уже фактично не існує, вони тривалий час проживають окремо в звязку з тим, що позивач працює в іншому районі і до дому приїздить рідко. Протягом останнього часу сторони постійно сваряться., у них немає взаєморозуміння, вони не можуть дійти згоди до їхнього подальшого проживання як сімї. Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з позивачем. Позивач впевнена у неможливості збереження шлюбу, розмови з відповідачем про збереження сімї ніяких результатів не дають. Просить їх шлюб розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримав, відповідач позов визнала та просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач, окрім того, подала заяву, якою повідомила суд, що не бажає змінювати шлюбне прізвище. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з що 17.02.2008 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Миритися сторони категорично не бажають, шлюб між ними існує формально. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається із поданої позивачем заяви, яка змінювала прізвище до укладення спірного шлюбу, остання не бажає змінити шлюбне прізвище. Тобто прізвище останньої залишається бути «Адіняєва». З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. та на користь держави витрати по оплаті витрат судового збору в розмірі 8-50 гривень. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Outcome: approved