Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та за уточненими під час розгляду справи позовними вимогами просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 8974,23 гривен, яка складається із заборгованності за договорами позики від 20 січня 2009 року та 25 лютого 2009 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3000 гривен та судові витрати. Мотивує заявлені вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань повернути борг в установлені договорами строки. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні була присутня особисто. Заявила клопотання про відкладення засідання в зв'язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. Надалі в судові засідання не з'являлась, будь-яких заяв, заперечень проти позову, клопотань до суду не надавала. Про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином у порядку ст.ст. 74-76 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалює заочний розгляд справи на підставі ст. 225 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи доводи та поясненням представника позивача, з урахуванням вимог діючого цивільного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи викладене та виходячи із змісту ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, договір позики є реальним договором та вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Момент укладання договору позики збігається з моментом передання грошей позичальнику. Розписка це доказ, який підтверджує передачу та одержання грошей. Тобто для реального правочину необхідна домовленість сторін і передача речі, які повинні бути зазначені в розписці. В судовому засіданні представник позивача повідомив, що [PERSON] в якості позики передала [PERSON] грошову суму в загальному розмірі 8250 гривен. [PERSON], [INFO], уродженка м. Одеси, паспорт: серія [NUMBER], виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 07 вересня 2004 року. За відомостями Адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Одеській області станом на 28 вересня 2010 року значилась зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження укладення договорів позики та отримання вказаних грошових коштів [PERSON], представник позивача надав суду три письмові розписки за 2009 рік з визначенням розмірів позичених грошових сум та строків їх повернення: від двадцятого січня на суму 6500 гривен з строком повернення до 26 березня 2009 року, від двадцятого січня на суму 1339 гривен з строком повернення до 26 березня 2009 року, від двадцять п'ятого лютого на суму 450 гривень з строком повернення до 25 квітня 2009 року (а.с.2-4) та пояснив, що зобов'язання з боку [PERSON] щодо повернення боргу не виконані. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов'язків щодо повернення грошей в установлені договорами строки. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що відповідає положенням ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як встановлено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому суд може захистити право або інтерес способом, встановленим законом або договором. Представник позивача в судовому засіданні просив суд стягнути суму боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. За змістом вимог ст.ст. 612, 625 ЦК України, право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, що передбачений матеріальні шиим і полатає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування запозиченими грошима, що мали б бути у встановлений договором (розпискою) строк повернуті кредиторові. Несплачена сума боргу не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. На підставі зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду України № 62-97 р. від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, сума боргу, яку [PERSON] зобов'язана сплатити на користь [PERSON] складатиме: за розрахунком заборгованості за договором позики в період з 20.01.2009 р. по 26.03.2009 р. з урахуванням коефіцієнту індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми________________________ ________________ Індекс інфляціїСумаІнфляційнеКількість Сумаза періодзаборгованості 3збільшення сумипрострочених боргу урахуваннямборгуДНІВ (грн..) інфляції за період 7839.00105.1011013568238.87533539399.875335388393 Середній індекс інфляції за період розраховується за формулою: II ср. = III х 112 ...х ІІХ/100, де III - індекс інфляції за перший місяць заборгованості; 112 - індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ - індекс інфляції за останній місяць заборгованості. Інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. - С х Пер., де С - сума боргу; ІІср.- середній індекс інфляції і сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С - сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу. Таким чином інфляційне збільшення суми боргу складає 399.875335388 грн. 3% річних від простроченої суми за 393 прострочених дня складає 253, 21 грн. З розрахунку: 7839.00 грн. (розмір позики) +399.88 грн.(інфляційне збільшення) + 253.21грн. (3% річних) = 8492.09 грн. (розмір заборгованості). Розрахунок заборгованості за договором позики в період з 25.02.2009 р. по 25.04.2009 р. з урахуванням коефіцієнту індексу інфляції Сума боргу (грн.)Індекс інфляції за періодСума заборгованості з урахуванням інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуКількість прострочених днів 450.00104.163628699468.73632914518.7363291449363 Інфляційне збільшення суми боргу складає 18.7363291449 грн. З розрахунку: 450.00 грн. (розмір позики) +18.74 грн. (інфляційне збільшення) = 468.74 грн. (розмір заборгованості). Таким чином, розмір загальної заборгованості складає: 8492.09 грн. + 468.74 грн. = 8960.83 грн. Суд зазначає, що договір позики, укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятидесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вважається безпроцентним, що відповідає ч. 2 ст. 1048 ЦК України. Тому вимога позивача про урахування 3% річних від простроченої суми при розрахунку суми заборгованості за договором на суму 450.00 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Таким чином, відповідач станом на 27 квітня 2010 року повинен сплатити позивачу суму заборгованості за розписками від 20.01.09 р. - 8492.09 грн., за розпискою від 25.02.2009 р. - 468. 74 грн., що загалом складає 8960.83 грн. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. З ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані із явкою до суду, витрати, пов'язані із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Позивачем були понесені витрати, повязані з судовим розглядом справи: оплата державного мита у розмірі 89.70 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 120 грн., банківські послуги за вказані проплати склали 4 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., що підтверджується наявними у справі квитанціями, договором та актом виконаних робіт (а.с.34-38). За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], так як вони є обгрунтованим та знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена та від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, у відповідності до положень ч. 2 ст. 225 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення.

Outcome: approved