Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 28.05.2008 року №014/0075/82/105960 та додаткової угоди від 28.05.2009 року №1 між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 35700 доларів США на термін користування коштами до 28.05.2018 року із сплатою 14,0 % річних. Відповідач [PERSON] 28.05.2008 року уклав з позивачем договір поруки, 28.05.2009 року - додаткову угоду №1 до договору поруки та взяв на себе зобовязання солідарної відповідальності у випадку невиконання договірних зобовязань [PERSON] Відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконала, має заборгованість перед банком у розмірі 354349,60 грн. Тому позивач в своєму позові просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 354349,60 грн., що за курсом НБУ становить 44844,73 доларів США., та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідачі в судове засідання без поважних причин не зявились, будучи у порядку, встановленому ч.8 ст.76 ЦПК України, повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.05.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №014/0075/82/105960, за яким банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 35700 доларів США на споживчі цілі на термін користування коштами до 28.05.2018 року із сплатою 14,0 % річних (а.с.7-13). 28.05.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №014/0075/82/105960, за умовами якого відповідач [PERSON], взяв на себе зобовязання перед банком у тому ж обсязі, що і [PERSON], в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу та відсотків (а.с.14-15). Також судом встановлено, що 28.05.2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/0075/82/105960 від 28.05.2008 року, згідно якої передбачено надання позичальнику кредитних канікул на період з 28.06.2009 року до 28.05.2010 року та внесено зміни до графіка погашення заборгованості (а.с.16-20). З врахуванням вказаної додаткової угоди №1 до кредитного договору 28.05.2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №014/0075/82/105960 від 28.05.2008 року (а.с.21-22). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит в сумі 35700 доларів США. Судом встановлено, що відповідач свого обовязку згідно кредитного договору та додаткової угоди належним чином не виконала, а саме відповідно до графіку повернення кредиту і сплати відсотків кредит не повернула, відсотки не сплатила, має заборгованість перед банком в сумі 354349,60 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1686,54 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 213,44 доларів США, прострочена заборгованість за процентами у розмірі 17256,05 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 2183,84 доларів США, нараховані проценти у розмірі 3532,30 грн., що становить 447,03 доларів США, пеню за порушення строків повернення кредитних коштів у розмірі 320,41 грн., що становить 40,55 доларів США, пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 25532,37 грн., що становить 3231,25 долари США, заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню, у розмірі 306021,93 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 38728,62 доларів США. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів всієї суми кредиту достроково. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 354349,60 грн., що за курсом НБУ становить 44844,73 доларів США. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1820 грн. пропорційно до задоволених відносно них вимог.

Outcome: approved