Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит, в особі Відділення №14 Філії „Центральне регіональне управління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит (далі по тексту ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що з відповідачем 25.06.2007 року був укладений договір про надання споживчо\-го кредиту №10-538/07-А та застави майна, згідно з умовами яких [PERSON] був наданий кре\-дит в іноземній валюті в сумі 33.046,00 доларів США зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 9,3 % річних, строком користування до 24.06.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань по пове\-рненню кредитних коштів та платежів за його використання, в заставу був наданий придбаний авто\-мобіль "Тайота, 2007 року випуску, сірого кольору, тип легковий - універсал, державний номер [NUMBER]. Оскільки відповідач умови договору належним чином не виконує, заборгованість перед пози\-вачем станом на 20.07.2010 року складає 456.442,38 грн., а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у пов\-ному обсязі, зазначив суду, що [PERSON] не виконує умови за кредитним договором №10- 538/07-А від 25.06.2007 року, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 33.046,00 дола\-рів США зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 9,3% річних, строком користування до 24.06.2014 року. Однак [PERSON] належним чином умови договору не виконує, кредит щомісяч\-но, згідно графіка не повертає, внаслідок чого утворилась заборгованість, що по курсу НБУ становить 456.442 грн. 38 коп. Крім того представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 1.700 грн. та ви\-трати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнав, предявив зустрічну позовну заяву ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит про визнання кредитного договору та договору заста\-ви транспортного засобу недійсними, посилаючись на те, що кредитний договір було укладено в іно\-земній валюті, було визначено ціну кредитного договору в іноземній валюті, що суперечить чинному законодавств) та значно порушує права відповідача, оскільки позивачем було надано кредити на споживчі цілі в іноземній валюті, що суттєво порушує законодавство України та безпосередньо права відповідача, оскільки гривня, як грошова одиниця України, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Представник відповідача - [PERSON] зазначив, що ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит повинен був отримати від НБУ індивідуальну ліцензію на здійснення таких операцій, яка давала б позивачу право на здійснення даної валютної операції. Таким чином умови про сплату кош\-тів в іноземній валюті в якості погашення заборгованості по кредиту та відсоткам є істотними умова\-ми, тому їх необхідно визнати недійсними, в звязку з тим, що вони суперечать чинному законодав\-ству. Представник вказав, що відповідач дійсно отримала кредит в іноземній валюті (доларах США), однак з моменту укладення даного кредиту, у звязку з фінансовою кризою, істотно змінилися обста\-вини, якими вона керувалась під час укладення договору, а саме різко зріс курс гривні відповідно до долара США, що є істотною обставиною, а тому позивач змушена звертатись до суду з вказаним по\-зовом. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні, при цьому зазначив суду, що відповідно до п.3 ч.1 ст.47 Закону України Про банки та банківську діяльність від 07.12.2008 року №2121 - III, на підставі банківської ліцензії, позивач мав право здійснювати розміщення залучених коштів від сво\-го імені, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до ч. 1 ст. 49 зазначеного Закону роз\-міщення залучених коштів визнано кредитною операцією. Згідно до вимог ст. 5 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю, валютні операції можуть здійснюватись ви\-ключно на підставі індивідуальної чи генеральної ліцензії НБУ. Таким чином, надання кредитів в іно\-земній валюті кваліфікується як валютна операція, яка може надаватися виключно на підставі відпо\-відної ліцензії НБУ. Оскільки позивач здійснює діяльність на підставі відповідної банківської ліцен\-зії, яка є діючою, як на момент укладення кредитного договору між сторонами по справі так і на да\-ний час, а крім того [PERSON] погодилась з умовами кредитного договору та договору застави та підписала їх, а відповідно відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до ви\-сновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, зу\-стрічні позовні вимоги є не обгрунтованими у повному обсязі та не підлягають задоволенню судом з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.07.2008 року між ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит та [PERSON] був укладений кредитний договір № 10-538/07-А від 25.06.2007 року, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 33.046,00 доларів СІЛА зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 9,3 % річних, строком користування до 24.06.2014 року (а.с.9 -13 ). Як вбачається з копії договору застави від 22.07.2008 року, для забезпечення виконання зо\-бов'язань по поверненню кредитних коштів та платежів за його використання, в заставу був наданий придбаний автомобіль Тайота, 2007 року випуску, сірого кольору, тип легковий - універсал, дер\-жавний номер А [NUMBER] (а.с.22). Відповідно до умов п.3.3 Кредитного договору погашення кредиту та відсотків повинно від\-буватися згідно графіку щомісячно до 10 числа кожного місяця. Згідно ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконан\-ня його обовязку. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися на\-лежним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або односто\-роння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та спла\-ти належних йому процентів. Згідно до розрахунку, заборгованість позичальника перед банком станом на 20.07.2010 року складає 456.442 грн. 38 коп. (заборгованість по кредиту у розмірі 217.204 грн. 29 коп., по відсоткам 33.455 грн. 91 коп., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії - 199.757 грн. 67 коп., комісія - 6.024 грн. 52 коп. (а.с.31 -40). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штра\-фом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зо\-бовязання. Згідно п.6.1 кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ре\-сурсів та/або сплати процентів, відповідач зобовязана сплатити банку пеню з розрахунку 1% від про\-строченої суми за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення відпо\-відачем строків платежів. Відповідно до вимог ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішен\-ням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істо\-тне значення. [PERSON] добровільно не виконує свої обовязки за договором, однак враховуючи, що розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії значно перевищує розмір заборго\-ваності по кредиту, відсотків та комісії, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за не\-своєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії, та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 73.037 грн. 25 коп., пеню за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 33.455 грн.91 коп., пеню за несвоєчасне погашення щомі\-сячної комісії у розмірі 6.024 грн. 52 коп., відповідно до вимог п.3 ст.611 ЦК України. При цьому приймаючи рішення про часткове стягнення з відповідача [PERSON] пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії, суд виходив з умов кредитного договору, підпи\-саного сторонами, а також тих підстав, що відповідачем не доведено у судовому засіданні того факту, що при укладенні кредитного договору, [PERSON] була впевнена в тому, що така зміна обставин, як різкий зріст курсу гривні відповідно до долара США не настане, оскільки у відповідача існувала можливість передбачення у момент укладення кредитного договору, зміни курсу гривні відповідно до долара США, враховуючи динаміку зміни курсу валют з моменту введення в обіг національної валю\-ти - гривні - і її девальвації, а також того, що укладаючи зазначений кредитний договір в іноземній валюті, відповідач приймала на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та у момент укладення кредитного договору не мала законних підстав вважати, що зміна встановленого валютно\-го курсу не настане. Згідно Закону України Про банки та банківську діяльність, банк - це юридична особа, яка має виключне право на підставі ліцензії НБУ здійснювати залучення коштів у фізичних та юридич\-них осіб для розміщення цих коштів від власного імені, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до п.3 ч.1 ст.47 Закону України Про банки та банківську діяльність від 07.12.2008 року №2121 - III, на підставі банківської ліцензії, банки мають право здійснювати розмі\-щення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до ч. 1 ст. 49 зазначеного Закону розміщення залучених коштів визнано кредитною операцією. Згідно до вимог ст. 5 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного конт\-ролю. валютні операції можуть здійснюватись виключно на підставі індивідуальної чи генеральної ліцензії НБУ. Таким чином, надання кредитів в іноземній валюті кваліфікується як валютна операція, яка може надаватися виключно на підставі відповідної ліцензії НБУ. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виходячи з положень чинного законодавст\-ва України, ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит мав право надати [PERSON] кредит в іноземній валюті. Суд не приймає пояснення представника - [PERSON], що надання кредитів позива\-чам на споживчі цілі в іноземній валюті, суттєво порушує законодавство України та безпосередньо права позивача, оскільки гривня, як грошова одиниця України, є єдиним законним платіжним засо\-бом на території України і ціна договору повинна бути виражена в національній валюті, а не навпаки, оскільки, [PERSON] дійсно отримала кредит в іноземній валюті (доларах США), однак при цьо\-му, як вбачається з наданої копії кредитного договору, графіку платежів з додатками, копії договору застави, позивач особисто підписала зазначені документи, що суд розцінює, як її згоду з умовами, визначеними у кредитному договорі. Крім того, представником відповідача - [PERSON] не доведено у судовому засідан\-ні того факту , що при укладенні кредитного договору, [PERSON] була впевнені в тому, що така зміна обставин, як різкий зріст курсу гривні відповідно до долара США не настане, оскільки існувала можливість передбачення у момент укладення кредитних договорів, зміни курсу гривні відповідно до долара США. враховуючи динаміку зміни курсу валют з моменту введення в обіг національної валю\-ти - гривні - і її девальвації, а також того, що укладаючи зазначений кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та у момент укла\-дення кредитних договорів не мали законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит, в особі Філії „Центральне регіональне управ\-ління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит про визнання кредитного договору та договору застави транспортного засобу недійсними. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1.700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: partial