Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

08.12.2010 р. позивач звернулася до суду з позовом та просила вселити її та сина [PERSON], [INFO] в квартиру №197 по пр-ту 50 років ВЛКСМ б. 42 в м. Харкові та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 45, 50 грн. , посилаючись на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2008 року встановлено, що вона та неповнолітній син [PERSON] безстроково зареєстровані в [INFO] б. 42 в м. Харкові в якості членів сім»ї -дружина та син, та проживають в вищезазначеній квартирі з 2002 р. Крім того на підставі вищезазначеного рішення Московського районного суду [PERSON] було вселено в спірну квартиру, однак відмовлено в виселенні та знятті з реєстраційного обліку позивачки. Одразу після вселення в спірну квартиру відповідача, він змінив дверні замки, поставив броньовані двері з новими замками, не надаючи ключи від них їй та їх сину, тим самим перешкоджаючи їм в користуванні квартирою №197 по пр-ту 50 років ВЛКСМ б. 42 в м. Харкові, не зважаючи на те, що в квартирі залишились особисті речі позивача та їх сина. Оскільки позивач находилась на стаціонарному лікуванні, з»явившись з дитиною, після лікування до спірної квартири вона не змогла увійти до квартири, тому що ключі до замків вхідної двері не підійшли. У зв»язку з чим була вимушена звернутися до правоохоронних органів та прокуратури. На теперішній час не має де жити, та вимушена з дитиною знімати одну кімнату в багатокімнатній квартирі. На підставі викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги. (а.с.1-2) В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, та дала пояснення відповідно до викладених нею у позові, додавши, що в шлюбі з відповідачем знаходилась з 1998 р., у 2007 році шлюб був розірваний. На час вселення відповідача до спірної квартири, вона знаходилась на стаціонарному лікуванні, а дитина була в цей час у родичів, а саме у сестри, Коли вона виписалась з лікарні, відповідач змінив замки на двері спірної квартири. До часу знаходження в лікарні, вона з сином проживали в спірній квартирі. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач неодноразово не з»являвся в судові засідання, не з'явився він і сьогодні в судове засідання, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, що дає суду підстави розглядати справу у його відсутність. За згодою позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира № 197 по пр.-ту 50-річчя BJICM б. 42 в м. Харкові, згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2008 р. (а.с. 7-8) Відповідно до вищезазначеного рішення від 08.07.2008 р., [PERSON] відмовлено в виселенні з квартири № 197 по пр-ту 50-річчя ВЛСМ б. 42 в м. Харкові [PERSON], крім того судом встановлено, що [PERSON] разом з сином безстроково зареєстровані в спірій квартирі в якості членів сім»ї відповідача та проживають в ній з 2002 року., що підтверджується також довідкою з місця мешкання. (а.с. 6-8) Рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2008 р. набрало законної сили і відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1998 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 26.11. [INFO], розірвали шлюб 16.07.2007 р. ( а.с.13-14) Згідно з довідкою про місця мешкання від 07.12.2010 р., виданої ОЖК « Левада», позивачка з неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], в спірній квартирі зареєстрована та проживає з 23.01.2002 року. ( а.с. 6) Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім»ї власника жилого будинку ( квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України. Як вбачається з ст. 1 ст.116 ЖК України якщо наймачі, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осі провадиться без надання іншого жилого приміщення. Судом не встановлено, що позивач руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематично порушує правила співжиття. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу та їх сину в користуванні спірною квартирою до цього часу, не впускає її до квартири, не передає ключі від вхідних дверей, перешкоджає проживанню в квартирі, цей факт також засвідчений постановою Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 22.07.2010 р. та листом Прокуратури Московського району м. Харкова від 13.12.2010 р. (а.с. 17-18) На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і задовольняє їх в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 45,50 грн.

Outcome: approved