Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою № 43 по вул. Туполєва, буд. №15-д у м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником даної квартири, а відповідачі не пускають його до квартири, не дають можливості користуватися нею, чим порушують його право власника. Позивач [PERSON] у зустрічному позові просить визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири, мотивуючи тим, що дана квартира була придбана в шлюбі, під час спільного проживання з відповідачем по справі на спільні кошти. Також просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності серії ККВ № 10462 на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач по первісному позову просить суд задовольнити його вимоги та зобов»язати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні власністю та надати йому ключі від квартири. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала та просить суд відмовити в задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала та просить суд відмовити в задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила суду, що [PERSON] має право користуватися квартирою, але в такий спосіб, щоб не вчиняти там сварки та з»ясовувати стосунки. Позивач по зустрічному позову просить суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири. Відповідач [PERSON] позов визнав та не став заперечувати проти визнання за [PERSON] право влаасності на ? частину спірної квартири. Третя особа: Київська міська державна адміністрація Головне управління житлового забезпечення, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» надала суду пояснення по справі від 30.07.2010 року та просить суд вилучити управління зі складу сторін по справі, оскільки вони ніяким чином не оспорюють та не претендують на право власності позивача, а лише оформили свідоцтво про право власності на вказаний об»єкт нерухомості у відповідності до вимог Положення 1820. Третя особа: Київська міська державна адміністрація Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна надала суду пояснення по справі від 29.07.2010 року та просить суд слухати справу у відсутність їх представника та постановити рішення згідно вимог чинного законодавства. Третя особа: житлово- будівельний кооператив «Автобусник» в судове засідання не з»явився. Причини неявки суду невідомі. Судом приймалися міри для своєчасного повідомлення про день та час судового засідання. Вислухавши пояснення позивачів та їх представника, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.155 ЖК України власника квартири чи її частки не може бути позбавлено права користуватися жилим приміщенням. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Як достовірно встановлено в судовому засіданні квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії ККВ № 10462 від 17.10.1997 року. Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Автобусник» у квартирі зареєстровані та проживають [PERSON]- донька власника, [PERSON] донька власника та [PERSON]- онука власника. Відповідно до довідки МВС України Головного управління в м. Києві Святошинського районного управління №51/М-412 від 26.05.2010 року [PERSON] звертався із заявою з приводу неправомірних дій його дочки [PERSON], яка навмисно не впускає його до власної квартири [ADDRESS], не дає змоги працівникам БТІ обстежити квартиру. Як встановлено в судовому засіданні позивач по справі має право користуватися квартирою №43 по вул. Туполєва, буд.№15-д у м. Києві, що підтверджується матеріалами справи та поясненнеми сторін по справі. В силу ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи, що спірна квартира була придбана під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON]. на спільні кошти родини та в судовому засіданні [PERSON] визнав право власності на 1/2 частину квартири за [PERSON] і не став заперечувати проти визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру. Суд вважає вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно викладеного ст.155 ЖК України, ст. ст. 60, 63 СК України, ст.ст.391, 392 ЦК України та

Outcome: approved