Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

[PERSON] 15.11.2010 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], вказавши в обґрунтування наступне. З відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1997 року; 17 серпня 2000 р. шлюб між ними розірвано. Але, ще з березня 1999 р. вона з чоловіком разом не проживає- після того, як він побив її, вона забрала дитину і стала проживати окремо. З зазначеного часу відповідач жодного разу до дитини не прийшов, матеріальної допомоги не надає, дитиною не цікавиться і її вихованням не займається; син батька жодного разу не бачив та фактично не знає. Син проживає разом з нею, знаходиться на повному її утриманні, вона виховує і піклується за ним. Відповідач проти позову заперечував, стверджував, що не знав місцезнаходження сина, тому, протягом цих років не мав можливості займатись його вихованням, надавати матеріальну допомогу. На цей час він бажає спілкуватись з сином, сплачувати на його утримання аліменти. Представник 3 особи Управління служби у справах дітей Харківської міської ради позов підтримала, вказала суду, що протягом 11 років батько не бачив свого сина, ставився до нього байдуже, його вихованням не займався, матеріальної допомоги не надавав і дитина не знає батька. Тому, своїм рішенням комісія служби у справах дітей дійшла висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] Прокурор в судове засідання не з'явився і суд розглянув справу за його відсутності, на підставі наданих документів. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини ... Як установлено судом, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] З 1999 р. дитина проживає разом з матір'ю, вона повністю утримує [PERSON], займається його вихованням, дбає про нього, про що свідчать довідка з місця проживання, відповіді з поліклініки та лікарні. Відповідач з 1999 р. життям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, від виховання сина усунувся і всі роки ставився до нього байдуже. Як убачається з висновку №54 від 04.05.2011 р. Управління служби у справах дітей Харківської міської ради визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач, не визнаючи позовні вимоги, стверджував, що не виконував свої батьківські обов'язки з поважних причин: цьому перешкоджала позивачка, яка ховала сина, не повідомила про своє та його місцезнаходження. Але, з цими твердженнями погодитись не можна. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач на підтвердження своїх заперечень жодного доказу суду не надав. Той факт, що [PERSON] має позитивну характеристику, знаходиться в іншому зареєстрованому шлюбі де має дитину доводів позивачки не спростовує. Копію позову з додатками [PERSON] отримав 14.02.2011 р., але, до цього часу кроків до спілкування з сином, встановлення психологічного контакту з дитиною, наданню їй матеріальної допомоги - не зробив. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з 1999 р. ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, його долею не цікавиться, залишив його, ніякої допомоги не надає, тому суд має правові підстави для позбавлення останньої батьківських прав.

Outcome: approved