Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № к-2195 від 12.03.2007 року в сумі 39\~598,72 дол.США та 2\~690,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 18.06.2010 року (7,91грн. за 1дол.США) складає 313\~225,87 грн., та 2\~690,00 грн., мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем своїх зобовязань перед позивачем щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Представник позивача [PERSON] підтримала позов і просила розглянути справу за її відсутністю, про що подала адресовану суду свою письмову заяву від 04.11.2010 року, в якій також зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом рішення при заочному розгляді справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № к-2195 від 12.03.2007 року ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит, назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит, надав [PERSON] кредит в сумі 42\~552,00 дол.США із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 11,0 % річних та оплатою комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів, з погашенням кредиту та сплатою відсотків за користування кредитом і комісійної винагороди щомісячними ануїтентними платежами згідно Графіку зниження розміру заборгованості, який є Додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною, з датою остаточного повернення кредиту та сплати усіх нарахувань за ним 12.03.2014 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за цим кредитним договором, 12.03.2007 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1916, предметом якого є автомобіль марки SUBARU TRIBECA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС № 022079, виданого РЕВ-2 ДАІ м.Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 06.03.2007 року. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором, видавши [PERSON] готівкою кредитні кошти в сумі 42\~552,00 дол.США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 5 від 12.03.2007 року та заявою на видачу готівки № 39 від 12.03.2007 року. Однак відповідач [PERSON] з вересня 2008 року не виконує свої зобовязання перед позивачем за цим кредитним договором щодо погашення кредиту та плати за кредит (сплати процентів за користування кредитом і комісійної винагороди) у встановлені цим договором терміни. Згідно з п.6.1. згаданого кредитного договору за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів по кредитному договору і комісійної винагороди, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно з положеннями п.3.5. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього договору, зокрема, якщо позичальник в період дії цього договору порушував будь-які умови цього договору, у тому числі, якщо позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентам і комісійною винагородою, а позичальник зобовязаний здійснити повне погашення заборгованості за цим договором , тобто повернути отримані кредитні ресурси та сплатити вісі проценти, протягом 10 банківських днів з моменту отримання вимоги банку про дострокове повернення кредитних ресурсів. Банк може повідомляти позичальника по телеграфу, шляхом відправлення рекомендованих листів з повідомленнями або шляхом доставки нарочним позичальнику за вказаною адресою. Дострокове повернення кредитних ресурсів та сплата процентів не звільняють позичальника від відповідальності, передбаченої розділом 6 цього договору, за порушення умов цього договору. На направлені позивачем на адресу відповідача письмові вимоги щодо дострокового погашення кредиту за вих.№ 116 від 15.01.2010 року, за вих.№ 1525/1 від 20.05.2010 року та за № 22-083200/6044 від 28.07.2010 року відповідач не реагує. Таким чином, на розгляду в суді даної справи, у відповідності до умов кредитного договору № к-2195 від 12.03.2007 року встановлений заново термін повернення кредиту за цим договором вважається таким що настав, а кредит та плата за кредит обовязковими до повернення і сплати в повному обсязі. Станом на 18.06.2010 року борг [PERSON] перед позивачем за цим кредитним договором складає 39\~598,72 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на цю дату (7,91грн. за 1дол.США) складає 313\~225,87 грн., та 2\~690,00 грн., з яких : -заборгованість за кредитом 30 8888,19 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 18.06.2010 року складає 244\~325,58 грн. ; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1\~878,35 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 18.06.2010 року складає 14\~857,75 грн. ; -заборгованість по сплаті щомісячних комісій за користування кредитом 1\~418,28 грн. ; -пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів 6\~832,18 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 18.06.2010 року складає 54\~042,54 грн. ; -пеня за несвоєчасну сплату щомісячних комісій 1\~271,72 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 1\~700,00 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн., що разом складає 1\~820,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved