overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] діючої і в інтересах [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS], а також про визначення порядку користування спірною квартирою. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2010 року провадження в частині позовних вимог щодо визначення порядку користування квартирою №21 в буд. 5, по вул. Колодязній в м. Миколаєві закрито на підставі відповідної заяви відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти вселення позивача, вимоги позову визнали. Представник третьої особи Миколаївської міської ради просив вирішити справу на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2007 року належить 1/5 частина квартири [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстроване і місце проживання позивача. Іншими співвласниками зазначеної квартири є відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному із яких також належить по 1/5 частині квартири. Станом на теперішній час відповідачі фактично виселили позивача зі спірної квартири, оскільки в жодну із трьох кімнат цієї квартири позивача не впускають. Тобто позивач фактично позбавлений можливості самостійного, вільного, безперешкодного володіння та користування своєю часткою квартири. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч.І ст. 156 Житлового кодексу Української PCP члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 1 ст. 383 Цивільного кодексу України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки позивачу як власнику 1/5 частини квартири [ADDRESS] іншими співвласниками квартири чиняться перешкоди в безпосередньому користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї, порушене право приватної власності позивача підлягає захисту шляхом вселення до квартири. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те. що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримала, просила після реєстрації розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище [PERSON]. Відповідач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнав . Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 17.10.2008 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішнім час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з позивача. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним укладений між померлим 07.07.2009 року [PERSON] та відповідачами договір №2412 від 25.04.2001 року купівлі-продажу домоволодіння №1 по провулку Чекістів, в місті Миколаєві. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не з'явились, заперечень проти позову не надали. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності не з*явившихся осіб. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі-продажу № 2412 від 25.04.2001 року, зареєстрованого Універсальною біржею "Південь", [PERSON] купив у [PERSON], [PERSON], [PERSON] домоволодіння №1 по провулку Чекістів в місті Миколаєві. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі-продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавці передали майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцям обумовлену сторонами вартість майна. Відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухилились. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 220, ст.ст. 316, 317, 319, 655 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з останнього заборгованість по аліментам в сумі 1575 грн. 00 коп. та пені за прострочення сплати аліментів в сумі 14321 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що протягом розгляду судом справи заборгованість була ним погашена, в обґрунтування таких доводів послався на відповідні квитанції. Щодо підстав несплати аліментів пояснив, що він свідомо їх не сплачував, оскільки ніс інші витрати на дитину, як-то: оплата навчання, придбання речей, тощо. Позивачка визнала факт отримання грошових коштів. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 22.08.1998 р. по 07.07.2005 р. від якого мають сина [PERSON], [INFO]. 19.02.2007року на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва [PERSON] І.3. виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 250 грн. 00 коп. щомісяця до його повноліття дитини. Відповідно довідки Центрального відділу ДВС ММУЮ № 01.05/24438 від 21.07.2010 року станом на 01.07.2010 року у відповідача перед позивачкою була наявна заборгованість зі сплати періодичних платежів у розмірі 1575 грн. 00 коп. Разом з тим, суду доведено, що протягом розгляду справи відповідач сплатив позивачці 30 листопада 2010 року 1242 грн. 64 коп. та 11 грудня 2010 року - 262 грн. 00 коп., а всього ним сплачено 1504 грн. 64 коп. (квитанції № 7525 та № 4011 відповідно). Таким чином, на час розгляду справи відповідач повинен сплатити позивачці заборгованість по аліментам - 70 грн. 36 коп. Суд критично оцінює представлену відповідачем довідку Центрального відділу ДВС ММУЮ № 01.05/48440 від 14 грудня 2010 року про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, оскільки такі відомості суперечать встановленим судом у справі фактичним обставинам. Враховуючи обставини справи, а саме те, що відповідач не є злісним неплатником аліментів на утримання дитини, несплата присуджених періодичних платежів не носила систематичний характер і виникла з вини відповідача, який керувався гідними підставами, суд вважає, що нарахована позивачкою згідно вимог закону пеня у розмірі 14321 грн. 00 коп. є несправедливою. Відповідно до ч.3 ст. 551 Ц України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин які мають істотне значення. Таким чином, позов [PERSON] 1.3. підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість 70 грн. 36 коп., а також пеню, розмір якої визначити в 500 грн. 00 коп. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп., та на користь ГУ ДКУ Миколаївської області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала, просила після реєстрації розірвання шлюбу бажає щоб їй присвоїли прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 08.05.2009 року. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час. не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з обох сторін. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 136Б від 20.06.2008 року в сумі 4858.06 грн., що складається заборгованості за тілом кредиту в сумі 3295,34 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 864,72 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 698,00 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн. Представник позивача просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти іі не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 20.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений креднтний договір № 136Б (далі - Договір), згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 5000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, строком до 17.06.2011 року. Відповідач зобов'язався щомісячно до дати , встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівки в сумі не менше чергового платежу. Однак, [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав в зв'язку з чим станом на 20.08.2010 року заборгованість склала 4858,06 грн., що склададається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3295,34 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 864.72 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 698,00 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 136Б від 20.06.2008 року в сумі 4858.06 грн.,що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3295,34 грн., заборгованості по спалаті процентів в сумі 864,72 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 698,00 грн задовольнивши позовні вимоги. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судоаі витрати у розмірі 171,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-400/059/2008 від 08.05.2008 року станом на 24.07.2009 року в сумі 56032,55 дол. СІЛА (що еквівалентно 465607,43 грн.), яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 49755,42 дол. США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 6277,13 дол. США. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідачів пеню за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 17036,69 грн. та штраф в сумі 75,00 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Представник позивача уточнила вимоги позову та просила стягнути з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 478852,80 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 392585,19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 68650,58 грн., пені в сумі 17542,03 грн., та штраф в сумі 75,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, заперечень проти позову не надали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 08.05.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-400/059/2008 на суму 50000,00 дол. США під 5,99 % річних, строком до 08.05.2023 року. Відповідач зобов'язався погашати кредит щомісячними платежами. За належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору поручився поручитель - [PERSON]JL, з яким 08.05.2008 року був укладений договір поруки № SR-400/059/2008, згідно якого поручитель відповідає перед банком в тому ж об'ємі, що й позичальник. Зобов'язання за кредитним договором відповідачем не були виконані належним чином, виникла заборгованість, яка склала 478852,80 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 392585,19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 68650,58 грн., пені в сумі 17542,03 грн., та штраф в сумі 75,00 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином га в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За такого, з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку іборгованість за кредитним договором № МЬ-400/059/2008 від 08.05.2008 року в сумі 78852,80 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 392585,19 грн., іборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 68650,58 грн., пені в сумі ^542,03 грн., та штраф в сумі 75,00 грн., задовольнивши позовні вимоги. В силу ст. 88 ЩІК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі по 910,00 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосите його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 230 грн, а також моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Позивач вказала, що вона є власницею скутера «НАВІГАТОР», який придбала на ринку в смт. Чернігівка у приватного підприємця 29 травня 2008 року за 3500 грн. 12 травня 2010 року вона на скутері приїхала на пасовище доїти корову. Скутер поставила позаду автомобіля ВАЗ 21099 , який належить [PERSON] Коли вона повернулася до скутера, побачила, що його передня частина була розтрощена. Автомобілю, який належить [PERSON] вже не було. В цей же день вона звернулася до Пологівського РВ ГУМВС з заявою, однак 21 травня 2010 року отримала відповідь про відмову в порушені кримінальної справи, в звязку з відсутню у діях [PERSON] складу злочину. У добровільному порядку відповідач на бажає відшкодувати спричинену шкоду. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 230 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] змінила свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 300 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн.. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплатити матеріальну шкоду у розмірі 300 грн., однак вважає, що його діями моральної шкоди позивачу не спричинено. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що 12 травня 2010 року [PERSON], приблизно о 13-00 год, на своєму скутері «Навігатор» приїхала на пасовище, яке знаходиться на південно-західній околиці с. Григорівка Пологівського району . Свій скутер вона поставила приблизно в двох метрах від автомобілю ВАЗ 21099 сірого кольору, який належить [PERSON]. Коли [PERSON] повернулася до скутера , побачила , що його передня частина розтрощена, а автомобілю ВАЗ 21099 на місці вже не було. Добровільно відповідач не бажає відшкодовувати спричинені позивачу матеріальну та моральну шкоду. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У липні 2010р. ЖКП ММР «Південь» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], який відповідно до ст.ст. 156,162 ЖК України, зобов'язаний своєчасно оплачувати витрати по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території. Проте відповідач, взяті на себе зобов'язання, не виконує, в зв'язку, з чим утворилася заборгованість за період з 01.06.2007р. по 01.06.2010р. у розмірі 1230 грн. 14 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг ним не підписувався, а відповідно немає ніяких договірних правовідносин між сторонами у справі. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] проживає в [INFO] і є її власником. Будинок 124-а по вул. Космонавтів у м. Миколаєві відноситься до державного житлового фонду (комунальна власність) і знаходиться на балансі ЖКП ММР «Південь», який здійснює побутове обслуговування вказаного будинку, проте між сторонами Договір не укладався, хоча фактично умови надання житлово- комунальних послуг були виконані в повному обсязі. Зауважень щодо якості наданої послуги від користувача не надходило, заяв та пропозиції щодо іншого порядку надання послуг або відмови від споживання від користувача не надходило. Згідно ст.ст.156,162 ЖК України, власник квартири зобов'язаний своєчасно оплачувати витрати по утриманню будинку (квартири) та прибудинкової території. Проте, згідно наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості за експлуатаційні витрати відповідача, за період з 01.06.2007р. по 01.06.2010р., складає - 1230 грн. 14 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи власником квартири 67 по вул. Космонавтів. 124-а в м. Миколаєві, взятих на себе зобов'язань по утриманню будинку (квартири) та прибудинкової території, не виконує. На підставі вищевикладеного. оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача, підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи в сумі 30 грн. 00 коп. і підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

Позивач ВАТ «Одесаобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за невраховану електричну енергію в розмірі 1414.83 грн., а також державне мито у розмірі 51,00 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 30,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що відповідач є споживачем Південного району електричних мереж ВАТ «Одесаобленерго», що підтверджується її особовим рахунком, на підставі якого ПРЕМ поставляє електроенергію в квартиру [ADDRESS], де проживає відповідач. У відповідача виявлений факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: безоблікове підключення електроенергії поза приладом обліку, раніше абонент був відключений від електромережі, сума нарахування становить 1414,83 грн., до теперішнього часу відповідачем не відшкодована, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, проти чого представник позивача не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01 квітня 2008 року представниками ГІРЕМ ВАТ «Одесаобленерго» проведено перевірку на місці за адресою: м. Одеса, вул. Варненська.14/3, кв. 53, у присутності споживача [PERSON], якою встановлено, що споживач порушила Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99р. №1357, шляхом безоблікового підключення електроенергії поза приладом обліку, раніше абонент був відключений від електромережі, що підтверджується актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення №0078155 від 01.04.2008 року, протоколом комісії по розгляду зазначеного акту №502 від 22.04.2008 року /а.с.4,5/. Згідно розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості №0078155 вбачається, що сума збитків в результаті порушення [PERSON]А вищезазначених Правил в період з 22.11.2007 року по 01.04.2008 року становить 1414,83 грн. /а.с.6/. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору спричинені цим збитки. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Судові витрати відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved