Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 33355,89грн.. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що кредитна спілка з [PERSON] 29.02.2008 року уклала договір кредитної лінії №Го-0162 про надання кредиту в розмірі 10000,00грн., строком на 12 місяців, за яким, відповідач 29.02.2008р. отримав 5000,00грн., 05.03.2008р. 5000,00грн., і зобовязувався повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіка. [PERSON] своїх зобовязань по договору кредиту не виконав, частково погасивши: додаткових відсотків у розмірі 1054,38грн., відсотків 1948,28грн., при цьому, основна сума кредиту не погашалась. В порушення графіку погашення позики вказаного в п.2 додатку до договору подальших проплат по основній сумі кредиту і по відсотках за його користування не було. Вказані дії призвели до порушення ст. 1054 ЦК України та умов договору кредиту, у звязку з чим, та відповідно до ст.ст. 611, 625 ЦК України та п.п. 4.2, 4.2.1 договору кредиту, кредитна спілка вимагає повернення суми кредиту з урахуванням індексів інфляції, відсотків за користування нею та сплати донарахованих відсотків за час прострочення. І станом на 18.11.2010р. відповідач має заборгованість в розмірі 33355,89грн., з них: 14020,00грн. /непогашена сума кредиту з урахуванням індексу інфляції (10000,00грн. х 1,402грн.)/ + 10534,93грн. /відсотки за користування грошима, що розраховані згідно п.4.2 договору кредиту/ + 8800,96грн. /додаткові відсотки, що нараховані відповідно з п.4.2.1 договору кредиту/. 29.02.2008 року та 10.11.2009 року за відповідача [PERSON] згідно договору поруки за №Го-0162-П, №Го-0162-П/1 поручилися, відповідно, [PERSON], [PERSON], взявши на себе зобовязання нести солідарну відповідальність разом з боржником, відповідачем [PERSON], в разі невиконання останнім своїх зобовязань за договором кредиту. Просять, стягнути солідарно з відповідачів на користь кредитної спілки, заборгованість за договором кредиту в розмірі 33355,89грн. та відшкодувати судові витрати в розмірі 453,55грн.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє за довіреністю, доводи позову підтримав в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали, пояснили, що заборгованість виникла у звязку із відсутністю у них вільних коштів для погашення кредиту, просили слухати справи без участі відповідача [PERSON], так як не знають не він знаходиться, вже тривалий час як поїхав на заробітки, і звязок з ним припинився. З огляду на викладене вище, суд вважає, що за наявності відповідної заяви відповідачів [PERSON], яка являється відповідачу [PERSON] матірю та [PERSON] дружина [PERSON], неявка відповідача [PERSON]В., не перешкоджає розглядові справи по суті, і за таких обставин у справі достатньо доказів для її обєктивного розгляду. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення та узгоджується зі ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги КС «Кредит-СоюЗ» є стягнення боргу відповідно до договору кредиту за № Го-0162 від 29.02.2008р. та договорів поруки: №Го-0162-П від 29.02.2008р., №Го-0162-П/1 від 10.11.2009р., і понесених судових витрат. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON], являючись членом кредитної спілки «Кредит-СоюЗ», 29.02.2008р. виявив бажання отримати кредит і написав про це заяву, де було зазначено його місце роботи, середньомісячний дохід, і цього ж дня між відповідачем та кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ», яка є юридичною особою, був укладений договір кредиту №Го-0162, за яким [PERSON] надано кредит в розмірі 10000,00грн., з строком дії договору від 29.02.2008р. до 28.02.2009р., та сплати процентів щомісячно відповідно до розрахунку, який наведений в п.4 договору та додатках №1, №2 до договору кредитної лінії. Відповідно до видаткового касового ордеру від 05.03.2008р., від 29.02.2008р. відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти загальною сумою 10000,00грн., по 5000,00грн. за кожен раз. З метою своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом для забезпечення виконання договору позичальником укладається договір поруки, п.5.1 Договору. За договором поруки, поручитель [PERSON] (договір поруки №Го-0162-П від 29.02.2008р.), поручитель [PERSON] (договір поруки №Го-0126-П/1 від 10.11.2009р.) взяли на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON], що випливають із договору кредиту №Го-0126 від 29.02.2008р.. За п.3.1., п.3.2. вказаних договорів поруки, відповідальність поручителя настає у випадку коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання згідно з договором кредиту; поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі. Відповідно до умов договору кредиту, кредитна спілка «Кредит-Союз» виконала свої зобовязання з надання кредиту, однак відповідачі не виконують взятих на себе зобовязань за договорами, незважаючи на те, що кредитна спілка зверталася до відповідачів і доводила їх про наявність заборгованості та необхідності виконання умов кредитного договору, договір поруки, наслідки їх невиконання. Станом на 18.11.2010р. у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку ціни позову становить 33355,89грн., і складається з: 14020,00грн. - непогашена сума кредиту з урахуванням індексу інфляції (10000,00грн. х 1,402грн.) + 10534,93грн. відсотки за користування грошима, що розраховані згідно п.4.2 договору кредиту + 8800,96грн. додаткові відсотки, що нараховані відповідно з п.4.2.1 договору кредиту, та є незмінною на час розгляду справи в суді, тобто на 13.12.2010р.. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. ст. 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки ст. 554 ЦК України. Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс витрати в розмірі 453,55грн., сплатив судовий збір (мито) в сумі 333,55грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., суд, стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved