Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором С8ООСК00000029 від 01.11.2006 року в розмірі 50962,13 грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 73,5 кв.м., яка розташована в смт.Драбів Черкаської області по вул.Радянська 207 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ( на підставі договору іпотеки СSD0GK00000029 від 01.11.2006 року) позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселити відповідача з вказаної вище квартири, стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 518,12 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. До розгляду справи по суті представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій підставу та предмет позову залишив без змін, змінивши суму боргу за кредитним договором від 01.11.2006 року та вказавши її в розмірі 46550,62 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав і просив суд його задоволити. Пояснив, що відповідач не виконував умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість і тому б підстави для задоволення позову, оскільки це передбачено договором іпотеки та ст.ст. 1050. 1054 ЦК України. На даний час відповідач заборгованість погасив і здійснює платежі згідно графіка. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що в даний час він погашає кредит га сплачує відсотки згідно графіка. Причина порушення графіка в минулому - це кризові явища та збільшення суми щомісячного платежу. Порушення було допущено взимку 2010 року, проте у вересні 2010 року він борги погасив. Суд. вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами по справі 01.11.2006 року було укладено кредитний договір № СSD0GK00000029, згідно якого кредитор зобов»язувався надати позичальнику 50000 грн. (кредит) на придбання житла із сплатою за користуванням кредитом 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом а позичальник зобов»язувався для погашення заборгованості надавати щомісячний платіж в сумі 844 грн.95 коп., що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно п.2.3.7 Договору, Банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.1.1 даного Договору, у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п.2.3.3.. зокрема порушення Позичальником зобов»язань. передбачених умовами даного договору . у т.ч. при порушенні цільового використання коштів. В забезпечення виконання зобов»язань за цим договором було укладено договір іпотеки № СSD0GK00000029 від 01.11.2006 року. Згідно п.18.8.1 цього договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов»язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані. Як встановлено з пояснень сторін, заборгованість по кредитному договору у відповідача на момент розгляду справи відсутня і він здійснює платежі на умовах укладеного договору. Тому судом не встановлено обставин, які були б підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки зобов»язання на даний момент виконуються належним чином, термін дії договору не закінчився, дострокового погашення кредиту не відбулось. Відповідно ч.1 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч.5 ст.3 Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоїн за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в Іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки. Із змісту наведених норм вбачається, що задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель вправі лише в разі невиконання чи неналежного виконання боржником основного зобов»язання. На момент вирішення справи такі порушення відсутні. Тому, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності і у взаємозв»язку, на підставі повного, всебічного, об»єктивного розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що вимоги позивача безпідставні, а тому в позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed