Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

29.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 14773 грн (третя особа - Деснянський відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції). В обгрунтування позову приведені доводи, що згідно постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.10.2000 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. За домовленістю з відповідачем протягом 2005-2010 років він виконував обов'язок з утримання неповнолітньої дитини шляхом придбання їй одежі, взуття, необхідних предметів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач позов не визнала, заперечувала наявність домовленості між сторонами про виконання обов'язку з утримання дитини позивачем в натуральному вигляді. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON] (батьків позивача), [PERSON] (сина сторін по справі), дослідивши інші докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Суд встановив, що згідно постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.10.2010 року (справа № 2-4831/00), з 26.09.2000 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно (а.с.7). З довідки-розрахунку від 01.09.2010 року вбачається, що заборгованість позивача по аліментах станом на лютий 2010 року складає 17406 грн 81 коп і позивач з листопада 2005 року припинив сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина (а.с.51-52). Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ст.181 ч.2 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Позивачем не надані належні докази про те, що між сторонами в 2005 році укладена домовленість про його участь в утриманні неповнолітньої дитини в натуральній формі, він не звертався до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів згідно судового рішення - постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.10.2010 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку і також він не підтвердив відповідними доказами придбання зазначеного в позові майна на утримання дитини за власні грошові кошти. Суд відхиляє показання свідків [PERSON], [PERSON] (батьків позивача) про придбання позивачем сину майна в натуральній формі, так як вони є зацікавленими особами по справі і їх показання спростовуються поясненнями відповідача по справі, відсутністю касових чеків про придбання позивачем майна. Встановлені судом обставини є підставою для повної відмови в задоволенні позову, так як з вини позивача не виконувались покладені на нього згідно судового рішення аліментні зобов'язання по утриманню неповнолітнього сина, а факт натуральної форми утримання дитини з 2005 року не доведений належними доказами. Судові витрати по справі необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed