overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

11 лютого 2011 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], який зареєстрований 04 вересня 2004 року Центральним віддіом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 458. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що останнім часом спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, від спільного проживання мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], шлюбні відносини фактично припинилися з січня 2011 року, вважає, що їх подальше спільне проживання неможливе. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві просив розглянути справу за його відсутністю, позов [PERSON] визнав повністю, проти розхзлучення не заперчував. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що 04 вересня 2004 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 458, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а. с. 4). Також суд встановив, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, шлюбні відносини між сторонам фактично припинилися, спору щодо розподілу спільного майна не мають і примиритися вони не бажають. Зясувавши фактичні обставини справи та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання між [PERSON] та [PERSON] неможливе і його збереження суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

04 лютого 2011 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], який зареєстрований 01 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 143. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що останнім часом спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, постійні конфлікти, шлюбні відносини фактично припинилися з початку 2011 року, на даний час проживають окремо, від спільного проживання мають неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], 2002 та 2004 років народження, вважає, що їх подальше спільне проживання неможливе. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що 01 березня 2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 143, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а. с. 5). Також суд встановив, що від спільного проживання сторони мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю, шлюбні відносини фактично припинилися, спору щодо розподілу спільного майна не мають і примиритися вони не бажають. Зясувавши фактичні обставини справи та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання між [PERSON] та [PERSON] неможливе і його збереження суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 21 березня 2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, крім того [PERSON] просить стягнути на її користь судові витратив сумі 31 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 376,40 грн. 40 грн. просить після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище Бондар. Сторони ззареєстрували шлюб 01.08.2010 року за номером актового запису № 61 у відділі реєстрації актів громадянського стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, який у них є першим. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Вимог щодо розподілу спільного майна сторони не заявляють. Позивач просить розірвати укладений між ними шлюб, оскільки сім`я фактично розпалась, з початку 2011 року сторони разом не проживають, сімейні відносини не підтримують, відновлювати їх не мають наміру. В звязку з цим позивач звернулася до суду з позовом та надавши заяву вх. № 3117 від 01.03.2011 р. підтримала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення судових витрат та витрат на юридичну допомогу. Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судовому визнали позов в частині розірвання шлюбу, в частині стягнення судових витрат та витрат на юридичну допомогу не визнали стверджуючи, що сім`я дійсно розпалася, розірвання можна було здійснити в позасудовому порядку, а тому можливо було уникнути судових витрат та витрат на юридичну допомогу як і крім того вважають значно завищеними, позивач зазначив, що також поніс витрати на адвоката які вважає обґрунтованими, що вважає за необхідне врахувати судом при винесені рішення. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши матеріали справи в тому числі надані суду докази, заслухавши пояснення відповідача та його представника, суд вважає, що можливість примирення між сторонами втрачена, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та недоцільне. При розгляді вимог щодо стягнення судових витрат та витрат повязаних з правовою допомогою які понесені позивачем, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та зазначив про можливість досудового розірвання шлюбу в органі ЗАГС, вимоги щодо розірвання шлюбу обґрунтовані та підлягають задоволенню, судові витрати документально підтверджені, витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню з тих підстав що відповідно до пропорційності присудження судових витрат визначеному ст. 88 ЦПК України, та відповідно до визначеного постановою КМУ від 27.04.2006 р. № 590 граничного розміру компенсації витрат повязаних з розглядом цивільних справ стороні, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати встановленої на період розгляду справи ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», розмір судових витрат на правову допомогу складає (911 Х 40%) / 2 = 182,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

В позові [PERSON] просила суд визнати за нею право властності на спадкове майно житловий будинок та господарські споруди загальною вартістю 568758 грн., що розташовані по вул. Комунарській №26 в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області. Мотивувала тим, що вона прийняла спадщину після смерті 06.05.2010 року чоловіка [PERSON] як спадкоємець 1 черги за законом, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно яке вона будувала спільно з чоловіком, так як чоловік за життя не оформив та не зереєстрував право власності на вказане майно в БТІ.. В судовому засіданні позивач пояснила, що позов підтримує. Відповідачі їх спільні діти і відмовились від спадщини на її користь. Відповідачі не повідомили суд про причини неявки і суд провів заочний розгляд справи. Судом встановлено слідуюче. [PERSON] за життя здійснював будівництво житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по вул. Комунарській №26 в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області на підставі будівельного паспорта на земельну ділянку, але до завершення будівництва 06.05.2010 року помер. Належним доказом завершення будівництва є його прийняття в експлуатацію в установленому порядку і підтвердження готовності до експлуатації обєкта відповідно до затвердженої проектної документації і нормативних вимог відповідно, що передбачено п.п. 1,25 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМ України від 22.09.2004 року. Але відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач не надала такого доказу. А тому відповідно до ст.ст. 331, 182 ЦК України, так як нерухоме майно не завершене будівництвом, не прийняте до експлуатції і не проведено його державної реєстрації, то спадкодавець не став власником незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Комунарській №26 в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка як спадкоємець 1 черги за законом відповідно до ст. ст. 1261 ч., 1269 ч.1 ЦК України, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. А відповідно до ст. 1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини не ввійшло право приватної власності на житловий будинок та господарські споруди загальною вартістю 568758 грн., що розташовані по вул. Комунарській №26 в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області. Вказані обставини підтверджуються записами в техпаспорті на будинок, в будівельному паспорті, в свідоцтві про право на спадщину за законом на автомобіль на ім.»я позивача. А тому відмовити повністю у задоволенні позову про визнання за [PERSON] права приватної властності на житловий будинок та господарські споруди загальною вартістю 568758 грн., що розташовані по вул. Комунарській №26 в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 4500 грн. матеріальних збитків, 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що по усній домовленості з відповідачем за спільні кошти в сумі 9000 грн. придбали автомобіль ВАЗ-2106, кожний із них, вніс по 4500 грн. Керували автомобілем за дорученням, договір купівлі-продажу не укладали. 05.09.2010 року він з відповідачем уклали усну домовленість, що останній сплатить йому його долю яку він вніс для купівлі авто в сумі 4500 грн., до 31.12.2010 року, а автомобілем буде повністю розпоряджатися [PERSON] В підтвердження цієї домовленості [PERSON] надав розписку. Однак взяті зобовязання відповідач не виконує, гроші не повертає. Більше того 05.09.2010 року він продав автомобіль. Вважає, що неправомірними діями відповідач завдав йому моральну шкоду, яку він оцінює в 1000 грн. Крім того, [PERSON] повинен відшкодувати йому, понесені ним судові витрати. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судовому засіданні свої вимоги підтримав. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст.. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна, або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням. Заміна боргу позиковим зобовязанням проводиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. (ст.. 1047 ЦК України). Так, із пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що вони домовилися придбати у спільну власність автомобіль ВАЗ-2106 за 9000 грн., кожний із них вніс по 4500 грн. в його купівлю. Договір купівлі-продажу автомобіля не укладали, а користувались ним спільно за дорученням. Надалі домовилися, що [PERSON] сплатить [PERSON] його долю вкладену в придбання автомобіля (4500 грн.), на що відповідач видав позивачеві розписку від 05.09.2010 року, в якій зобовязався видати останньому зазначену суму до 31.12.2010 року. Але зобовязання не виконав. Таким чином, розмір боргу відповідача перед позивачем становить 4500 грн. Допитаний судом свідок [PERSON] підтвердив, що в його присутності [PERSON] видав розписку про борг перед [PERSON], пояснивши, що це сума яку останній вніс в купівлю автомобіля, який відповідач продав, і долю позивача йому не віддав. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Визнання позову відповідачем не порушує законний інтерес інших осіб, і може бути прийнятий судом. Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн., то вони задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою і просить встановити факт її постійного проживання з спадкодавцем [PERSON] , яка померла 22.04.2010 року, однією сім єю з 1.12.2004 року по 22.04. 2010 року. Встановлення даного факту необхідно їй для отримання права на спадщину, так як вона являється спадкоємцем четвертої черги за законом , бо постійно проживала з спадкодавцем більше ніж 5 років до дня її смерті. Свої вимоги мотивує тим , .що в оформленні даної спадщини їй було відмовлено через відсутність доказів її родинних відносин з спадкодавцем [PERSON] ., про що свідчить лист-відмова Олександрійської районної державної нотаріальної контори № 200\\2 -31 від 8.02.2011 року. В судовому засіданні заявниця вимоги , .викладені в заяві підтримала.. Представник заінтересованої особи- Ляшенко О.Д. проти задоволення вимоги заявниці не заперечує, пояснивши , що він являється спадкоємцем по заповіту , але на спадщину не претендує. Пояснив, що дійсно заявниця проживала більше 5 років з спадкодавцем., доглядала за нею і тому вона має право успадкувати майно померлої. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника ,покази свідків , представника заінтересованої особи суд вважає що вимоги заявника підлягають задоволенню. Встановлення факту що має юридичне значення передбачено ст. 256 ЦПК України. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно постійно проживала з спадкодавцем [PERSON] , яка померла 22.04 .2010 року , однією сім єю з 1.12.2004 року по 22.04. 2010 року , .що підтверджується доказами, а саме - показаннями свідків [PERSON] і [PERSON]. ,. які показали , що знають заявницю [PERSON].., з достовірністю можуть повідомити що з 2004 року з нею постійно проживала до своєї смерті [PERSON], . яка являлася мачухою заявниці .Остання доглядала за [PERSON] і поховала її. - довідкою квартального комітету № 39 про те, що [PERSON] з 1.12.2004 року постійно проживала без реєстрації до дня смерті 22.01.2010 року з [PERSON] ю Дмитрівною по вул.. З..Космодем янської № 40 м.Олександрії Кіровоградської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і пояснила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 3 квітня 2007 року. Від цього шлюбу мають одного малолітнього сина. Під час спільного життя відповідач ображав її та її дітей від іншого шлюбу, не надавав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, що привело до припинення подружніх відносин та ведення спільного господарства. Вони проживають в одному будинку, однак окремими сімями. За час строку, наданого судом для примирення, змін на краще не відбулося. При таких обставинах вважає неможливим подальше спільне проживання та збереження сімї. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що спільне життя з дружиною не склалося, він не бажає з нею проживати. Примирення між ними не відбулося, тому просить задоволити позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сімя фактично розпалася, шлюб існує формально, строк, наданий сторонам для примирення, позитивних результатів не дав, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам малолітньої дитини. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Прокурор Олександрійського району звернувся до суду в порядку, передбаченому ч.1 ст. 45 ЦПК України, з заявою в інтересах територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування - Протопопівської сільської ради про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що останній помер 31 грудня 1998 р. в с. Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської області, де й проживав до своєї смерті. Там же знаходиться земельна ділянка площею 4,00 га, яка належала йому на праві особистої власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Земельна ділянка використовується неконтрольовано. Плата за її використання до місцевого бюджету не надходить. З приводу прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. Згідно отриманої інформації спадкові справи, заповіти, спадкові договори та заборони на відчуження земельної ділянки відсутні. Виконавчий комітет Протопопівської сільської ради не має інформації щодо можливих спадкоємців померлого. Оскільки з дня відкриття спадщини сплинуло більше року, прокурор вважає, що існують підстави для визнання спадщини відумерлою. Представник сільської ради підтримала заяву прокурора. Представник сільської ради та представник Олександрійської державної районної адміністрації вважають, що існують правові підстави для задоволення заяви про визнання спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], відумерлою. Вислухавши прокурора, представників сільської ради та Олександрійської державної районної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, копією запису акта про смерть підтверджується, що [PERSON] помер 31 грудня 1998 р. в с. Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської обл. Йому на праві приватної власності належала земельна ділянка № 651 площею 4,00 га, розташована на території Протопопівської сільської ради і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З часу відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до частин 1-3 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Оскільки спадкоємці відсутні, про що свідчать матеріали справи, досліджені в судовому засіданні, з часу відкриття спадщини сплинуло більше року, то існують підстави для визнання спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], відумерлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти до 21.03.2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту рішення відкласти до 21.03.2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь боргу за договором позики в сумі 24 200 грн. та 3 % річних за порушення грошового зобовязання в сумі 726 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2009 р. уклав з відповідачем усний договір позики на суму 25\~000 грн. за умови повернення боргу по першій потребі позивача. В грудні 2009 р. поставив відповідача до відома про необхідність повернення боргу, але, посилаючись на те, що відповідач сплатив йому тільки частину боргу в сумі 800 грн. і таким чином не виконав зобовязання за договором, просив стягнути з [PERSON] 24\~200 грн. та 3 % річних за порушення грошового зобовязання в сумі 726 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, де просить слухати справу в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2009 р. сторони уклали договір, за умовами якого [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 25\~000 грн. та зобовязався повернути їх по першій вимозі займодавця. Зобовязання щодо повергнення боргу [PERSON] були виконані частково на суму 800 грн. Ці обставини підтверджуються відомістю про повернення боргу в сумі 25\~000 грн. та його частковим виконанням на суму 800 грн. (а.с. 4). Даний факт не оспарює в своїй заяві й відповідач. Таким чином, відповідно до положень ст.ст. 611, 1049, 1050 ЦК України, з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики підлягає стягненню 24\~200 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики за порушення грошового зобовязання. Враховуючи, що вимога про повернення суми боргу була предявлена відповідачу в кінці грудня 2009 р., то з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] 3 % річних від простроченої суми, що складає 726 грн. Тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 249 грн. 26 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved