Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до Гадяцької територіальної громади про визнання права власності. У своїй позовній заяві позивач вказує, що його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про паво власності на житло від 15 серпня 1995 року належить квартира № 3 в м. Гадяч, Полтавської області по вул. Енгельса, 13. Земельна ділянка біля квартири площею 0,16 га приватизована на імя [PERSON] 17 липня 2001 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON]був посвідчений заповіт від імені [PERSON] на все належне їй майно на імя позивача. 15 квітня 2010 року його мати, [PERSON] померла. 25 серпня він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Для отримання витягу з єдиного Реєстру прав власності на нерухоме майно, який необхідний для оформлення спадщини на будинковолодіння, він звернувся до Миргородського ПТІтЕ „Інвентаризатор, проте на своє звернення отримав відмову, яка мотивується тим, що [PERSON] самовільно побудувала сарай „Б та сарай „В, що також зазначено у технічному паспорті, тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник Гадяцької міської ради та виконкому міської ради надав суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить їх задовольнити. Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій вказує, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить розглянути дану справу без її участі. Вважаю можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Гадяцької територіальної громади про визнання права власності підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 серпня 1995 року[ADDRESS], що знаходиться за адресою вул. Енгельса, 13, м. Гадяч, Полтавської області дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Земельна ділянка біля квартири площею 0,16 га приватизована на імя [PERSON], що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 021162. 17 липня 2001 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] був посвідчений заповіт від імені [PERSON] на все належне їй майно на імя позивача [PERSON], реєстровий номером 2376. 15 квітня 2010 року [PERSON] померла, вона відповідно до свідоцтва про народження являлась матірю позивача [PERSON] 25 серпня 2010 року позивач звернувся до натаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, що підтверджується копією заяви за вхідним номером 555, зареєстрованої в реєстрі за № 3560. У висновку № 267 від 03 січня 2011 року про обстеження і оцінку технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж господарських будівель встановлено, що господарські будівлі, які відносяться до квартири № 3 та знаходяться за адресою: Полтавська області, м. Гадяч, вул. Енгельса, 13, а саме сарай Б на дату проведення дослідження знаходиться у задовільному технічному стані, збудований у відповідності з вимогами Державних будівельних норм і нормативних актів та придатний до подальшої експлуатації, а 1/3 частина сараю В на дату проведення дослідження знаходиться у незадовільному технічному стані, експлуатація можлива лише при проведенні ремонту. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON], після померлої 15 квітня 2010 року [PERSON] нею відкрита спадкова справа № 52/2010 по заяві про прийняття спадщини від 25 серпня 2010 року [PERSON]. 06 вересня 2010 року [PERSON], донькою померлої, подана заява про те, що із змістом заповіту [PERSON] вона ознайомлена і так, як на день смерті була непрацездатною за віком, відмовляється від обовязкової долі в спадщині. 13 січня 2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована на території Гадяцької міської ради, Полтавської області та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай члена КСП „Зелений гай. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. У ст. 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частина 2 статті 1225 ЦК України говорить, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Outcome: approved