overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

В січні 2011 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між ними та відповідачем 29.03.2007 року був укладений кредитний договір №С030081 на суму 9095,00 дол. США до 28.03.2013 року. Однак станом на 14.01.2011 рік відповідачі належним чином не виконують зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка складає: 5339,59 дол. США - заборгованість по сплаті основного боргу; 313,12 дол. США - заборгованість по сплаті процентів; 385,18 дол. США - пеня, а всього 6037,89 дол. США, що в еквівалентно по курсу НБУ становить 48051,34 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, та судовий збір в сумі 480,51 грн. й витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, а саме просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09.06.2011 року складає: 4732,71 дол. США - основний борг; 385,18 дол. США - пеня, що еквівалентно по курсу НБУ - 40729,71 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити розмір пені. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 29.03.2007 року був укладений кредитний договір №С030081 на суму 9095 дол. США до 28.03.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість за договором, яка станом на 09.06.2011 року складає: 4732,71 дол. США - основний борг; 385,18 дол. США - пеня, що еквівалентно по курсу НБУ - 40729,71 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. В порядку ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] знаходиться у важкому матеріальному становищі, має на утриманні непрацездатних членів сімї, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 2000,00 гривень. Таким чином суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір в сумі 480,51 грн. та витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 554, 611 ЦК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

В березні 2011 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за недораховану електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» як споживач електроенергії, однак, 09.11.2010 р. при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення споживачем було встановлено порушення ПКЕЕН, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки поза приладом обліку прихованою електропроводкою до власної мережі, що неможливо виявити при контрольному' огляді електролічильника», у зв'язку із чим, позивачеві заподіяний збиток на суму 781,70 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» зазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». На його ім'я відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. 09.11.2010р. працівниками ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», був зроблений огляд та складений Акт ПКЕЕн №Ю-8067 про порушення «Правил користування електричною енергією для населення», виражених у: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки поза приладом обліку прихованою електропроводкою до власної мережі, що неможливо виявити при контрольному огляді електролічильника». 29.12.2010р. даний акт був розглянутий комісією, яка була проведена за участю споживача та була нарахована суму збитків завданих відповідачем компанії, що становить суму у розмірі 781,70 грн. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи, зазначена сума боргу відповідачем не сплачена. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», крадіжка електричної енергії, у тому числі порушення ПКЕЕн, визначено як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕн, згідно з законодавством України. У судовому' засіданні наявність порушення [PERSON] ПКЕЕн підтверджується наданими ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» суду матеріалами та поясненнями. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.03.2002 року між ним, та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 3486-Л купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В теперішній час позивач не може розпорядитися своєю власністю, оскільки договір купівлі-продажу в порушення вимог закону не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 29.03.2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 3486-Л купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір в порушення вимог закону був укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований 09.04.2002 року Миколаївським МЕТІ в реєстрову книгу № 90 за реєстровим № 15942. Всі істотні умови сторонами були виконані, а саме позивач сплатив гроші за квартиру відповідачу, а останній звільнив житло і переїхав на інше постійне місце проживання. Якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст. 220 ЦК України). Таким чином, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності суд, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

30.03.2011\~року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не допомагає утримувати дитину, хоча за станом здоровя та матеріальним становищем може і повинен це робити. Після розірвання шлюбу в листопаді 2004 року відповідач з дитиною не спілкується. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини від його щомісячного заробітку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Пояснила, що відповідач обіцяв сплачувати аліменти, однак робить це нерегулярно. Їх розмір визначає на власний розсуд. Однак цих коштів не вистачає для належного утримання дитини. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.1994\~р. по 11.11.2004\~р. (а.с.3, 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки форми №\~3 від 16.03.2011\~р. №\~484, наданої Комунальним підприємством Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.\~Києва[PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] (а.с.2). Відповідно до ст.\~180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.\~88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст.\~180-183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що дитина часто хворіє, потрібні кошти для школи, одягу тощо. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що працює неофіційно, отримує 1100 грн., платить за квартиру 500 грн., тому розмір аліментів є завеликим. У судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка про перебування дитини на утриманні; довідка з вуличного комітету; копія рішення Лисичанського міського суду №2-504/08; копія свідоцтва про народження; копія паспорту позивачки. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.02.2008 р. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Разом з тим, враховуючи, що відповідач не працює, заявлений розмір аліментів є вищим за мінімальний передбачений законодавством розмір аліментів при їх обрахуванні в частковій формі, суд стягує з відповідача на користь позивачки 375 грн. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

21.03.2011 р. позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 02. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що між сторонами подружні стосунки припинені і відновлювати їх вони не бажають. Фактично їх сім?я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім?ї. Таким чином, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі вищеозначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивач у травні 2011 року звернулася в суд з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 13 квітня 2010 померла баба [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Шевченка, 33 в смт. Димер, Вишгородського району Київської області. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності. Посилаючись на неможливість у безспірному порядку оформити право власності на спадкове майно, на підставі 328,392,1216,1223 ЦК України, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно після померлої [PERSON], а саме: житловий будинок № 33 з надвірними будівлями по вулиці Шевченка в смт. Димер, Вишгородського району Київської області. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з'явився. Заявою сільський голова просив розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 13 квітня 2010 померла баба [PERSON], після смерті якої залишилосьспадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Шевченка, 33 в смт. Димер,Вишгородського району Київської області. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії 1 ОК № 179692 від 15.04.2010 року. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності. Право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями підтверджується копією договору купівлі-продажу від 09.07.1963 року. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання права власності позивача на спадкове майно. На підставі ст.ст. 1217,1268,1269,1297 ЦК України,,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Поскільки справа об'ємна та потребує тривалого часу для виготовлення повного рішення суд виносить вступну та резолютивну частину рішення. На підставі ст. 25 Закону України "Про страхування", ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів",ст.ст. 525,526,386,611 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що 27.08.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від зазначеного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинилися кілька місяців тому. їх сім'я розпалася і збереження її неможливе, оскільки немає порозуміння та любові, крім того, в неї є інший чоловік з яким вона планує укласти шлюб. Тому просить шлюб розірвати. Розірвання шлюбу здійснюють уперше. Відповідач, який був належним чином сповіщений про час, місце та дату розгляду справи у судове засідання не зявився, та не сповістив суд про причини неявки. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи, і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

В листопаді 2010 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ГІАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно кредитного договору від 26.09.2008 року №270Б -80 [PERSON] одержала у банку кредит в сумі 8000,00грн. до 25.09.2009 року зі сплатою 24% річних за користування кредитними коштами. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідачка своєчасно взяті на себе зобов'язання не виконує. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 19.10.2010 р. складає 11498 грн. 08 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу. Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав, просив його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявився, про дату слухання справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвати суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №270Б-8О від 26.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконує, в звязку з чим, станом на 19.10.2010 р. за нею виникла заборгованість в сумі 11498 грн. 08 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 6172,94грн., заборгованості по сплаті відсотків - 2680,21 грн., заборгованості по сплаті комісій за РО - 720,00 грн., заборгованість по сплаті штрафних санкцій -1924,93 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідачка не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦГІК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати: 114 грн. 98 коп. - судовий збір 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

31 січня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 14 421,97 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного договору № 152Б-10 від 11.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 08 квітня 2011 року. Однак відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений кредитний договір № 152Б-10, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 10 000,00 грн. на купівлю товару строком повернення до 08.04.2011 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 24% на рік. Відповідно до п. 2.5.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно погашати заборгованість по кредиту та процентам в сумі не меншій зазначеної у Графіку . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору у зв'язку із чим станом на 21.12.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 14 421,97 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 8 565,18 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 4 361,33 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій у вигляді штрафу, згідно п. 4.3. кредитного договору у сумі -1495,46 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved