Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до БТІ з вимогами виготовити технічний паспорт домоволодіння №164 по вул. Шевченко у м. Маріуполі відповідно до генерального плану, посилаючи на вимоги Закону України Про захист прав споживачів, просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., за спричинення незручностей при оформлені документів на право власності на майна. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що є власницею 12/25 частки домоволодіння розташованого за адресою: м. Маріуполь вул. Шевченко 164. Співвласником іншої частини домоволодіння є [PERSON], який також є користувачем земельної ділянки розташованої по зазначеній адресі. При зверненні позивачці до БТІ м. Маріуполя з метою отримання технічного паспорту на обєкт нерухомості техніком БТІ при зазначенні обмірів земельної ділянки припущенні виправлення згідно до яких площа земельної ділянки зменшена до 448 м.кв., замість закріплених у генеральному плану земельної ділянки 693м.кв. Вказані зміни порушують її права споживача послуг БТІ та унеможливлюють отримання у приватну власність земельної ділянки, яка використовується позивачкою для обслуговування належній їй частини домоволодіння. Позивачка вважає, що зазначеними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, оскільки погіршився стан її здоровя, вона вимушена звертатись за захистом своїх прав до суду, на підставі чого просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. та зобовязати БТІ м. Маріуполя виготовити технічний паспорт відповідно до генерального плану. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги та обставини, викладені в її позовній заяві, підтримала в повному обсязі, заявив, що з метою оформлення права власності на вказану частину домоволодіння, звернулась до БТІ м. Маріуполя для отримання витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Інженером- техніком БТІ м.Маріуполя [PERSON] при виході на місцевість було оглянуто домоволодіння розташоване за адресою: м. Маріуполь вул. Шевченко 164, за результатами чого складено поверхових план будинку на схематичний план земельної ділянки. При ознайомленні з технічним паспортом на зазначене домоволодіння позивачкою було встановлено, що розміри меж земельної ділянки на який розташовано домоволодіння не відповідають дійсності, та визначеним у технічний документації виготовленій станом на 19 липня 1968 року. Так, межа земельної ділянки домоволодіння розташованого по вул.Шевченко №164 яка проходить по вул. С.Ковалевської ( на той час вул. Будьоного) відповідно до викопіювання з плану будівельного кварталу №372 затвердженого протоколом №21 засідання виконкому Жданівського (с 1989р. Маріупольського) міської ради депутатів трудящихся Сталінської (з 1961 р. Донецької) області від 08 липня 1954 року повинна складати 41,8 м. В технічному паспорті складеному 09 грудня 2008 року інженером-техніком [PERSON] без проведення будь яких обмірів вказана межі визначена довжиною у 34,75м. Одночасно, зазначеною особою внесені зміни до технічної документації, з виправленням обмірів визначених при попередніх обстеженням домоволодіння. Зазначені дії працівників БТІ м.Маріуполя вважає незаконними так такими, що суперечать фактичному землекористуванню власників будинку №164 по вул. Шевченко у м. Маріуполі. Представником відповідача БТІ м. Маріуполя - [PERSON] позовні вимоги не визнані, відповідно до викладеної позиції, зазначила, що за зверненням позивачці до БТІ м Маріуполя від 27.11.2008 року, яка діяла від імені власника [PERSON] видано довідку-характеристику та проведено інвентаризацію будинку розташованого за адресою: м. Маріуполь вул.Шевченко буд.164. Інженером-техніком при складанні абрису було виявлено арифметичну помилку, яка була припущена при складанні попередніх планів будинку, а саме визначення довжини межі земельної ділянці по вул. С. Ковалевської яка раніш зазначалась у розмірі 41,8 м, а урахуванням площі земельної ділянки домоволодіння №164 а по вул. Шевченко у м. Маріуполі, повинна складати 34,75м. Даний висновок зроблено на підставі того, що попередньому власнику всього домоволодіння №164 по вул. Шевченко [PERSON] згідно даних обміру земельної ділянці та відповідно до квартальної зйомки від 10.06.1954 року загальна площа земельної ділянки по вул. Шевченко №164 була визначена 1425 м.кв. На підставі договору на право забудови будинку та безстрокового використання земельної ділянки від 27.06.1950 року [PERSON] було відведено земельну ділянку для будівництва будинку площею 600 м.кв. В наслідок чого утворилось два самостійних домоволодіння,а саме: домоволодіння №164 з земельною ділянкою площею 825 м.кв., який на теперішній час належить двом співвласникам: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.06.2007 року, ідеальна частка 13/25 та [PERSON] на підставі договору дарування №2741 від 25.12.2008року, ідеальна частка 12/25; а також домоволодіння №164 аз земельною ділянкою площею 600 м.кв. належне [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.1956 року недобудованого будинку готовністю 72% та акту прийомки від 21.10.1957 року затвердженого Жовтневою районною радою. З урахуванням площі земельної ділянки домоволодіння №164 яка повинна складати 825 м.кв. при ширині межі по вул. Шевченко яка дорівнює 24,65м., в глибині ділянці межа з домоволодінням №164 аскладає 26, 7 м., то довжина земельної ділянці, за умови конфігурації земельної ділянці у вигляді уявною геометричній фігурі - прямокутника, не може складати 41,8м., оскільки площа земельної ділянці, що найменш буде складати (41,8*24,65) 1030,37м, що суперечить вищенаведеним правовстановлюючим документам. Доводи позивачці вважає безпідставними, оскільки за результатами її звернення до БТІ м. Маріуполя, останнім було утворено комісію у складі інженера-контролера [PERSON] інженера БТІ [PERSON] за участі позивачці було обстежено земельну ділянку, за результатами чого складено акт від 04.11.2009 року за висновками якого встановлено, що розміри земельної ділянці відповідають квартальній зйомці, затвердженої рішенням виконкому міської ради протокол№22 від 08.07.1954 року. Згідно до складеного абрису домоволодінь №164 та №164 австановлено, що довжина межі по вул. С. Ковалевської складає 35м (розмір є неточним в наслідок заростання кущів) та 22,1м, відповідно. На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до БТІ м. Маріуполя просила, відмовити. Представник третьої особи ММР - [PERSON] в залі судового засідання пояснила, що відділом врегулювання земельних відносин ММР за зверненням [PERSON] перевірялось дотримання вимог земельного законодавства землекористувачами домоволодінь №164 та 164 апо вул.Шевченко у м. Маріуполі, актом перевірки якого встановлено, самовільне захоплення частини земельної ділянки зі сторони власників домоволодіння [PERSON] та [PERSON] Однак, звернення [PERSON] до суду з позовними вимогами до БТІ м. Маріуполя вважає без підставними, оскільки технічна документація на домоволодіння повинна відображати фактичне розташування будівель та меж земельної ділянки у звязку з чим зобовязання привести технічний план домоволодіння №164 м. Маріуполя у відповідність до генерального плану забудови є таким, що суперечать вимогам законодавства до висуваються до діяльності БТІ. Третя особа по справі [PERSON] до залу судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що протягом з 1972-2009 рік працювала інженером-техніком БТІ м. Маріуполя. За заявкою позивачці, яка діяла від імені [PERSON] нею було проведено обстеження домоволодіння № 164 по вул. Шевченко у м. Маріуполі. При ознайомленні з наявною у БТІ технічною документацію нею було визначено, що зазначене домоволодіння належить двом співвласникам, для обслуговування будинку надано земельну ділянку площею 825 м.кв. При складанні технічного паспорту на частку домоволодіння №164 належного [PERSON], яка складає 12/25 ідеальної частки були визначені межі земельної ділянки. Так, шляхом розрахунків, відповідно до площі визначеної правовстановлюючими документами, було встановлено, що довжина межі земельної ділянці домоволодіння №164, яка проходить по вул. С. Ковалевської повинна складати 34,75м. Встановити фактичну довжину зазначеної межі шляхом обміру земельної ділянці на місцевості не уявилось можливим у звязку з сильними заростями кущів. За наслідками проведених розрахунків, встановивши наявність арифметичної помилки у технічній документації домоволодіння власноруч зробила виправлення, відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна. Судом досліджені наступні докази та встановленні відповідні ним обставини. Згідно архівної виписці з протоколу №21 засідання виконкому Жданівської міської ради депутатів трудящихся Сталінської області від 08.07.1954 року зареєстровано земельні ділянки по будівельному кварталу№372 Протоколом №22 від 08 липня 1954 року за [PERSON] визначено домоволодіння №164 по вул. Шевченко загальна площа земельної ділянки, що підлягає реєстрації визначено у розмірі 1425 м.кв. Відповідно до виписці з протоколу засідання виконкому Молотовської районної ради депутатів трудящихся №13 від 12.04.1950 року розглянуто заяву [PERSON] про виділ частки земельної ділянки розташованої по вул. Шевченко №164 площею 600 м.кв. на право забудови [PERSON] За результатами розгляду якого рішенням виконкому райради №289 вирішено надати в постійне користування частку земельної ділянки площею 600 кв.м. [PERSON] на праві забудови, що знаходиться по вул. Шевченко 164. Договором на право забудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 27 липня 1950 року [PERSON] надано ділянка комунальній землі площею 600 м.кв. під індивідуальне будівництво жилого будинку по вул. Шевченко, 164. Згідно договору купівлі-продажу від 29.05.1956 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] останній придбав належне [PERSON] домоволодіння по вул. Шевченко 164 арозташоване на земельній ділянці, яка належить продавцю. Відповідно до нотаріально засвідченого за реєстровим№1-758 договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 16.06.2007 року [PERSON] продала [PERSON] 13/25 частин жилого будинку №164 по вул. Шевченко. Відповідно до нотаріально засвідченого за реєстровим№2741 договору дарування від 25.12.2008 року [PERSON] подарував 12/25 частин жилого будинку №164 по вул. Шевченко позивачці по справі - [PERSON] Судом встановлено, що на земельній ділянці площею 1425 м.кв. розташованої по вул. Шевченко, 164 у м. Маріуполі утворилось два самостійних домоволодіння: за №164 з земельною ділянкою 825 м.кв., який на теперішній час належить співвласникам [PERSON] та [PERSON], та за №164 аз земельною ділянкою площею 600 м.кв., яка належить [PERSON]. Актом обміру земельної ділянки від 04.11.2009 року комісією БТІ м. Маріуполя проведено обмір домоволодіння №164 по вул. Шевченко у м. Маріуполі та перевіркою зовнішніх обмірів земельної ділянки встановлено, що всі виміри відповідають квартальній зйомці, затвердженої рішенням виконкому районної ради протокол №22 від. 08.07.1954 року. Згідно абрису планів земельних ділянок домоволодінь №164 та №164 апо вул.Шевченко у м.Маріуполі встановлено, що обміри межі розташованої вздовж вул. С. Ковалевської складають 35м та 22,1м, відповідно. Таким чином, загальна довжина межі зазначених домоволодінь складає 57,1 м., що в цілому з урахуванням неточностей припущених при вимірюваннях відповідає квартальній зйомці будівельним кварталам №372 затвердженою протоколом №22 від 08 липня 1954 року, відповідно до якої довжина зазначеної межі складає 57, 25 м. Приймаючи до уваги інші обміри меж спірних земельних ділянок, зокрема їх ширину вздовж вул.Шевченко та розмежування між обома ділянками, суд приходить до переконання, що визначенням меж земельної ділянки домоволодіння №164 встановлених на теперішній час та виправлених у технічній документації права [PERSON] не порушені оскільки площа земельної ділянки №164 складає 833 м.кв., що на 8 м.кв. перевищує площу надану для обслуговування домоволодіння. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом не приймаються до уваги, надані позивачкою копії розписок [PERSON] від 18.06.1968 року та 29.12.1968 року відповідно до яких останній залишив у користуванні [PERSON] земельну ділянку площею 200 м.кв. з числа наданих 600 м.кв. під забудову будинку, оскільки вказані розписці упорядковують взаємовідносини між суміжними землекористувачами, без належної їх реєстрації у землевпорядних організаціях. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що виготовлення технічного паспорту домоволодіння №164 по вул. Шевченко з зазначенням межі земельної ділянці вздовж вул. [PERSON], що дорівнює 41,8 м не уявляється можливим, оскільки це не відповідає технічній документації та суперечить діючому законодавству. Вирішуючи питання обґрунтованості дії працівників БТІ м.Маріуполя, щодо внесення змін до технічної документації домоволодіння №164 по вул. Шевченко шляхом закреслення в плані земельної ділянки вимірів межі та нанесення інших даних, суд виходить відповідно до вимог п.5 Інструкції Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майназатвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики Українивід 24 травня 2001 р. N 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773. Згідно до зазначеного пункту інструкції виявлені під час контролю дефекти фіксуються на абрисі кольоровим олівцем. Під час камерального контролю перевіряється правильність накладання схематичного плану земельної ділянки, дотримання масштабу, умовних позначень, загального оформлення плану, наявність всіх потрібних розмірів, написів та підписів, відповідність літерування будинків, допоміжних будівель та споруд у плані кварталу та літерування їх у раніше складених інвентаризаційних матеріалах на домоволодіння, правильність формул та обчислення площ у журналах зовнішніх обмірів та правильність складення експлікації до плану будівельного кварталу. Виявлені у процесі контролю помилки, пропуски та неточності мають бути відображені в акті польового та камерального контролю. Внесення поточних змін, перемальовування абрису, підчищання і нанесення одних цифр на інші забороняється. Неправильні розміри в абрисі перекреслюються олівцем, а правильні розміри проставляються над ними. Таким чином, дії інженера-техніка БТІ м. Маріуполя щодо виправлень внесених нею до технічної документації домоволодіння №164 по вул. Шевченко у м.Маріуполі регламентовані вимога наведеної Інструкції. В частині стягнення моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити за наступними підставами. Так, позивачкою не доведено, що погіршання стану здоровя повязано з протиправними діями відповідача, причинного звязку між наявними у позивачці хворобами та діями відповідача суд не вбачає. Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується особі в разі порушення її прав протиправними діями іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивачкою заявлені вимоги щодо відшкодування заподіяної їй моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень з БТІ м.Маріуполя , але жодних підстав для відшкодування моральної шкоди, які передбачені в ст. 23 ЦК України, судом при розгляді справи не встановлено, тому суд приймаючи рішення про необґрунтованість вимог позивачі в частині порушення її прав зі сторони БТІ м. Маріуполя, приходить до переконання про безпідставність вимог позивачці стосовно відшкодування спричиненої моральної шкоди, в цій частині в позові також відмовляє. На підставі ст. 23, 319, 391, 1167 ЦК України, ст. 152 ЗК України,

Outcome: dismissed