Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28.01.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Сумської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 52239,00 доларів США, зі сплатою 12,5% відсотків строком погашення по 27.01.2038 року, у випадку виникнення боргу передбачено підвищення відсотків до 13,5 %. 11.06.2009 року було укладено додатковий договір №3 Відповідно до умов договору відповідач [PERSON], мала щомісячно частками сплачувати кредит та відсотки за користування ним. Однак [PERSON] перестала виконувати умови кредитного договору . Даний кредитний договір забезпечений договорами поруки, іпотечним договором згідно яких поручителем за кредитним договором являється [PERSON], [PERSON]. Станом на час розгляду справи відповідачі мають перед банком прострочену заборгованість: за кредитом в сумі 53771,66 долар США, штраф 16488,00 грн. Позивач просить стягнути дану суму , звернути стягнення на іпотечне майно. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], з позовом погодилась, несплату відсотків, а також суму кредиту мотивує тим, що важким фінансовим станом. Відповідачі [PERSON], [PERSON], до суду не зявились хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулись до суду з зустрічною заявою в якій зазначають, що вони з банком поставлені не в рівні умови, банк не мав права надавати кредит у іноземній валюті, банк немає ліцензії, порушені їх права як споживачів. На підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність даних відповідачів, оскільки в справі достатньо доказів про права і відносини сторін необхідних для постановлення заочного рішення по справі. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Сумської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» підлягає задоволенню, позов [PERSON], не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Як було встановлено під час судового засідання, що 28.01.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Сумської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 52239,00 доларів США, зі сплатою 12,5% відсотків строком погашення по 27.01.2038 року, у випадку виникнення боргу за договором передбачено підвищення відсотків до 13,5 %. 11.06.2009 року було укладено додатковий договір №3 згідно якого змінено предмет забезпечення майнових прав на нерухоме майно інші умови не змінювались. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON], мала щомісячно частками сплачувати кредит та відсотки за користування ним. Однак [PERSON] перестала виконувати умови кредитного договору .Даний кредитний договір забезпечений договорами поруки, іпотечним договором згідно яких поручителем за кредитним договором являється [PERSON], [PERSON]. Станом на час розгляду справи сторони мають перед банком прострочену заборгованість: за кредитом в сумі 53771,66 доларів США, штраф 16488,00 грн., пеня 16488,00 грн., дані обставини у судовому засіданні підтверджуються доказами а.с.а.с.12-25 . В порушення вимог п. 3.3, Договору відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору і припинив внесення щомісячних платежів за кредитом та відсотках за користуванням ним. Відповідно до п.3.2., Договору між сторонами позивач має право стягувати достроково заборгованість за кредитом, відсотками та штрафні санкції у випадку невиконання відповідачем умов договору. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором від 28.01.2008 року, ст. ст. 526, 530, 536, 1054 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість: 53771,66 доларів США, штраф 16488,00 грн., пеня 16488,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати судовий збір в сумі 1700 грн., витрати з ІТЗ-120 грн. Що стосується вимог про визнання договору недійсним , слід відмовити [PERSON], оскільки відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України остання не палата жодного переконливого доказу з приводу незаконності кредитування банком в іноземній валюті, навпаки банк має таке право, згідно Статуту, Ліцензії , дозволу, посилання позивача на нерівність сторін надумані, його поведінка з приводу несплати кредиту не добросовісна. На підставі викладеного,

Outcome: approved