Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, завданої в наслідок злочину, в сумі 24.500= грн. та витрат на правову допомогу в сумі 8.000= грн. В судовому засіданні представник позивача по справі позовні вимоги підтримала повністтю. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] відбувають покарання в виправних колоніях, належним чином повідомлялися про слухання справи, їм надсилалися копії позовних заяв, заперечень на позов від [PERSON] та [PERSON] не надходило. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] заперечували проти позову, в частині стягнення з них матеріальної шкоди, завданої в наслідок злочину, з мотивів того, що вироком суду вони не визнавалися винними в нанесені позивачеві тяжких тілесних ушкоджень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду та витребувані судом докази, суд встановив. Згідно вироку Овідіопольського райсуду Одеської області від 25.06.2008 р. по справі № 1-73/2008 відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] були визнанні винними в скоєні злочинів, передбачених ст..121 ч.2, ст.296 ч.4 КК України, а відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] були визнанні винними в скоєні злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України. Потерпілим по цій кримінальній справі був позивач [PERSON], якому відповідачі [PERSON] та [PERSON] своїми навмисними діями 1 травня 2007 року спричинили шкоду здоровю. Внаслідок злочину позивачеві були спричинені наступні тілесні ушкодження: тяжка відкрита черепно-мозкова травма, перелом основи черепа, ушиб головного мозку, теменно-потиличної області та правого півкуля, що призвело до тяжкого та тривалого захворювання, яке потребувала неодноразового оперативного втручання. Згідно результатам судово-медичної експертизи, зазначені ушкодження за своєю важкістю віднесені до «тяжких»тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, які потягли за собою тривалий розлад здоров я, повязаний зі стійкою втратою працездатності. В період часу з 02.05.2007 року по теперішній час позивач знаходиться у тяжкому стані та вимушений проходити тривале лікування як у стаціонарі лікувального закладу так і вдома. З зазначеного часу по теперішній день позивачем та його родиною на лікування та реабілітацію (масаж, спеціальне харчування, санаторно-курортне лікування та інше) було витрачено двадцять чотири тисячі пятсот гривень. Зазначені витрати підтверджуються наданими позивачем квитанціями, чеками та іншими платіжними документами. Відповідно до ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі внаслідок злочину, відшкодовується особою, яка вчинила злочин. Ст. 1195 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому, крім іншого, додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. На підставі наведеного, враховуючи встановлені під час розгляду справи факти та досліджені по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення на користь позивача завданої злочином матеріальної шкоди та судових витрат солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Стосовно стягнення завданої злочином матеріальної шкоди та судових витрат солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON], то суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, остільки, згідно вироку суду від 25.06.2008 р. по справі № 1-73/2008 зазначені особи до нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень відношення не мають, винними в скоєні цього злочину судом не визнавались.

Outcome: partial