Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

У червні 2010 р. [PERSON] предявив позов до ВАТ «Племзавод «Тростянець», в якому просив розірвати укладений між ними 17.09.2009 р. договір оренди земельної ділянки та зобовязати Ічнянський відділ Чернігівської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» скасувати запис про державну реєстрацію даного договору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказаний договір не містить такої умови, як ризик випадкового пошкодження або знищення обєкту оренди або його частини, незважаючи на те, що в силу ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» така умова є істотною для договору оренди землі. Тож оспорюваний договір не відповідає цій правовій нормі, у звязку з чим відповідно до ст. 215 ЦК України він є недійсним. Крім того, відповідач в строк до 01.04.2010 р., тобто в обумовлений у п. 4.1 договору строк, не виплатив орендну плату і проігнорував його звернення з приводу невиплати орендної плати. Дані обставини в силу ст. 32 Закону України «Про оренду землі» дають підстави для розірвання договору оренди. Оскаржуваним рішенням позов задоволено. В апеляційній скарзі ВАТ «Племзавод «Тростянець» просить скасувати дане рішення і відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного. Оспорюваний договір зареєстровано Ічнянським відділом Чернігівської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» в 2010 р. Отже він набрав чинності з 2010 р., у звязку з чим заборгованості по орендній платі за 2009 р. згідно з оспорюваним договором у відповідача перед позивачем не може бути. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що відсутність в оспорюваному договорі умови щодо ризику випадкового пошкодження або знищення обєкту оренди чи його частини не є підставою для розірвання цього договору, т.я. статтею 11 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що ризик випадкового знищення або пошкодження обєкту оренди несе орендодавець, якщо інше не передбачено договором. Але невиконання ВАТ «Племзавод «Тростянець» договору в частині виплати орендної плати в строк до 01.04.2010 р. є підставою для його розірвання. Ці висновки суду не відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Так, по справі встановлено наступне. 17.09.2009 р. [PERSON] та ВАТ «Племзавод «Тростянець» уклали договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який є обєктом спору (його копія з додатками на а.с. 12-15, 17-18). Згідно з цим договором позивач передав, а відповідач прийняв у оренду належну позивачеві земельну ділянку площею 5,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої становить 72705 грн. 25 коп., зі сплатою в строк до 01.04.2010 р. орендної плати за 2009 р. в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один календарний рік користування нею, а починаючи з 2010 р. до 2014 р. зі сплатою орендної плати в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один календарний рік користування нею з урахуванням індексу інфляції в строк до 31 грудня поточного року. Даний договір укладено на 5 років, починаючи з дати його реєстрації. Його зареєстровано в Ічнянському відділі Чернігівської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру 05.02.2010 р. До укладення оспорюваного договору ця ж сама земельна ділянка здавалася позивачем у оренду відповідачеві на підставі договору оренди від 10.11.2004 р., укладеного строком на 5 років, починаючи з дати його реєстрації, який зареєстровано в Ічнянському відділі Чернігівської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру 25.01.2005 р. (копія даного договору на а.с. 61). Згідно з довідкою ВАТ «Племзавод «Тростянець» від 18.06.2010 р. № 190, станом на 01.04.2010 р. товариство виплатило [PERSON] орендну плату за 2009 р. у загальній сумі до видачі на руки 1815 грн. 35 коп., заборгованість по сплаті орендної плати на цю дату становить 0 грн. 24 коп. (а.с. 22). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Відсутність в оспорюваному договорі такої умови, як ризик випадкового пошкодження або знищення обєкту оренди або його частини, не є підставою для розірвання цього договору ні в силу ст. 651 ч. 2 ЦК України, ні в силу ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ні в силу всіх інших правових норм, які регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 651 ч. 2 ЦК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» невиплата орендної плати в обумовлений у договорі оренди землі строк є підставою для розірвання такого договору. Але по даній справі не встановлено, що відповідач порушив умови договору оренди землі, який є обєктом спору, в частині строку виплати орендної плати. Так, договір, про який йдеться, набрав чинності з дати його державної реєстрації з 05.02.2010 р. Отже ВАТ «Племзавод «Тростянець» повинен виплатити [PERSON] орендну плату за оренду земельної ділянки за 2009 р. не на підставі цього, а на підставі попереднього договору оренди. Тому розривати оспорюваний договір оренди з мотивів порушення відповідачем строків виплати позивачеві орендної плати за 2009 р. нема правових підстав. Таким чином оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про відмову в позові. У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ВАТ «Племзавод «Тростянець» належить стягнути документально підтверджені ним судові витрати за подання апеляційної скарги у загальній сумі 168 грн. 00 коп. (квитанції на а.с. 52, 53).

Outcome: approved