Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

11 лютого 2011 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. В обгрунтування заяви останній вказує, що ЗО липня 1996 року нотаріусом п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори посвідчений заповіт бабки заявника - [PERSON] . [PERSON] заповідала все належне їй майно заявнику та його брату - заінтересованій особі по справі. [INFO] [PERSON] померла. Заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, де і дізнався, що в заповіті бабки під час написання його прізвище допущена помилка, а саме його прізвище записане як [PERSON] замість [PERSON] . Зазначена обставина перешкоджає йому в оформленні спадкового майна, відтак він змушений звернутися до суду, аби встановити факт належності йому заповіту [PERSON] , посвідченого п`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 30 липня 1996 року за реєстровим № 2-4742. Заявник у судове засіданні не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом завчасно і належним чином, проте надав суду листа, в якому вимоги заяви підтримав, наполягав на їх задоволенні, обставини, викладені у заяві підтвердив, просив слухати справу за його відсутності. Заінтересована особа в судове засіданні не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом завчасно і належним чином, проте надав суду листа, в якому вимоги заяви підтримав, наполягав на їх задоволенні, обставини, викладені у заяві підтвердив, просив слухати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримала, не заперечувала проти її задоволення. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] є її матір`ю, вона померла [INFO] . У 1996 році мати склала заповіт на ім`я двох синів свідка - [PERSON] і [PERSON] , заповідавши кожному по 1\\2 частині належного їй майна. Мати не знала української мови, а тому записала у заповіті прізвища онуків як [PERSON] . Ці розбіжності були виявлені під час оформлення спадщини і зараз перешкоджають отриманню правовстановлюючих документів. З копії заповіту [PERSON] , посвідченого 30 липня 1996 року державним нотаріусом п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Дубровою Т.1. за реєстровим № 2-4742, вбачається, що остання заповідала усе належне їй майно своїм онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.16). З копії свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] померла [INFO] у м.Миколаєві (а.с.17). З відповіді п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори № 870/02-14/99-2009 від 10 червня 2010 року вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом нотаріальна контора не має можливості у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища спадкоємців (а.с.15). Разом з тим, з копії паспорту заявника слідує, що правильним написанням його прізвища є [PERSON] (а.с.11-13). Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Ч.1 ст.234 ЦПК України зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як встановлює п.6 ч.І ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Для суду є очевидним, що у заповіті [PERSON] під час написання прізвища заявника допущена помилка, яка на даний час перешкоджає останньому реалізувати свої спадкові права. За таких обставин суд приходить до переконання, що заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved