Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає їй доступу до квартири [ADDRESS] 1/2 частина якої належить позивачу на праві власності, тому просить суд зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні вказаною квартирою, надати їй ключі до вхідних дверей та вселити у квартиру. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, вказав, що не надає позивачу ключі від вхідних дверей спірної квартири, оскільки остання там не проживає та не сплачує комунальні послуги по утриманню житла. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом із пояснень сторін встановлено, що відповідач не надає доступ [PERSON] до спірної квартири, остання не має ключів до вхідних дверей квартири. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2008 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням(наказом) від 30.01.2008 року №41262 квартира №83 по вул. полковника [PERSON], 29 в м. Тернополі належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належною їй на праві власності частиною квартири №83 по вул. полковника [PERSON], 29 в м. Тернополі. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, слід зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні належною йому на праві власності частиною квартири №83 по вул. [PERSON][PERSON], 29 в м. Тернополі, та надати позивачу ключі від вхідних дверей вказаної квартири, позов задовольнити частково. При цьому, виходячи з наведеного вище, не заслуговують на увагу заперечення відповідача про те, що позивач не бере участі у оплаті комунальних послуг по утриманню квартири як підстава для створення позивачу перешкод у користуванні квартирою. Відповідач не позбавлений права домовитись про порядок оплати комунальних послуг з позивачем та у разі неможливості такого звернутись до суду із позовом про встановлення порядку користування житловим приміщенням з метою розподілу комунальних платежів. Позовна вимога про вселення у спірну квартиру до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а 1/2 частина квартири вже належить позивачу [PERSON] на праві власності, тому остання не потребує вселення у цю квартиру. На підставі наведеного,

Outcome: partial