Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості в сумі 23 896,81 гривень. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 11-2/14700060к. За вказаним договором відповідачка отримала кредит в сумі 4 940,00 гривень і сплатою 0,001 % річних за його користування, терміном до 23 жовтня 2008 року. Проте, відповідачка своїх зобовязань за кредитним договором не виконала, допустила прострочення заборгованості як по сплаті кредиту так і відсотків за його використання на загальну суму 23 896,81 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачки в судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити у повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечив. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила, позовних вимог по суті не оспорила. В силу ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд приходить до переконання про підставність та обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір № 11-2/14700060к, в силу пункту 1.1 якого позивач надає відповідачці кредит в розмірі 4 940,00. Розрахунок терміну та суми погашення кредиту передбачений додатком до договору № 1 - до 23 жовтня 2008 року включно. За користування кредитом відповідно до п. 1.1 встановлена процентна ставка у розмірі 0,001 % річних. Крім цього, відповідно до пункту 2.4 кредитного договору відповідачка [PERSON] щомісячно зобовязалась сплачувати позивачеві винагороду в розмірі 1,20% від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом. З пункту 3.3.1 кредитного договору вбачається, що відповідачка зобовязується повернути кредит в терміни відповідно до його умов. В силу п. 5.1 цього договору при порушення троків погашення кредиту або сплати відсотків за користування позиковими коштами відповідачка сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі 0,5% від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. З наявного у справі розрахунку заборгованості відповідачки по кредиту та відсотках станом на 05.07.2010 року убачається, що загальна сума заборгованості відповідачки [PERSON] Д.А. перед позивачем складає 23 896,81 грн., у тому числі: заборгованість по кредиту - 4579,28 грн., заборгованість зі сплати комісії на суму - 652,08 грн., пеня в сумі - 18665,45 грн. Проте, взятих на себе обовязків за договором відповідачка не виконала, спірною сумою позивача безпідставно користується. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З наведеного вбачається, що між позивачем та відповідачкою мають місце кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми статті 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 цього Кодексу боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконала. Відтак, враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення. З відповідачки слід стягнути на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором станом на 05.07.2010 року в розмірі 23 896,81 грн. Крім того з відповідачки в користь позивача слід стягнути 358,97 грн. судових витрат, сплачених при предявленні позову до суду. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved