overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про\~ стягнення заборгованості, в якій просив суд винести рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 15321,00 грн. за кредитним договором від 09.10.2006 року та і судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним згідно кредитного договору № PVH0RX02681138 від 09.10.2006 року відповідачу було надано кредит у розмірі 1114,25 І грн. зі сплатою 24 % річних, під умову щомісячного повернення кредиту з кінцевим терміном повернення 09.04.2007 року. Однак відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав, станом на 23.02.2011 року заборгованість за кредитним договором становить 15321,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, належним чином сповіщений про день та час слухання справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. Суд з урахуванням думки представника позивача ухвалив: розглянути справу заочно. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні\~ вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 09 жовтня 2006 року був укладений кредитній договір № PVH0RX02681138 (а.с. 6-7) згідно з яким відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 1114,25 грн., під умову щомісячного повернення до 09 квітня 2007 року та сплату 24 % річних. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. Станом на 23 лютого 2011 року розмір кредиторської заборгованості становить 15321,00 грн., з якої 1114,30 грн. - заборгованість за кредитом, 6110,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 75,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. 6814,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 705,76 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с. 4). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

В жовтні 2010 року ПАТ «Ві Ей [PERSON]» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 20 лютого 2008 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір № 400041127, за умовами якого останній одержав у банку кредит на споживчі потреби в сумі 17 311,63 грн. зі сплатою 6 % річних, щомісячної комісії у розмірі 344,50 грн. з кінцевою датою погашення 21 лютого 2011 року. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору [PERSON] взяла на себе зобовязання погашення заборгованості щомісячно, починаючи з березня 2008 р. по лютий 2011 р. сумою не менше ніж 871,50 грн. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Таким чином, станом на 21.10.2010 р. утворилась заборгованість в загальній сумі 13 647 грн.21 коп., з яких: заборгованість за кредитом 9 225,41 грн., заборгованість за відсотками 159,85 грн., заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування кредитного договору 4 261,95 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість за договором кредиту та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 13 647,21 гривень і позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала. Судом встановлено наступне: 20 лютого 2008 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір № 400041127, за умовами якого останній одержав у банку кредит на споживчі потреби в сумі 17 311,63 грн. зі сплатою 6 % річних, щомісячної' комісії у розмірі 344,50 грн. з кінцевою датою погашення 21 лютого 2011 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, 6% річних від суми боргу, комісію та штрафні санкції, що передбачені умовами договору. Станом на 21.10.2010 року сума боргу відповідача перед банком складає 13 647,21 грн. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані до дня подачі позовної заяви в суд. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати, які сплатив позивач при подачі позовної заяви, у розмірі 256,47 грн. (120 грн. ІТЗ+136,47 грн. держмита).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду 18.11.2010 року з вищезгаданим позовом, в якому просили визнати за ними право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивували тим, що померла була власником 30/100 частин вказаного будинку, однак за її життя частину будинку було виділено в окремий з привласненням окремої адреси - [ADDRESS] . Оскільки за життя померла не встигла оформити на себе право власності на весь будинок [ADDRESS] та позивачі не в змозі закріпити за собою право власності на нього у порядку спадкування. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява з проханням проводити розгляд справи в його відсутності. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася. її неявка не перешкоджала суду вирішити спір по суті. Дослідивши матеріали справ суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів підлягають до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Разом з тим фактично вона являлася власником цілого домоволодіння, оскільки рішенням виконкому Житомирської міської ради №233 від 10.04.2003 року зі складу цього будинку було виділено в окремий решту частину з нього та цій виділеній частині було привласнено нову адресу - [ADDRESS] . Вимоги позивачів узгоджуються з положеннями ст. 1268 ЦК України, у відповідністю з якою, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Іншим аніж судовим порядком встановити спірний факт позивачі не в змозі, тому їх вимоги вбачаються обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому суд встановлює факт прийняття позивачами спадщини після смерті їх матері [PERSON] , у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS] за кожною у порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши що 13.12.2000 року він придбав легковий автомобіль марки ВАЗ 21013, держномер \~ [NUMBER] . В цей же день він зареєстрував придбаний легковий автомобіль в РЕВ №8 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області та отримав відповідне реєстраційне свідоцтво серії [NUMBER] . В зазначеному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу він записаний як [PERSON] хоча згідно паспорту має прізвище « [PERSON] ». Деякий час заявник не звертав уваги на правильність написання свого прізвища і лише після того, як постало питання про відчуження автомобіля, нотаріус йому вказав зазначену помилку, яку не можливо виправити на цей час іншим шляхом крім звернення до суду. Заявник стверджує, що наявність помилки у свідоцтві, перешкоджає йому використовувати власність на свій розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні заявник не з`явився але надав до суду заяву та просив задовольнити його заяву. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник РЕВ №8 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату та час судового засідання, причини неявки суду невідомі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено що в паспорті громадянина України серія [NUMBER] \~(а.с.6), заявник має прізвище як « [PERSON] «е», тоді як \~у \~свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль марки ВАЗ 21013, держномер \~ [NUMBER] (а.с.7) він записаний як « [PERSON] », через «є». \~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані віще обставини дозволяють суду дійти висновку, \~що дійсно у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу заявник записаний як [PERSON] , хоча згідно паспорту моє прізвище « [PERSON] », та вимоги заявника є обґрунтованими. \~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив зобов`язати [PERSON] , не чинити перешкод у користуванні приміщенням загального користування. В обґрунтування вимог посилався на те, що він займає кімнату [ADDRESS] , відповідачка займає кімнату 47, в спільному користуванні має знаходитися кухня. Але відповідачка перешкоджає йому в користуванні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 16), причини неявки не повідомляла, будь яких заяв не надходило. Суд, згідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення про що не заперечував позивач (а.с. 17). Так встановлено, що [PERSON] , на праві користування належить кімната [ADDRESS] , що підтверджується ордером на зайняття житлової площі в гуртожитку від 25.01.2008 року № 1 (а.с. 6). Відповідачка [PERSON] , користується кімнатою № [NUMBER] в гуртожитку в будинку [ADDRESS] . В спільному користуванні сторін має бути кухня, разом з тим [PERSON] , самовільно захопила все приміщення кухні та перешкоджає [PERSON] , в користуванні ним. Відповідно до ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. В силу ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Пунктом 16 Примірного положення про гуртожитки, визначено, що робітники, службовці, студенти, учні, а також інші громадяни, які проживають у гуртожитку, мають право: користуватися приміщеннями культурно-побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку та комунально-побутовими послугами. Таким чином. суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 127, 129 ЖК України, п. 16 Примірного положення про гуртожитки,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований Великобурлуцьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 17 вересня 1998 року, актовий запис № 54. В позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 вересня 1998 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на протязі сумісного проживання стосунки в сім'ї не склалися, внаслідок чого з 2008 року сторони проживають окремо. В зв'язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі, вважала, що їх шлюб розпався, не заперечувала проти задоволення заявлених позивачем вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 вересня 1998 року в Великобурлуцькому відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 54 (а.с.04). Від спільного життя сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.05), яка на даний час проживає з матір'ю. Судом встановлено, що між подружжям шлюбні стосунки припинені з листопада 2008 року. На даний час сторони проживають окремо, між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Позивач подав позов про розірвання шлюбу, мотивує неможливістю спільного проживання. Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримав, відповідач вимоги визнав. З"ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини : Сторони уклали шлюб 10.09.1994 року. Рішення про розлучення позивач прийняв остаточне. Вжиті судом заходи щодо примирення сторін , позитивних наслідків не мали, позивач наполягає на розірванні шлюбу , в зв»язкуі з чим суд дійшов висновку що надання в подальшому строку на примирення подружжя неможливе оскільки позивач не бажає обговорювати питання примирення , спілкування , зустрічей з відповідачем. Розриваючи шлюб , суд виходив з наступного : Шлюб є добровільний союз жінки та чоловіка зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Позивач не відмовляється від заявлених вимог. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя , що має істотне значення і суперечить моральним засадам суспільства , а невизначеність цивільного стану сторін негативно впливає на їх інтереси , майнові права і обов»язки . На підставі ст. 21,110-112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача, щодо малолітнього сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, вказуючи на те, що відповідач, не цікавить дитиною, фактично відмовився від дитини, проживає в м.Києві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи телеграмою, про причини неявки суд не сповістив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без їх участі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. До клопотання додав висновок служби про доцільність позбавлення батьківських прав. За згодою з представником позивача суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON] є відповідач. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що відповідач не піклується про дитину, не цікавиться нею, не займається їх вихованням. На засіданні опікунської ради виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 06.05.2011 року визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Аналізуючи наведене, суд вважає, можливим позбавити відповідача батьківських прав. Таким чином, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення та судовий збір. На підставі ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом , яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 16 вересня 2005 року, актовий запис № 721. Зазначає, що з липня 2010 року шлюбні стосунки припинені із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що виникають часті сварки, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про місце проживання сина [PERSON], [INFO] відсутній. В судове засіданні позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання вимог, примирятись не бажає. Відповідач позов визнала, заперечень не подала, також просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторонами у вересні 2005 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції , актовий запис № 721 (а.с. 14). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2010 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають сина- [PERSON], [INFO] (а.с.6), спір про місце проживання якого відсутній. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що 27.01.2001 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 41. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивачем вказано, що з грудня 2010 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюбне життя з відповідачем не склалося по причині взаємної втрати поваги одне до одного, через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Спору стосовно розподілу спільного майна немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася. Подала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у ній доказів та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що дійсно 27 січня 2001 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 41. Від спільного шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

18.04.2011 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання їх дітей- доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], просить стягнути аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В порушення вимог ст. 180 СК України відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, іншим особам аліменти не платить, позов визнав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved