Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-25 00:00:00

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] та про стягнення з нього аліментів на його утримання у розмірі 1\\4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову позивач вказував, що на території [ADDRESS] проживає відповідач по справі - [PERSON], який є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина народилася від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON]. 16.08.2002 року батько дитини, за скоєння злочину за ст.142, ч. З, с 42 ч. З Кримінального кодексу України, Очаківським райсудом Миколаївської області засуджений до 6 років б місяців позбавлення волі. 26.04.2002 року шлюб між батьками дитини розірвано. Після розлучення батьків дитина залишилася проживати з матір'ю в м. Очакові. 27.11.2002 року мати хлопчика уклала шлюб з гр. [PERSON] і змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно рішення виконавчого комітеї Очаківської міської ради від 27.08.2003 р. № 317, дитині змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] мати малолітнього [PERSON] померла. 13.06.2008 року відповідач повернувся з місць позбавлення волі та став проживати у своєї матері за адресою: [ADDRESS], без реєстрації. За час окремого проживання з сином, за інформацією бабусі [PERSON]. батько не приймав участі у його вихованні, не цікавився долею хлопчика, коштів на утримання дитини не надавав. Відповідач має заборгованість по виплаті аліментів. На даний час хлопчик проживає з бабусею [PERSON], яка утримує онука та займається його вихованням. Дитин зареєстрована по [ADDRESS], проживає по [ADDRESS] та відвідує Очаківську ЗОШ № 2. Оскільки на даний час дитина не має правового статусу та не може бут всиновленою, взятою під опіку чи в прийомну сім'ю, що є- порушенням прав малолітнього, а також беручи до уваги той факт, що відповідач не приймає участі у вихованні малолітнього [PERSON], позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила факти, викладені у позовній заяві. Представники 3-х осіб - Служби у справах дітей виконавчого комітету Очаківської міської ради та Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - позовні вимоги підтримали, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач - [PERSON] - у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч,4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідача, думку прокурора, пояснення представників 3-х осіб, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина народилася від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON]. 16.08.2002 року батько дитини, за скоєння злочину за ст. 142, ч. З, с 42 ч. З Кримінального кодексу України, Очаківським райсудом Миколаївської області засуджений до 6 років 6 місяців позбавлення волі. 26.04.2002 року шлюб між батьками дитини розірвано. Після розлучення батьків дитина залишилася проживати з матір'ю в м. Очакові. 27.11.2002 року мати хлопчика уклала шлюб з гр. [PERSON] і змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно рішення виконавчого комітеї Очаківської міської ради від 27.08.2003 року № 317, дитині змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] мати малолітнього [PERSON] померла. Відповідно до рішенням Виконавчого комітету Очаківської міської ради № 16 від 30.01.2007 року [PERSON] було призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. 13.06.2008 року [PERSON] повернувся з місць позбавлення волі та відповідно до рішення Виконавчого комітету Очаківської міської ради № 371 від 26.12.2008 року було припинено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO] та передано на виховання батькові [PERSON] Однак малолітній [PERSON], [INFO], залишився проживати разом із бабусею [PERSON], яка утримує онука та займається його вихованням. Дитин зареєстрована по [ADDRESS], проживає по [ADDRESS] та відвідує Очаківську ЗОШ № 2. Судом встановлено та підтверджено відповідачем у судовому засіданні, що батько не приймає участі у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO], не цікавиться долею хлопчика, коштів на утримання дитини не надає і тим самим ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, своїми діями, відповідач порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме щодо того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього є закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідач свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини - малолітнього сина [PERSON], [INFO], не спілкується з нею та перешкод в спілкуванні йому з нею ні хто не чинив і не чинить. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.І - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що остання має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні не знаходилась. Вказані обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи: висновками, актом, довідками. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, то провадження у цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки судом встановлено, що відповідно до рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2006 року по справі № 2-510/2007 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі % частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Також суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Outcome: partial