Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], що становлять по 1/3 її частині. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що на підставі договору міни /ААВ №668979/, укладеного 28 грудня 1996 року між ними і [PERSON], посвідченого державним нотаріусорм Першої рівненської державної нотаріальної контори [PERSON], їй, чоловіку та сину на праві спільної сумісної власності належить вищевказана квартира. 06 Квітня 1999 року чоловік [PERSON] помер. Відповідно до закону вона, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину та отрималла свідоцтво про право на спадщину за законом в Першій рівненській дежнотконторі. Частина вищевказаної квартири, що належить спадкодавцю, залишилась не успадкованою, свідоцтво на спадкову частку квартири не видають через те, що така квартира знаходиться в спільній сумісній власності трьох осіб і частка кожного зокрема не визначена. В силу ч.2 ст.370 ЦК України, частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю чи рішенням суду. Оскільки будь-яких домовленостей чи судових рішень щодо часток в спільній сумісній власності не було, кожний із співвласників має право на 1/3 частину квартири. Відповідач [PERSON], згідно наданої суду заяви повністю визнає позовні вимоги просить розглянути справу без його участі, у звязку із зайнятістю. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази в даній справі, встановлені обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено на підставі Договору міни, посвідченого державним нотаріусом Першої рівненської державноїх нотаріальної контори [PERSON] 28.12.1996 року за р.№ 3-499 на бланку ААВ№668979 та витягу реєстру про державну реєстрацію прав КП «РМБТІ» №27565743 від 07.10.2010 року, що ціла приватна квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці [PERSON] відповідачу [PERSON], та їх чоловіку і батьку [PERSON], померлому 06 квітня 1999року в місті Рівне, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] №057551, Рівненським міським відділом РАГСу 07 квітня 1999 року на актовий запис №587 від 07.04.1999 року. Будь - яких змін в державну реєстрацію права спільної сумісної власності на дану квартиру не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, за відсутності доказів про іншу домовленість між співвласниками, рішеннь судів чи законних підстав нерівності часток в спільній сумісній власності, суд прийшов до висновку, що частки вищенаведених співвласників в приватній спільній сумісній власності були рівними і частка кожного із них складала по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. За наведених обставин, частки позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] становлять по 1/3 частині в спільній сумісній власності на вказану квартиру, що ніким не оспорюється. Крім того, у зв»язку зі смертю співвласника [PERSON], що стверджується вищенаведеним доказом - свідоцтвом про смерть, 06 квітня 1999 року відкрилась спадщина на належну померлому 1/3 частку в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. За наведених обставин, суд вважає наявними законні підстави для визначення належних співвласникам, в тому числі позивачу, відповідачу та спадкодавцю /спадкову/, по 1/3 частки вищевказаної квартири, що знаходилась в спільній сумісній власності. На підставі викладеного, ст. 370, 372 ЦК України,

Outcome: approved