Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить зобовязати відповідача [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні підїзною дорогою до належного йому господарства у селищі Славське Сколівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1500 га. у селищі Славське із цільовим призначенням обслуговування житлового будинку. До вказаної земельної ділянки вела дорога, яка внаслідок паводків обвалилась і не придатна для користування. У звязку із такими обставинами він не має можливості проводити будівельні роботи і підїжджати до своєї земельної ділянки. Поряд із ним знаходиться господарство відповідача [PERSON], до якого також веде дорога з іншого боку і веде до належного йому господарства. [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні цією дорогою, чим порушує його права та інтереси. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечили у повному обсязі та пояснили, що відповідачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1500 га. у селищі Славське по вул. Устияновича 92 із цільовим призначенням будівництво і обслуговування житлового будинку. Дорога, яка веде до належної відповідачу земельної ділянки, ніколи не вела до господарства позивача [PERSON] і такі твердження останнього вважають надуманими. Натомість, до господарства позивача генеральним планом селища Славське передбачена підїзна дорога з іншого боку, окрім тої, яка не придатна для користування внаслідок паводків. Вважають неможливим облаштування підїзної дороги до господарства позивача через належну відповідачу земельну ділянку, оскільки таке буде порушувати її права власника. У звязку з вказаним, просять у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи Славської селищної ради Сколівського району Львівської області [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила та додатково пояснила, що на даний час земельна ділянка, через яку нібито веде підїзна дорога до господарства позивача, дійсно належить на праві приватної власності відповідачу. У звязку з цим, селищною радою було прийнято рішення, яким рекомендовано позивачу укласти договір сервітуту із відповідачем на земельну ділянку для заїзду до його господарства. Крім того зазначила, що підїзна дорога, якою користувався позивач, дійсно стала непридатною через паводки і зсув ґрунту і відремонтувати її на даний час неможливо. Однак, генеральним планом селища Славське передбачено облаштування іншої підїзної дороги до господарства позивача, яке буде проводитись у майбутньому в залежності від вільних коштів у місцевому бюджеті. Що ж стосується підїзної дороги до господарства відповідача, то така вела лише до цього господарства, у звязку з чим і був наданий дозвіл на приватизацію відповідачем земельної ділянки. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і у задоволенні таких слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 0,1500 га. у селищі Славське по вул. Устияновича 92, через яку, згідно тверджень позивача [PERSON], проходить підїзна дорога до належної йому земельної ділянки з іншого боку, належить на праві власності відповідачу [PERSON], що стверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 397932 від 15.11.2010 року (а. с. 32). На вказаній земельній ділянці розташований належний відповідачу [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок, що стверджується копією належним чином посвідченого та зареєстрованого договору дарування від 12.04.2006 року (а. с. 28), а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА № 204085 від 10.07.2006 року (а. с. 29). З вказаного вбачається, що відповідач [PERSON] є законним власником земельної ділянки та житлового будинку, розташованих у селищі Славське Сколівського району по вул. Устияновича 92. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В свою чергу ст. 78 ЗК України визначає право власності на землю як право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на власний розсуд відповідно до її цільового призначення. Статті 90 та 91 ЗК України конкретно встановлюють права та обовязки власників земельних ділянок в Україні. Відповідно до ст. 321 зазначеного Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, задоволення позовних вимог [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні бажаною підїзною дорогою до належної йому земельної ділянки обмежить відповідача [PERSON] у здійсненні нею права власності належною їй земельною ділянкою, що є неприпустимим, а сама відповідач [PERSON] заперечує проти такого обмеження права власності, оскільки наділена правом використовувати земельну ділянку на власний розсуд і використовує її відповідно до цільового призначення. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що підїзної дороги до земельної ділянки позивача, у користуванні якою він просить не чинити перешкоди з боку відповідача, генеральним планом забудови селища Славське не передбачено і така не існує, що безпосередньо вбачається із Схеми викопіювання з генерального плану (а. с. 39), а також підтверджується поясненнями представника селищної ради у судовому засіданні. Натомість з вказаної Схеми вбачається, що підїзна дорога до земельної ділянки позивача передбачена генеральним планом з іншого боку, яка і повинна бути виконана. Про це ж йдеться і у Акті обстеження підїзної дороги до земельної ділянки під будівництво житлового будинку гр. [PERSON], складеного відповідною комісією селищної ради 15.09.2010 року (а. с. 5), згідно з яким комісія пропонує підїзду дорогу до земельної ділянки позивача виконати згідно генерального плану забудови селища Славське. Крім того, Славською селищною радою Сколівського району Львівської області 13.01.2011 року прийнято рішення № 124 (а. с. 44), яким рекомендовано позивачу відремонтувати підїзду дорогу згідно плану, наданого під будівництво житлового будинку у 2003 році, тобто не через земельну ділянку відповідача. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що підїзна дорога до земельної ділянки позивача [PERSON] з боку господарства відповідача [PERSON] фактично не існує, а така передбачена Генеральним планом забудови селища Славське Сколівського району з іншого боку, при чому передбачена планом забудови дорога є іншою, ані ж та, що не придатна для використання через зсув ґрунту та паводки. Оскільки відповідної підїзної дороги до земельної ділянки позивача не існує, тому і немає підстав стверджувати про перешкоди, які чинить відповідач [PERSON] у користуванні нею, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. [PERSON], найбільш вагомою підставою для відмови [PERSON] у позові є неприпустимість порушення прав відповідача [PERSON], як власника земельної ділянки, визначених та гарантованих Конституцією України і чинним законодавством України.

Outcome: dismissed