Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-23 00:00:00

До суду з позовом звернувся позивач, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після померлого 16 березня 2010 року [PERSON], а саме на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Кірова , 41 в с. Кишин Олевського району Житомирської області, мотивуючи свої вимоги тим, що його дід [PERSON] за життя склав заповіт, яким заповідав на випадок його смерті позивачу зазначений житловий будинок та все належне йому на день смерті майно і позивач після смерті діда звернувся до приватного нотаріуса Олевського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в оформлені спадщини у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судовове засідання позивач не зявився, але від нього надійшла заява з проханням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Від [PERSON] сільської ради Олевського району Житомирської області надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, відносно задоволення позову не заперечують. Від комунального підприємства Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації в судове засідання надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника. Від Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Олевської районної адміністрації Житомирської області надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі та прийняти рішення згідно закону. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідок [PERSON] сільської ради , довідок архівного відділу Олевської РДА Житомирської області, технічного паспорту на житловий будинок по погосподарській книзі за [PERSON] рахується житловий будинок № 41 по вул. Кірова в с. Жубровичі Олевського району, який був побудований в 1976 році та під забудову виділялась земельна ділянка розміром 0,30 га. 19 березня 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав позивачу, який є його онуком, зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та присадібною ділянкою, що стверджується копією заповіту. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 16 березня 2010 року в с. Жубровичі Олевського району Житомирської області. Позивач після смерті [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Олевського нотаріального округа [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність нерухомого майна померлому спадкодавцю. Також позивач звертався до Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації щодо первинної реєстрації зазначеного будинку за померлим дідом та видачею на його імя свідоцтва на право власності , але позивачу було відмовлено у звязку з тим, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна власнику повинно вирішуватися лише в судовому порядку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що дані правовідносини врегульовані ст.ст. 328, 1216, 1223, 1269, 1270, 1299 ЦК України з яких слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинокправо власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] звертався до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність даного будинку померлому [PERSON], інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved