Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр» в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу КП «Киснево-роздавальна станція», що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28а, від 27.06.2003 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Екотехнологія» та визнати за позивачем право власності на цілісний майновий комплекс КП «Киснево-роздавальна станція», що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28а. Далі, позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в які просив визнати за ним право власності на цілісний майновий комплекс КП «Киснево-роздавальна станція», що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28а, та визнати недійсними договори купівлі-продажу цілісного майнового комплексу КП «Киснево-роздавальна станція», що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28а, від 27.06.2003 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Екотехнологія», та від 18.12.2008 року, укладений між [PERSON] та ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр», а також зобовязати відповідачів повернути безоплатно позивачу цілісний майновий комплекс КП «Киснево-роздавальна станція», що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28а. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що рішенням виконкому Кіровоградської міської ради народних депутатів № 56 від 11.01.1991 року зареєстровано статут КП «Киснево-роздавальна станція», яка входить в склад «Кіровоградоблагробуд». Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою КР № 00000528, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право постійного користування 17.04.1997 року за № 818, КП «Киснево-роздавальна станція» надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,34 га по вул. Аерофлотській, 24. Згідно п. 6.2. Статуту майно підприємства відноситься до колективної власності і складається з колективної власності обєднання «Кіровоградоблагробуд». Це майно належить позивачу і закріплюється за КП «Киснево-роздавальна станція» на праві повного господарського відання. КП «Киснево-роздавальна станція» не має право без згоди позивача розпоряджатися цим майном. До складу майнового комплексу КП «Киснево-роздавальна станція» входило: 1. Киснева станція, вартістю 104 706 грн. 2. Гараж, - 6 210 грн. 3. Територія, - 5 146 грн. 4. Огорожа, - 480 грн. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідачі незаконно заволоділи майном позивача, при цьому посилається на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограду від 29.12.2004 року. Зі змісту вироку Кіровського районного суду м. Кіровограду від 29.12.2004 року вбачається, що голова правління Кіровоградського обласного обєднання по агропромисловому будівництву «Кіровоградоблагробуд» та директор КП «Киснево-роздавальна станція» склали фіктивний протокол засідання правління обєднання щодо вирішення питання про надання дозволу колективному підприємству на вхід до складу засновників ТОВ Екотехнологія» з передачею цілісного майнового комплексу та транспорту колективного підприємства в якості внеску до статутного фонду товариства. Пізніше, цими ж особами було підроблено протокол зборів трудового колективу КП «Киснево-роздавальна станція» щодо надання дозволу на входження колективного підприємства до складу ТОВ Екотехнологія» та прийнято рішення щодо входження до складу ТОВ та передачі в якості внеску до статутного фонду транспорту і цілісного майнового комплексу колективного підприємства. На підставі зазначених протоколів у співвласники ТОВ Екотехнологія» було прийнято КП «Киснево-роздавальна станція» і, як внесок до статутного фонду прийнято кисневу станцію, гараж, територію, огорожу, автотранспорт, обладнання на загальну суму 175 512,00 грн., які вже потім були відчужені [PERSON] за договором купівлі-продажу від 27.06.2003 року, а [PERSON] ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр» згідно договір купівлі-продажу від 18.12.2008 року. Таким чином, на думку позивача, вказані договори купівлі-продажу є недійсними. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] направив до суду письмову заяву в якій позов не визнав та просив слухати справу без його участі. Відповідач ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр» заперечив проти позову та користуючись наданим законом правом подав зустрічний позов. В зустрічному позові ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр» просить суд визнати за ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр» право власності на комплекс будівель, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28А. Обґрунтовуючи заявлені вимоги за зустрічним позовом позивач за зустрічним позовом зазначив, що 18.12.2008 року між [PERSON] та ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний центр» було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель. До укладення вказаного договору комлекс будівель належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2003 року за реєстром № 3471, право власності за ним на підставі якого зареєстровано ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 01.07.2003 р. за реєстраційним № 671116. На думку ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний центр», зміст договору укладеного між [PERSON] та ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний ценр» не суперечить будь-яким актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Сторони Договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Так, під час укладення договору від 18.12.2008 року сторонами було дотримано норми чинного законодавства, що встановлені для здійснення правочинів. Зокрема [PERSON] мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі, договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Крім того, 18.12.2008 року договір купівлі-продажу комплексу будівель було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4468 від 18.12.2008 року. Таким чином, ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний ценр» є законим, правомірним власником комлексу будівель по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за первісним позовом та співвідповідача за зустрічним позовом первісний позов підтримала повністю та не визнала зустрічний позов повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. 27.06.2003 року між ТОВ «Екотехнологія» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу цілого комплексу будівель, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28А і складається з: приміщення киснево-роздавальної станції, літ. «АА», площею 493,1 кв. м., гаража, літ. «Б» та вбиральні, літ. «В». Відповідно до вказаного договору ТОВ «Екотехнологія», яке є власником вказаного цілого комплексу будівель згідно свідоцтва про право власності № 521 виданого виконкомом Кіровоградської міської Ради від 16.10.2000 року, передало у власність, а [PERSON] прийняв та оплатив 115 542,00 грн. за цілий комплекс будівель. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], запис в реєстрі № 3471. 18.12.2008 року між [PERSON] та ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний центр» було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 28А. Згідно умов вказаного договору [PERSON], який є власником вказаного цілого комплексу будівель згідно договору купівлі-продажу від 27.06.2003 року, продав і передав ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний центр» у власність комплекс будівель, що знаходиться в м. Кіровограді по вулиці Аерофлотська 28 А, а ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний центр» сплатило йому вартість комплексу будівель в сумі 181 706,00 грн. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4468. Зміст правочинів, укладених між ТОВ «Екотехнологія» і [PERSON] та між [PERSON] і ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний центр» не суперечить будь-яким актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Сторони вказаних правочинів, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. На момент укладення договору купівлі-продажу комплексу будівель від 27.06.2003 року, ТОВ «Екотехнологія» було власником вказаного комплексу будівель згідно свідоцтва про право власності № 521 виданого виконкомом Кіровоградської міської Ради від 16.10.2000 року. Вказане свідоцтво є чинним і питання про його визнання недійсним в судовому порядку не вирішувалося. Підтвердженням права власності ТОВ «Екотехнологія» є витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 863119 від 26.06.2003 року. На момент укладення договору купівлі-продажу комплексу будівель від 18.12.2008 року, [PERSON] був власником вказаного комплексу будівель згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу комплексу будівель від 27.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], запис в реєстрі № 3471. Підтвердженням права власності [PERSON] є витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 21267790 від 15.12.2008 року. Волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, у суду відсутні підстави для визнання вказаних вище правочинів недійсними. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зміст даної норми зумовлює позивача довести право власності на майно, яке витребовується з чужого незаконного володіння. Згідно ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження права власності на майно цілий майновий комплекс, що знаходиться по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді. Крім того, факт наявності у позивача права власності, як на час розгляду справи у суді, так і раніше, спростовується листом Кіровоградського ООБТІ № ___ від ______ року. Статут КП „Киснево-роздавальна станція, вирок Кіровського районного суду м. Кіровограду від 29.12.2004 року, Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою КР № 00000528, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право постійного користування 17.04.1997 року за № 818, акт ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період 2000-2003 року від 20.02.2004 року № 05-21/66, складений контрольно-ревізійним управлінням в Кіровоградській області, не є належними доказами права власності позивача на цілий майновий комплекс, що знаходиться по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді з наступних підстав. За змістом статуту КП „Киснево-роздавальна станція, не вбачається яке саме майно належить на праві власності позивачу та яким майном було наділено КП „Киснево-роздавальна станція при його створенні. Крім того, пунктом 2.1. установчого договору КП „Киснево-роздавальна станція визначено, що для створення та організації підприємства засновники зобовязуються надати в розпорядження Підприємства кошти та майно позивача, що складатиме частину статутного фонду КП „Киснево-роздавальна станція загальною вартістю 2235137 р., в тому числі: МКП КРС 1835137р.; Позивач 400000р. Отже, вказані положення установчого договору КП „Киснево-роздавальна станція, також не визначають, яке саме майно передав позивач до статутного фонду КП „Киснево-роздавальна станція при його створенні. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, Кіровський районний суд м. Кіровограду не встановлював фактів права власності, а ні позивача, а ні КП „Киснево-роздавальна станція на комплекс будівель по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді, а лише зазначив про те, які дії мали місце і ким саме ці дії вчинено. Насамперед, зі змісту вироку Кіровського районного суду м. Кіровограду від 29.12.2004 року вбачається, що голова правління Кіровоградського обласного обєднання по агропромисловому будівництву «Кіровоградоблагробуд» та директор КП «Киснево-роздавальна станція» склали фіктивний протокол засідання правління обєднання щодо вирішення питання про надання дозволу колективному підприємству на вхід до складу засновників ТОВ Екотехнологія» з передачею цілісного майнового комплексу та транспорту колективного підприємства в якості внеску до статутного фонду товариства. Пізніше, цими ж особами було підроблено протокол зборів трудового колективу КП «Киснево-роздавальна станція» щодо надання дозволу на входження колективного підприємства до складу ТОВ Екотехнологія» та прийнято рішення щодо входження до складу ТОВ та передачі в якості внеску до статутного фонду транспорту і цілісного майнового комплексу колективного підприємства. На підставі зазначених протоколів у співвласники ТОВ Екотехнологія» було прийнято КП «Киснево-роздавальна станція» і, як внесок до статутного фонду прийнято кисневу станцію, гараж, територію, огорожу, автотранспорт, обладнання на загальну суму 175 512,00 грн., які вже потім були відчужені [PERSON] за договором купівлі-продажу від 27.06.2003 року. Питання щодо визнання недійсними вищенаведених протоколів в судовому порядку не вирішувалося. Крім того, з вироку вбачається, що в результаті злочинних дій [PERSON] та [PERSON], КП „Киснево-роздавальна станція було нанесено матеріальної шкоди. Проте, у вироку не зазначено про будь-які негативні наслідки від дій вказаних вище осіб для позивача. Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою КР № 00000528, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право постійного користування 17.04.1997 року за № 818, КП «Киснево-роздавальна станція» надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,34 га по вул. Аерофлотській, 24. Таким чином, землекористувачем вказаної земельної ділянки є саме КП «Киснево-роздавальна станція», а не позивач, а тому вказаний Державний акт не може свідчити про наявність права власності позивача на комплекс будівель за вказаною адресою. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Акт ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період 2000-2003 року від 20.02.2004 року № 05-21/66, складений контрольно-ревізійним управлінням в Кіровоградській області також не може свідчити про наявність права власності позивача на комплекс будівель по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Законом України «Про контрольно-ревізійну службу в Україні» головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому. Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування. Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті. Вказаним Законом на державну контрольно-ревізійну службу не покладено функцій щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Обставини, що викладені в акті ревізій не є для суду обовязковими, та оцінюються в сукупності з іншими доказами по справі. Будь-які інші докази на підтвердження права власності позивача на комплекс будівель по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді суду не надані. Таким чином, у суду відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на комплекс будівель по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді та витребування вказаного майна від ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр». Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр» набуло права власності на комплекс будівель по вул. Аерофлотській, 28А в м. Кіровограді відповідно до договору купівлі-продажу комплексу будівель від 18.12.2008 року, укладеному між [PERSON] та ПП «Кіровоградський киснево-роздавльний центр», і посвідченому приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4468. Право власності ПП «Кіровоградський киснево-роздавальний центр» на вказаний комплекс будівель зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно ____ року за № ______. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: dismissed