Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-30 00:00:00

позивач звернувся із позовом, в якому зазначає, що відповідачка проживала в житловому будинку по вул.Залізнична, 27 в м. Андрушівка, що належить на праві власності позивачу. Однак у липні 2010 року вона забрала усі свої речі та виїхала на постійне проживання до іншого приміщення де зареєстрований її чоловік, залишившись зареєстрованою в житловому будинку позивача. Відповідачка в добровільному порядку знятись із реєстрації в його будинку не бажає. Позивач вважає, що тим самим відповідачка вибула з житлового приміщення за власним бажанням , не користується ним тривалий час, а тому просить суд визнати її такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтувавши вищенаведеними обставинами, зазначивши, що реєстрація відповідачки у належному позивачеві житловому будинку перешкоджає йому в оформленні субсидії та порушує його права власника. Факт реєстрації унеможливлює використання права вільного розпорядження своєю власністю та спричиняє додаткові витрати у вигляді сплати комунальних послуг. Відповідачка в судове засідання тричі не зявилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення в газеті. Про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 224 ч.І ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачеві належить на праві власності житловий будинок по вул. Залізнична, 27 в м. Андрушівка, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок (а.с.4). Довідкою Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області підтверджується , що відповідачка зареєстрована в даному житловому будинку (а.с.5). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з минулого року [PERSON] не проживає у будинку позивача, але бачила її на вул. 8 Березня, 15 в м. Андрушівка, в будинку , що належить чоловіку відповідачки, де вона виконувала роботи по прибиранню. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка дійсно за власним бажанням переїхала на інше місце проживання. Свідок бачила, як відповідачка приїжджала автомобілем та забирала з будинку свої речі.І з того часу відповідачка не поверталась до даного будинку. Зміну місця проживання відповідачкою підтвердила також свідок [PERSON] Згідно з ч.І ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користутються ним для особистого проживання, проживанні членів своїх сімей та інших осіб, а також мають право розпоряджатися цією власністю ш свій розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник має право вчиняти будь-які дії відносно свого майна, які не суперечать закону. Право власності є непорушним, ніхто не може буга протиправно обмежений в його здійсненні. Таким чином, позивачеві на праві власності, яке підтверджено належним чином оформленим та зареєстрованим правовстановлюючим документом, належить житловий будинок, в якому залишається бути зареєстрованою відповідачка по справі. Реєстрація місця проживання осіб, які не проживають, обмежує майнові інтереси власника, пов'язані з правом розпорядження. При цьому позивач позбавлений можливості оформлення субсидії, що порушує його права як власника майна. Тому, оскільки відповідачка вибула з будинку на інше місце проживання, однак при цьому добровільно не змінила реєстрацію місця проживання, то нею порушено право власності позивача. У звязку з чим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved