overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що її дочка [PERSON], перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, народила дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Кіцманського районного суду від 19.05.2008 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно до її повноліття. Зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, через різке підвищення цін на промислові та продовольчі товари, тому такий розмір аліментів є дуже малим, а відповідач являється працездатним, інших утриманців не має і може сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому просила збільшити розмір аліментів та стягнути по 500 гривень на дитину щомісячно до її повноліття. Вказує, що рішенням виконкому Шипинецької сільської ради №65/5 від 10.05.2006 року позивачку визнано опікуном малолітньої [PERSON] Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що змінилось економічне становище у країні, підвищився прожитковий мінімум, відповідач є здоровою, працездатною людиною, може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідач позов визнав частково, а саме в сумі 300 гривень, пояснивши суду, що інших утриманців у нього справді не має, однак, він на даний момент працевлаштувався різноробочим, сплачує кредит, тому сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, працює, хронічними захворюваннями не страждає, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом з дитинства. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO]. Відповідач утриманням та вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 250 гривень щомісячно до їх повноліття та на її утримання по 200 гривень до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що він на даний час не працює і немає змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 10.07.2008 року, 21.09.2009 року, 22.12.2010 року відповідно. На даний час малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою виданою Оршовецькою сільською радою Кіцманського району № 337 від 11.03.2011 року, а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, офіційно не працює, хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дітям, однак, суд бере до уваги вкрай скрутне матеріальне становище відповідача та згоду позивачки на отримання аліментів у меншому розмірі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

14 жовтня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] звернулася в суд з позовом до Голдашівської сілської ради Бершадського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В заяві стверджує, що вона є єдиним спадкоємцем померлої тітки [PERSON] На час відкриття спадщини вона не проживала постійно із спадкодавцем та внаслідок збігу важких сімейних обставин не мала можливості прийняти спадщину і пропустила шестимісячний строк для її прийняття, що стало перешкодою у визнанні за нею права власності на вищезазначене спадкове майно, тому змушена звернутися в суд із даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити їй, як спадкоємцю за законом, додатковий строк для прийняття спадкового майна, що належало померлій 14.10.2009 року [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача -голова Голдашівської сільської ради Бершадського району [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій повідомив, що позов визнає і просить справу розглянути у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Позивачка [PERSON] (до шлюбу Уманець) є єдиним спадкоємцем за законом померлої тітки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (матері позивачки), довідкою № 10-327 від 2.03.2011 року виданою відділом РАГС Бершадського району Вінницької області, з якою вбачається, що батьками померлої [PERSON] були [PERSON] і [PERSON], які також є і батьками [PERSON] (матері позивачки). Бершадською державною нотаріальною конторою позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущений строк, встановлений законодавством спадкоємцям для прийняття спадщини. Відповідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як слідує з матеріалів справи та як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] внаслідок збігу важких сімейних обставин не мала можливості своєчасно звернутися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, тому причини, що перешкоджали позивачці звернутися з вищезазначеною заявою, суд вважає поважними і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи втративши право користування жилим помешканням та зняття з реєстрації. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 18.02.2010 року посвідченого Четвертою Маріупольською державною конторою (реєстр. № 3-41), в якій прописані її дочка [PERSON] та її онук [PERSON], згідно копії особистого рахунку № 3884. Згідно акту, складеного працівниками ЖКП «Азовжитлокомплекс» у квартирі [ADDRESS] прописані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проте за указаною адресою вони не проживають з 01.10.2009 року. У звязку з чим, позивачка, змушена сплачувати комунальні платежі за прописаних, але не проживаючих, що ставить її у скрутне матеріальне становище. При цьому місцезнаходження відповідачів [PERSON] та [PERSON] не відомо, а тому просить визнати зазначених осіб втративши ми право користування квартирою та зняти їх з реєстрації. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила задовольнити позов. Відповідачі у судове засідання не зявились. Оскільки фактичне місце проживання відповідачів суду не відомо, про день та час слухання справи їх було повідомлено шляхом публікації оголошення у регіональній газеті «Донбас». Представник третьої особи, відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~України в Донецькій області, у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлен належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно особистого рахунку №3884, виданому ПП «Альянс ГІС» у [ADDRESS] прописані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 24.12.2010 року [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживають з 01 жовтня 2009 року. Відповідно ст.ст. 71,72 ЖК України наймач або його члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо, зокрема, вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. А оскільки прописані в квартирі [ADDRESS] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вважаються відсутніми з 01.01.2009 року, тобто понад допущені строки (більше двох років), то згідно з ст. 72 ЖК України вони визнаються такими особами, що втратили право користування жилим приміщенням. З урахуванням викладеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON]. На підставі ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Володимир Волинської міської ради, третьої особи [PERSON] про визнання права власності на жилий будинок та надвірні будівлі посилаючись на те, що 4 травня 1998 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишився жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Федорівська,10 в м.Володимир Волинський. Вона являється спадкоємницею по закону майна яке залишилося після смерті батька. Нотаріальна контора відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що померлий не виготовив документи, які б підтверджували право власності на жилий будинок та надвірні будівлі. А тому необхідно визнати право власності на вищевказане будинковолодіння. Покликаючись на наведені обставини та обставини, зазначені в позовній заяві просить задовольнити її вимоги. [PERSON].- Волинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позов визнала , суду пояснила, що міська рада не заперечує проти визнання права власності на жилий будинок та надвірні будівлі за позивачкою [PERSON] Відповідач [PERSON] міська рада безумовно визнає позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає , що таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права , свободи , чи інтереси інших осіб , отже по справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] не заперечує щодо визнання права власності за позивачкою на житловий будинок з надвірними будівлями , який знаходиться вул. Федорівська,10 в м. Володимир Волинський. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється іншою особою, а також у разі втрати документа, що засвідчує його право власності. Згідно ст.1268 ч.1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що вона має намір прийняти спадщину на майно після смерті батька [PERSON] Від спадщини не відмовляється. Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] помер 4 травня 1998 року. Технічним паспортом на жилий будинок стверджується, що [PERSON] був власником житлового будинку та господарських будівель по вул. Федорівська, 10, м. Вол.- Волинська. Свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] вбачається, що її батьками були батько [PERSON], а матірю [PERSON]. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час він досяг пенсійного віку та має намір звернутись в Управління пенсійного фонду України у Кіцманському районі по питанню призначення йому пенсії за віком. Вказує, що він звернувся в трудовий архів Кіцманського району з проханням видати йому довідку про те, що він працював в колгоспі «День урожаю», який з 1994 року перейменовано в колгосп «Южинецький», а в 2000 році реорганізований в ТОВ «Южинецьке». Зазначає, що дані документи йому було видано, однак в них невірно вказано по-батькові заявника, а саме: замість «Олександрович»записано «Олегович». Посилається на те, що виправлення в довідки трудового архіву внести не може, так як колгоспу «День урожаю»не існує, а тому просив задовольнити заяву. Заявник в судове засідання не з»явився, однак просив задовольнити вимоги заяви, звернувшись до суду з відповідною заявою та просив заяву розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. Так в судовому засіданні встановлено, що у довідках № 1/130 та 1/131 від 01.03.2011 року та № 1/132 від 02.03.2011 року, які видані трудовим архівом Кіцманського району Чернівецької області на імя [PERSON] помилково вказано його дані як «Сисоєв Микола Олегович», в той час коли вірним є [PERSON]. Також встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії КР № 169327, копії свідоцтва про народження серії ШЗ № 852355 від 22.03.1956 року дані заявника вказано як [PERSON]. Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що з 29 вересня 2001 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб на підставах того, що подружжя разом не проживає, спільне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Аналізуючи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам сторін. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС суд вважає необхідним покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь, оскільки донька знаходиться на її утриманні. Відповідач являючись батьком дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в цілому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства. Позивачка ніде не працює, згідно трудової книжки серії АС № 819754 від 31.03.2005 року, а здійснює догляд за дитиною інвалідом [PERSON] - [INFO], що підтверджується довідкою №72 від 02.03.2011 року Буйволівецької сільської ради. Сторони сімейних стосунків не підтримують, дитина знаходиться на утриманні та вихованні із позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

[PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON],[INFO]. У 1998 році шлюб було розірвано. [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її колишнього чоловіка безвісно відсутнім, посилаючись на те, що [PERSON],1973року народження у січні 1998року виїхав на заробітки до м. Бор Нижегородської області, Росія і більше додому не повертався. Визнання безвісно відсутнім її колишнього чоловіка є необхідним для здійснення соціального захисту неповнолітнього сина, який являється інвалідом з дитинства. В судове засідання сторони надали заяви, що містять клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, та відповідно до змісту яких заявниця на заявлених вимогах наполягає, управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради проти заявлених вимог не заперечує, оскільки вони відповідають інтересам неповнолітнього [PERSON]. Суд перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] і заявником розірвано 10.08.1998 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до постанови Борського районного підрозділу Служби Судових приставів від 14 лютого 2002року, [PERSON], [INFO] був оголошений в розшук. Враховуючи вищезазначені обставини, встановити відомості про місце перебування [PERSON] виявилось не можливим. Визнання цього факту заявнику необхідно для оформлення неповнолітнього сина , який являється інвалідом з дитинства до спеціального закладу. Сумнівів у зібраних доказах не виникає. На підставі ст.ст.21.55.124. Конституції України, ст. 43 ЦК України, ст.ст. 10.11.60. 212 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у частці від доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 12.04.2008р. зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 21.08.2008р.н. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягнути з нього аліменти. В судовому засіданні сторони подали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, позивач на позові наполягає, відповідач з позовом згоден. Судом встановлено, що сторони дійсно 12.04.2008 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження . Від шлюбу мають сина [PERSON], 21.08.2008року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є належним до задоволення, оскільки відповідач не виконує, передбаченого ст.180 СК України обовязку по утриманню своєї неповнолітньої доньки, але за станом здоровя і матеріальному становищу останній має можливість сплачувати аліменти.

Outcome: approved