Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Бердянська міська рада звернулась до суду з позовом про зобов'язання [PERSON] здійснити знесення самочинно збудованого курника «Н», розташованого по вул. Краснодонська, 19 в м. Бердянську. В позовній заяві зазначила, що до Бердянського міськвиконкому надійшла скарга [PERSON], власника домоволодіння № 21 по вул. Краснодонська в м. Бердянську на порушення його прав сусідом [PERSON], який без його згоди самочинно побудував курник впритул до паркану, що розділяє домоволодіння, той знаходиться на відстані приблизно 5 метрів від його жилого будинку, розташований під газотрасою, і позбавляє його можливості здійснювати її обслуговування. Дане самочинне будівництво є порушенням вимог п. 3. 25а*ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень» (за табл.. 3.25* визначено ДБН відстань між житловими будинками та сараями для свійських птахів площею до 50 кв. м. необхідно приймати не менше 15м). Посилається на те, що інспекцією ДАБК дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва курника не надавався. Відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень діючого законо\-давства, однак на теперішній час порушення не усунуті, тому просить зобов'язати [PERSON] здійснити знесення самочинно побудованого курника. В судове засідання представник позивача за довіреністю Шаркова - [PERSON] не явилась, в заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не явився, про день час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, і суд розглядає справу за його відсутності. 3- тя особа [PERSON] в судове засідання не явився, про день слухання спра\-ви сповіщений, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення справи не надав, тому суд розглядає справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимоги Бердянської міської ради, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебу\-дову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, спо\-руди та інше нерухоме майно. Разом з тим, ч. 3 і 4 ЦК України передбачають, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, еко\-логічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови встановлюються ст.. 376 ЦК України. Згідно до ч. 1-3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або бу\-дуються на земельній ділянці, що не буда відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній діля\-нці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у вста\-новленому порядку під уже забудоване нерухоме майно. Частина 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Крім того, частина 7 цієї ж статті передбачає, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, що здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим, або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником домоволодіння № 21 по вул. Краснодонська в м. Бердянську, а співвласником домоволодіння № 19 по вул. Краснодонська являється [PERSON]. [PERSON] здійснив будівництво курника впритул до паркану, що розділяє домоволодіння з [PERSON], будівля знаходиться на відстані приблизно 5 метрів від жилого будинку [PERSON], розташований під газотрасою, що позбавляє того можливості здійснювати її обслуговування, і таке будівництво порушує його права. Факт такого порушення встановлений виїзним засіданням постійно діючої міжвідомчої комісії по розгляду звернень громадян, права яких порушуються співвласни\-ками або сусідами шляхом самовільного будівництва від 08. 10. 2007 року, що засвід\-чено протоколом, в якому зазначено, що будівництво курника, здійснене [PERSON], є порушенням вимог п. 3. 25а*ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень» (за табл.. 3.25* визначено ДБН відстань між житловими будин\-ками та сараями для свійських птахів площею до 50 кв. м. необхідно приймати не менше 15м). На території домоволодіння № 21 по вул. Краснодонській з протилежної сторони від курятника біля паркану [PERSON] улаштовано дитячий майданчик. Відповідачу в письмовому порядку було запропоновано в місячний термін усунути порушення законодавства, перенести курник на допустиму відстань від жилого будинку, проте до теперішнього часу курник не перенесений і не знесений. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Бердянської міської ради відповідають вимогам закону, а отже, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved