Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилаються на те, що 10.12.2007 року ними з відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачу в тимчасове користування кредитні кошти на споживчі потреби в сумі 12000 гривень з оплатою відсотків в розмірі 24% річних за користування. Відповідач узяла на себе зобовязання до 10.12.2010 року повернути отримані кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ресурсами. Згідно графіку погашення заборгованості по кредиту і відсотків відповідач повинна була кожного місяця, сплачувати повертати узяту суму кредиту, проте відповідач не сплачує кошти для погашення кредитного договору. Оскільки в добровільному порядку відповідач цього не робить, то просять стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 17364 гривні 56 копійки, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовували наданими до суду копією договору і розрахунком до нього. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному об'ємі. В разі неявки відповідача не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена. Причини своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомила, письмових заяв чи клопотань про відкладення слухання справи від неї не надходило. Тому суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "ВіЕйБі" та [PERSON], 10.12.2007 року було укладено кредитний договір 209/22. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 12000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 10.12.2010 року зі сплатою 24% річних за користуванням кредитними коштами. Підтвердженням того, що між сторонами був укладений договір є сам кредитний договір, відповідно до якого відповідач зобов'язаний був погасити кредит до 10.12.2010 року, шляхом внесення відповідно до графіку погашення заборгованості щомісячно до дати встановленої відповідно до Графіку на поточний рахунок коштів, проте відповідно до наданих документів відповідач не вносила кошти на поточний рахунок. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто судом зроблено висновок, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити борг за кредитним договором. З наданих документів вбачається, що банк свої зобов'язання за договором виконав повністю шляхом видачі готівки. Позичальник свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, оскільки він не здійснив платежів в належні терміни в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів по кредитному договору, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 25.12.2010 року загальна сума заборгованості позичальника (відповідача по справі) перед кредитором за кредитним договором становить 17364,56 гривні, яка виникла внаслідок невиконання умов договору і складається з: - заборгованості за кредитом у сумі 10000 гривень; - заборгованості по відсоткам у сумі 5786,39 гривень; - комісії за розрахункове обслуговування 400 гривень; неустойка -1578,17 гривень. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин відповідач повинна відшкодувати позивачу заборгованість за кредитним договором та за відсотками. У відповідності до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (пеню), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача пені також правомірні і підлягають до стягнення. За правилами ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому вимоги в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на користь позивача також підлягають задоволенню. На підставі наведеного і

Outcome: approved