Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.01.2003 року. Шлюб між ними було розірвано 17.07.2006 року, актовий запис №197, про що відділом РАЦС по м. Красноармійськ Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] 31.01.2008 року вона одружилась з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]»на «[PERSON]». Позивачка [PERSON] в позові вказує, що з часу розлучення з [PERSON] і по даний час батько дитини [PERSON] -відповідач по справі [PERSON] не бачив сина жодного разу, крім стягнення аліментів, які, як вказує позивач, він платить невчасно і не і повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON], [INFO] не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною. Вказує, що дитина не отримує від батька [PERSON] подарунків на день народження, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не відвідує дитину вдома, у дошкільному закладі. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що дитині [PERSON], [INFO] створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини з боку неї як матері дитині та її чоловіка [PERSON], посилаючись на норми ст.ст.164-166 СК України позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Також просила вирішити питання стягнення судових витрат по справі. На попередньому судовому засіданні ухвалою суду від 27.10.2010 року до участі у справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування Великобагачанську районну державну адміністрацію (а.с.28). Ухвалою суду від 02.12.2010 року до участі у справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування -виконавчий комітет Красноармійської міської ради Донецької області (а.с.46). В судовому засіданні 02.12.2010 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позовній заяві, вказуючи усно, що її чоловік має намір усиновити малолітню дитину [PERSON], а батько [PERSON] згоди на усиновлення не надає, і просила позбавити батька дитини [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважаючи позов необґрунтованим, посилався на те, що [PERSON] перешкоджала йому бачитися з дитиною і між ними склалися недружні стосунки після розірвання шлюбу. Загалом посилався і підтримав письмові заперечення, які він подав по справі (а.с.24). В задоволенні позовних вимог просив відмовити за безпідставністю. Представник третьої особи органу опіки та піклування Великобагачанської районної державної адміністрації [PERSON] пояснила, що орган опіки і піклування в порядку ч.5 ст.19 СК України розглянув спір між батьками дитини [PERSON], [INFO] щодо позбавлення батьківських прав батька дитини [PERSON] і прийшов до висновку про відсутність законних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити за безпідставністю. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Красноармійської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, до суду направлено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] (а.с.63). Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, та всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та стягнення судових витрат належить відмовити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що від спільного шлюбу між сторонами, який розірвано 17.07.2006 року, що не заперечується сторонами, вони мають малолітню дитина сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). У свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьком записаний [PERSON], матір'ю записана [PERSON] (а.с.6). 31.01.2008 року [PERSON] одружилась з гр. [PERSON] і змінила прізвище з «[PERSON]»на «[PERSON]» (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO] зареєстрована на проживання в [ADDRESS] (а.с.а.с.3,14), фактично проживає з дитиною [PERSON], [INFO] та чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.а.с.56,57). Умови проживання задовільні і відповідають можливості проживання і перебування в них дитини (а.с.12,56,64). Відповідач по справі -батько дитини [PERSON], [INFO] -[PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.18), умови проживання задовільні (а.с.39). Відповідно до ст.ст. 141,153 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а також право на безперешкодне спілкування з дітьми. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що батько дитини [PERSON], [INFO] - [PERSON] не бачив сина жодного разу, крім стягнення аліментів, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] він не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною. Вказує, що дитина не отримує від батька подарунків на день народження, не відвідує сина вдома, у дошкільному закладі, тобто [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, про що подала письмові докази (а.с.а.с.5,9,10). Заперечуючи проти позову [PERSON], відповідач [PERSON] вказує, що він сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], він раніше приїздив у дитячий садок, де перебував його син [PERSON], однак йому чинили перешкоди в спілкуванні з дитиною чоловік його бувшої дружини [PERSON] Через деякий час він хотів поїхати до дитини і узгодив це з матір'ю дитини [PERSON], однак в останній момент вона йому відмовила в побаченні з дитиною, пославшись на його хворобу. Пояснив, що посилав дитині подарунки. Вважає, що відсутні передбачені законом підстави для позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO] (а.с.24). Свідки сторони відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] пересилав кошти для сина [PERSON] і телефонував їй, щоб отримати дозвіл на побачення з дитиною, однак остання відмовляла у побаченнях з дитиною. Свідок сторони позивача [PERSON] пояснив, що на день народження [PERSON] надійшла откритка від родини [PERSON] з привітаннями, а також те, що він бачив [PERSON] декілька років тому, як той приходив в дитячий садок. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15,16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав»роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст.164 СК України. В порядку ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування Великобагачанська районна державна адміністрація надала суду письмовий висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.36-39). Суд детально проаналізував наданий суду письмовий висновок органу опіки та піклування і приймає його до уваги, оскільки він відповідає обставинам справи, узгоджується з іншими доказами і дані, викладені в ньому не свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї дитини [PERSON] Матеріально-побутові умови проживання [PERSON] задовільні і відповідають можливості проживання і перебування в них дитини (а.с.39). Суд неодноразово зобов'язував у порядку ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування-виконавчий комітет Красноармійської міської ради Донецької області надати належний письмовий висновок щодо розв'язання спору (а.с.а.с.46,52,54,55). Отриманий 06.01.2011 року Висновок служби у справах дітей Красноармійської міської ради про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] №575 від 28.12.2010 року не відповідає Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»від 13.01.2005 р. №2342, оскільки згідно ч.1 ст.11 цього Закону органами опіки та піклування є, зокрема, виконавчі органи міських чи районних у містах рад; безпосереднє ж ведення справ та координація діяльності у сфері захисту прав дітей покладається на служби у справах дітей ( ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»від 13.01.2005 р. №2342). Суд проаналізував письмові докази, що подані на обгрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] (а.с. 5,9,10) в сукупності з іншими матеріалами справи і приходить до висновку, що з цих доказів не вбачається ухилення батька [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини [PERSON], [INFO], тобто не вбачається винної поведінки батька [PERSON] та свідомого нехтування ним своїми обов'язками. З урахуванням того, що [PERSON] народився [INFO] року, батьки дитини не наполягали на з'ясуванні в судовому засіданні думки дитини щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], з урахуванням віку та розвитку дитини, суті спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд не вважає за необхідне з'ясовувати думку дитини при розгляді конкретної цивільної справи. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»(зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За нормою ст. 11 цього Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Дитині [PERSON], [INFO] створені всі необхідні умови для проживання, навчання та належного фізичного і духовного розвитку (а.с.12,64). В урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не надала суду достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed