Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі по тексту позивач або банк) звернулося в суд із вище зазначеним позовом до відповідача (надалі - відповідач або позичальник). Свої вимоги обґрунтовувало тим, що на споживчі цілі між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»та [PERSON] 27 листопада 2007 року був укладений кредитний договір за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 20 000 доларів США на термін по 28 листопада 2022 року під плаваючу процентну ставку за користування кредитом. Повернення суми кредиту та сплата процентів повинна була здійснюватися шляхом сплати відповідачем ануїтетних платежів, тобто сума кредиту та нарахованих процентів повинна була щомісяця погашатися рівними частинами. Однак, [PERSON] систематично порушує свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 06 липня 2010 року утворилася заборгованість за основною сумою кредиту на суму 19 033,23 доларів США, заборгованість по процентами за користування кредитом на суму 3 893,94 дол. США та пеня за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 10 670 грн. 10 коп. Позивач просив стягнути з відповідача вище вказану заборгованість. У судовому засіданні представник позивача щодо позовних вимог просить: зобовязати відповідача достроково повернути тіло кредиту у сумі 19 033,23 дол. США, а у випадку неможливості повернення стягнути з відповідача гривневий еквівалент, визначений за офіційним курсом на день предявлення позову, у сумі 150 423 грн. 42 коп.; стягнути проценти за користування кредитом у сумі 30 774,58 грн., що еквівалентно 3 893,94 дол. США, та пеню у сумі 10 670 грн. 10 коп. Офіційний курс на день предявлення позову: 1 дол. США = 7,9032 грн., тому 22 927,17 дол. США еквівалентно 181 198 грн., просить на день постановлення рішення застосовувати саме такий курс. Відповідач вимоги визнала у повному обсязі. Пояснила, що отримала кредит у сумі 20 000 дол. США та дійсно допустила порушення зобовязань за кредитним договором. Належно не повертає тіло кредиту та не сплачує проценти, оскільки обставини не склалися як планувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на виконання вимог ст. ст.1054,1055 ЦК України письмово між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який змінив найменування на публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»(ідентифікаційний код 21685166), та [PERSON] 27 листопада 2007 року був укладений кредитний договір №ML-010/107/2007 (а.с.7-15). Згідно пунктів 2,3 частини №1 договору позивач зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти у сумі 20 000 доларів США на споживчі цілі на строк по 28 листопада 2022 року, а позичальник зобовязалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за плаваючою процентною ставкою, яка складається із фіксованого відсотка та ФІДР. Фіксований відсоток 5,99% річних, а ФІДР процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка ФІДР може змінюватися банком (збільшуватися чи зменшуватися) в порядку, передбаченому кредитним договором. Згідно п.4 частини №1 кредитного договору [PERSON] зобовязалася повертати кредит та сплачувати проценти за користування грошима шляхом сплати ануїтетних платежів, тобто суму кредиту та нараховані проценти погашати щомісячними рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору (щомісячне погашення кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту). Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, що підтвердила сама відповідач у судовому засіданні, тобто банком відповідачу було надано кредит у сумі 20 000 дол. США(а.с.20). Однак, [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, оскільки систематично порушує свої зобовязання щодо належного повернення кредиту та належної сплати процентів. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У пункті 1.9 частини №2 кредитного договору передбачено, що позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань. При цьому зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Так, позивач 24 липня 2008 року відправив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості від 16 липня 2008 року №22-3-2/28052, яку 31 липня 2008 року відповідач отримала під розписку (а.с.17-19). Таким чином, умовами договору передбачено повернення позики частинами, відповідач [PERSON] прострочила повернення чергової частини позики, у випадку невиконання відповідачем своїх зобовязань умовами договору передбачено право позивача вимагати дострокового виконання зобовязань, позивач відправив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, відповідач правомірних вимог позивача не виконала ні упродовж місяця, ні до часу постановлення рішення у справі, тому позивач має право на дострокове повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів. Відповідно до положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. За порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені строки відповідач зобовязався сплачувати позивачу пеню в розмірі 1 відсотка від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки (пункт 4.1.1 частини №2 кредитного договору). Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач має дозвіл Національного Банку України на залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України (а.с.22-24). Таким чином, він правомірно надав відповідачу кредит в іноземній валюті, а тому може й вимагати повернення тіла кредиту у тій же іноземній валюті, тобто у доларах США. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином, тобто належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. У кредитному договорі сторони визначили, що проценти за користування кредитом сплачуються у доларах та відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом у доларах США. Така угода сторін не визнана недійсною. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Представник позивача послався на курс: 1 дол. США = 7,9032 грн. Згідно розрахунків, які долучаються до матеріалів справи, заборгованість за договором станом на 06 липня 2010 року становить: заборгованість за основною сумою кредиту 19 033,23 дол. США, що еквівалентно 150 423 грн. 42 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом 3 893,94 дол. США, що еквівалентно 30 774 грн. 58 коп.; сума пені за порушення зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами 10 670 грн. 10 коп. (а.с.16). Суд також враховує положення ст.524 ЦК України стосовно того, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. При цьому сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст.534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобовязанням. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України, покладаються на відповідача з вини якої справа доведена до суду (а.с.1,2,3).

Outcome: approved