Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить оголосити померлим [PERSON], [INFO], у зв*язку з відсутністю даних про місце його перебування понад три роки та визнати за нею право власності на ј частку будинку №15 по вул.Олега Кошового в м.Ніжині Чернігівської області в порядку спадкування по закону як спадкоємиці п*ятої черги, посилаючись на те, що [PERSON], який є рідним братом її батьки, померлого 11 травня 1994 року, виїхав з м. Ніжина в 1963 році і з того часу відсутні відомості про нього, а йому належить на праві власності 1/4 частка вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 01.03.1951 року і на яку вона є єдиною спадкоємицею за законом. Власником інших 3/4 частин вказаного будинку є її син [PERSON] - третя особа по справі. В судовому засіданні позивачка підтримали позов за вищевикладених обставин. Представник відповідача- Ніжинської міської ради в судове засідання не з*явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності і про прийняття рішення згідно чинного законодавства. Третя особа без самостійних вимог на стороніі позивача [PERSON] надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності і про визнання позову. Свідок [PERSON], [INFO], в судовому засіданні показав, що йому відомо, що по вул.О.Кошового,15 в м. Ніжині проживав дядько [PERSON], [INFO], але його прізвище та по батькові йому невідомі, а в 1960-1962р.р. він зник. Заслухавши пояснення осіб, що з*явились в судове засідання, та дослідивши усі докази по справи, суд дійшов висновку, що позов незаконний, необгрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Рішення суду про оголошення особи померлою після набрання законної сили відповідно до ст.249 ЦПК України суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому ст.27 ЦПК України надає право особам, які беруть участь у справі, та зобов"язує їх подавати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, а суд має сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав та всебічному і повному з"ясуванню обставин справи. Позивачкою не викладені обставини в позові і не доведено в судовому засіданні оголошення померлим саме [PERSON], так як до заяви додана архівна довідка з актового запису про народження [PERSON] (а.с.6) і відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 01.03.1951 року, 1/4 частка будинку належить також [PERSON] (а.с.9). Ці документи викладені на українській мові і не містять суперечностей відносно запису прізвища, ім*я, по батькові особи. Довідкою Ніжинського MB засвідчуєтться факт відсутності [PERSON] як мешканця [INFO], з 1963 року (а.с.25), що спростовується доданою до заяви довідкою вуличного комітету про те, що згідно документів домовій книзі- Ухо [PERSON] ніколи не був зареєстрованим та не мешкав за вказаною адресою (а.с.20). Тобто, всупереч вимогам ст.46 ЦК України в позові не зазначені дані про особу, яку позивачка просить оголосити померлою, та відомості про місце її постійного проживання. Довідка завідувача кафедрою української мови Ніжинського державного університету імені [PERSON] та зроблений ним висновок на підставі словника «[PERSON] імена людей» (автори [PERSON] та [PERSON]) К.:Наукова думка, 1986.- С.97, про те, що форма [PERSON] є літературною нормою (від Юхим), а Йовхимович розмовний варіант цього ж імені, суд не може визнати як належний та допустимий доказ відповідно до ст.ст.58, 59 ЦПК України. Крім того, враховуючи, що відповідно до п.23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, в позовній заяві не обгрунтовані вимоги про визнання судом права власності за позивачкою на 1/4 частку будинку у разі оголошення особи померлою і які є підстави для відмови нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом при наявності правовстановлюючого документу на будинок, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Без рішення суду про оголошення особи померлою, яке підлягає оскарженню, без реєстрації смерті фізичної особи, прийняття спадщини позивачкою суд також вважає передчасною і безпідставною вимогу про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: dismissed