Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обовязків АКБ «Райффайзенбанк України» . Отже, 12 жовтня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-200/1156/2006. На підставі цього договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 30653,47 дол. США, шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, тобто [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти були надані під фіксовану процентну ставку в розмірі 12,49% річних та строком остаточного повернення кредиту є 12.10.2012р. З метою забезпечення виконання зобовязання 12 жовтня 2006 року було укладено договір поруки № CGCL-200/1156/2006 між банком та відповідачкою [PERSON], яка зобовязалась відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником, тобто [PERSON], боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Але, відповідачем [PERSON] порушуються взяті на себе обовязки щодо своєчасного повернення кредиту. Вирішення цього питання в позасудовому порядку позитивного результату не дало, у звязку з чим за [PERSON], станом на 27.10.2009 р., виникла заборгованість в розмірі 198365,28 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20997,68 дол. США; - заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 1143,17 дол. США; - нарахованої пені за неналежне виконання боргових зобовязань в розмірі 21265,05 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів в судовому порядку, солідарно. Під час розгляду справи позивачем було подано клопотання, в порядку ст..31 ЦПК України, щодо уточнення розміру заборгованості. Так позивач просив стягнути з відповідачів, в солідарному порядку, заборгованість за кредитним договором № CL-200/1156/2006, яка станом на 15.11.2010 року склала 143257,65 грн. Також, просив стягнути, солідарно, з відповідачів судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн., оскільки заборгованість за кредитним договором відповідачами не погашена. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі, оскільки на час розгляду справи відповідачами заборгованість не погашена, а їх вимоги щодо погашення заборгованості проігноровані.. Також, просить стягнути з відповідачів судові витрати, які були ними понесені при зверненні із позовом до суду у вигляді державного мита в розмірі 1700 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, надавши суду письмові пояснення з приводу позовних вимог. Вважає позовні вимоги необґрунтованим, а тому просить в їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, заперечень щодо позову не надав. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. В судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-200/1156/2006 на купівлю автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER. На підставі кредитної заявки [PERSON] отримав кредитні кошти шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позичальника № 26204001567258 відкритий на імя [PERSON] в філії Райффайзенбанк Україна в м.Запоріжжі, МФО 313872, що підтверджується випискою руху коштів по рахунку [PERSON]М.(а.с.12) Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] отримав кредит з терміном остаточного повернення кредиту 12.10.2012р. та сплатою 12,49% річних та повинен був щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами, в строки та суми визначені графіком погашення заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] порушує взяті на себе обовязки щодо своєчасного повернення кредиту, у звязку з чим станом на 15.11.2010 він має заборгованість по тілу кредиту 10885,43 дол. США, по нарахованим відсоткам до сплати за період часу з 13.07.2009 по 31.11.2009р., в розмірі 1429,42 дол. США, що разом складає 12314,85 дол. США та за офіційним курсом НБУ (службове розпорядження НБУ № 417/440 від 12.11.2010) складає 97653,07 грн., а також пеня в розмірі 45604,58 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитом, станом на 15.11.2010 року, складає 143257,65 грн., що встановлено в судовому засіданні письмовими доказами. Відповідно до умов кредитного договору, його виконання було забезпечено договором поруки № CGCL-200/1156/2006 від 12 жовтня 2006 року укладеного між банком та [PERSON], яка зобовязалась виконати перед банком зобовязання по кредитному договору, у випадку невиконання зобовязань [PERSON] Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідачкою не заперечувався факт отримання кредитних коштів, однак вона заперечує проти задоволення вимог про стягнення заборгованості, оскільки окрім договору поруки виконання кредитного договору було забезпечено договором застави автотранспортного засобу № PCL-200/1156/2006 від 12.10.2006р., укладеного між банком та [PERSON] Предметом застави є легковий автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний № [NUMBER], 2006 року випуску. У звязку з несвоєчасним виконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, позивач звернувся до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ з виконавчим написом № 7235, виданого 10.11.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 200065,28 грн. за рахунок залогового майна, а саме вищезазначеного автомобіля. 11 червня 2010 року державним виконавцем Білокур Л.А. було складено акт опису й арешту майна, яким описане майно, а саме автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний № [NUMBER], 2006 року випуску, було прийнято на відповідальне зберігання [PERSON] Таким чином, відповідачка [PERSON] вважає, що у позивача відсутні підстави для звернення за захистом своїх прав до суду, оскільки його права вже захищені вищезазначеним виконавчим написом. Також вважає безпідставними та необґрунтованими нарахування процентів та пені за користування кредитом. Враховуючи, що на користь позивача вже стягнуто 200065,28 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитом, ця сума повинна бути зарахована на тіло кредиту. Тіло кредиту є 30653,47 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.11.2010 року становить 243072,82 грн. та з урахуванням стягнутих коштів в розмірі 200065,28 грн., залишок по тілу кредиту складає 43007,54 грн. Однак проаналізувавши у сукупності письмові докази суд приходить до висновку, що розрахунок позивачем заборгованості по сплаті кредиту проведений відповідно до умов кредитного договору, з якими відповідач [PERSON] погодився підписуючи цей договір, а також з дотриманням чинного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Приписи ст..6 ЦК України вказують на те, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що умови кредитного договору укладеного між сторонами, позивачем були виконані у повному обсязі. Відповідачем [PERSON] кредитні кошти отримані та використані за належністю. Однак відповідачем [PERSON] не виконуються у повному обсязі умови кредитного договору щодо повернення коштів, у звязку з чим він має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.11.2010 року, складає 143257,65 грн., що в судовому засіданні встановлено письмовими доказами по справі. Вищезазначені обставини підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а також поясненнями сторін, даними під час розгляду справи. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у звязку з порушенням відповідачами умов кредитного договору, заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Отже, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачів, в солідарному порядку, заборгованість за договором кредиту № CL-200/1156/2006 від 12.10.2006, яка саном на 15.11.2010 року складає 143257,65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню, понесені позивачем, судові витрати які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1820 грн. (1700+120)

Outcome: approved