Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-15 00:00:00

В.о. Прокурора міста Чернівці звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до [PERSON] Василівнипро звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди в сумі 565, 44 грн. В позові посилається на те, що до прокуратури міста надійшли матеріали з управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області щодо предявлення позову до [PERSON] з вимогою повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди. Вказує, що у відповідності із законом самовільне зайняття земельних ділянок є будь-якими діями особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування або за відсутності вчиненого правочину щодо користування такою земельною ділянкою, за виняток дій. які є правомірними відповідно до чинного законодавства. Проведеною перевіркою встановлено, що відповідачкою самовільно зайнято земельну ділянку площею 0, 01 га по вул. Ставропольській, 11. Відповідальність за порушення земельного законодавства передбачена ст. 211 Земельного кодексу України. Факт самовільного зайняття підтверджено матеріалами перевірки Чернівецької обласної держземінспекції, актами від 17.05.2010 року. від 21.06.2010 року, планом самовільно зайнятої ділянки, постановами про накладення адміністративного стягнення від 17.05.2010 року та від 21.06.2010 року. Вказував у позові про те, що відповідачка зобовязана була усунути виявлене порушення земельного законодавства та звільнити займану земельну ділянку, про що їй повідомлено приписом Чернівецької обласної державної земельної інспекції. У добровільному порядку земельна ділянка не звільнена. Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням. зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.072007 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області визначено розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем в сумі 565, 44 гривень. Вказував, що відмова звільнити самовільно зайняту земельну ділянку обмежує законного власника в праві розпоряджатися нею та використовувати за своїм призначенням, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Просив зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0, 01 га в м. Чернівці, по вул. Ставропольській, поблизу будинку № 11 та привести вказану земельну ділянкуу придатний для використання згідно схеми та стягнути шкоду в розмірі 565, 44 грн. Прокурор в судове засідання не зявився. Від [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність прокурора, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно та не подала до суду заяви про розгляд справи в її відсутність. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 134 від 17.05.2010 року встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку площе. 0, 01 га по вул. Ставропольській, 11 із земель запасу м. Чернівці для вирощування сульсько-господарських культур. На підставі вказаного акту, складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.05.2010 року, приписом від 17.05.2010 року зобовязано відповідача в тридцяти денний строк усунути порушення земельного законодавства (а.с.8) та винесено постанову, якою накладено стягнення у розмірі 500 гривень. (а.с.9). Актом обстеження земельної ділянки встановлено самовільне захоплення ділянки в розмірі0, 01 га. Судом встановлено, що повторним актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.06.2010 року встановлено, що [PERSON] не виконала припису від 17.05.2010 року щодо усунення порушення земельного законодавства. На підставі вказаного акту, складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.06.2010 року, приписом від 21.06.2010 року зобовязано відповідача в тридцяти денний строк усунути порушення земельного законодавства (а.с.14) та винесено постанову, якою накладено стягнення у розмірі 200 гривень. (а.с.15) Як вбачається із листа Чернівецької міської ради (а.с.3), самовільне зайняття земельної ділянки відповідачкою порушує права громади м. Чернівці. Ці обставини знайшли підтвердження дослідженими доказами. Враховуючи наведене в судовому засіданні встановлено, що відповідач не викала приписів. не усунула порушень земельного законодавства. Відповідно ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі. Повернення самовільно зайнятих ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст. 152, ст. 157 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не позбавлені з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки. Згідно п. 12. Земельного кодексу України, розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють міські ради. На підставі викладеного та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обємі. Стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, повязані із сплатою державного мита в розмірі 104, 67 грн., та оплату за інформаційне забезпечення суду в розмірі 120 грн.

Outcome: approved