Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2003 року померла її мати [PERSON] На момент її смерті їй на підставі державного акта на праві приватної власності на землю належала приватизована земельна ділянка площею 0,0622 га, надана для ведення садівництва, що знаходиться на території Сумської міської ради, садівниче товариство «Уют-1»кооперативу «Олдиш-86». Оскільки позивачка відмовилась від спадщини матері на користь батька, він повністю успадкував зазначену земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. 18 лютого 2010 року батько позивачки [PERSON] помер. Проте позивачка як спадкоємиця за законом не може отримати документи про право власності на право приватної власності на земельну ділянку, оскільки батько не зареєстрував в Сумському управлінні земельних ресурсів свідоцтво про право на спадщину за законом і не отримав Державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку. В звязку з зазначеним просить встановити, що [PERSON] був власником приватизованої земельної ділянки, площею 0,0622 га, наданої для ведення садівництва, що знаходиться на території Сумської міської ради, садівниче товариство «Уют-1»кооперативу «Олдиш-86», а також визнати за позивачкою право власності на зазначену земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 18 лютого 2010 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2011 року позов [PERSON] до Сумської міської ради, треті особи: Перша Сумська державна нотаріальна контора, Управління Держкомзему у м. Суми державного комітету України із земельних ресурсів в частині позовної вимоги щодо встановлення, що [PERSON] був власником приватизованої земельної ділянки, площею 0,0622 га, наданої для ведення садівництва, що знаходиться на території Сумської міської ради, садівниче товариство „Уют-1 кооперативу „Олдиш-86 залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Представники Сумської міської ради, Першої Сумської державної нотаріальної контори, Управління Держкомзему у м. Суми державного комітету України із земельних ресурсів не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від Першої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2003 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON], померлої 26 серпня 2003 року, є чоловік [PERSON] Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,0622 га. наданої для ведення садівництва, що знаходиться на території Сумської міської ради, садівниче товариство «Уют-1» кооперативу «Олдиш-86», яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-СМ № 031554, виданого Сумською міською Радою народних депутатів 04.08.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15051 (а.с. 12). 18 лютого 2010 року помер батько позивачки [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки Управління Держкомзему у м. Суми від 03 вересня 2010 року державний акт на право власності на земельну ділянку за спадкоємцем [PERSON] в управлінні Держкомзему у м. Суми не зареєстровано (а.с. 14). Позивачка не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після смерті батька, так як він за життя не виготовив державний акт на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Враховуючи те, що незаконність набуття права власності на земельну ділянку покійним прямо не передбачена законом та не встановлена судом, а також те, що позивачка являється спадкоємцем після смерті батька [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,0622 га, наданої для ведення садівництва, що знаходиться на території Сумської міської ради, садівниче товариство „Уют-1 кооперативу „Олдиш-86.

Outcome: approved