overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку. На даний час з відповідачем проживають окремо і спільне господарство не ведуть. При цьому дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причина неявки суду не відома. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. При цьому дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить в судовому порядку стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. З ст. 181 і ч.1 ст.183 зазначеного Кодексу за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 зазначеного Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

ВАТ ЕК «Херсонобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 4424грн.02коп., заподіяних порушенням правил користування електроенергією побутовим абонентом вказуючи, що 20.07.2010р. працівниками Цюрупинського РЕЗ і ЕМ був складений акт про порушення побутовим абонентом [PERSON] правил користування електроенергією, шляхом накиду на ввідні дроти, внаслідок чого електроенергія використовувалася, але не враховувалася. Згідно розрахунків збитки складають 4424грн. 02коп., і представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму, а також судові витрати. У попередньому судовому засіданні представник позивача від позову не відмовилася. Відповідач позов визнав і згоден відшкодувати шкоду. Згідно ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦГІК України в разі визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою І-СМ України від 26.07.1999г. № 1357, у разі виявлення порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт. На підставі акту енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитку, заподіяного йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування шкоди обчислюється відповідно до методики, затвердженою Національною комісією регулювання електроенергетики України 04.05.2006р. № 562. Оскільки відповідач добровільно не відшкодував заподіяну шкоду, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 липня 2006 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило сімейні стосунки, вважає, що подальше збереження сімї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріалі! справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року. Спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження. Ухвалою від 12 серпня 2010 року сторонам надавався тримісячний строк на примирення, однак після його закінчення позивач наполягає на розірванні шлюбу. Такими чином, враховуючи, що сторож припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується показаннями позивача, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 21 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 25. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. З початку 2009 року стосунки між сторонами суттєво погіршились. З того ж часу вони спільне господарство не ведуть. Спільне життя у них з відповідачкою не склалось, між ними почали виникати сварки, так як у них різні характери та погляди на життя. Вважає, що їх родина розпалась, а шлюб носить чисто формальний характер. Посилаючись на викладене, просив суд розірвати шлюб з [PERSON], який був зареєстрований 21 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 25. В судове засідання сторони не зявились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 10). Від відповідачки надійшла телеграма про визнання позову та слухання справи без її участі (а.с. 8). Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 21 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 25 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Сторони примиритись не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що її син [PERSON]Є, не проживає в [INFO] вже більше 10 років, хоча за даною адресою зареєстроване його місце проживання. Внаслідок цього, позивач як власник несе додаткові розходи по сплаті витрат на утримання квартири, а тому просить її позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права і свободи інших осіб. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою і просить встановити факт проживання її з [PERSON], мотивуючи тим, що з 1986 року вони проживали однією сімєю як подружжя, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, спільний побут, спільні права та обовязки, але шлюб не зареєстрували. 11 лютого 2010 року її співмешканець - [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва на території Мирненської сільської ради площею 3, 10 га та 1/3 частина приватизованої квартири [ADDRESS] району Одеської області. Заявниця звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але нотаріус заяву від неї не прийняв, оскільки відсутній документ, підтверджуючий її родинні відносини з померлим та в усній формі рекомендував звернутись до суду. Представник зацікавленої особи до судового засідання не зявився, але направив до суду заяву, якою погоджується з заявленими вимогами та просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши заявницю, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, з 1986 року заявниця проживала однією сімєю як подружжя з [PERSON], вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, спільний побут, спільні права та обовязки, але шлюб не зареєстрували, згідно довідки виконкому Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1884 від 27.10.2010 року (а.с.6). 11 лютого 2010 року співмешканець заявниці [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті залишилась спадщина земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва на території Мирненської сільської ради площею 3, 10 га згідно державного акту на право власності на землю [PERSON] Р1 № 456624 від 14.08.2003 року (а.с.14-15) та 1/3 частина приватизованої квартири [ADDRESS] району Одеської області згідно свідоцтва про право власності на житло № 2616 від 12.05.2000 року (а.с.8). Заявниця звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але нотаріус заяву від неї не прийняв, оскільки відсутній документ, підтверджуючий її родинні відносини з померлим та в усній формі рекомендував звернутись до суду. Той факт, що [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] з 1986 року як подружжя та вела з ним спільне господарство, підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись, що підтримувала фактично шлюбні стосунки з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача та витрати пов»язані з отриманням юридичної допомоги в розмірі 150 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що вбачається з Свідоцтва про народження 1-КГ № 088541 від 03.09.2009 року. Згідно довідки виданої Органом самоорганізації населення Комсомольського району №21 від 03.08.2010 року вбачається, що дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою м. Херсон, вул. Смольна,107. Відповідно до довідки від 03.08.10 року наданої ДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на теперішній час не значиться. Згідно наданої квитанції №19 від 05.08.2010 року [PERSON] за складання позовної заяви сплатила 150 грн. З позовної заяви, вбачається, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач ПАТ „ОТП Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором від 21.08.2007 р. в розмірі 2444295,88 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 1700 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. В обгрунтування свого позову, позивач посилався на те, що 21.08.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якому відповідачу були надані грошові кошти у сумі 350000 дол. США строком до 21.08.2013 р. зі сплатою процентів у порядку та розмірах, описаних в кредитному договорі. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов*язання за договором. Відповідач належним чином зобов*язання, які виникли за кредитним договором не виконував, у зв*язку з чим, станом на 04.06.2010р. виникла заборгованість у розмірі 2444295,88 грн.. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, вважається повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що віповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.08.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якому відповідачу були надані грошові кошти у сумі 350000 дол. США строком до 21.08.2013 р. зі сплатою процентів у порядку та розмірах, описаних в кредитному договорі. Вказаний договір сторонами не оспорюється та недійсним у встановленому законом порядку не визнаний. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов*язання за договором. Відповідно до п.1.1 ч.2 кредитного договору, відповідач зобов*ячався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені в кредитному договорі. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов*язання не виконав, тому, станом на 04.06.2010р. загальна заборгованість становить 2444295,88 грн.. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов*язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання. У разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Також з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1700 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 20.06.1998 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі % частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позов визнав та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що сторони з 20.06.1998 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

03 серпня 2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому вказує, що за період з 01 травня 2005 року по 15 квітня 2010 року Полонським підприємством теплових мереж відповідачеві було надано послуги по наданню теплової енергії до житла на суму 6293,60 грн. Добровільно борг відповідач не платить, тому просить стягнути з відповідачки на користь підприємства суму боргу. В суд позивач подав письмову заяву про те, що свої вимоги підтримує повністю, просить справу слухати без участі представника. Відповідач в суд не прибув, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, не подав заяву до суду про слухання справи без його участі. Суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що Полонське підприємство теплових мереж надало відповідачеві з 01 травня 2005 року по 15 квітня 2010 року послуги по наданню теплової енергії до житла на суму 6293,60 грн. Добровільно відповідач не сплачує борг. Дані обставини підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами - розрахунком заборгованості та договором від 01 січня 2001 року про постачання теплової енергії відповідачеві [PERSON] Згідно ст.5 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач наданих йому комунальних послуг зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Тому при таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 січня 2007 року ПАТ «ВіЕйБі банк» уклав з відповідачкою кредитний договір № 7-151, за яким надав їй кредит в розмірі 9586,62 доларів США терміном по 25 січня 2013 року і за користування кредитом була встановлена плата в розмірі 10 процентів річних.. Згідно вказаного договору [PERSON] зобов»язувалася здійснювати погашення кредиту щомісячно, повертати частини кредитних коштів відповідно до умов договору, сплачувати відсотки за користування кредитом, можливі штрафи та пеню. Станом на 27 серпня 2010 року [PERSON] не виконала умови кредитного договору, має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 6185,07 доларів США, загальний розмір заборгованості становить 57076,85 грн. Тому просив стягнути з відповідачки на користь банку вказану суму заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив справу розглядати без його участі. Відповідачка в судове засідання також не з»явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 січня 2007 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 7-151, за яким банк надав їй кредит в розмірі 9586,62 долари США терміном по 25 січня 2013 року і за користування кредитом була встановлена плата в розмірі 10 процентів річних. Згідно вказаного договору [PERSON] зобов»язувалася здійснювати погашення кредиту щомісячно, повертати частини кредитних коштів відповідно до графіку, сплачувати відсотки за користування кредитом, можливі штрафи та пеню \\а.с.5-13\\. Згідно розрахунку позивача станом на 27 серпня 2010 року заборгованість відповідачки [PERSON] становила 57076,85 грн., в тому числі 52\~292,73 грн. - заборгованість по кредиту, 1132,92 заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 3651,20 штраф за несвоєчасне погашення кредиту \\а.с.15\\. За таких обставин, оскільки відповідачка ухиляється від сплати вказаного боргу, а також ухилилася від участі в розгляді справи, своїх заперечень не надала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору необхідно стягнути 570,77 грн. та на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн.

Outcome: approved