Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним, право власності на земельну ділянку, загальною площею 550,00 кв. м., що розташована в місті Кіровограді, по вулиці Гайдара, під № 37. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Під час розгляду справи суд встановив наступне. Матері [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 листопада 2008 року Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 2-3889 належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 37 по вулиці Гайдара в місті Кіровограді. Крім цього їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 листопада 2008 року Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 2-3892 належала земельна ділянка площею 550,00 кв. м., розташована на території міста Кіровограда Кіровоградської міської ради по вулиці Гайдара, під № 37. Державний акт на право приватної власності на землю на зазначену земельну ділянку відсутній. 12 лютого 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 092440 виданим 13 лютого 2009 року міським відділом по реєстрації смертей [PERSON] управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 421. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] являються діти [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] прийняв спадщину у відповідності із ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву до Другої кіровоградської державної нотаріальної контори. Інший спадкоємець, вона ж відповідач, [PERSON] спадщину не приймала. 07 вересня 2009 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в місті Кіровограді, на вулиці Гайдара, під № 37. під час видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус повідомила його, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належить його матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видати не зможе, оскільки його мати [PERSON], не отримала Державний акт на право приватної власності на землю, а він являється основним правовстановлюючим документом. Таким чином, право власності на земельну ділянку зареєстровано ще за [PERSON], який помер 13 грудня 2003 року. Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції що діяла на час смерті обох спадкодавців) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, форма яких затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 цього ж кодексу передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 328, ст. 392, ст.ст. 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України,

Outcome: approved