Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON] про визначення ідеальної частки у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира № 3 на вул.Зарицьких, 34 в м.Львові належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 12.08.1996 року виконкомом Львівської міської ради. 26 грудня 2009 року [PERSON], помер. 7 вересня 2010 року нотаріус Другої львівської державної нотаріальної кон тори видав свідоцтво про право на спадщину в користь спадкоємців за зако ном [PERSON] та [PERSON] 1/3 і 2/3 частки відповідно кожному. Отже, на сьогоднішній день квартира належить чотирьом співвласникам: [PERSON] належить 1/9 частка і [PERSON] 2/9 частки на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину, виданого 7.09.2010 року по реєстру № 5-1398, а позивачу і відповідачеві [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності 2/3 частки згаданої квартири на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. Відповідно до ст.370 ЦК України частка кожного у спільній сумісній власності вважається рівною. Вона бажає визначити свою ідеальну частку в квартирі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задоволити. Представник відповідача [PERSON] та одночасно третя особа позов визнала повністю та просила його задоволити. Третя особа - [PERSON], будучи належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки чи про відкладення розгляду справи, тому суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, перевіривши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Судом безспірно встановлено, що квартира № 3 на вул.Зарицьких, 34 в м.Львові належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 12.08.1996 року виконкомом Львівської міської ради.(а.с.8) Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.07.2010р. квартира [ADDRESS] на лежить на праві спільної сумісної власності в частці 1/1 - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] квартира розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку і складається з двох кімнат, житловою площею 32,5 кв.м., в тому числі: 1 кімната - 16,9 кв.м., друга 15,6 кв.м., кухні площею 13,2 кв.м., ванної кімнати площею 3,7 кв.м., коридору 2,9 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., загальною площею 54,3 кв.м.(а.с.6) Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісні власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, із врахуванням вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що позивні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved