Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про повернення сплаченого авансу за договором купівлі-продажу, що не відбувся. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що в липні місяці 2006 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про намір придбати належний відповідачу магазин «Престиж» з холодильником та торговельним обладнанням загальною площею 127, 5 кв.м., що знаходиться за адресою смт. Каланчак вул.. Леніна, 40-а. на виконання умов домовленості на протязі 2007-2008 років частинами сплачувались сплатив відповідачу 187600 гривень, про що надав розписку. Потім повідомив, що магазин закладено в банку «Аваль». Відповідач запевнив, що для виконання умов кредитного договору і зняття застави з магазину, залишилось сплатити банку тіло кредиту і відсотки за період з вересня 2008 року по лютий 2009 року. Дану вимогу ним було виконано, про що відповідач також надав розписку. Загалом сума авансу була сплачена в розмірі 208721 грн. 08 коп. в подальшому від купівлі магазину він відмовився, оскільки відповідач повідомив, що найближчим часом заставу з магазину знято не буде. Кошти повернути він відмовився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки сума сплачена позивачем є аванс і тому підлягає поверненню. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно була домовленість між ним та [PERSON] та [PERSON] в присутності позивача [PERSON] та його дружини. Вони частинами сплачували ціну магазину, а самі здійснювали торгівлю в даному магазині. В листопаді грудні 2007 року коли виникли проблеми з колишнім власником магазину з приводу земельної ділянки подружжя [PERSON] почали сумніватись в можливості подальшого оформлення купівлі-продажу магазину і запропонували повернути сплачені кошти на умовах,, що вони в подальшому будуть сплачувати кредити. Тому через банк було перераховано на рахунок [PERSON] 134000 гривні та на рахунок [PERSON] 36000 гривень. Тому позовні вимоги визнає в частині 38721 грн. 08 коп. неповернутих ним коштів позивачу. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що ніяких переговорів з відповідачем вона не вела з приводу купівлі-продажу магазину «Престиж». Кошти за придбання магазину сплачував позивач, а не вона, тому твердження відповідача є надуманими та необґрунтованими. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що ніяких переговорів з відповідачем вони з дружиною не вели з приводу купівлі-продажу магазину «Престиж». Кошти за придбання магазину сплачував позивач, а не вони, тому твердження відповідача є надуманими та необґрунтованими. Представник третьої особи на стороні відповідача ВАТ «[PERSON] [PERSON]» в судовому засідання позовні вимоги визнав частково в сумі 38721,08 грн., оскільки частину коштів відповідачем ще до подання заяви до суду позивачу та третій особі [PERSON] Крім того договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки ці дії сторонами не виконано, вищевказаний договір є нікчемним правочином, а згідно ст. 126 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. В липні 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу магазину «Пестиж» з холодильником та торгівельним обладнанням, який знаходиться за адресою: смт. Каланчак, вул. Леніна,40а. Магазин належить [PERSON] [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно зареєстрованого за № 9067917 25.11.2005 року. За умовами договору зазначений магазин [PERSON] продає [PERSON] за 65\~000,00 доларів США з оплатою по частинам та за рахунок погашення кредитів. Згідно розписки від вересня 2008 року (без дати) [PERSON] отримав від [PERSON] частинами гроші в сумі 187600, грн. згідно договору купівлі продажу майна магазину «Престиж», а [PERSON] зобовязався виплачувати кредит в Банку «Аваль» за автомобіль «Шкода», а також кредит під який закладено магазин», ці платежі здійснено [PERSON], що підтверджено розпискою від 6 березня 2009 року та складають 21121,08 грн., загальна сума передана [PERSON] [PERSON] складає 208721,08 грн. Відповідно до договору іпотеки від 29.11.2005 року вищевказаний магазин знаходиться в заставі банку «Аваль» про що відповідач позивача не повідомив. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Отже у відповідності до ч.2 ст. 215, яка вказує, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), договір купівлі продажу від 2006 року укладений між позивачем та відповідачем є нікчемним, тобто його недійсність встановлена законом і визнання його недійсним судом не вимагається. Згідно п. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Посилання відповідача на те, що він частково повернув кошти позивачу, та підтвердження цього факту квитанціями судом до уваги не беруться оскільки сторони є субєктами господарської діяльності, в ході судового розгляду було зясовано, що ці кошти перераховувалися за господарські матеріали, що вказано в самих квитанціях. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. В судовому засіданні зясувалося, що у відповідача є ще декілька несплачених кредитів, що може призвести до його неплатоспроможності в результаті чого залишаться незадоволеними вимоги позивача, а також той факт що зобов»язання по оплаті за купівлю магазину позивач перед відповідачем виконував частинами, як вказано в самій позовній заяві, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення.

Outcome: approved