Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПП Тернопільська фірма Будівельникпро визнання майнового права на трикімнатну квартиру №32 загальною площею 95,00 кв.м., що знаходиться в другому підїзді на четвертому поверсі будинку за адресою: м.Тернопіль, вул.С.Бандери, блок Б(будівельна адреса). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2007 року між нею та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво квартири базовою вартістю на момент підписання договору 449360 грн., яка нею повністю сплачена, а тому позивач набув майнові права на вказану квартиру. Однак відповідач не виконав умови договору, не здав в експлуатацію зазначений будинок та не передав у власність квартиру. У звязку з цим просить визнати за нею майнове право на вищевказане нерухоме майно. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки майнове право виникає у момент повної оплати коштів згідно договору на пайове будівництво і таке право не потребує додаткового визнання в судовому порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі встановив наступні обставини. 26 листопада 2007 року між ПП ТФ Будівельникта [PERSON] укладено договір відповідно до умов якого ПП ТФ Будівельникприймає [PERSON] у пайове будівництво на трикімнатну квартиру №32 загальною площею 95,00 кв.м., що знаходиться в другому підїзді на четвертому поверсі будинку за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок Б(будівельна адреса). Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2010 рік. Позивачем було повністю сплачено відповідачу вартість квартири в сумі 449360 грн., що не заперечувалось сторонами та підтверджено квитанціями, які були оглянуті в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що зі сторони позивача договір від 26 листопада 2007 року виконано повністю. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачем не подано доказів про закінчення будівництва квартири та здачу будинку в експлуатацію в запланований строк та виконання таким чином умов договору. Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, оскільки по даний час не завершив будівництво квартири, не здійснив дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будинку та не передав квартиру позивачу, чим прострочив виконання взятих на себе зобовязань. Відповідно до змісту ст.ст.509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами). Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач набув майнових прав на спірну квартиру, а саме право вимоги передачі у її власність даної квартири після завершення будівництва. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на трикімнатну квартиру №32 загальною площею 95,00 кв.м., що знаходиться в другому підїзді на четвертому поверсі будинку за адресою: м. Тернопіль, вул.С.Бандери, блок Б(будівельна адреса), згідно договору від 26 листопада 2007 року та стягнення з відповідача в користь позивача 37 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 8,50 грн. судового збору.

Outcome: approved