Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] в його користь 4\~015,05 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 3000 грн. завданої моральної шкоди, внаслідок дорожньо транспортної пригоди, 37,76 грн. витрат повязаних із повідомленням про залучення спеціаліста на проведення експертного дослідження та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 листопада 2008 року близько 20.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], у м. Львові по вул. Зеленій, 204, при перестроюванні з лівої смуги в праву не пропустив попутній транспортний засіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», р.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], і який у його володінні на підставі довіреності. Судовим рішенням [PERSON] визнаний винним у скоєній ДТП. Згідно висновку експертного дослідження № 2006 сума матеріального збитку завданого автомобілю позивача становить 4015,05 грн., яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, у зв»язку з його ухиленням від добровільного відшкодування шкоди. Також просить стягнути з відповідача сплачені 37,76 грн. витрат повязаних із повідомленням про залучення спеціаліста на проведення вище вказаного експертного дослідження та судові витрати. Крім цього, позивачу завдано і моральної шкоди, яку оцінює в 3000 грн. та мотивує тим, що після ДТП він перетерпів дискомфорт, незручності, був позбавлений використання автомобіля, що вплинуло на порушення внормованого ритму життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що 06.11.2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів сторін. Постановою суду [PERSON] визнано винним у скоєній ДТП. Страхова компанія не відшкодовувала кошти. У звязку з чим відповідач пропонував своїми силами провести ремонтні роботи автомобіля, але позивач відмовився. Вважають, що сума збитків визначена спеціалістами є сумнівною, крім цього, дослідження проводилося в квітні 2009 року і за цей період часу автомобіль позивача міг отримати інші ушкодження, що теж вплинуло на вартість збитків. Також заперечили проти стягнення моральної шкоди, тому просили відмовити в позові. Представник відповідача [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» в судовому засіданні надав пояснення про те, що на час ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований. Однак, в порушення умов договору та закону, ні страхувальник ВАТ «Львів-Авто», ні водій [PERSON] не звернулися в установлений трьохденний строк з заявою про повідомлення страхового випадку та відшкодування шкоди і по даний час не надали жодних документів на підтвердження ДТП. Відтак, у страхової компанії відсутні правові підстави для відшкодування шкоди позивачу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. За таких обставин, зважаючи на достатність інформації про права та обовязки сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення сторін, представників, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 25.03.2007 року по даний час згідно довіреності наділений правом володіння, користування та розпоряджання автомобілем марки «Мерседес», р.н. [NUMBER]. Власником вказаного автомоблія є [PERSON] (а.с.23,24,54). Власником автомобіля [NUMBER], є ВАТ «Львів-Авто». При цьому вказаний автомобіль був переданий працівнику [PERSON] з правом керування. Відтак, станом на час ДТП - 06.11.2008 року, [PERSON] керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі, але не був при виконанні своїх трудових обов»язків, що підтвердив сам відповідач (а.с.45,46). Як вбачається з оглянутих та оголошених в судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення №3-13939/08, постановою суду від 22.12.2008 року, яка набрала законної сили, встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.5). Судовим рішенням встановлено, що 06 листопада 2008 року близько 20.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], у м. Львові по вул. Зеленій, 204, при перестроюванні з лівої смуги в праву не пропустив попутній транспортний засіб, який рухався по тій самій смузі на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», р.н. [NUMBER], чим завдав технічних пошкоджень та порушив п. 10.3 ПДР України. В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, рішенням суду встановлено вину [PERSON] у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом беззаперечно встановлено, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка сталась 06.11.2008 року з вини [PERSON], який на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, позивачу було завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля марки «Мерседес», р.н. [NUMBER], яким він керував. При цьому, суд враховує, що згідно довіреності від 20.05.2010 року власник автомобіля [PERSON] уповноважив [PERSON], у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті ДТП, одержувати у відшкодування грошові суми в розмірах згідно з калькуляціями, актами, експертними висновками, тощо (а.с.54). Відтак, у суду наявні правові підстави для стягнення збитків заподіяних автомобілю марки «Мерседес», р.н. [NUMBER] на користь [PERSON] Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2006 від квітня 2009 року (а.с.6-21), вартість матеріальної шкоди, заподіяної, з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «Мерседес», р.н. [NUMBER], внаслідок отриманих пошкоджень, станом на момент виконання дослідження становить 4015,05 грн. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у сраві. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В обгрунтування своїх вимог та на підтвердження розміру заподіяної шкоди позивачем представлено вище згаданий висновок експертного дослідження, яким встановлено розмір збитків в сумі 4015,05 грн. При цьому, як вбачається з дослідження, встановлені спеціалістом пошкодження, внаслідок ДТП, що відбулася 06.11.2008 року, в повній мірі відповідають пошкодженям автомобіля зазначеним в доповненні до протоколу та підтверджуються схемою ДТП, до яких сторони не висловили заперечень.Таким чином, при визначенні розміру збитків, спеціаліст виходив лише з пошкоджень завданих автомобілю при ДТП, що відбулася 06.11.2008 року. Всупереч вимог закону відповідач не довів ті обставини, на які покликається як на підставу своїх заперечень, не надав суду жодних доказів на спростування обставин наведених позивачем, а також на встановлення розміру завданої шкоди. В той же час [PERSON] був належним чином повідомлений про час проведення експертного дослідження та мав можливість висловити свої зауваження щодо визначеного розміру шкоди та інших обставин. Таким чином, встановлений спеціалістом розмір шкоди на суму 4015,05 грн. є об»єктивним та належним доказом у справі. Протилежного в ході розгляду справи відповідачем не доведено. На підставі наведеного, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, за якою суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до переконання про підставність позову в частині відшкодування матеріальної шкоди та ухвалення рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 4015,05 грн. заподіяної матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Також суд стягує з [PERSON] 37,76 грн. витрат на повідомлення у звязку із залученням спеціаліста та у відповідності до ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме стягує 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 40,15 грн. судового збору (а.с.3,4,22). Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки [PERSON] не довів обставин завдання йому моральної шкоди з вини відповідача та не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння такої. З огляду на викладене,

Outcome: partial