Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

В обгрунтування своїх вимог, позивачка посилається на те, що 20 листопада 2008 року між нею та ТзОВ комерційний банк „Західінкомбанк" було укладено договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті № ДД-4779-16. Згідно даного договору банк прийняв від неї грошову суму в розмірі 8000 гривень на строк 3 місяці і зобов'язувався виплачувати суму та проценти з неї з розрахунку 17 % річних. Свої зобов'язання банк виконав не в повному обсязі. Даний договір передбачає видачу вкладу або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно п. 10 даного договору термін його дії закінчився 20 лютого 2009 року, але на неодноразові вимоги позивачки повернути залишок вкладу, який становить 4279,99 грн. банком проігноровано. Дана сума коштів позивачці необхідна терміново, оскільки на даний час у неї дуже хвора мама, яка перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології Дубенського МТМО і на її лікування необхідні значні кошти. Просить стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 4279,99 грн, а також судові витрати по справі. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги із вказаних підстав. Наполягає на тому, щобїй були повернуті кошти. Просить задоволити позов у повному обсязі. Не заперечує проти прийняття судом заочного рішення по справі. Представник відповідача до суду не з»явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причина неявки суду невідома, а тому не може вважатися поважною. Заяви про відкладення судового засідання або розгляд справи у їх відсутності не надходили. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно що 20 листопада 2008 року між позивачкою та ТзОВ комерційний банк „Західінкомбанк" було укладено договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті № ДД-4779-16.( а.с.4). Згідно даних ощадної книжки залишок на рахунку у позивачки становить сума 4279,99 грн. (а.с.7-8). Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку вкладнику відповідно до законодавства України і умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановиш договором або законом. Відповідно до ч.І,3 cm. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, 1 на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно зі статтею 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільного кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Статтями 1058, 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачкою було представлено до ; суду достатньо доказів тому, що її права дійсно порушені відповідачем і повинні бути захищені. За таких обставин,

Outcome: approved