Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що в 1996 році помер його дядько [PERSON] До цього часу спадщина не прийнята. Він не прийняв спадщину з тих підстав, що у нього відсутні документи про народження та смерть дядька, і органи реєстрації актів цивільного стану йому відмовили у їх наданні. В позові [PERSON] просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) в землях, розташованих на території [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позив визнали, та пояснили суду, що вони не заперечуються проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його дядька та визнання за ним права власності на земельну частку (пай). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в судове засідання не з'явився. В адресованій суду заяві відповідач просить справу розглянути у відсутність його представника. Позов визнає. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. 03 листопада 1996 року помер [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 26 від 03 листопада 1996 року. [PERSON] на праві приватної власності належало право на земельну частку (пай) в землях, розташованих на території [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ЗП № 015025, виданим 05 липня 1996 року Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області. На час набрання чинності новим Цивільним кодексом України (01 січня 2004 року) спадщина ніким із спадкоємців прийнята не була. Згідно ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Брат померлого [PERSON] [PERSON], помер до відкриття спадщини 01 січня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії ІІ-ЖС № 372969, виданим 03 січня 1990 року [PERSON] сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-УР № 239801, виданим 12 березня 1962 року [PERSON] сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Таким чином позивач являється племінником померлого [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Визнання за спадкоємцем права власності на спадкове майно виключає необхідність визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Тому суд доходить висновку, що в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial