Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

13 вересня 2010 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька - відповідача, в твердій грошовій сумі розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп. Позивачка вказала в позовній заяві, що відповідач одержує нерегулярний, мінливий дохід, однак добровільно не надає належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча є працездатним і фінансовоспроможним. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп., які підлягають примусовому щомісячному стягненню з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно доводів [PERSON] до теперішнього часу відповідач добровільно не надає регулярної матеріальної допомоги неповнолітньому сину [PERSON], [INFO]. Укласти договір із [PERSON] про сплату аліментів на дитину неможливо, так як він не погоджується із запропонованим нею порядком, розміром і строками виплати аліментів. А самостійно матеріально утримувати неповнолітню дитину вона неспроможна. Під час встановлення розміру аліментів [PERSON] просила суд врахувати потреби неповнолітнього сина, його хворобливий стан здоров'я, а також матеріальне становище, стан здоров'я відповідача та відсутність в нього інших утриманців, окрім неповнолітнього сина. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши в судовому засіданні, що кожного місяця він дає своєму сину [PERSON] по 5-Ю грн. 00 коп. [PERSON] підтвердив той факт, що на теперішній час він проживає за адресою: [INFO], мікрорайон Перемоги[ADDRESS], а житлово-комунальні послуги за цю квартиру сплачує позивачка. Згідно доводів відповідача на теперішній час він ніде не працює і немає постійного доходу. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю за необґрунтованістю заявлених вимог. Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи обставини, зазначені в ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягають примусовому стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повнолітнього віку повинен становити 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №001214, виданим відділом РАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 15 листопада 1995 року, актовий запис №546, у сторін [PERSON] і [PERSON] 27 жовтня 1995 року народився син - [PERSON], який на момент вирішення спору є неповнолітнім. Свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №030788, видане відділом РАГС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 26 березня 2001 року, актовий запис №49, свідчить, що на теперішній час [PERSON] і [PERSON] у шлюбі між собою не перебувають. Неповнолітня дитина сторін [PERSON] проживає спільно із батьками у квартирі №15 будинку №48 мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області. Ця обставина повністю визнана сторонами в судовому засіданні, тому відповідно до вимог ч.І ст.61 ЦПК України є встановленою і доказуванню не підлягає. З пояснень сторін та письмових доказів справи слідує, що відповідач [PERSON] не надає належної та регулярної матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині - сину [PERSON], який потребує матеріального утримання зі сторони свого батька. При цьому судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати неповнолітню дитину, оскільки періодично виконує різні фізичні роботи по замовленнях громадян, за які одержує нерегулярний, мінливий дохід. Інших утриманців у [PERSON] немає. Отже, за таких обставин позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обгрунтованим. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.І ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З наведених підстав позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини необхідно задоволити. Суд вирішив за необхідне встановити аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно та стягнути їх із відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведені обставини, на підставі ст.180, ч.З ст.181, ст.182, ч.І ст.184, ч.І ст.191 СК України,

Outcome: approved