Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] за участю третьої особи на стороні відповідача [PERSON] та просить суд визнати договір дарування земельної ділянки площею 4,23 га., розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, масив №28, ділянка №463 від 05 лютого 2009 року - удаваним правочином та визнати дану угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] договором купівлі-продажу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позові. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень щодо заявлених вимог суду не надав, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документах і доказах. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 314534, виданого відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області 10.09.2008 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010852401899, кадастровий номер - 5122786400:01:001:0259, належала земельна ділянка загальною площею 4,23 га, розташовано на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, масив № 28 ділянка № 463 (а.с. 22). 5 лютого 2009 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони був укладений договір дарування (далі - Договір) земельної ділянки загальною площею 4,23 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, масив № 28, ділянка № 463, посвідчений приватним нотаріусе Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], та зареєстрований реєстрі за №28 (а.с. 16). Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох сторін, спрямована і встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до п.1 Договору від 05.02.2009 року [PERSON] подарував, а гр.[PERSON] прийняла в дар вказану вище земельну ділянку. Відповідно до ст. 717 ЦК України (в ред. 2004 року) за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до п.4,5 Договору від 05.02.2009 року згідно витягу з технічної Документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Державним комітетом України із земельних ресурсів Головним управлінням держкомзему у Одеській області Відділом держкомзему Комінтернівському районі Одеської області 04.02.2009 року № 13-13-0/199 дар сторонами оцінено 72 812 (сімдесят дві тисячі вісімсот дванадцять) гривень 11 копійок. Як вказує позивач [PERSON], вона вважає вказаний правочин удаваним з тих підстав, що фактично між сторонами було досягнуто домовленості про купівлю-продаж вказаної земельної ділянки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вказані твердження позивача підтверджуються наступним. На виконання вимог зазначеної домовленості про купівлю-продаж вказаної земельної ділянки [PERSON] передала [PERSON] 1560000 (один мільйон п'ятсот шістдесят тисяч) грн., що еквівалентно 200000 (двісті тисячам) доларів США, про що відповідачем написана відповідна розписка від 20 січня 2009 року (а.с. 14). Згідно з вказаною розпискою земельну ділянку сторони оцінили на загальну суму 2340000 (два мільйони триста сорок тисяч) грн., що еквівалентно 300000 (триста тисячам) доларів США та [PERSON] зобовязалась передати [PERSON] залишок суми за договором у строк до 20.02.2010 року. 02.12.2009 року [PERSON] передала [PERSON] 780000 (сімсот вісімдесят тисяч) грн., що еквівалентно 100000 (сто тисячам) доларів США, про що відповідачем написана відповідна розписка від 02 грудня 2009 року (а.с. 15). Статтею 655 ЦК України визначено поняття договору купівлі-продажу, відповідно до якого одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» За удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обовязки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. В даному випадку, всі вимоги щодо істотних умов договору сторони виконали, а саме, відповідач отримав встановлені в договорі грошові кошти, а позивачка користується земельною ділянкою, що в даному випадку є підтвердженням фактичного виконання умов договору купівлі- продажу. Згідно копій розписок, [PERSON] отримав від [PERSON] за належну йому земельну ділянку грошові кошти у загальній сумі 2340000 грн., що еквівалентно 300000 тис. доларів США. При цьому в розписках зазначений розмір земельної ділянки, місцезнаходження, її кадастровий номер, умови передачі, оцінка її вартості сторонами, умови укладення нотаріального договору. 13.04.2009 року [PERSON] одержала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №722919, виданий відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010952400070, кадастровий номер - 5122786400:01:001:0259 (а.с. 18). Відповідно до п. 25 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Намір [PERSON] саме продати, а не подарувати [PERSON] зазначену земельну ділянку на умовах та в строки, визначені вище підтверджується написаними ним власноручно розписками від 20 січня 2009 року та від 02.12.2009 року, в яких також вказано, що відчуження земельної ділянки підтверджується укладеним договором дарування від 05.02.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за №28, при цьому матеріальних претензій [PERSON] до [PERSON] не має. Як встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується сторонами, фактично 05 лютого 2009 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 4,23 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, масив № 28, ділянка № 463. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно зі ст. ст. 640 ч.3, 210 ч. 1 ЦК України, договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, є укладеним (вчиненим) з моменту державної реєстрації. Вказані вимоги закону повністю дотримані сторонами, в тому числі [PERSON], яка зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №722919, виданого на її імя. Також укладений договір відповідає вимогам ст.202-205 ЦК України, у звязку з чим суд вважає можливим визнати, що договір, вчинений 5 лютого 2009 року між сторонами з приводу земельної ділянки є договором купівлі-продажу. При таких обставинах суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] в повному обсязі, оскільки її вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного вище, вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 202-205, 207-209, 220, ч.3 ст.331 626-632, 638-640, 655-658, 663, 717 ЦК України,

Outcome: approved