overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просила визнати за нею право власності на ? частину садового будинку з надвірними будівлями та спорудами й на ? частину земельної ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, садове товариство «Троянда», вулиця 8 лінія № 298. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначається, що це нерухоме майно набуте за час шлюбу, однак всі речові права на нього зареєстровані за відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримала й просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав. Судом розяснено учасникам процесу наслідки визнання позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що садовий будинок (рік побудови 2006), «А-1», загальною площею - 23,7 кв.м., житловою площею 11,2 кв.м., сарай «Б», вбиральня-літній душ «В», колодязь «К», огорожа «№» за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, садівниче товариство «Троянда», вулиця Лінія 8, діл.298 належить на праві приватної власності (частка 1/1) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 квітня 2011 року. Як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 044416 земельна ділянка, площею 0,0600 га, за адресою: Київська область, Броварський район, Заворицька сільська рада, с.т. «Троянда» з цільовим призначенням, для ведення садівництва належить [PERSON]. Це нерухоме майно було набуте [PERSON] у період шлюбу із [PERSON]. Згідно із статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не брав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 20 грудня 2007 року у виконкомі Драчинецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області, актовий запис № 20. Посилається на те, що цей шлюб у обох перший, від якого народився син [PERSON],[INFO]. Вказує, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через подружню зраду відповідачем, що призвело до сварок та напруги в сімї, втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позові. На примирення з відповідачем не погоджується. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 грудня 2007 року у виконкомі Драчинецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ № 031191 від 20.12.2007 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки та не приймали намір до примирення та поновлення сімї. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначають, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, сторони спільно не проживають тривалий час, тому просять розірвати шлюб за бажаннях обох із подружжя. Заявники в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 26.05.2001 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають протягом тривалого часу, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги відповідають ст.109 СК України, зберегти сімю неможливо, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи відсутність відповідних заяв призвіще сторін залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 08 червня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Чернівецького управління юстиції м.Чернівці, актовий запис № 614. Вказує, що даний шлюб у них перший, від якого народилась дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через брак порозуміння між ними, несумісні характери та неможливість дійти згоди в облаштуванні побуту, що призводило до сварок та напруги в сімї, а тому просила позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак підтримала позов, подавши до суду відповідну заяву та просила справу розглянути за її відсутності. На примирення з відповідачем не погоджується, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 червня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Чернівецького управління юстиції м.Чернівці, актовий запис № 614, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-МИ № 064352 від 08.06.2003 року. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження серії І-МИ № 024339 від 22.03.2006 року. З січня 2011 року сторони не підтримують подружні стосунки та не приймали намір до примирення та поновлення сімї. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

04 травня 2011 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування вимог посилається на те, що є рідною донькою відповідача. 25 квітня 2011 року їй виповнилося 18 років. В даний час син навчається на першому курсі денного відділення Приазовського державного технічного університету, що потребує додаткових матеріальних витрат, у звязку із чим просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь та своє утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку. В ході судового розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, в остаточній редакції який просила стягнути з відповідача на свою користь та своє утримання аліменти у розмірі 400,00 гривень щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги остаточної редакції підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в остаточній редакції визнав у повному обсязі. Пояснив, що працю у ВАТ «ММК ім. Ілліча», отримує стабільний заробіток, а отже має бажання та обєктивну змогу надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у визначеному нею розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження VІІІ-НО № 472035, виданого відділом РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Маріуполя від 20.05.1993 року, [PERSON] народилася 25 квітня 1993 року, про що вчинено актовий запис № 413. В графі батьки зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із довідкою № 542, наданою Державним вищим навчальним закладом «приазовський державний технічний університет» від 23.03.2011 року, [PERSON] є студенткою І курсу даного освітнього закладу за денною формою навчання. Термін закінчення навчання становить з 01.02.2011 року по 31.08.2011 року. Отже, в сенсі ст. 200 СК України, суд враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] в розмірі 400,00 гривень щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати за ним право власності на гараж по пр-ту. Тракторобудівників, 103 у м. Харкові. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ним було побудовано за власні кошти гараж, який складається з двох гаражних боксів та знаходиться за адресою пр-т. Тракторобудівників, 103 у Московському районі м. Харкова. Згідно технічного висновку стан будівельних конструкцій забезпечує надійну експлуатацію. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у справі в особі свого представника позов не визнав, пояснив, що позивачем не було дотримано порядок вирішення питань, повязаних із самочинним будівництвом. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачем було побудовано за власні кошти гараж, який складається з двох гаражних боксів та знаходиться за адресою пр-т. Тракторобудівників, 103 у Московському районі м. Харкова. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій гаражу, гараж придатний для подальшої експлуатації за призначенням, відповідає вимогам БНіП в частині додержання вимог пожарних та санітарних норм. Площа гаражу літ Бскладає 42,0 кв.м., в тому числі гаражний бокс №1 21,0 кв.м., гаражний бокс №2 21,0 кв.м. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Власник має право робити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. ст. 328, 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконне придбання права власності не встановлено судом. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на побудоване нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва; право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, здобувається їм, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, що виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів, є власником цієї речі. Згідно п. 5 ст. 376 ЦК України суд може визнати за користувачем земельної ділянки право власності на нерухоме майно, самочинно побудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом не встановлено, що при реконструкції були порушені будь-чиї права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

16.05.2011 р . позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про оспорювання запису про батьківство , посилаючись на те , що він не являється батьком дитини [PERSON] 8 листопада 2010 р. н. , так як з відповідачкою [PERSON] з березня 1998 року спільно не проживає , після від»їзду її з Білорусії він з нею ні разу не зустрічався . Йому стало відомо , що відповідачка вступила у фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком і народила від нього сина [PERSON] , але батьком дитини вона записала його ( позивача ) , так як шлюб між ними не був розірваний. 25.01.2011 року в суді під час розгляду позову про розірвання між ними шлюбу відповідачка заявила , що сина [PERSON] вона народила від іншого чоловіка. . Просить виключити з запису про народження дитини [PERSON] відомості про те , що він являється її батьком. В судове засідання позивач не зявився , в позовній заяві зазначив щоб справа розглядалась у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і показала , що дійсно її дитина [PERSON] 8.11.2010р.н. не являється сином позивача. Вона народила його від іншого чоловіка , який помер . А сина записала на [PERSON] , так як на той час ще не була з ним розлучена. Позивач [PERSON] про це не знав , бо вона з ним не спілкується. Проти задоволення позову не заперечує , просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення [PERSON] , вивчивши матеріали справи та дослідивши докази суд приходить до слідую чого: Копія свідоцтва про укладення шлюбу ,копія паспорта позивача , копія свідоцтва про народження , копія рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 25.01.2011 року свідчать , що шлюб між сторонами розірваний 25.01.2011 року і що під час розгляду справи [PERSON] показала що вона має дитину-сина [PERSON] від іншого чоловіка , що [PERSON] народився 8 листопада 2010 року в с. Скочище Брусилівського району Житомирської області і батьком його записаний [PERSON] , а матірю [PERSON] , що позивач проживає в [INFO]. Відповідно до ст. 136 СК України особа , яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього Кодексу , має право оспорити своє батьківство. Під час судового розгляду відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] знайшла своє підтвердження в мотивах позовної заяви , в показах відповідачки , яка позов визнала , та досліджених і матеріалах справи та доказах , тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та на користь ТУ ДСА в Житомирській області витрати по інформаційно-технічному забезпеченню в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на вивезення [PERSON], [INFO] на оздоровлення до РФ. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є матірю [PERSON]. З батьком дитини [PERSON], що є відповідачем по справі вона розлучена. Зазначає, що вона разом з донькою має намір виїхати на оздоровлення. Посилається, що коли вона звернулась до відповідача з проханням про надання дозволу на вивезення дитини з не відомих їй причин він відмовився. Відповідач матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, з дитиною не спілкується. Вважає, що в інтересах дитини позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Представник третьої особи на боці позивача Маріупольська [PERSON] Жовтнева районна адміністрація служба у справах дітей не з'явився, але від нього надійшла заява з клопотанням, в якому він просив розглянути справу у його відсутності на розсуд суду, в зв'язку з чим суд розглянув справу без його участі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи: копію паспорту [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], свідоцтво про розірвання шлюбу, заяву управління служби у справах дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: [PERSON] і [PERSON] до 26 лютого 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них 22 травня 1997 року народилась донька [PERSON]. В судовому засідання знайшло підтвердження, що [PERSON] не проживає з донькою, не надає матеріальної допомоги, що підтверджується довідкою-розрахунком Головного управління юстиції у Донецькій області Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 26 липня 2010 року. Неповнолітня [PERSON] перебуває на повному утриманні та вихованні [PERSON] На даний час є можливість поїхати на оздоровлення. Відповідно до п.16 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», через відсутність згоди на виїзд одного з батьків неповнолітньої дитини за кордон, дозвіл може бути наданий судом. Враховуючи, те що неповнолітня [PERSON] постійно проживає з матірю [PERSON], потребує лікування, відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, а також те, що мати дитини має можливість виїхати, суд приходить до висновку, що виключно в інтересах дитини для забезпечення належного її лікування необхідно заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Для підготовки повного тексту рішення по даній справі потрібен тривалий час у зв'язку із складністю даної справи та кількістю досліджуваних у судовому засіданні доказів. За таких підстав суд приходить до висновку про доцільність проголошення вступної та резолютивної частини рішення з підготовкою повного тексту рішення на 21 червня 2011 року. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

24.05.2011 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON],[INFO], аліменти в розмірі 1000 гривен на обох дітей (по 500 гривен на кожну дитину) щомісяця починаючи з дня звернення до суду до 20.01.2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після цієї дати стягувати по 500 гривен щомісячно до досягнення молодшою дитиною повноліття, тобто до 27.07.2027 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі та мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON],[INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дітей (інколи він незначними сумами допомагає матеріально, але цього недостатньо). Він є здоровим працездатним чоловіком, і може допомагати дітям матеріально, але цього не робить в достатньому розмірі. Позивач підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Стягнення аліментів просила розпочати з дня подачі позову до суду, згодна на стягнення аліментів в розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідач позов визнав частково, просив врахувати,що він не заперечує проти його задоволення та надання допомоги дітям, але вважає, що аліменти у розмірі 1000 гривен щомісячно він не в змозі платити, оскільки на сьогодні немає роботи і доходів на таку суму, згоден на стягнення аліментів за рішенням суду в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Як встановлено в суді, сторони перебувають у шлюбі з 27.09.2003 року. Від спільного життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON],[INFO] (а.с.5,6). Батьком дітей записаний відповідач. Діти знаходяться на утриманні позивача (а.с.8). Сторони разом не проживають, відповідач надає допомогу на дітей, але недостатню для їх утримання. Відповідач є здоровим працездатним чоловіком, тобто має змогу утримувати дітей матеріально. Клопотання позивача про стягнення аліментів з відповідача з 24.05.2011 року, тобто з дня подачі заяви до суду, не суперечить закону. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1000 гривен щомісячно на утримання двох дітей перевищує його можливості, але він не заперечує проти стягнення з нього по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 51 гривну державного мита та 120 гривен ІТЗ судового розгляду справи.

Outcome: partial