Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним первісним позовом, в якому вказав, що 15 лютого 2008 року він і відповідач [PERSON] уклали договір позики грошей, за яким він позичив відповідачу 100000 доларів США, які той зобовязувався повернути йому у строк до 1 березня 2009 року. Того ж дня він передав [PERSON] вказану суму позики, а той на її підтвердження видав йому власноручну розписку. Однак у встановлений строк відповідач не повернув йому борг. Тому він первісно просив суд стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь 800000 грн. боргу за договором позики в національній валюті України за курсом НБУ, 52000 грн. суми з урахуванням індексу інфляції, 144000 грн., як три проценти від простроченої суми, а також понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги змінив, пояснивши, що із вказаної первісної суми боргу за договором позики на час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] повернув йому 13000 грн., тому він просить суд стягнути із нього на свою користь 787000 грн. залишку заборгованості за договором позики від 15 лютого 2008 року, 185260 грн., як три відсотки річних від простроченої суми боргу, та понесені ним судові витрати по справі. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним первісним позовом, в якому вказав, що 11 червня 2008 року він і відповідач [PERSON] уклали договір позики грошей, за яким він позичив відповідачу 4600 доларів США, які той зобовязувався повернути йому у строк до 11 серпня 2008 року. Того ж дня він передав [PERSON] вказану суму позики, а той на її підтвердження видав йому власноручну розписку. 7 липня 2008 року він і відповідач [PERSON] уклали інший договір позики грошей, за яким він позичив відповідачу 11500 доларів США, які той зобовязувався повернути йому у строк до 7 жовтня 2008 року. Того ж дня він передав [PERSON] вказану суму позики, а той на її підтвердження видав йому власноручну розписку. 14 серпня 2008 року він і відповідач [PERSON] уклали ще один договір позики грошей, за яким він позичив відповідачу 5750 доларів США, які той зобовязувався повернути йому у строк до 14 вересня 2008 року. Того ж дня він передав [PERSON] вказану суму позики, а той на її підтвердження видав йому власноручну розписку. Загальна сума його позички відповідачу, таким чином, склала 21250 доларів США. Із неї відповідач [PERSON] повернув йому 9500 доларів США, а решту боргу 11750 грн. не повернув, тому він просить суд стягнути із нього на свою користь 101637 грн. 50 коп. в національній валюті за курсом НБУ заборгованості за договорами позики, та понесені ним судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав і просить суд їх задовольнити. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 23 липня 2010 року вказані позовні заяви [PERSON] і [PERSON] обєднані в одне провадження (т.2 а.с.67). Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення, в судове засідання не зявився втретє, надіслав до суду телеграму з проханням черговий раз перенести розгляд справи на більш пізніший термін, оскільки він 17 березня 2011 року викликаний на 10 год. до Липовецького районного суду по кримінальній справі, як обвинувачений. При цьому не надав суду письмових доказів його виклику до Липовецького районного суду на 10 год. 17 березня 2011 року, крім того відповідач [PERSON] викликаний до Іллінецького районного суду на інший час на 14 год. 17 березня 2011 року, тому його прохання про чергове відкладення розгляду справи є необґрунтованим і не може бути задоволене судом. Попередні судові засідання Іллінецького районного суду двічі 29 листопада 2010 року і 15 лютого 2011 року відкладались також за заявами відповідача [PERSON] у звязку із його станом здоровя. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд вважає необхідним не відкладати розгляд справи за черговим не підтвердженим обєктивними доказами проханням відповідача, за можливе вирішити її у відсутність належним чином повідомленого відповідача [PERSON] на підставі наявних доказів і постановити заочне рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] і повністю задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] із наступних мотивів. Правовідносини, що є предметом спору у цій справі, регулюються цивільним законодавством України щодо договорів позики та правових наслідків порушення зобовязання. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 1046, 1047 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлені наступні обставини у справі на підставі відповідних доказів: - 15 лютого 2008 року фізична особа [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 10000 доларів США, які зобовязувався повернути до 1 березня 2009 року, про що видав власноручну розписку із своїм підписом, скріпленим печаткою Селянського фермерського господарства «Поділля» с.Стара Прилука Липовецького району Вінницької області (оригінал розписки у т.1 на а.с.96); - ідентичність кредитодавця за вказаною розпискою і позивача [PERSON] підтверджується засвідченою копією паспорта громадянина України [PERSON] (т.1 а.с.4); - ідентичність позичальника за вказаною розпискою і відповідача [PERSON] підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] (т.1 а.с.58); - станом на час звернення позивача [PERSON] до суду 3 серпня 2009 року курс долара США до національної валюти України становив 8 грн. 15 коп. (копія довідки Липовецького відділення Вінницької філії ТОВ «Укрпромбанк» т.1 а.с.6); - 11 червня 2008 року фізична особа [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 4600 доларів США, які зобовязувався повернути до 11 серпня 2008 року, про що видав власноручну розписку із своїм підписом, скріпленим печаткою Селянського фермерського господарства «Поділля» с.Стара Прилука Липовецького району Вінницької області (наданий представником позивача оригінал розписки у матеріалах справи); - 7 липня 2008 року фізична особа [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 11500 доларів США, які зобовязувався повернути через три місяці, тобто до 7 жовтня 2008 року, про що видав власноручну розписку із своїм підписом, скріпленим печаткою Селянського фермерського господарства «Поділля» с.Стара Прилука Липовецького району Вінницької області (наданий представником позивача оригінал розписки у матеріалах справи); - 14 серпня 2008 року фізична особа [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 5750 доларів США, які зобовязувався повернути до 14 вересня 2008 року, про що видав власноручну розписку із своїм підписом, скріпленим печаткою Селянського фермерського господарства «Поділля» с.Стара Прилука Липовецького району Вінницької області (наданий представником позивача оригінал розписки у матеріалах справи); - ідентичність позичальника за вказаними розписками і відповідача [PERSON] підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] (т.2 а.с.27); - станом на час звернення позивача [PERSON] до суду 4 вересня 2009 року курс долара США до національної валюти України становив 8 грн. 65 коп. (копія довідки Липовецького відділення Вінницької філії ВАТ КБ «Хрещатик» т.2 а.с.5). Оцінюючи вказані вище визнані судом встановленими обставини у справі в контексті наведених норм правового регулювання предмету спору, суд доходить наступних висновків. Між сторонами, відповідно, 15 лютого 2008 року, 11 червня 2008 року, 7 липня 2008 року та 14 серпня 2008 року виникли правовідносини за договорами позик згідно боргових розписок відповідача. Дійсність вказаних боргових розписок [PERSON] не спростована відповідачем жодним чином, вказані у позовних заявах договори позики позичальником відповідачем у справі [PERSON] не оспорені у встановленому законом порядку, не визнані недійсними, тому є чинними. Невиконання відповідачем своїх зобовязань за ними має зумовлювати передбачені законом наслідки у виді стягнення заборгованостей. Упродовж тривалого часу знаходження цивільної справи за позовами [PERSON] і [PERSON] у провадженні судів із серпня-вересня 2009 року відповідач [PERSON] жодного разу зявився до суду, не спромігся надати суду жодного належного допустимого доказу на спростування вимог позивачів. За таких обставин суд визнає доведеними і спростованими відповідачем в жодній мірі вимоги позивачів. Тому із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 787\~000 грн. боргу за договором позики від 15 лютого 2008 року та 70830 грн., як три проценти річних від простроченої суми за порушення грошового зобовязання, а також сплачені позивачем 1700 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього, таким чином, 859650 грн. При цьому суд вважає невірним поданий позивачем [PERSON] його розрахунок трьох процентів річних від суми боргу у виді помилкової суми 185260 грн. Крім того, вказана позивачем [PERSON] у позовній заяві як понесена ним витрата на оплату послуг адвоката в сумі 25000 грн. не підтверджена доказами у виді відповідних належних платіжних документів і не може бути стягнута із відповідача. Тому в решті позовних вимог [PERSON] слід відмовити за їх безпідставністю. Із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 101637 грн. 50 коп. боргу за договорами позики від 11 червня 2008 року, 7 липня 2008 року і 14 серпня 2008 року, а також сплачені позивачем 1164 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього, таким чином, 102921 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial