Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи ТОВ «Центральна товарна біржа» , Лубенське МРЕВ ДАІ про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визнання недійсним договору купівлі продажу, стягнення моральної шкоди Позовні вимоги мотивував тим, що 24.12.1999 року він уклав шлюб з [PERSON] відповідачкою по справі. У жовтні 2007 року ними придбано за сумісні кошти автомобіль [NUMBER] 2004 року випуску , який був зареєстрований на відповідачку [PERSON] .Через деякий час вони припинили з відповідачкою подружні стосунки , але шлюб не розривали .4 листопада 2009 року йому стало відомо , що його дружина відповідачка по справі таємно від нього, не отримавши згоди, зняла з реєстрації автомобіль та продала відповідачці [PERSON] .Вважає , що правочин по продажу автомобіля відповідачкою [PERSON] є незаконним , оскільки вона продала майно , що є спільною сумісною власністю подружжя , без його згоди . Прохає суд постановити рішення яким визнати спільним сумісним майном подружжя позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] автомобіль [NUMBER] 2004 року випуску. Визнати недійсним правочин( біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу), вчинений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] 04.11.2009 року та зареєстрований на ТОВ «Центральна товарна біржа» за № ТЗ 2/506, відповідно до якого [PERSON] продала , а [PERSON] придбала автомобіль [NUMBER] 2004 року випуску. Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 199366. Зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] автомобіль, стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON]. позов підтримали повністю , прохають його задовольнити. Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] та відповідачка [PERSON] позов не визнали повністю та показали суду , що дійсно вона [PERSON] під час подружнього життя придбали з позивачем автомобіль [NUMBER] 2004 року випуску .Вони з відповідачем вирішили продати зазначений автомобіль .Так як реєстрація автомобіля проведена на неї то вона взяла згоду у позивача у вигляді розписки , що він не заперечує проти продажі .Автомобіль був проданий відповідачці [PERSON] договір купівлі продажу який був укладений року та зареєстрований на ТОВ «Центральна товарна біржа» за № ТЗ 2/506.Вважають , що позов позивача є безпідставним , та такий що не підлягає задоволенню .Прохають суд відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позову . Представник третьої особи [PERSON] показав суду , що дійсно біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу), вчинений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] 04.11.2009 року було зареєстровано на ТОВ «Центральна товарна біржа» за № ТЗ 2/506, відповідно до якого [PERSON] продала , а [PERSON] придбала автомобіль [NUMBER] 2004 року випуску. Також [PERSON] суду показав ,що він не може пояснити , чи надавалась згода позивача [PERSON] на продаж автомобіля , чи ні .Також суду показав що , не може суду надати оригінал письмової згоди позивача [PERSON] копія якої знаходиться в справі , з посиланням на відсутність такої згоди в справі біржової угоди . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.. 60 СК України майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності . Згідно ст.. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном , що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 24.12.1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у жовтні 2007 року придбали автомобіль [NUMBER] 2004 року випуску, який був зареєстрований у Лубенському МРЕВ ДАІ за відповідачкою [PERSON]. При таких обставинах придбаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя , де кожен із подружжя має рівні права на його володіння та розпорядження . 04.11.2009 року [PERSON] таємно від позивача [PERSON] зняла з реєстрації автомобіль та продала відповідачці [PERSON] Згідно ст.. 65 ч.3 СК України чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. На даний час ринкова вартість такого автомобіля становить 21 000 доларів США , що в перерахунку на національну грошову одиницю ( гривню) за курсом валют Національного банку України становить 166347, 30 грн., що судом не може бути визнано зазначений правочин дрібним побутовим . В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження що позивач [PERSON] давав згоду на продаж автомобіля [NUMBER] 2004 року випуску, який був зареєстрований у Лубенському МРЕВ ДАІ за відповідачкою [PERSON]. Надану розписку [PERSON] , відповідачкою [PERSON] про дачу згоди на продаж автомобіля , суд оцінює критично , та таку що не заслуговує на увагу ,оскільки сам позивач заперечує про те що ним надавалась така розписка при реєстрації договору продажу автомобіля на ТОВ «Центральна товарна біржа» . Крім того представник біржі в судовому засіданні не міг підтвердити про наявність згоди позивача [PERSON], на продаж автомобіля , та наявність оригіналу розписки, з посиланням на відсутність такої згоди в матеріалах біржової угоди по продажу автомобіля [NUMBER] 2004 року випуску відповідачкою [PERSON] Суд вважає за необхідне визнати недійсним правочин вчинений між [PERSON] та [PERSON] 04.11.2009 року, який зареєстрований на ТОВ «Центральна товарна біржа» за № ТЗ 2/506, та визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки при вчинені зазначеного правочину , були суттєво порушені права позивача по справі , як співвласника майна що є власністю подружжя. Крім того позивач [PERSON] прохає стягти з відповідачки моральну шкоду в розмірі 20000 тисяч гривень .Заподіяння моральної шкоди мотивував тим , що позбувшись спільно нажитого майна , суттєво змінилось його життя , вони припинили з позивачкою подружні стосунки , не міг уявити про таку негідну поведінку відповідачки по відношенню до нього , внаслідок чого погіршився стан його здоровя , він вимушений був звертатись в суд стосовно захисту його порушених прав , здійснювати суттєві фінансові витрати, що призвело до моральних страждань. Згідно ст.. 216 ч. ЦК України, що якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій або третій стороні завдано моральної шкоди, то вона підлягає відшкодуванню винною стороною, а тому суд вважає , що позивачу діями відповідачки [PERSON] завдана моральна шкода , але в значно меншому розмірі в сумі 2000 тисячі гривень ,яка підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] Позивачем [PERSON] при подачі до суду понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1688 грн. 69 коп. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн., які підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно.

Outcome: partial