overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання трудового договору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що він є суб'єктом підприємницької діяльності. 8 жовтня 2009 року він уклав безстроковий трудовий договір за № 04730900959 з відповідачем по справі [PERSON] Зазначений трудовий договір був зареєстрований Жовтневим центром зайнятості 8 жовтня 2009 року в присутності СПД [PERSON] та працівника [PERSON] Відповідач з 18 жовтня 2010 року без попередження та без поважних причин не приступила до виконання роботи, після чого він надсилав листи із повідомленням [PERSON] за місцем її проживання з проханням розірвати трудовий договір та з'явитись до Жовтневого центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації, але відповідач до цього часу не зявляється. Позивач допитаний у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Допитавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Жовтневий районний центр зайнятості про розірвання трудового договору таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є суб'єктом підприємницької діяльності. 8 жовтня 2009 року позивач уклав безстроковий трудовий договір за № 04730900959 з відповідачем по справі [PERSON] Зазначений трудовий договір був зареєстрований Жовтневим центром зайнятості 8 жовтня 2009 року в присутності СПД [PERSON] та працівника [PERSON] Відповідач з 18 жовтня 2010 року без попередження та без поважних причин не приступила до виконання роботи, після чого [PERSON] надсилав листи із повідомленням [PERSON] за місцем її проживання з проханням розірвати трудовий договір та з'явитись до Жовтневого центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації, але відповідач до цього часу не зявляється. У відповідності до п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України роботодавцем може бути розірвано трудовий договір з працівником у разі вчинення працівником прогулу без поважних при\-чин, але відповідно до положення Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 8 червня 2001 року за № 260, форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, за\-твердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту і Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року за № 58 провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця і працівника) з належними їм до\-кументами до центру зайнятості. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин роботодав\-цем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін в центрі зайня\-тості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду, яке набрало чинності, щодо припинення дії договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, заявили, що є спадкоємцями померлого [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з прибудовою та господарськими спорудами, що розташовані в смт. Літин по вул. Коцюбинського (88)90 Літинського району Вінницької області. Вони прийняли спадщину, але не можуть її оформити, оскільки в технічному паспорті наявні самочинні споруди. Тому змушені звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву в якій просять справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримують повністю і просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без участі їх представника. Позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.5,6) встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] Із копії технічного паспорта (а.с.7-12) встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами в смт. Літин по вул.Коцюбинського (88)90 Літинського району Вінницької області в розмірі 13/14 частки належить [PERSON] в ньому зазначено, що гараж, баня та сарай є самочинно збудованими. Копія рішення від 28.07.1994 року свідчить, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку. Довідка з відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства (а.с.15), довідка з Державного пожежного нагляду (а.с.16), висновок санітарно-санепідеміологічної станції (а.с.17) свідчить, що самочинно збудовані споруди відповідають правилам ДБН, санітарним та протипожежним нормам та правилам. Відповідно до ст.376 ч.5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] та [PERSON] отримали право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], але не можуть його оформити, так як в технічному паспорті наявні самочинно збудовані приміщення. Про те зазначені будівлі були збудовані за власні кошти спадкодавця і це не порушує прав інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні позивач [PERSON] не з*явився, надав заву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав свої позовні вимоги. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не заявився. Належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи без його участі. 3*ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 21.03.1997році позивач придбав жилий будинок на земельній ділянці площею 0,1108 га в тому числі 0,10 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, 0,108 га для ведення особистого підсобного господарства у м. Красний Лиман по вул. Калініна,52, що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку. (а. с. 4). Однак на момент продажу жилого будинку продавець [PERSON] не повідомила позивача, що Земельна ділянка була нею приватизована. Пізніше [PERSON] передала позивачу державний акт на право приватної власності. 02.01.2005року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. ( а. с. 5). Після смерті [PERSON] спадкове майно ніхто не приймав, що підтверджується довідкою Попаснянської державної нотаріальної контори, (а. с. 18). У зв*язку з її смертю [PERSON] позивач переоформити документи будь яким іншим способом не має можливості. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування й розпорядження своїм Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 328 ЦК України від 16.01.2003 року право власності набувається на підставах, не забороненій законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об*єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебувають у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 11 листопада 2010 року, актовий запис № 526. Посилаючись на те, що за час спільного проживання не змогли створити міцної сім»ї, оскільки відразу після одруження виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, що почало призводити до виникнення конфліктів, різного роду суперечок. Намагання зберегти сім»ю не дало позитивного результату. Припинили з відповідачкою будь-які подружні стосунки та ведення спільного господарства. Перебування у шлюбі є формальним, сім»я розпалась остаточно, немає між ними взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідачка у судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що за час спільного проживання не змогли створити міцної сім»ї. оскільки відразу після одруження виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, що почало призводити до виникнення конфліктів, різного роду суперечок. Намагання зберегти сім»ю не дало позитивного результату. Припинили з відповідачкою будь-які подружні стосунки та ведення спільного господарства. Перебування у шлюбі є формальним, сім»я розпалась остаточно, немає між ними взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 112 СК України, суд вважає, що подальше життя подружжя у І збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона мала до державної реєстрації шлюбу, що розривається - Паращак. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.10.2008 року Новоцаричанськоою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №03, мотивуючи тим, що з 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають різні погляди на життя та різні інтереси. Вважає примирення неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 15.11.2010 року не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав заяву з проханням справу відкласти, причину відкладення не вказав та просив на наступне судове засідання викликати його за адресою: м. Одеса, вул. Ядова, 26. Згідно поштового конверту будинок по вул. Ядова, 26 в м. Одесі являється багатоквартирним, а відповідач в своїй заяві квартиру не вказав. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України суд визнає відповідача належним чином сповіщеного про час та місце розгляду справи. Про причину неявки відповідач суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 05.10.2008 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони з 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають різні погляди на життя та різні інтереси. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Філевської) М.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №369, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одній квартирі, однак з травня 2010 року шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останні два роки в сімї постійно виникають сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнали. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 18.09.2003 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №219952 від 15.10.2004 р. Сторони хоча і проживають в одній квартирі, однак з травня 2010 року шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останні два роки в сімї постійно виникають сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо. Син [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Коваль)С.О.звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №212, мотивуючи тим, що вони з січня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають різні погляди на подружні відносини та взаємні обовязки. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.05.2007 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.03.2008 року. Сторони з січня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають різні погляди на подружні відносини та взаємні обовязки. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] залишається проживати з матірю, питання щодо стягнення аліментів на її утримання вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем мотивуючи тим, що 19.05.1994 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей : син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] , [INFO] Спільне проживання з відповідачем стало не можливе по тій причині, що він зловживає спиртними напитками і в такому стані вчиняє сварки, скандали, не поважає позивачку як дружину. Перебувати в такому шлюбу вона не бажає, а тому хоче його розірвати, дітей залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Оробець». Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Оробець». Відповідач в судове засідання не зявився, хоча офіційно повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, і не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вважає, що справу слід розглядати в його відсутність, заочно. Суд аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам. Тому суд на підставі ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

06.09.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на власне утримання. В підтвердження позовних вимог зазначає, що 19 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося і на теперішній час вони проживають окремо, син мешкає з нею і знаходяться на її утриманні. Вона не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити у повному обсязі. В зв»язку з тим, що відповідач [PERSON] мешкає в м. Харків ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24 вересня 2010 року Дзержинському районному суду міста Харкова було доручено викликати та допитати [PERSON] в якості відповідача. Відповідно до журналу судового засідання Дзержинського районного суду міста Харкова - відповідач в судовому засіданні просив суд розглянути справу за його відсутності, позов не визнав та заперечував проти стягнення з нього аліментів. Згідно заперечень на позов, які надійшли поштою до суду, відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що на теперішній час у нього складне матеріальне становище, а саме: він платить аліменти на утримання сина, сплачує кредит, а також плату за найм житлового приміщення, тому платити аліменти на утримання дружити не має можливості. Суд, врахувавши думку позивачки, відповідача, вивчивши виконане Дзержинським районним судом м. Харкова судове доручення, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ;ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 19 липня 2008 року Фисенко&nbsp;І.В. та [PERSON] (дошлюбне прізвище Огороднікова) І.Р. зареєстрували шлюб в Комсомольській селищній раді Зміївського району Харківської області, актовий запис № 75( а.с. 5) Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]( а.с. 6). Дитина мешкає разом з матір»ю і знаходяться на її утриманні ( а.с. 7). На теперішній час [PERSON] не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved