Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

30 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що відповідачем по справі є Приватне підприємство «Агрофірма прогрес» в особі голови [PERSON] Між ПП «Агрофірма прогрес» та [PERSON] укладено договір оренди земельної частки \паю) від 13.09.2001 року. Договір зареєстровано в Новотавричеській сільській раді 18.09.2001 року що є незаконним і не може вважатися дійсним. Реєстрацію договорів проводять структурні підрозділи Центру ДЗК відповідно до Закону від 01.07.2004 року № 1952-IV, постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1088 і Тимчасового порядку затвердженого наказом Держкомзему від 02.07.2003 року № 174. Таким чином Новотавричеська сільська рада на час складання договору оренди земельної ділянки не мала права проводити його державну реєстрацію, так як не мала такої компетенції. Згідно цього договору термін дії договору складає 10 років. По договору ПП «Агрофірма прогрес» прийняло від [PERSON] земельну частку \пай) розміром 6,44 умовних кадастрових гектарів вартістю 21496 гривень. Розпорядженням голови Оріхівської РДА № 465 від 21 грудня 2005 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 5,0714 гектарів. 18 вересня 2006 року замість сертифіката, вона отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП № 172194. Таким чином, змінився предмет зобовязання за договором оренди, а відтак і суттєві умови виконання зобовязань, у звязку з чим сторони повинні були привести договірні відносини у належний стан відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі». При таких обставинах договір підлягає припиненню. [PERSON] бажає самостійно обробляти належну їй на праві власності земельну ділянку та прохає припинити дію договору оренди земельної частки (паю) від 13.09.2001 року в зв»язку з отриманням нею державного акту на право приватної власності на землю та зобов»язати ПП «Агрофірму прогрес» повернути їй земельну ділянку площею 5,07 гектарів в належному стані згідно державного акту на цю ділянку. В судовому засіданні представник позивача на позові довірителя наполягає і прохз його задовольнити в повному обсязі. 1 Іредставник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, прохз застосувати позовну давність та у позові відмовити. Суд, заслухавши доводи сторін по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, м позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із наданої ксерокопії договору оренди земельної частки (паю), у І Іриватним підприємством «Агрофірма прогрес» і [PERSON] був укладений догов ] оренди земельної частки (паю) від 13.09.2001 року і у відповідності до ст. 20 Заков України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 року зі змінами та доповненнях договір пройшов державну реєстрацію 18.09.2001 року. Згідно вимог цивільної законодавства, а саме ст. 210 ЦК України, правочин, що підлягає державній реєстрації випадках встановлених законом, є вчиненим з моменту його державної реєстрації, звідси, право користування земельною часткою (паєм) у відповідача виникло з момен і державної реєстрації договору, тобто з 18.09.2001 року. На підставі представленої ксерокопії Державного акту на право власності : земельну ділянку серії ЗП № 172194 на земельну ділянку площею 5,0714 га, щ розташована на території Новотавричеської сільської ради Оріхівського рано: Запорізької області, власником якої є позивач - [PERSON], був виданий державні акт Оріхівською районною державною адміністрацією 18.09.2006 року. А огж відповідно до розд. IX «Перехідні положення» Закону від 6 жовтня 1998 р. № 161-ХГ «Про оренду землі» після виділення громадянину земельної ділянки в натурі (н місцевості) та одержання ним державного акта на право власності на землю, сторон договору оренди земельної частки (паю), укладеного на підставі відповідного сертифікат; зобовязані переукласти договір оренди відповідно до державного акта, тобто догові повинен був бути переукладеним з 18 вересня 2006 року. 1 Іісля одержання державного акту ні позивач ні відповідач не переукладали догові] оренди земельної частки (паю). У позивача виникло право власності на землю і неузгодженість відносин сторін приводу права користування виділеною їй в натурі земельною ділянкою порушує ні право. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікаті громадян про право на земельну частку (пай) є дійсним до видачі земельних часток (пан в натурі на конкретній місцевості та видачі їм державного акту про право власності н; земельну ділянку. З викладеного вбачається, що в укладеному договорі оренди земельної часткі (паю), між ПП «Агрофірма прогрес» і [PERSON], відсутній предмет договору, тобі істотно змінилися обставини, так як предметом договору була земельна частка (пай розміром 6,44 умовних кадастрових гектарів, а після виділення земельної ділянки в натурі, розмір склав вже 5,0714 га, а згідно змісту ст. 652 ЦК України, такий договір оренди земельної частки (паю) може розірвано в судовому порядку. Суд не може погодитися з представником відповідача та застосувати позови\ давність, з огляду на вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України, так як зміст правочину не може суперечити ЦК, а саме відсутній сам предмет оренди - земельна частка (пай) у розмірі 6,44 умовних кадастрових гектарів, а тому такий правочин є нікчемним, і згідно ст. 257 ЦК України, до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину встановлена позовна давність у десять років. 1 Іри таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved