Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], за участю на стороні відповідача третьої особи, що не заявляє самостійних вимог служби в справах дітей Бережанської районної державної адміністрації про зміну способу спілкування з дитиною, де згідно уточнених позовних вимог просив суд змінити спосіб спілкування позивача з його донькою [PERSON], [INFO], встановлений рішенням Бережанського районного суду від 14 вересня 2007 року і встановити такий порядок спілкування позивача із дитиною: визначити позивачу дні зустрічі із його дочкою один раз на тиждень в суботу або в неділю ( за його вибором), з 16 год. до 19 год. по місцю проживання відповідачки [PERSON]Ю із наданням йому права спільного, за відсутності відповідачки, відпочинку з дитиною, шляхом відвідування місць загального відпочинку громадян та заходів масово-культурно-розважального характеру в м.Бережани Тернопільської області; надання права перебувати під час побачень по місцю свого проживання в [INFO], за відсутності відповідачки. Свої вимоги викладені в позовній заяві обґрунтовував тим, що рішенням суду йому визначені дні та години побачень з його дитиною виключно по місцю проживання та в присутності відповідачки ( матері дитини). Однак, мав місце ряд випадків, коли відповідачка чинила йому перешкоди в .спілкуванні з дитиною, під час побачень в будинковолодінні відповідачки там буває багатолюдно та гамірно, що не дає йому змоги належним чином реалізовувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини; родичі відповідачки погрожують йому розправою з метою припинення ним відвідувань дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Також, в обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що у них з відповідачкою та її родичами склалися неприязні стосунки, під час спільного перебування з позивачкою у них постійно виникають конфлікти, що негативно відображається на психічному та емоційному стані дитини. Під час відвідувань дитини по місцю проживання відповідачки там перебувають її родичі, які негативно до нього ставляться, а тому складається напружена емоційна обстановка, в якій він не може, як батько спокійно спілкуватися з дитиною. Вважає доцільним те, щоб він мав змогу бачитися з дитиною, як в присутності відповідачки, так і за його бажанням, і у відсутності відповідачки. Погоджується, що в цей період він бере на себе повну відповідальність за життя та здоров"я дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Наголосила на тому, що основним у вирішенні даного спору є насамперед інтереси дитини та рівні права батьків на участь у спілкуванні з дитиною та її виховання. Батьки дитини мають рівні права щодо дитини і відповідачкою не представлено доказів на підтвердження підстав обмежувати позивача у його праві на особисте спілкування з дитиною. Позивач характеризується виключно позитивно, він хороший батько, що не заперечила і сама відповідачка і не довела в судовому засіданні, що позивач є негативною особою. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Погодилася із днями та годинами побачень позивача з дитиною в її помешканні та в її присутності. Не погодилася із вимогами позивача про надання йому права спільного, за відсутності відповідачки, відпочинку з дитиною, шляхом відвідування місць загального відпочинку громадян та заходів масово-культурно-розважального характеру в м.Бережани Тернопільської області; та надання позивачу права перебувати з дитиною під час побачень по місцю свого проживання в [INFO], за її (як матері) відсутності. Вважає, що такі умови побачень не будуть відповідати інтересам дитини, в силу її хворобливого стану здоров"я та малолітнього віку і будуть негативно відображатися на її емоційному стані. Так, дитина бачить батька зрідка, відвикла від нього, за таких побачень дитина попаде в чужу обстановку і не знати як буде себе поводити. Також, в неї ( відповідачки) є старша донька віком 10-ть років від іншого шлюбу, і її відсутність також негативно вплине на емоційний стан їх з позивачем спільної доньки ([PERSON]Р.). А тому, як вважає відповідачка побачення дитини з позивачем за її (матері) відсутності, може негативно вплинути на дитину. Також вважає, що позивач своїм позовом фактично переслідує не мету побачень з дитиною, а мету помсти їй, як матері та колишній дружині. Також пояснила, що батько дитини приходить до неї коли захоче, жодних перешкод вона йому при цьому не чинить, лише заперечує можливість таких зустрічей за її (матері) відсутності та поза межами її житла. Поряд з цим визнала, що дитина до батька ставиться добре, називає його Татом, позивач також добре ставиться до дитини. Також визнала, що між нею та позивачем під час спільного проживання виникали конфлікти, на даний час неприязні відносини та конфлікти заперечила. Представник відповідачки в судовому засіданні підтримав позицію позивачки, дав пояснення аналогічного змісту. Поряд з цим зазначив, що на його думку, до тих пір поки сторони, як батьки не примиряться і перестануть перебувати у неприязних відносинах, від такої їхньої поведінки буде страждати дитина. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору позовні вимоги визнав частково. Щодо встановлених днів та годин заперечень у нього немає. Щодо вимог позивача про надання йому дозволу на спілкування з дитиною за відсутності матері, загалом вважає, що такий дозвіл може бути судом наданий, однак вважає за доцільне надати дитині адаптаційний період до досягнення нею 5-ти річного віку, і саме з цього часу дозволити батьку таке спілкування. Також, зазначив-, що на його думку, що між сторонами, як батьками склалися неприязні відносини, спільне їх перебування призводить до конфліктів, які відбуваються в присутності дитини і негативно на ній відображаються. Рекомендував сторонам перестати конфліктувати і зважити насамперед на інтереси дитини, а не з'ясування особистих претензій. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи наданими сторонами суду доказами, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з таких підстав: Як вбачається із норм ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно із ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню... У відповідності до ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, не завдасть шкоди її фізичному та психічному здоров"ю, моральному розвитку. У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно із ст. 159 CK України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,... другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.. Як вбачається із положень ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; .батьки, які проживають окремо від дитини, зобов"язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що від сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі у позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] 18 серпня 2006 року народилася донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу сторони стали проживати окремо, де дитина залишилася проживати із матір"ю ( відповідачкою). Рішенням Бережанського районного суду від 14 вересня 2007 року зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у зустрічах з дочкою [PERSON] та участі у її вихованні та визначено дні зустрічей батька з дитиною у середу з 17 год. 00 хв. та у суботу з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. На даний час відповідачка забороняє позивачу, як батькові бачитися з дитиною у її відсутності та поза межами її (відповідачки) місця проживання. А тому позивач звернувся в суд із позовом про зміну способу спілкування з дитиною, де просить надати йому можливість спілкування з дитиною один раз в тиждень в суботу або в неділю'3 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., із можливістю спілкування з дитиною, спільного відвідування місць відпочинку та його (позивача) місця проживання за відсутності відповідачки, як матері. Відповідно до основних положень сімейного права, поняття "батьківські права" як загальна категорія походить від слова "батьки", а отже їх носіями є мати і батько в рівній мірі. А тому всі питання відносин із дитиною повинні вирішуватися між матір"ю і батьком на основі взаємного порозумінні та рівності таких прав і обов"язків. Отже, предметом даного позову фактично є захист рівності права батька дитини на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, шляхом надання батькові., можливості особисто спілкуватися з дитиною, особисто проводити з нею відпочинок, як в присутності матері, так і за відсутності останньої. В судовому засіданні стороною відповідача визнано та не заперечено той факт, що відповідачка, як мати не дозволяє позивачу, як батькові спілкуватися з дитиною поза межами її ( матері) місця проживання за її ( матері) відсутності. Суд вважає, що внаслідок такої поведінки відповідачки рівність прав позивача на особисте спілкування з дитиною є порушеною, оскільки відповідачка, як мати спілкується з дитиною за відсутності батька дитини (позивача), натомість у реалізації такого ж права батьком дитини, відповідачка відмовляє та перешкоджає. Суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню, шляхом надання можливості позивачу можливості спілкуватися з дитиною і у відсутність матері. Доводи відповідачки, що побачення батька з дитиною без її ( матері) присутності негативно відобразяться на емоційному та психічному стані дитини, оскільки вона відвикла від батька, а також, що такі зустрічі не можливі через малолітній вік та хвороби дитини, а також, що такі зустрічі повинні відбуватися лише у її ( матері) присутності, суд вважає необгрунтованими і такими, що суперечать інтересам дитини та батька. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (бабця позивача), пояснила, що позивач [PERSON] любить свою дитину, хоче з нею бачитися. Відповідачка йому в цьому перешкоджає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ( тітка позивача) пояснила, що позивач є хорошою людиною та батьком, хоче бачитися з дитиною, знає, як вона росте, страждає як батько, коли не має змоги бачити дитину. Так само страждає і дитина, бо немає батьківської уваги. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ( сусідка відповідачки) пояснила, що від зими 2010 року позивач до дитини не їздить Чи був на позивача фізичний вплив з сторони родичів відповідачки -[PERSON], свідку не відомо. Коли позивач бачився з дитиною в будинковолодінні відповідачки, то вони гралися разом, гуляли про дорозі, криків, сварок не було, відносини між ними добрі та приязні, відповідачка була і не була присутня під час цих зустрічей. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (чоловік двоюрідної сестри відповідачки) пояснив, що час від часу приходить в гості до відповідачки, з початку року позивач до дитини не приходив; коли дитина хворіла, то позивач не возив її в лікарню; конфліктів він не бачив. Допитана в судовому засіданні [PERSON] (мати відповідачки) пояснила, що з грудня 2009 року проживає з відповідачкою на одному подвір'ї З першого дня одруження і народження дитини, позивач, як батько дитиною не цікавився. За шість місяців 2010 року був в дитини два рази. Дитина його забула і буде плакати за мамою. Дитина не може мати прихильності до батька. Поряд з цим свідок пояснила, що вона не бачила, як батько спілкується з дитиною під час побачень. Бачила, що після побачень з батьком дитина поводить себе нормально, не плакала і не була засмученою, батька цілує і любить. Відомостей та фактів, щоб позивач-погано ставився до дитини свідок суду не повідомила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ( двоюрідна сестра позивача) суду пояснила, що є хресною мамою [PERSON]. Коли дитині виповнився один рік, вона та позивач прийшли з подарунками, однак відповідачка, яка була з дитиною на подвір'ї', зайшла в будинок і не впустила їх всередину, вони залишили подарунки і пішли. Після чого, коли свідок летіла літаком закордон, відповідачка зателефонувала до її бабусі і побажала, щоб вона (свідок) розбилася в літаку. Позивача свідок охарактеризувала з позитивної сторони, як спокійну людину, люблячого батька, який говорить про дитину і дуже хоче її бачити. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (сусідка відповідачки) пояснила, що позивач ходив до дитини останні півроку. Дитина не хоче до батька, боїться його. Позивач не хоче дитини, а хоче помститися відповідачці. Коли приходив до дитини, то лягав на подвір"ї, а дитина гралася біля нього. Якими були відносини батька та дитини, під час їх побачень в будинку, свідкові не відомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що як соціальний працівник в інтересах дитини хотіла допомогти сторонам досягти примирення для спільного виховання дитини. Була присутня при одному побаченні позивача з дитиною, який попросив піти з ним, оскільки боявся, що його не впустять. Під час побачення дитина позитивно сприйняла позивача, гралася з ним. Фактів негативного ставлення до дитини з сторони батька не було. Позивач хотів бачитися з дитиною без матері, оскільки має такі самі права, як мати. Мати цього не хотіла, казала, що дитина мала і хвороблива. На даний час між сторонами стосунки нездорові, виникають конфліктні ситуації. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] ( родич відповідачки), пояснив, що він був проти одруження сторін по справі. Під час шлюбу були випадки коли [PERSON] п"яного не впускали в будинок ( відповідачки). Бачив, як вже після розлучення, позивач лежав на ліжку в будинку відповідачки, а дитина гралася з бабусею. Чи був при цьому [PERSON] п"яний не знає. Після розлучення позивача п"яного не бачив. Свідком побачень позивача з дитиною не був. Вважає, що дитину не можна відпускати з позивачем без матері, оскільки позивач може дати їй морозиво або пиво і це нашкодить дитині і її потрібно буде лікувати. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] ( сусідка позивача) пояснила, що сім"я позивача хороша, не скандальна, на її думку побачення батька з дитиною без матері не зашкодять дитині. ГТяним позивача не бачила жодного разу. Восени 2009 року допомагала позивачу шукати та придбати ліки для його хворої дитини. Зі слів позивача знає, що коли він привіз ліки дитині, то його до дитини не пустили. Бачила, що дитина горнеться до батька. На даний час позивач дуже пригнічений, оскільки не може спілкуватися з дитиною. Коли ж приходив з побачень, був радісним, ділився враженнями. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (двоюрідний брат відповідачки) пояснив, що він є хресним батьком дитини сторін по справі. Відносини з позивачем у нього негативні. Під час шлюбу, до народження дитини, позивач пив, ображав відповідачку, міг підняти на неї руку. Після народження дитини таких випадків більше не було. Визнав, що у нього з позивачем був конфлікт, який почав саме позивач. Також йому ( свідкові) відомо, зі слів дитини, що позивач забрав в дитини всі іграшки. Заперечив пояснення позивача, в тому, що під час його побачень з дитиною, відповідачка накривала стіл для [PERSON], вони розпивали спиртне і перешкоджали позивачу нормально спілкуватися з дитиною. Отже, враховуючи пояснення, які сторони давали в судовому засіданні, покази допитаних у справі свідків, суд приходить до висновку, що саме між сторонами по справі, як колишнім подружжям, склалися неприязні відносини. Як вважає суд, такий факт неприязних відносин батьків перебуває поза межами законодавчого врегулювання і не може слугувати достатньою підставою для надання комусь одному із батьків переваг у будь-яких правах щодо дитини. Будь-яких фактів прояву негативного ставлення до дитини з сторони батька в судовому засіданні не встановлено. Також, судом не встановлено достатніх фактів, які свідчили б про те, що спілкування дитини з батьком за відсутності матері і по місцю проживання батька, буде перешкоджати нормальному розвитку дитини чи негативно впливати на її емоційний стан. Ст.ст.8,9,20 Конвенції про права дитини вживається термін «Найкращі інтереси дитини» а у ст..З зобов'язано усі державні та приватні установи, які займаються питанням соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу «якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Як вважає суд, неприязні стосунки , які склалися між сторонами призводять до того, що під час їхнього спільного перебування, між ними ( сторонами) виникають взаємні образи, словесні перепалки, різні прояви негативних емоцій. Де така спільна присутність обох батьків під час побачень з дитиною, може, негативно позначитися на психічному стані дитини. А тому, суд приходить до висновку про доцільність того, щоб побачення батька з дитиною могли відбуватися і за відсутності матері. Отже, враховуючи неприязні стосунки, що склалися між сторонами, як батьками, суд приходиться до висновку, що спілкування та зустрічі батька з дитиною лише у присутності матері та лише за її місцем проживання може негативно впливати на психіку дитини, а тому є доцільним для інтересів дитини дозволити, щоб такі зустрічі могли відбуватися і за відсутності матері та не у її помешканні. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з врахуванням стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Стороною відповідача не заперечено дні та години зустрічей з дитиною про які просить позивач і суд вважає їх періодичність та тривалість розумними, один раз в тиждень в суботу або неділю на вибір позивача, з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. Позивач [PERSON] має постійне місце проживання в [INFO], на даний час проживає в м.Тернопіль [ADDRESS]. За колишнім місцем роботи [PERSON] характеризується виключно позитивно, є фізично здоровим, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Як встановлено судом, дитина [PERSON] досягла віку чотирьох років двох місяців, наявність житла позивача (батька) дозволяє йому спілкуватися з дитиною за таким місцем проживання. Відповідачка не працює, а тому спілкування батька з дитиною у вихідні дні не обмежать права відповідачки, як матері у спілкуванні та участі у вихованні дитини. Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що з сторони відповідачки (матері) дійсно має місце дискримінація прав позивача, як батька в частині дотримання рівності прав батьків на особисте спілкування з дитиною. Так, відповідачка має можливість вільно, без присутності батька (відповідача) особисто спілкуватися з дитиною Г він проти цього не заперечує. В свою чергу, позивач, як батько, не має можливості реалізувати своє право на такий аналогічний спосіб спілкування з дитиною, оскільки відповідачка не визнає такого його права. З наведених вище підстав суд не приймає змінений висновок служби у справах дітей Бережанської РДА від 02 жовтня 2009 року за №-478\\03-3 "Про участь батька у.вихованні малолітньої доньки" в частині дозволу побачень батька з його донькою лише в присутності матері дитини, [PERSON]. При прийнятті такого висновку, як вважає суд, третя особа відступила від рівності прав батьків щодо дитини, без достатнього обгрунтування такого рішення. Судом також не приймається в обгрунтування заперечень відповідачки та обставина, що дитина є на обліку в Бережанській поліклініці, як перебуваюча в групі часто хворіючих ГРВІ, Суд вважає, що факт частих гострих респіраторних вірусних захворювань дитини не може бути підставою для позбавлення батька права спілкування з дитиною за відсутності матері, за умови, що під час таких побачень дитина є здоровою. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до повного задоволення. Заперечення проти позову сторони відповідача суд не приймає і відхиляє, як необґрунтовані і безпідставні. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved