Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-10 00:00:00

в обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 15 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк». що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, виданого 12.06.2009 року Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією та Статутом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк». зареєстрованого 25.01.2010 року та [PERSON] був укладений Кредитний договір №4-2008/81/22пвм. За умовами п.1.1. кредитного договору, [PERSON] надав Відповідачці кредит у сумі 26 213,23 доларів США на строк з 15 серпня 2008 року по 14 серпня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 13,5 % річних. [PERSON] абз.1 п. 3.3.3, п. 3.3.4. кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася повертати суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 313,00 доларів США, а останній платіж в сумі 234,23 долари США сплатити не пізніше 14 серпня 2015р. Відповідно до п.3.1.10. кредитного договору, [PERSON] зобов'язувався на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховувати, виходячи із 14,5% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. [PERSON] п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує, погашення кредиту здійснюється з порушенням встановленого кредитним договором строку. Станом на 09 березня 2010 року заборгованість відповідачки - [PERSON] перед Банком за кредитним договором складає: заборгованість по кредиту прострочена - 4 069,00 доларів США, заборгованість по кредиту строкова - 20 579,23 доларів СШ/ заборгованість по процентах прострочена - 2 687,07 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 5 074,50 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 3 641,65 грн., а всього: 27 335,30 доларів США та 716,15 гривень. Відповідно до договору поруки №4-2008/81/22ПВМ від 15.08.2008 р. . укладеному між «Укргазбанк» та [PERSON] останній виступає Поручителем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 4-2008/81/22пвм від 15.08.2008 р., згідно якого [PERSON] надав [PERSON] кредит в сумі 26 213,23 доларів США на строк з 15.08.2008 року по 14.08.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 13,5 % річних. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України та п.1.2. договору поруки у разі порушення Боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором (Банком) як солідарні боржники. Відповідно до п.2.4 договору поруки у разі відсутності у Поручителя грошових коштів Кредитор ([PERSON]) має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору шляхом звернення стягнення на майно, належне Поручителю, у відповідності з вимогами чинного законодавства. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Договір застави (транспортного засобу), посвідчений нотаріально, реєстровий номер 4812. [PERSON] п.п. 2.1. договору застави, предметом застави є автомобіль марки HYUNDAI Tucson, 2008 року випуску, який належить Заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СРГ № 897033, виданого 6-тим ВРЕВ УДАІ м. Красилів УМВС України в Хмельницькій області та зареєстрованого -12.08.2008 року. [PERSON] про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 20461152 від 27.08.2008 року Позивачем було накладено заборону на відчуження даного автомобіля, реєстраційний № 7806823. Пунктами 3.3.12, 3.3.13, 3.3.14, 3.3.15 кредитного договору та п.3.3.4 договору застави передбачено обов'язок позичальника застрахувати заставний автомобіль та вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк, не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором. Однак, станом на 09.03.2010 року доказів сплати чергових страхових платежів [PERSON] не надала до Банку, у зв'язку із чим предмет застави не застрахований, а [PERSON] порушила свої зобов'язання за кредитним договором та договором застави щодо страхування предмета застави. Відповідно до п.4.2 договору застави, якщо заставодавець не виконує свої обов'язки щодо страхування предмета застави, він сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави . [PERSON] п.2.2 договору застави, за домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 141 100,00 грн. Враховуючи вище викладене Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави у сумі 7 055,00 грн. (141 100,00 грн. * 5% = 7 055,00 грн.). Строк (термін) виконання зобов'язань Позичальника перед Банком щодо повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів, можливої неустойки комісій та інших виплат, передбачених кредитним договором, вважається таким, що настав у разі настання строку/терміну, визначеного п.1.1 кредитного договору, а також за рішенням Банку у разі неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань згідно цього договору та зокрема зобов'язань , передбачених п.3.3. цього договору та/або у разі прострочення (включаючи одноразове прострочення) строків/термінів сплати процентів та/або часткового погашення кредиту згідно умов цього договору. Відповідно до п.3.2.5 кредитного договору [PERSON] має право вимагати виконання зобов'язання Позичальником щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, інших платежів неустойки тощо раніше строку, вказаного в п.1.1 цього договору, у разі неналежної сплати страхових платежів по договору страхування автомобіля та страхування власного життя. А обов'язок позичальника застрахувати даний автомобіль та вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування в строк, не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором,а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше ніж на наступний рік. Однак, доказів сплати чергових страхових платежів [PERSON] не надала до Банку, у зв'язку з чим порушила свої зобов'язання за кредитним договором щодо страхування предмета застави. У зв'язку із зазначеним, та реалізуючи своє право, закріплене у ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, АБ «Укргазбанк» просить суд стягнути з відповідачки всю заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В зв»язку з наведеним просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»: заборгованість по кредиту прострочена - 4 069,00 доларів США, заборгованість по кредиту строкова - 20 579,23 доларів США, заборгованість по процентах прострочена - 2 687,07 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 5 074,50 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів - 3 641,65 грн., а всього: 27 335,30 доларів США та 8 716,15 гривень Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави у сумі: 7055,00 грн. У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №4-2008/81/22пвм від 15 серпня 2008 року звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки HYUNDAI Tucson 2008 року випуску, кузов (шасі, рама) № КМНЖ81ВР81І906315, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СРГ № 897033, а також стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь банку понесені судові витрати. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до банку із зустрічними позовними вимогами згідно яких просять розірвати кредитний договір та припинити договір поруки, оскільки строк виконання зобов»язань визначених п.1.1. кредитного договору не настав,банк не надав рішення, передбаченого п. 1.6. кредитного договору, де була б зазначена дата настання строку ( терміну) виконання зобов»язань, а термін надання кредиту до 14 серпня 20105р., хоча в самому договорі зазначено що договір діє з моменту набрання ним юридичної сили до 15 серпня 2016р. В п.4.3. договору застави зазначено, що за порушення Заставодавцем обов'язків щодо страхування предмета застави Заставодержатель ([PERSON]) має право достроково розірвати кредитний договір і стягнути заборгованість за кредитним договором, або застрахувати предмет застави за свій рахунок, але в інтересах Заставодавця із стягненням з нього витрат по страхуванню. Тобто в договорі чітко визначено дві моделі правової поведінки, в разі порушення Заставодавцем обов'язків щодо страхування предмета застави. При пред'явлені позову [PERSON] не надав доказів того, що кредитний договір розірвано і не висуває такої вимоги, а також доказів того, що до Позичальника пред'являлись вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, в зв'язку з його розірванням. [PERSON] не звертався до Позивачки [PERSON] з вимогою про стягнення понесених Банком витрат по страхуванню предмета застави та не надав договору страхування предмета застави. Таким чином вважаємо, що сталося обопільне порушення сторонами своїх договірних зобов'язань і [PERSON] не має права пред'являти вимогу до Позивачки [PERSON] щодо стягнення штрафа у сумі 7055,00 грн. за невиконання умов п.4.2 договору застави (транспортних засобів) від 15 серпня 2008 року щодо страхування предмета застави, так як сам не виконав свої зобов'язання за договором, а має право тільки вимагати достроково розірвати кредитний договір. Відповідно до п.2.1 договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором Кредитор ([PERSON]) звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань за кредитним договором до позичальника та поручителя. При пред'явленні позову [PERSON] не надав доказів того, що такі письмові вимоги направлялись Позичальнику та Поручителю. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином вимоги Банка до [PERSON] є безпідставними, в зв'язку з припиненням сторонами правовідношення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Статтею 651 ЦК передбачені підстави для зміни або розірвання договору. У судовому порядку ці питання вирішуються, якщо сторонами договору не досягнуто згоди і одна із заінтересованих сторін звернулася з вимогою до суду з двох підстав: істотне порушення договору другою стороною; інші випадки, встановлені договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України). Натомість, ч. З ст. 651 ЦК зазначає, що і без звернення до суду договір вважається розірваним або зміненим у силу самого факту односторонньої відмови від договору у повному обсязі чи частково (якщо таке право передбачене договором або законом). Пунктом 5.1 кредитного договору між сторонами досягнута домовленість, що у випадку порушення Позичальником зобов'язань, [PERSON] має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей договір. Тобто положенням договору прямо передбачено розірвання кредитного договору у випадку порушення Позичальником зобов'язань. Постановою Правління [PERSON] банку України №168 від 25.05.2007р. затверджені Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. [PERSON] п.3.8. ст.З Правил у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору: попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач; надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Ні перед, ні під час укладення кредитного договору [PERSON] їм не повідомив вищезазначену інформацію, чим проігнорував вимогу п. 3.8 ст.З Правил. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів із змінами і доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15, у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). На прийняття рішення про отримання кредиту в іноземній валюті - доларах США вплинули слідуючі чинники: 1.Широка реклама Банком в засобах масової інформації валютних кредитів, так як плата за користування кредитними коштами на той час була істотно нижча, ніж в національній валюті України - гривні; 2.При зверненні до працівника Банку за кредитом, нам було запропоновано брати кредит саме в доларах США, так як діюча процентна ставка в такому випадку була нижча на 6% ніж в гривні, і щомісячний платіж по Договору в перерахунку на гривню виходив менше приблизно на 500,00 грн.; 3.В схвалених рішенням Ради [PERSON] Банку України від 28.11.2007р. №18 основних засадах грошово-кредитної політики на 2008 рік був передбачений прогнозний показник обмінного курсу гривні до долара США - в межах 4,95-5,25 грн. за дол. США, що цілком влаштовувало. 4.Крім того відповідно до ст.99 Конституції України та ст.6 Закону України «Про [PERSON] України» визначено його основну функцію - забезпечення стабільності грошової одиниці України. Таким чином на момент заключення угоди вони розраховували, що гривня, як національна валюта буде стабільна і в подальшому, так як це забезпечується діяльністю НБУ. До вересня 2009 року, незважаючи на настання світової фінансової кризи, яка не оминула Україну, що визнано на найвищому державному рівні, вони старались сумлінно сплачувати всі належні за Кредитним договором платежі, але підтримувати платіжну дисципліну ставало дедалі важче, так як курс долара США відносно гривні від моменту заключення Кредитної угоди зріс біль ніж на 60%. Доходи ж їх , які вони отримував в гривні не збільшувались, а навпаки зменшувались, внаслідок інфляції та зниження купівельної спроможності національної валюти. З початку 2009 року і до теперішнього часу, вони неодноразово звертались до Банку з проханням змінити умови Кредитної угоди таким чином, щоб вони були прийнятними для обох сторін, але зі сторони працівників Банка не було розуміння. Таким чином подальше виконання Договору на наявних умовах призведе до явного порушення співвідношення інтересів сторін та позбавить їх того, на що розраховували при укладанні Кредитного договору, так як в результаті знецінення національної валюти їх затрати на погашення кредиту значно перевищують затрати, на які вони розраховували при його укладенні. У відповідності до частини 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов. Відповідно до ст. 18 Закону продавець, виготівник, виконавець зобов'язані своєчасно надавати споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар (роботи, послуги) у доступній формі, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору. Ненадання Банком інформації про валютні ризики, зокрема призвело до того, що вони немали змоги зробити свідомий вибір щодо валюти кредиту. Надання такої інформації передбачено і спеціальним законодавством в системі кредитування, зокрема Постановою Правління [PERSON] банку України №168 від 25.05.2007р. Наслідком, в тому числі, ненадання інформації про валютні ризики, стало те, що вони у відповідності до п.7.ч.2 ст.16 ЦК України звернувся до суду за захистом свого особистого майнового права, шляхом припинення правовідношення, тобто це є предметом позову. В зв»язку з наведеним просять розірвати кредитний договір №4 -2008/81/22 пвм від 15.08.2008р., визнати припиненним правовідношення, оформлене договором поруки №4-2008/81/22пвм від 15.08.2008р.; [PERSON] змінити графік погашення кредиту, виходячи з строку дії кредитного договору - 15 серпня 2016р. та здійснити перерахунок пені нарахованої за несвоєчасну сплату кредитних коштів. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120,00 (сто двадцять) гривень покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача уточнив заявлені вимоги, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за укладеним кредитним договором, яка становить : заборгованість по кредиту прострочена - 7199,00 доларів США, заборгованість по кредиту строкова - 17449,23 доларів СШ, заборгованість по відмсотках прострочена -5235.69 доларів США, заборгованість по відсотках поточна 288,63 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 21044,81 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків- 13854,70 грн., а всього: 30172,55доларів США та 34899,51 грн. Стягнути з [PERSON] на користь банку штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави у сумі 7055,00 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Представник відповідачів в судовому засіданні заявлені вимоги банку визнав частково в розмірі стягнення суми кредиту, відсотків за користування кредитом, в частині нарахування штрафних санкцій за неукладення договору страхування предмета застави позов не визнає, вважає вказані вимоги безпідставними, а також при стягненні нарахованої пені врахувати матеріальне становище відповідачів. Заявлений зустрічний позов підтримав в повному об»ємі, просить його задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд находить заявлені позовні вимоги сторін підлягаючими частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні між Публічним акціонерним товаристом Акціонерний банк « Укргазбанк» в особі відділення «Хмельницьке обласне управляння» і відповідачкою- позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №4 -2008/81/22 пвм від 15.08.2008р. згідно умов якого кретні кошти надавались до 14 серпня 2015р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних. [PERSON] абз.1 п. 3.3.3, п. 3.3.4. кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася повертати суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 313,00 доларів США, а останній платіж в сумі 234,23 долари США сплатити не пізніше 14 серпня 2015р. В забезпечення виконання кредитного договору був укладений договір поруки. [PERSON] договору поруки №4-2008/81/22ПВМ від 15.08.2008 р. . укладеному між «Укргазбанк» та [PERSON] останній виступає Поручителем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 4-2008/81/22пвм від 15.08.2008 р. [PERSON] у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Договір застави (транспортного засобу), посвідчений нотаріально, реєстровий номер 4812. [PERSON] п.п. 2.1. договору застави, предметом застави є автомобіль марки HYUNDAI Tucson, 2008 року випуску, який належить Заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СРГ № 897033, виданого 6-тим ВРЕВ УДАІ м. Красилів УМВС України в Хмельницькій області та зареєстрованого -12.08.2008 року. Пунктами 3.3.12, 3.3.13, 3.3.14, 3.3.15 кредитного договору та п.3.3.4 договору застави передбачено обов'язок позичальника застрахувати заставний автомобіль та вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк, не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором. Однак, станом на 09.03.2010 року доказів сплати чергових страхових платежів [PERSON]. не надала до Банку, у зв'язку із чим предмет застави не застрахований, а [PERSON] порушила свої зобов'язання за кредитним договором та договором застави щодо страхування предмета застави. Свої зобов»язання щодо сплати суми кредиту та нарахованих відсотків відповідачка також не виконує, що змусило позивача звернутись з позовом про стягнення з відповідачів суми кредиту, відсотків за користування кредитом, нарахованої пені та штрафу за неукладення договору страхування заставного автомобіля, проте питання про розірвання укладеного договору кредиту позивачем не ставиться, як передбачено в п.4.3. договору застави. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом про розірвання кредитного договору та припинення поруки. Статею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами , які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний , а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті ,- змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності перелічених умов. Відповідачі стверджують, що момент прийняття рішення про отримання кредиту в іноземній валюті - доларах США вплинули слідуючі чинники: 1.Широка реклама Банком в засобах масової інформації валютних кредитів, так як плата за користування кредитними коштами на той час була істотно нижча, ніж в національній валюті України - гривні; 2.При зверненні до працівника Банку за кредитом, їм було запропоновано брати кредит саме в доларах США, так як діюча процентна ставка в такому випадку була нижча на 6% ніж в гривні, і щомісячний платіж по Договору в перерахунку на гривню виходив менше приблизно на 500,00 грн.; 3.В схвалених рішенням Ради [PERSON] Банку України від 28.11.2007р. №18 основних засадах грошово-кредитної політики на 2008 рік був передбачений прогнозний показник обмінного курсу гривні до долара США - в межах 4,95-5,25 грн. за дол. США, що цілком їх влаштовувало. 4.Крім того відповідно до ст.99 Конституції України та ст.6 Закону України «Про [PERSON] України» визначено його основну функцію - забезпечення стабільності грошової одиниці України. Таким чином на момент заключення угоди вони розраховували, що гривня, як національна валюта буде стабільна і в подальшому, так як це забезпечується діяльністю НБУ. Курс долара США відносно гривні від моменту заключення Кредитної угоди зріс біль ніж на 60%. Доходи ж їх , які вони отримував в гривні не збільшувались, а навпаки зменшувались, внаслідок інфляції та зниження купівельної спроможності національної валюти. З початку 2009 року і до теперішнього часу, вони неодноразово звертались до Банку з проханням змінити умови Кредитної угоди таким чином, щоб вони були прийнятними для обох сторін, але зі сторони працівників Банка не було розуміння. Таким чином подальше виконання Договору на наявних умовах призведе до явного порушення співвідношення інтересів сторін та позбавить їх того, на що вони розраховували при укладанні Кредитного договору, так як в результаті знецінення національної валюти їх затрати на погашення кредиту значно перевищують затрати, на які вони розраховували при його укладенні. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідачів досягти згоди з банком щодо приведення кредитного договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились щодо валютного курсу або щодо його розірвання вони не можуть. Представник банку посилається на те, що з моменту укладення кредитного договору та збільшення курсу долара США Правлінням НБУ 29 грудня 2008р. було прийнято постанову № 69 « Про запровадження НБУ валютних аукціонів», а на момент виникнення заборгованості по кредиту відповідно до протоколу засідання Ради з розвитку бізнесу АБ « Укргазбанк» № 390109 від 15.01.09р. почала діяти програма реструктуризації кредитного боргу « Кредитні канікули» відповідно до умов якої позичальники, які попали у скрутне фінансове становище викликане фінансовою кризою в Україні, могли скористатись відстроченням чергових виплат за строковою заборгованістю по кредиту, однак доказів того, що банк пропонував відповідачам скористатись такими «кредитними канікулами» суду не надав. Окрім того дострокове стягнення позивачем з відповідачів всієї суми наданого кредиту, відсотків за користування кредитом , а також інших нарахувань при невиконання ними умов укладеного кредитного договору, свідчить про фактичне розірвання вказаного кредитного договору, як зазначено в п.4.1. та 5.1 кредитного договору. З наведених доказів суд находить всі підстави для розірвання укладеного кредитного договору та дострокового стягнення з відповідачів суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Вимоги банку щодо стягнення штрафу в сумі 7055 грн. з відповідачки [PERSON] суд находить обґрунтованими,оскільки невиконання нею умов кредитного договору щодо проведення страхування предмету застави, проти чого не заперечує також представник відповідачки, тягне сплату штрафу. Вимоги відповідачів щодо припинення договору поруки не підлягають задоволенню, оскільки банком виконані вимоги закону щодо повідомлення поручителя та кредитора про необхідність сплати боргу за кредитним договором , що стверджується наданими суду поштовими повідомленнями про отримання відповідачами вимоги банку про сплату заборгованості за кредитним договором, де зазначені підписи відповідачів. Перевіряти правильність вручення поштових повідомлень не входить в обовязки банку. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір нарахованої неустойки - пені може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що сума нарахованих банком штрафних санкцій проведена значно пізніше після виникнення у банка права на припинення в односторонньому порядку подальшого кредитування позичальника або розірвання укладеного кредитного договору, що передбачено п. 4.1. кредитного договору, а також враховуючи матеріальне становище відповіжачв та їх платеспроможність, суд находить можливим звільнити відповідачів від сплати нарахованих штрафних санкцій в сумі 34899,51 грн. На підставі наведеного

Outcome: partial