Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в її обґрунтування посилаючись на те, що на підставі наказу № 10 від 05.10.1993 р. був прийнятий на роботу в Учбове виробниче підприємство № 6 (далі Підприємство) на роботу кровельника, про що в трудовій книжці зроблено запис № 15, та, працюючи на підприємстві, 08.09.1995 р. отримав виробничу травму, яка згідно медичної довідки від 29.09.1995 р. визнана важкою; факт отримання травми підтверджується Актом (форма Н-1) про нещасний випадок на виробництві, який було складено 09.09.1995 р., та наслідком цього стала втрата працездатності на 70%, що підтверджується випискою з Акту освідчення МСЕК від 18.01.18.01.1996 р. та довідкою серії 2-18 АА № 051449 від 18.01.1996 р. згідно якої заявник отримав 2 групу інвалідності. Як зазначається заявником при зверненні до суду, фактично після цього трудові відносини заявника з Підприємством закінчилися; згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.1997 р. підприємство зобовязано відшкодувати [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, утім, на час звернення заявника до суду підприємство не здійснило жодної виплати, та зараз доходами заявника є лише пенсія по інвалідності, через що у 2008 р. заявник звернувся до ФСС НВВ ПЗУ у м. Дніпропетровську для отримання встановлених законом виплат, але згідно вимог щодо формування страхової справи потрібно підтвердити той факт, що він не працює на підприємстві, оскільки в трудовій книжці відсутній запис про звільнення з вищевказаного підприємства. У звязку з тим що на даний час заявнику не відомо де знаходиться підприємство, відомості щодо ведення господарської діяльності або ліквідації підприємства в Єдиному Державному реєстрі підприємств та організацій України відсутні, а також згідно довідки 17.12.2008 р. № Ш -138-08 відсутні документи підприємства у Державному архіві Дніпропетровської області, зазначене й стало приводом для звернення до суду. У судове засідання заявник не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити вимоги заяви повністю; представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, та суд, врахувавши заяву заявника та дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви повністю, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що відповідно до наказу № 10 від 05.10.1993 р. [PERSON] було прийнято на роботу кровельника в Учбове виробниче підприємство № 6, про що в трудовій книжці зроблено запис № 15, та, працюючи на підприємстві 08.09.1995 р. [PERSON] отримав виробничу травму, яка згідно медичної довідки від 29.09.1995 р. була визнана важкою; також факт отримання травми підтверджується Актом (форма Н-1) про нещасний випадок на виробництві (акт складено 09.09.1995 р.). В результаті отриманої травми [PERSON] втратив 70 % працездатності, що підтверджується випискою з Акту освідчення МСЕК від 18.01.1996 р. та довідкою серії 2-18 АА № 051449 від 18.01.1996 р. згідно якої [PERSON] отримав 2 групу інвалідності, та у 2008 році заявник звернувся до ФСС НВВ ПЗУ у м. Дніпропетровську для отримання встановлених законом виплат, утім, призначення та отримання останніх унеможливлено через відсутність в трудовій книжці запису про звільнення з вищевказаного підприємства, та станом на дату розгляду справи судом записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення реєстраційних дій стосовно підприємства Учбове виробниче підприємство №6 (місце знаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Мічуріна, буд. 4) не знайдені. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом N 58 від 29.07.1993 р. Міністерства праці України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню; згідно з п. 4.1 зазначеної вище Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Утім, як було встановлено судом, у трудовій книжці [PERSON] запису про звільнення внесено не було, та на даний час внесення відповідного запису унеможливлено; в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи про проведення реєстраційних дій стосовно підприємства Учбове виробниче підприємство №6 (місце знаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Мічуріна, буд. 4) не знайдені. При цьому, факт прийняття на роботу [PERSON] до Учбового виробничого підприємства № 6 підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як було встановлено судом, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.1997 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Учбово-виробничого підприємства №6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було встановлено, що отримана [PERSON] травма мала місце через вину підприємства, та 08.01.1996 р. [PERSON] встановлена втрата працездатності; рішення суду набрало законної сили, таким чином, оскільки встановлення даного факту заявникові необхідно для отримання встановлених законом соціальних виплат, беручи до уваги встановлені судом факти, та оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, від якого залежить виникнення майнових прав фізичної особи ([PERSON]М.),

Outcome: approved