Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-04 00:00:00

04.03.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0300 га виділеної для обслуговування будинку № 149 по вул. Жовтневої революції в м. Вознесенську, від 10.05.1993 року недійсним. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 04.01.2002 року вона придбала у [PERSON] та [PERSON] 1\\2 частину житлового будинку №149 по вул. Жовтневої революції в м. Вознесенську. Інша частина вказаного будинку належить [PERSON] відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 11.01.1958 року. При зверненні до відділу земельних ресурсів Вознесенської міської ради щодо приватизації земельної ділянки їй було відмовлено у зв'язку з тим, що ця земельна ділянка вже приватизована [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю від 10.05.1993 року на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 20.04.1993 року №124. Позивачка вказує, що вказаний державний акт виготовлено з істотними порушеннями порядку видачі державних актів: - по-перше, правовстановлюючиї документ виданий тільки одному зі співвласників будинку, чим порушено права іншого співвласника; - по-друге, державний акт видано на земельну ділянку площею 0,0300 га, в той час як житловий будинок №149 розташований по вул. Жовтневої революції розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га, - по-третє, площа земельної ділянки, зображена в плані зовнішніх меж земельної ділянки (на третій сторінці державного акту) не відповідає площі, яка зазначена на другій сторінці державного акту, позивачка просить позов задовольнити, визнати вказаний державний акт недійсним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи відділу Держкомзему у м. Вознесенську Миколаївської області в судове засідання не з»явився, судом належним чином повідомлений про слухання справи. Представник Вознесенської міської ради проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 452 від 04.01.2002 року, укладеного на універсально товарно-сировинній біржі, [PERSON] являється власником ? частки житлового будинку № 149 з відповідною часткою надвірних господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в місті Вознесенськ, Миколаївської області, по вулиці Жовтневої революції (а.с.5). Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 15.04.2008 року даний договір визнаний дійсним (а.с.6,7). Згідно договору для надання у користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 11.01.1958 року, земельна ділянка площею 600 кв. м. за адресою вулиця Жовтневої революції 98 «а» в місті Вознесенську надана в користування [PERSON], [PERSON] (а.с.10,11). В подальшому проводилась переномерація будинку на номер 125, 149. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 10.05.1993 року для обслуговування жилого будинку № 149 по вул. Жовтневої революції \~в м. Вознесенську Миколаївської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 998 право приватної власності на зазначену земельну ділянку площею 0,0300 га передано [PERSON] (а.с.24). Згідно ст. 9 ЗК України від 18.12.1990 року (введеного в дію з 15.03.1991 року), який підлягає застосуванню до даних правовідносин, до компетенції міських рад у галузі \~ регулювання земельних відносин, відноситься, зокрема, \~надання земельних \~ділянок \~у власність. \~\~ \~ Порядок та підстави безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 17 ЗК України, \~відповідно до якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні, подає до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки заяву, яка має бути в передбачений законом строк розглянута з подальшим прийняттям відповідного рішення.\~ З азначене відповідає Декрету КМУ від 26.12.1992 року за № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок та Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 15.02.1993 року за № 10 (які були чинні на час виникнення даних правовідносин). \~ Отже, підставою набуття права на землю в таких випадках \~є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, з подальшим оформленням відповідних правовстановлюючих документів.\~ Як встановлено в судовому засіданні, \~жилий будинок № 149 по вул.. Жовтневої революції в м. Вознесенську Миколаївської області, на час виникнення даних правовідносин належав \~на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1\\2 частці кожному. В подальшому відбулися зміни \~щодо власників обумовленого нерухомого майна.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної власності, \~використовують і розпоряджаються земельною ділянкою, на якій розташовані дані об'єкти нерухомого майна, спільно, \~пропорційно розміру часток у спільній власності на будинок, будівлю, споруду. \~ \~ \~ \~Виходячи з положень вказаної статті та \~аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані жилі будинки, в разі набуття права власності на частку жилого будинку земельна ділянка як така, що входить до жилого комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише всім співвласникам. \~ \~ \~ \~У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою жилого комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання. \~ \~ \~ \~Передача у власність окремим співвласникам будинку \~частини земельної ділянки нормами земельного законодавства не передбачена. \~ Між тим, як вбачається з рішення \~виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області за № 124 від 20.04.1993 року \~"Про розгляд заяв громадян на будівництво, оформлення правовстановлюючих документів \~та упорядкування \~землекористувань в індивідуальному секторі" громадянину [PERSON] було вирішено передати в приватну власність земельну ділянку, площею 300 кв.м., що розташована по вул.. Жовтневої революції № 149 в м. Вознесенську Миколаївської області, згідно 1\\2 частки в загальному домоволодінні для обслуговування жилого будинку. \~\~ При цьому, \~площа земельної ділянки, згідно технічної документації \~на жилий \~будинок, складала 600 кв.м. \~ \~ \~ \~ На підставі вищевказаного рішення виданий державний акт на право приватної власності на землю від 10.05.1993 року для обслуговування жилого будинку № 149 по вул. Жовтневої революції \~в м. Вознесенську Миколаївської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 998. \~ Площа земельної ділянки, що була надана в приватну власність, згідно вищевказаного державного акту, становить \~ 0,0300 га \~ \~ \~Відповідно до \~п.п. 1.7, 1.10 Інструкції \~про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затв. наказом Державного комітету України по земельних ресурсах \~від 15.04.1993 року \~має бути виготовлена технічна документація, яка повинна містити, зокрема, абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. \~ Але, в цій частині вимоги нормативного акту не були дотримані. Так, технічна документація взагалі відсутня. Також відсутні докази щодо \~винесення в натуру меж \~ земельної ділянки, встановлення межових знаків та передачу їх на підставі відповідного акту, що \~позбавляє позивачку можливості\~доводити, \~що саме таким чином та саме у вказаному останньою місці, розмірі мала бути розміщена належна позивачці земельна ділянка. \~\~ Тому, земельна ділянка в такому порядку не могла бути передана [PERSON] у власність, а, відповідно, не міг бути виданий і державний акт про право приватної власності на землю. Інше суперечило б діючому на той час земельному законодавству.\~ Оскільки, виконавчий комітет все ж таки прийняв вищевказане рішення про передачу [PERSON] у розмірі 0,0300 га, то державний акт про право приватної власності на землю, як правовстановлюючий документ, має бути визнаний недійсним.\~ Зважаючи на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved