Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2001 року його тітка [PERSON] та [PERSON] склали заповіт на його ім»я , який було посвідчено державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори. Відповідно до заповітів [PERSON] та [PERSON] заповідали йому повністю все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. 15.11.2004 року померла його тітка [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. На підставі заповіту 30.08.2005 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за заповітом в реєстром №1938, відповідно до якого він став власником ? частини квартири [ADDRESS]. 24.06.2010 р., близько 07-00 год. на вул.. Радянській в м.Лубнах був травмований автомобілем [PERSON] 29.06.2010 р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] він звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, оскільки вважав, що заповіт від 2001 на його ім.»я дійсний. Однак, нотаріусом йому було роз»яснино, що відповідно до Державного реєстру вже мається спадкова справа №49651791 на дану квартиру. Як з»ясувалось, мається заповіт [PERSON] від 14.07.2009 року в якому він все своє майно заповідав [PERSON]. Вважає цей заповіт недійсним, оскільки у нього викликає сумніви напис і підпис в заповіті, які ніби-то зроблені рукою [PERSON] Прохав суд визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений Другою Лубенською державною нотаріальною конторою 14.07.2009 року і зареєстрований за №2-2371. В судовому засіданні представник позивача М»якота В.В. позовні вимоги підтримав, прохаючи скасувати заповіт на ім»я [PERSON], не заявляючи при цьому клопотань про призначення графологічної експертизи. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснивши суду, що [PERSON] 14.07.2009 року склав заповіт на ім»я [PERSON], яким заповідав все належне йому майно відповідачці по справі і нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори посвідчив належним чином складений заповіт. Заслухавши учасників судового розгляду справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2001 року тітка позивача [PERSON] та [PERSON] склали заповіт на його ім»я , який було посвідчено державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори. Відповідно до заповітів [PERSON] та [PERSON] заповідали йому повністю все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON], на підставі заповіту 30.08.2005 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за заповітом в реєстром №1938, відповідно до якого позивач [PERSON] став власником ? частини квартири [ADDRESS]. 06.06.2005 року об 11год.20 хв. Державним нотаріусом Другої Лубенської нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено заповіт гр.. [PERSON], відповідно до якого [PERSON] він заповідав свій будинок №22, що розташований по вул..Коки в с.Піски Лубенського району та земельну ділянку, що знаходиться на території Войнихівської сільської ради, а належну йому частину квартири [ADDRESS] заповідав [PERSON] Після цього, 14.07.2009 року о 14 год. 40 хв. в Другій Лубенській державній нотаріальній конторі було посвідчено заповіт [PERSON], яким все своє майно заповів [PERSON] Відповідно до ст..ч.2 та ч.3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який відповідач склав перед ним. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заповіт, складений [PERSON] 02.11.2001 року на користь [PERSON] втратив свою чинність 06.06.2005 року, коли спадкодавець склав новий заповіт, змінивши своє розпорядження і заповів своє майно [PERSON] та [PERSON] В послідуючому, 14.07.2009 року [PERSON] склав заповіт на ім»я [PERSON], а тому його заповіт від 06.06.2005 року було скасовано. Згідно ст..3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Нині покійний [PERSON] за час свого життя розпорядився своїм майном, відповідно скасувавши свої попередні волевиявлення і суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON].

Outcome: dismissed