Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась позивачка [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Посилаючись на те, що 06.05.1996 року між нею та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Зазначений договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі, однак не посвідчений в нотаріальному порядку. Враховуючи те, що сторони виконали умови договору, позивачка вселилась до зазначеної квартири, а відповідачі отримали обумовлену в договорі грошову суму, позивачка просить визнати вказаний договір дійсним. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, шляхом оголошення у пресі. Про причину неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Суд, у звязку з неявкою відповідача та представника третьої особи та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] діючи від свого імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON], [PERSON] [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], корп.2, у м. Одесі. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна №14094 від 06.05.1996 року, укладений та зареєстрований на Одеській товарній біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у позивачки на вищезазначену квартиру, є реєстрація 06.05.1996 р. зазначеної квартири в КП ОМБТІ та РОНна праві приватної власності за [PERSON] за №157 стр. 70 кн. 178 пр. З поданих доказів, судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачу обумовлену в п. 5 Договору купівлі-продажу грошову суму, а відповідачі передали позивачу ключі від спірної квартири, після чого позивачка вселилась до квартири, де й проживає по теперішній час. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстави для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним відсутні.

Outcome: approved