Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

У березні 2009 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом, в якому просила суд: визнати за нею право власності на Ѕ частину будинку № 8 по вул. Акмолінській у м.Дніпропетровську та на 1/8 частину цього ж будинку в порядку спадкоємства. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, не заперечуючи проти визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину будинку, як майна набутого під час шлюбу та заперечуючи її право на обовязкову частину у спадщині. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: З 10 січня 1987 року позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] 19 серпня 2008 року помер. Судом встановлено, що в період шлюбу, 21 вересня 1998 року на сумісні кошти був придбаний житловий будинок № 8 по вул. Акмолінській в м.Дніпропетровську, розташований на земельній ділянці пл.792 кв.м., що складається з А-1 житлового будинку площею 48,1 кв.м., сараїв - Б, В, Д і інших споруд. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу на домоволодіння був оформлений на ім'я [PERSON], проте належало воно на праві сумісної власності позивачці та її чоловіку. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт на майно, на ім'я відповідачки і її неповнолітнього сина. Заповіт засвідчено першою нотаріальною конторою м.Дніпропетровська 28.03.2008р. за № 8-575. Судом встановлено, що обовязкова частка складається з 1/8 частини спадкового майна, оскільки є два спадкоємці першої черги позивачка та її донька, спадок відкрився на Ѕ частину будинку № 8 по вул.Акмолінській в м.Дніпропетровську, а оскільки є заповіт, то позивачці повинно належати половина спадкового майна. Таким чином позивачка претендує на 5/8 частин домоволодіння, з якого Ѕ її частка у загальному сумісному майні подружжя і 1/8 обовязкова частка в спадку, враховуючи те, що на час відкриття спадщини вона є непрацездатною, вона також має право на отримання спадщини відповідно до положень ст.1241 Цивільного Кодексу України, як непрацездатна дружина. Згідно вимог ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст. 61 Сімейного Кодексу України, оборотами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до ст. 62 Сімейного Кодексу України, майно дружини, чоловіка, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого поржружжя, воно у разі спору може бути визначене за рішенням суду обєктом права сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Відповідно до ст. 21 та 64 Конституції України, права громадянина є непорушними та такими, що не можуть бути відчужені, вони також не можуть бути обмежені, крім випадків, прямо передбачених законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежним йому майном. Власник має право робити відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та за позивачкою слід визнати право на Ѕ частину будинку № 8 по вул. Акмолінській в м.Дніпропетровську у спільному майні подружжя, та на 1/8 частину будинку в порядку спадкування за законом, визначивши загальний розмір її частки у вигляді 5/8 частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved