Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „Родовід Банк в особі Запорізького регіонального управління ПАТ „Родовід Банк про стягнення суми пені за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором, зазначивши наступне. 23.02.2007року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №34.2/СК-001.07.2. Відповідно до п.1.1 Договору Відповідач зобовязався відкрити Позивачу відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 39\~600,00 доларів США терміном по 23.02.2010року. Відповідно до п.2.2 Договору Відповідач зобовязався надавати позивачу кредити на загальну суму, що не перевищує розмір кредитної лінії, вказаний у п.1.1 Договору, згідно з письмовими заявками Позивача. 20.10.2008року та 02.12.2009року Позивач звернувся до Відповідача з листами про надання Позивачу 5\~000 доларів США та 8\~904 доларів США, однак Відповідачем було відмовлено, у звязку з неможливістю надання кредиту. Крім того, укладаючи Договір, сторони погодили, що правовідносини, що витікають з даного договору, регулюються Законом України „Про захист прав споживачів. Відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ „Про захист прав споживачів, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку у розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої у разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобовязання, не звільняє його від виконання зобовязання в натурі. Таким чином, розмір пені за неналежне виконання Відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором складає 727\~864,00 грн. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з Відповідача суму пені у розмірі 727\~864, 00грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити у повному обсязі, на підставах зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти позову, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.02.2007року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №34.2/СК-001.07.2., відповідно до якого Відповідач зобовязався відкрити Позивачу відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 39\~600,00 доларів США терміном по 23.02.2010року та зобовязався надавати позивачу кредити на загальну суму, що не перевищує розмір кредитної лінії, згідно з письмовими заявками Позивача. Так відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, [PERSON] відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 39\~600,00 (тридцять девять тисяч шістсот ) доларів США 00 центів терміном по 23 лютого 2010 року включно. За період з лютого 2007 року по липень 2008 року Позивач отримав кредитні кошти на загальну суму в розмірі 90\~925,00 доларів США 00 центів, що підтверджується заявами [PERSON] на видачу коштів . Користування кредитними коштами Позичальником підтверджується також випискою за рахунком 22030007000181.840 за період з 23.02.07 по 09.11.10. Правовідносини, що виникли між сторонами за Кредитним договором, регламентовано Цивільним кодексом України (Глава 71 Цивільного Кодексу України), Законом України «Про банки та банківську діяльність», та нормативно-правовими актами НБУ. Умови Кредитного Договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, не передбачають штрафних санкцій та нарахування пені за ненадання Позичальнику кредитних коштів в повному обсязі. Так відповідно до п. 2.1 Кредитного договору [PERSON] зобовязався надавати Позичальнику кредити на загальну суму, що не перевищує розмір кредитної лінії, вказаний в п. 1.1. Кредитного договору, згідно з письмовими заявками Позичальника. Таким чином, [PERSON] в повному обсязі виконував взяті на себе зобовязання перед Позивачем та надавав кредитні кошти в межах встановленого ліміту відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Із змісту ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит, тобто надання кредиту не співпадає з моментом укладення договору, а відбувається пізніше. Крім того, ст. 1056 ЦК України передбачає право кредитодавця на відмову від виконання зобов'язання з надання кредиту, що свідчить про те, що зобов'язання виникає у кредитодавця раніше вчинення відповідної дії - надання кредиту, а саме з моменту досягнення у встановленій формі згоди по всіх істотних умовах договору тощо. В силу укладеного між Банком та [PERSON] кредитного договору у сторін виникли зустрічні зобов'язання: у банка - надати кредит; у відповідача - повернути його та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання За загальним правилом, визначеним ч. 2 вказаної норми, при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Виходячи з умов договору та суті зобов'язань надання кредиту передує виконанню обов'язку з його повернення та сплаті процентів. Згідно ч. 3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або у повному обсязі. Згідно п. 4.2 Кредитного договору Позичальник зобовязався «Сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами до 10 го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, а також 23 лютого 2010 року або в день повного погашення заборгованості за кредитами шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку...» Починаючи з 12.02.2008 року [PERSON] систематично порушувалися умови Кредитного договору по сплаті процентів за користування кредитними коштами, підтвердженням чого, є Виписка по особовому рахунку №22096007000169.840 за період з 23.02.2007 року по 08.11.2010 року (Виписка по особовому рахунку). Крім того, на момент звернення до суду з позовом, заборгованість Позивача за кредитним договором перед банком щодо повернення отриманої суми кредиту становить 30\~694,41 доларів США, не враховуючи заборгованість зі сплати процентів та неустойки за несвоєчасне повернення кредитних коштів. Також, у звязку із скрутним фінансово-економічним становищем в державі та Банку у листопаді 2008 року січні 2009 року збільшилася можливість подальшого невиконання обовязків Позичальників за укладеними Кредитними договорами. Пункт 2.1 Постанови Правління Національного Банку України №328 від 16.10.2008 року передбачав повноваження Банку у сфері активно-пасивних операцій «Банки можуть надавати кредит в іноземній валюті контрагентам, які не мають валютної виручки, у межах обсягів заборгованості за ними, що склалася на цю дату. Усі інші кредити банки можуть надавати в установленому порядку за наявності відповідних ресурсів». Крім того, на підставі ст. ст. 75, 85 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національним банком України було прийнято постанови N 138 від 13.03.2009 р. та № 142 від 18.03.09 про призначення тимчасової адміністрації в ВАТ «РОДОВІД БАНК», якими строком на 1 рік призначено в Банку тимчасову адміністрацію. З метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану Банку введений мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 16.03.09 до 15.09.09. Постановою НБУ № 551 від 15.09.09 в Публічному акціонерному товаристві подовжено термін дії мораторію на задоволення вимог кредиторів з 16.09.09 до 15.10.09. Постановою Правління НБУ № 616 від 15.10.09 термін мораторію було подовжено на термін 16.10.09 15.12.09. Постановою Правління НБУ від 743 від 15.12.09 термін дії повного мораторію на задоволення вимог кредиторів в АТ «РОДОВІД БАНК» встановлено з 16.12.09 по 15.03.10 року . Також постановами Правління НБУ №234 від 14 травня 2010 року та № 409 від 08 вересня 2010 року в «АТ [PERSON]» подовжено тимчасову адміністрацію. Згідно статті 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» [PERSON] не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми пені за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed