Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

Позивач у листопаді 2009 року звернулася з вказаним позовом до відповідачів та просить суд усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності житловим будинком, який розташований за адресою: вулиця Старченко, №51 м. Роздільна, Одеської області, виселивши у примусовому порядку [PERSON], [PERSON] та неповнолітню [PERSON] з будинку №51 по вул.Старченко у м.Роздільна Одеської області в жиле приміщення за місцем їх реєстрації. Справа тривалий час розглядалася, через зупинення провадження, до розгляду цивільних справ про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить вищевказаний житловий будинок, загальна площа якого 36,70 м2, житлова площа 15,40 м2. Право власності підтверджується Свідоцтвом про на спадщину за заповітом від 04.09.2009 року, виданого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим номером 1-1942. Дане свідоцтво має законну силу, право власності позивача на вказаний житловий будинок ніким не оскаржується. 14.09.2009 року її право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 28172830. Того ж дня, 14.09.2009 року комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду №51 по вул..Старченко в м. Роздільна. У її житловий будинок самоправно вселилися відповідачі зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] На неодноразові прохання позивача виїхати з її будинку відповідачі відмовляються, чим перешкоджають їй у користуванні та розпорядженні власністю. Відповідачі не є членами сімї позивача, договірні відносини найму жилого приміщення з ними відсутні, будь-якої усної згоди на проживання відповідачам у належному їй будинку позивач не давала. Бажання, щоб відповідачі та їх неповнолітня дочка проживали у вказаному будинку позивач не має. Підставою позову є порушення прав позивача як власника через самоправне проживання в будинку відповідачів та відмову останніх звільнити будинок добровільно. В даний час позивач немає можливості користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майно (житловим будинком і двома літніми кухнями), робити ремонт, обробляти присадибну ділянку, періодично (у вихідні дні та дні відпустки) проживати в будинку тощо, оскільки відповідачі не допускають її та членів її сімї в будинок, використовуючи його для власних потреб. Самоправне зайняття відповідачами будинку №51 по вул.. Старченко у м. Роздільна і відмова звільнити такий є підставою для їх виселення разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] (місце проживання дітей визначається місцем проживання батьків, якщо інше не встановлено домовленістю між ними). Тому позивач звернулася з позовом до суду, щоб захистити свої порушені права. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, однак наголосив, що донька відповідачів [PERSON] стала повнолітньою, вийшла заміж та проживає разом із своїм чоловіком у іншому місці, а отже відпали підстави для її виселення із спірного будинку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представники неодноразово у судові засідання не зявлялися, будучи належним чином сповіщені про час, дату і місце розгляду справи, позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідачі вселилися у будинок, оскільки [PERSON] був претендентом на його успадкування. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено наступне. [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарчими спорудами №51 по вулиці Старченко у м. Роздільна, Одеської області, загальна площа якого 36,70 м2, житлова площа 15,40 м2. Право власності підтверджується Свідоцтвом про на спадщину за заповітом від 04.09.2009 року, виданого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим номером 1-1942 (т.1,а.с.6,т.2,а.с.145). Дане свідоцтво має законну силу, право власності позивача на вказаний житловий будинок ніким не оскаржується. 14.09.2009 року її право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 28172830 (т.1,а.с.7, т.2,а.с.146). Того ж дня, 14.09.2009 року комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду №51 по вул. Старченко в м. Роздільна (т.1,а.с.8-12, т.2,а.с.147-151). У її житловий будинок самоправно вселилися відповідачі зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] На неодноразові прохання позивача виїхати з її будинку відповідачі відмовляються, чим перешкоджають їй у користуванні та розпорядженні власністю. Позивач зверталася зі скаргою до Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області на протиправні дії відповідача [PERSON] (т.1,а.с.82-83). Згідно довідки Роздільнянської міської ради (т.2,а.с.166) у будинку за вказаною адресою, що належить [PERSON] ніхто не зареєстрований. Цей факт також підтверджується копією домової книги для прописки громадян, які проживають в [INFO] (т.2,а.с.20-25). Відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] (т.2,а.с.9). На сьогоднішній день [PERSON] не може реалізувати своє право власності, тобто вільно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним вище житловим будинком, оскільки цьому перешкоджають відповідачі, які проживають у будинку [PERSON] без реєстрації. Відповідачі договір житлового найму з позивачем не укладали, витрати за користування житлом не сплачують, добровільно виселитися та звільнити будинок не бажають. Згідно ст.319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності. За правилами частини третьої статті 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Крім того, суд приймає до уваги, що [PERSON] на даний час є повнолітньою, проживає за іншою адресою, а окрема вимога до неї про виселення позивачем не заявлена, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Позов оснований на законі, доведений матеріалами справи та підлягає задоволенню частково. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на правомірність їх вселення до житлового будинку та набуття ними права на проживання у ньому, тому що ці посилання суперечать доказам, дослідженим у судовому засіданні. Відповідачі до складу сімї [PERSON] не відносяться, у будинку не зареєстровані, а їх перебування у вказаному будинку перешкоджає [PERSON] здійснювати своє право власності.

Outcome: partial