Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-07 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 25 жовтня 2005 року між ним та [PERSON] був укладений Договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 2-3690. На підставі вищевказаного договору він передав у власність [PERSON] належну йому на праві власності 12/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гагаріна, буд. 24, а саме прихожу (1-1)-14,3 кв.м., житлову кімнату (1-2)-11,4 кв.м., веранду (1-6)-5,4 кв.м., котельню (1-7)-4,8 кв.м., 1/3 частину сараю „Б, 1/3 частину прибудови „В, 1/3 частину гаражу „Е, 1/3 частину огорожі № 1-4, колодязь І, зливну яму ІІ, сарай „Г, погріб „під Г, вбиральню „Д. Відповідно до умов п. 5 Договору [PERSON] взяв на себе обовязок довічно повністю утримувати та доглядати його, забезпечуючи останнього харчуванням, одягом, піклуванням та іншою необхідною допомогою, зберігаючи у довічному безкоштовному користуванні позивача житлову кімнату 1-2 площею 11,4 кв.м. Позивач [PERSON] зазначав, що істотною умовою договору довічного утримання є систематичність надання матеріального забезпечення йому [PERSON], але [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, а саме вже тривалий час зовсім не надає належної матеріальної допомоги , не здійснює належний догляд за його здоровям, не забезпечує останнього продуктами харчування та не оплачує ліки, чим порушив та продовжує порушувати не тільки умови укладеного Договору, а і законні його права, передбачені договором довічного утримання від 25 жовтня 2005 року. Тому 6 червня та 10 грудня 2009 року комісією Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області були складені та підписані Акти обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї [PERSON], з яких вбачається, що при обстеженні комісія виявила, що житлове приміщення в задовільному стані, кімната, в якій проживає [PERSON], неприбрана і не замикається, має вільний вхід, а опікун [PERSON] свою кімнату замкнув на ключ і на даній площі не проживає з 12 червня 2009 року. Сусіди підтвердили, що підопічний сам займається прибиранням кімнати, пранням білизни, приготуванням їжі для себе, купує ліки. Кошти, передбачені в договорі 100 грн., не виплачуються щомісячно, не оздоровлюється. Комісія вважає за доцільне про розірвання договору довічного утримання з [PERSON] Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати Договір довічного утримання від 25 жовтня 2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] у звязку з невиконанням набувачем своїх обовязків, визнати за [PERSON] право власності на 12/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Гагаріна під № 24, а саме: прихожу (1-1)-14,3 кв.м., житлову кімнату (1-2)-11,4 кв.м., веранду (1-6)-5,4 кв.м., котельню (1-7)-4,8 кв.м., 1/3 частину сараю „Б, 1/3 частину прибудови „В, 1/3 частину гаражу „Е, 1/3 частину огорожі № 1-4, колодязь І, зливну яму ІІ, сарай „Г, погріб „під Г, вбиральню „Д. У судовому засіданні [PERSON], який є правонаступником [PERSON], та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представники позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2005 року між [PERSON] та його сином [PERSON] був укладений Договір довічного утримання, за умовами п. 1 якого [PERSON] передав у власність [PERSON] належні йому на праві власності 12/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Бузова, Києво-Святошинського району, по вул. Гагаріна, 24, а саме: прихожу 1-1 площею 14,3 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 11,4 кв.м., веранду 1-6 площею 5,4 кв.м., котельню 1-7 площею 4,8 кв.м., 1/3 частину сараю „Б, 1/3 частину прибудови „В, 1/3 частину гаражу „Е, 1/3 частину огорожі № 1-4, колодязь І, зливну яму ІІ, сарай „Г, погріб під „Г, вбиральню „Д. Згідно умов п. 2 Договору довічного утримання вказані 12/25 частин житлового будинку належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 15 листопада 1983 року за реєстром № 7722, зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 28 січня 2005 року в реєстрову книгу № 2, номер запису 337, реєстраційний номер 9717490. Згідно умов п. п. 5, 6 вказаного Договору [PERSON] зобовязувався довічно повністю утримувати та доглядати [PERSON], забезпечуючи його харчуванням, одягом, піклуванням та іншою необхідною допомогою, зберігаючи в його безкоштовному довічному користуванні жилу кімнату 1-2 площею 11,4 кв. м. У разі смерті відчужувача зобовязувався поховати його. Матеріальне забезпечення (харчування, одяг, піклування, необхідна допомога), яким набувач має забезпечувати відчужувача, визначене сторонами в розмірі 100 грн. щомісячно. Відповідно до умов п. 7 Договору даний договір може бути розірваний за згодою сторін, а у разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін-в судовому порядку. 10 червня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя [PERSON] склав заповіт 18 травня 2010 року, за яким все своє майно, як рухоме так і нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалось, грошові заощадження з відповідними відсотками та нарахуваннями, які знаходяться на збереженні в будь-яких банках чи фінансових установах, і взагалі все те, що йому належить і на що він за законом буде мати право, заповів синові [PERSON], [INFO]. Із заявою прийняття спадщини після смерті [PERSON] 4 березня 2011 року звернувся до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори його син [PERSON] [PERSON] заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 23 липня 2010 року звернувся до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори його син [PERSON] Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 83/2010 року Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлого 10 червня 2010 року [PERSON]. Ухвалою суду від 21 квітня 2011 року залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON], який помер 10 червня 2010 року, а саме [PERSON]. Згідно вимог ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] пояснили суду, що протягом останнього року до дня смерті батька [PERSON] вони разом з батьком не проживали, оскільки батько вчиняв сварки, що унеможливлювало спільне проживання з ним. Однак, як вважав відповідач [PERSON], він належним чином продовжував виконувати взяті зобовязання за Договором довічного утримання, а саме 2-3 рази в тиждень привозив батьку їжу, цигарки, протягом 3-4 місяців надсилав поштою по 100 грн. щомісячно, а також особисто передавав батьку по 100 грн. щомісячно, приїздив у лікарню, коли той знаходився за тиждень до смерті на лікуванні. За один день до смерті він бачив батька, однак у звязку з зайнятістю на роботі, не мав можливості здійснювати догляд до самої смерті, його ж брат [PERSON] постійно знаходився біля батька до його смерті і сам же організував поховання. Кошти в розмірі 4000 грн. були передані ним брату [PERSON] на наступний день після поховання батька, як свою частку на поховання батька, сам же в організації похорон він участі не приймав. Згідно наданого суду Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї [PERSON] за адресою: с. Бузова, вул. Гагаріна, 24, від 6 червня 2009 року комісією встановлено, що жиле приміщення знаходиться в задовільному стані. Кімната, в якій проживає [PERSON], неприбрана і не замикається, має вільний вхід. Договір довічного утримання зі слів [PERSON] не виконується. Сусідами підтверджено, що [PERSON] сам прибирає кімнату, займається пранням білизни, готує їжу для себе, купує ліки, кошти, передбачені в договорі в розмірі 100 грн., не виплачуються щомісячно, не оздоровлюється. [PERSON] ображає сусідів нецензурними словами, погрожує по телефону, щоб не свідчили на захист [PERSON], не дозволяє брату [PERSON] і його сімї приходити в свою кімнату, яка належить йому на праві дарування, і перешкоджає його вселенню в кімнату. Комісія вважає за доцільне розірвати договір довічного утримання з [PERSON] Відповідно до Акту обстеження від 1 березня 2011 року комісією встановлено, що [PERSON] разом з своєю сімєю переїхали на постійне місце проживання за адресою: [INFO], 12 червня 2009 року з метою догляду хворого батька [PERSON], який потребував сторонньої допомоги, так як на той час старший син [PERSON], який згідно договору довічного утримання повинен доглядати батька, переїхав на інше місце проживання в [INFO], де і проживає в даний час. Умови договору довічного утримання [PERSON] виконував недобросовісно. За цей період [PERSON] хворів, піклуванням займався [PERSON], організацією похорон батька займався [PERSON] за власні кошти. Згідно довідки виконавчого комітету Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району № 663 від 12 червня 2010 року [PERSON] за свій рахунок похоронив батька [PERSON] і протягом шести місяців до дня його смерті проживав разом із ним і вів спільне господарство. Дані обставини також в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила суду, що у 2009 році [PERSON] переїхав на інше місце проживання, з 2009 року [PERSON] харчування батьку не привозив, доглядав за батьком, ніс витрати в звязку з лікуванням та похованням свого батька інший син [PERSON] з своєю дружиною. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач [PERSON] здійснював догляд за своїм батьком, давав йому гроші, ніс витрати на лікування. Як пояснив [PERSON] однак до смерті догляд за батьком здійснював інший син [PERSON], він же організовував поховання. Суд, зясувавши дійсні обставини, заслухавши пояснення сторін по справі, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що [PERSON] у період з червня 2009 року по день смерті [PERSON], а саме-10 червня 2010 року, не виконував взяті на себе згідно умов п. п. 5, 6 обовязки за Договором довічного утримання довічно повністю утримувати, доглядати та поховати [PERSON], а тому позов про розірвання Договору довічного утримання від 25 жовтня 2005 року та визнання права власності на 12/25 частин жилого будинку № 24 по вул. Гагаріна в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області за [PERSON] підлягає задоволенню на підставі вимог ст. ст. 755, 756 ЦК України. Доводи відповідача [PERSON] та його представника в судовому засіданні про неможливість виконання своїх обовязків у звязку з тим, що існували сварки з батьком [PERSON] та братом [PERSON], суд не може вважати поважними причинами щодо неможливості виконання обовязків за договором та неможливості поховання свого батька, дані доводи також спростовуються наявними в справі письмовими доказами та показаннями свідків в судовому засіданні.

Outcome: approved