Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 14.06.2010 року з позовною заявою про визнання особи такою, що має право бути зареєстрована за адресою житлового приміщення, яким вона користується у звязку з проживанням у ньому більше шести місяців разом з неповнолітньою дитиною та чоловіком, яку уточнила 20.07.2010 року (а.с.13). В обгрунтування вимог зазначила, що мешкає у квартирі за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON], неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], чоловіком [PERSON] Договір найму жилого приміщення укладений між матір'ю чоловіка [PERSON] та Комунальним житловим підприємством № 11. За вказаною адресою позивачка була зареєстрована з 28.04.1988 року. Приблизно у липні 2007 року вони з родиною вирішили придбати житловий будинок у сільській місцевості, тому за її заявою 26.07.2005 року її було знято з реєстрації. Але будинок вони так і не купили, тому вона хоче зареєструватися за адресою фактичного її проживання, тобто, за адресою [ADDRESS]. Оскільки для реєстрації необхідна згода всіх зареєстрованих повнолітніх членів сімї, вона не може цього зробити, так як відповідач заперечує. Вважає, що своїм фактичним проживанням у спірній квартирі, оплатою комунальних платежів та утриманням жилого приміщення у належному стані вона придбала право на проживання та здійснення реєстрації за зазначеною адресою. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила, що основний квартиронаймач - мати чоловіка [PERSON] померла 30.07.2010 року. На теперішній час у двокімнатній квартирі житловою площею 37,4 кв.м зареєстровано четверо осіб - відповідач [PERSON], її чоловік [PERSON], та її двоє синів [PERSON] та неповнолітній [PERSON] Вона також проживає в квартирі, але не зареєстрована, так як відповідач не надає згоди на її реєстрацію. Просить визнати її право користуватися жилим приміщенням та зобов'язати Криворізьке міське управління міліції зареєструвати її за вказаною адресою. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.17) в судовому засіданні заперечувала проти позову, вважаючи позовні вимоги безпідставними. Пояснила, що позивачка мешкає у спірній квартирі без реєстрації, користується нею, тому в цій частині вимог взагалі відсутній спір. Щодо реєстрації позивачки, то для цього необхідна згода всіх повнолітніх членів сімї, але, враховуючи невелику житлову площу квартири та відсутність згоди на реєстрацію відповідача та 3-ї особи - [PERSON], не вбачає підстав для задоволення позову. Присутній раніше у судовому засіданні 3-я особа [PERSON] поясняв, що не заперечує, щоб його мати [PERSON] була зареєстрована у квартирі, в якій вона проживає. Третя особа [PERSON] у судове засідання викликався, не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення (а.с.ЗЗ), у яких зазначив, що позивачка з 2004 року знайшла собі іншого чоловіка, покинула сімю та з 2005 року він не знав, де вона проживає. У 2010 році вона повернулася у квартиру та хоче зареєструватися, щоб потім приймати участь у приватизації. Проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Представники 3-х осіб комунального житлового підприємства № \~ \~ \~ \~11 та Криворізького міського управління МВС України у Дніпропетровській області викликалися, не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від КЖП № 11 надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу за відсутності їх представника (а.с.27). Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, свідка, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що за адресою [ADDRESS] на теперішній час зареєстровані [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] та неповнолітній [PERSON] Зазначені обставини не заперечувалися сторонами. Основний квартиронаймач [PERSON] померла 30.07.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19). Позивачка [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу з 12.06.1987 року перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с.37), від якого мають двох дітей - [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як убачається з копії паспорта позивачки, вона з 28.04.1988 року була зареєстрована за адресою [INFO] та 26.07.2005 року знята з реєстрації за зазначеною адресою (а.с.5, на звороті). Відповідно до ч.І ст. 61 Житлового кодексу України (надалі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово- експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер (ч.2 ст. 61 ЖК України). Згідно ч.І ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Як зазначала позивачка, основним квартиронаймачем за життя була [PERSON], яка померла 30.07.2010 року. На кого переоформлено договір найму після її смерті, позивачка не знає. Факт проживання позивачки у спірній квартирі та користування нею в судовому засіданні не заперечувався самою позивачкою та підтверджений свідком [PERSON] На час розгляду справи докази щодо виселення позивачки з квартири суду не надані, тому суд не вбачає наявності спору у частині позовних вимог щодо визнання права позивачки на користування спірним жилим приміщенням. Вимоги позивачки щодо зобов'язання Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області зареєструвати її за адресою м. Кривий Ріг. вул. Димитрова. 45, кв.2, суд вважає безпідставними. Зазначена установа заявлена позивачкою як 3-я особа, обставини, які б свідчили про порушення прав позивачки посадовими особами цієї установи в позовній заяві не зазначені, а також не надано відповідних доказів. Крім того, за відсутності письмової згоди всіх повнолітніх членів сімї, які проживають з квартиронаймачем у спірній квартирі, виходячи з розміру жилої площі спірної квартири з урахуванням вимог ст. ст.47. 48 ЖК України щодо норми жилої площі, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed