Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом та у судовому засіданні пояснив, що 2 квітня 2007 року він позичив відповідачу 50 500 гривень, що еквівалентно було на той час 10\~000 доларам США. Факт отримання відповідачем зазначеної суми підтверджується нотаріально посвідченим договором від 02.04.2007 року. У п.1 вказаного договору був визначений порядок повернення позиченої суми у термін з 15.12.2007 року по 15.12.2011 року. З позиченої суми відповідач повернув позивачу 5050гривень. 11.04.2007 року відповідач позичив у позивача ще 5050гривень, що було еквівалентно 1 тисячі доларів США. Позичену суму відповідач також не повернув. Сторони у п.3 договору позики визначили, що в разі девальвації протягом дії договору національної грошової одиниці України позичальник повинен повернути позикодавцеві суму грошей у гривнях еквівалентну 10000 доларам США за офіційним курсом Національного банку України. Просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 2.04.2007 року у розмірі 71 167 тисяч гривень та три проценти річних від простроченої суми за три роки у розмірі 6450гривень, борг за розпискою від 11.04.2007 року у розмірі 7 963 гривні та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 717 гривень. Відповідач позов визнав, пояснив суду, що борг у визначений строк не повернув через скрутне фінансове становище. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між сторонами 02 квітня 2007 року було укладено нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу кошти у сумі 50 500 гривень, що на час укладення договору еквівалентно 10 000 доларам США. Відповідач відповідно до п.1 вказаного договору зобов'язався повернути борг позивачу до 15.12.11 року за встановленим цим же пунктом графіком, а саме: повернути до 15.12.2007 року 10 100 гривен, до 15.12.2008 року 10 100 гривен, до 15.12.2009 року 10\~100 гривен, до 15.12.2010 року 10 100 гривен, до 15.12.2011 року 15 150 гривень. Проте відповідач із позиченої суми повернув позивачу тільки 5 050 гривень. Сторони у договорі (п.3) домовилися, що в разі девальвації, протягом дії договору, національної грошової одиниці, позичальник зобов'язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 10 000 доларам США за офіційним кусом. 11 квітня 2007 року позивач позичив відповідачу 5 050 гривень, про отримання яких відповідач видав розписку. Сторони визначили, що сума у 5 050 гривень на час укладення договору еквівалентна 1 000 доларам США. Позичена 11 квітня 2007 року сума також не повернута. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. В розумінні ч.2 ст.1047 ЦК України, якщо договір укладається в простій письмовій формі, його укладення може бути здійснено як у формі окремої угоди, так і шляхом обміну листами, телеграмами тощо. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не повернув позичені кошти у визначений договором строк, ці кошти мають бути стягнені з відповідача примусово. Позивач просить розірвати договір позики. Строк дії договору позики від 02.04.2007року не закінчився, але відповідач не виконує умови повернення грошових коштів, визначеної п.1 договору, а згідно п.1 ч.1 СТ.611ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення грошового зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору Задоволенню підлягає і вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за прострочку виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних у розмірі 6450гривень за договором позики від 02.04.2007 року та 717 гривень за договором від 11.04.2007року гривень відповідач не оспорює. Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved