overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

20.04.2011 року заявниця звернулась до суду з заявою про визнання чоловіка - [PERSON], що народився 02.01.1961 року в м. Первомайськ Миколаївської області, безвісно відсутнім, так як останній 01.04.2010 року забравши свої речі, пішов від неї, виїхавши з іншою жінкою з м. Первомайськ і з того часу ніякого звязку з ним не було. Так як заявниця бажає розірвати шлюб, то їй необхідно визнати його безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і просила її задовольнити доповнивши, що мати [PERSON] померла років 11 тому, а про батька його нічого не відомо. З сином чоловік також за цей час не звязувався. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайськ Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області надав заяву з проханням слухати справу у відсутність представника, а проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 8) видно, що [PERSON], що народився 02.01.1961 року в м. Первомайськ Миколаївської області та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.12.1991 року, а згідно адресної довідки ( а.с.10) від 30.03.2011 року видно, що [PERSON] зареєстрований з 07.02.1992 року в м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Розовій, 1\\33. Факт відсутності [PERSON] по місцю постійного проживання більше року підтверджений поясненнями свідка [PERSON] та актом складеним КП «ПЖКО№2» ( а.с.6). На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, суд знаходить доведеними вимоги заявниці та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна над [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з 2002 року перебуває на диспансерному обліку в Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 з приводу тяжкого психічного розладу. Внаслідок захворювання вона не усвідомлює значення своїх дій, не керує ними, потребує сторонньої допомоги і контролю. Вважає, що внаслідок психічного хвороби [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому просить суд визнати його недієздатним. Крім того, просить призначити її опікуном над [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд її задовольнити. Представник управління охорони здоровя Луцької міської ради в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про слухання справи в її відсутності, просить заяву [PERSON] та подання про призначення опікуна над [PERSON] задовольнити. Ухвалою суду від 08.09.2010 року по даній справі була призначена судово-психіатрична експертиза. (а.с. ) Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 519 від 09.12.2010 року встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді епілепсії з поліморфними нападами, епіслабоумства, алкогольною обтяженістю, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та (або) керувати ними (а.с. ) Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Заслухавши думку заявника, дослідивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] внаслідок захворювання не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним. Крім цього, як вбачається з подання управління охорони здоровя, [PERSON] внаслідок свого психічного стану не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними, а тому потребує опіки. Зазначають, що догляд за [PERSON] здійснює [PERSON], яка є рідною сестрою. У відповідності до ч. 1 ст. 55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного Кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, дослідивши і оцінивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на подання органу опіки і піклування, суд не вбачає підстав, зазначених в ст. 64 ЦК України, відповідно до яких [PERSON] не могла би бути опікуном [PERSON], а тому із врахуванням викладеного, приходить до висновку про необхідність призначення над [PERSON] опікуна [PERSON] з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що при роботі дояркою в ДП «Деркульський кінний завод № 63» в період з 1 січня 1992 року по 1 січня 1998 року, а також при роботі свинаркою на вище вказаному підприємстві в період з 2 жовтня 1998 року по 8 січня 2001 року нею виповнювалися встановлені Законом норми обслуговування тварин. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, просила суд заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи УПФУ у Біловодському районі [PERSON] не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Представник зацікавленої особи ДП «Деркульський кінний завод № 63» в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце слухання повідомлений належним чином. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала суду свідчення про те, що в період з 1981 по 2001 рік вони працювали на одному підприємстві спочатку доярками, в подальшому свинарками. Норма обслуговування худоби: КРС була від 32 до 35 голів при триразовому доїнні; свиноматок 28-32 . Аналогічні свідчення дали свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Із заяви поданої [PERSON] судом встановлено, що вона працювала дояркою в ДП «Деркульський кінний завод № 63» в період з 1 січня 1992 року по 1 січня 1998 року, а також при роботі свинаркою на вище вказаному підприємстві в період з 2 жовтня 1998 року по 8 січня 2001 року. Факт роботи в даному підприємстві на вказаному вище протязі підтверджується ксерокопією трудової книжки на імя [PERSON] (а.с.5-8). Показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]М підтверджено виконання позивачкою встановлених норм обслуговування поголівя худоби. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

05.05.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 03.05.1997 р. Луканівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 3. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що 03.05.1997 р. Луканівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 3, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникло взаєморозуміння, через що у них постійно виникали сварки. До того ж відповідач зловживає алкогольними напоями, вдома не проживає, відбирає в позивачки гроші. Разом не проживають на протязі трьох років. Тому вважає, що шлюб між ними розпався і носить формальний характер. Строк для примирення їм не потрібний. Майнового спору між ними немає. Позивачка просить позов задовольнити, при цьому вказує, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Чолак». Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву з клопотанням слухати справу в його відсутність, позов визнає. Суд, заслухавши пояснення позивачки, проаналізувавши матеріали, справи дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03.05.1997 р. Луканівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 3, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], 01.09.1976 р. н., про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 7). Від даного шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникло взаєморозуміння, через що у них постійно виникали сварки. До того ж відповідач зловживає алкогольними напоями, вдома не проживає, відбирає в позивачки гроші. Разом не проживають на протязі трьох років. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

У березні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що їй на праві власності належать земельні ділянки площею 2,40 га та площею 3,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Черниської сільської ради. На ці земельні ділянки їй було видано державний акт на право приватної власності на землю, але в ньому було допущено помилку і її прізвище було зазначене як «Ліпа». Також цей державний акт нею був втрачений. У звязку з цим просить визнати недійсним цей державний акт та визнати за нею право власності на ці земельні ділянки. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши сторони та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до витягів з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру /а.с.10-11/ позивачці був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №012257, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №18036 від 19.04.2002 року, на імя [PERSON]. Цей державний акт виданий на земельну ділянку (пай №377) №1 площею 2,40 га та №2 площею 3,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Чернігівської райдержадміністрації від 02.04.2002 року за №172. Розпорядженням Чернігівської райдержадміністрації №67 від 14.02.2011 року внесено зміни до вищезазначеного розпорядження, зокрема до пункту 183 додатку «Список власників сертифікатів на земельну частку (пай) бувшого КСП ім.Шевченко, яким видаються державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черниської сільської ради Чернігівського району, в звязку з технічною помилкою, замінивши: «Ліпа Ніна Степанівна» на «Липа Ніна Степанівна». Згідно ст.125 Земельного кодексу України (у редакції, яка діяла на час відкриття провадження) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Таким чином право власності на земельні ділянки у позивачки виникло після видачі їй державного акту. У звязку з тим, що в цьому державному акті малася помилка в прізвищі та він був втрачений, видати новий державний акт з вірним прізвищем неможливо, то суд приходить до висновку про необхідність визнання державного акту недійсним. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 11 листопада 1995 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню доньку, яка перебуває на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося, тому 25 серпня 2004 року чоловік залишив сім»ю і став проживати окремо. З травня 2005 року вони повністю припинили спілкування. При таких обставинах вважає неможливим подальше спільне проживання та збереження сімї. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що з 25 серпня 2004 року він не проживає разом з дружиною та не підтримує з нею подружніх відносин. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить задоволити позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сімя фактично розпалася у серпні 2004 року, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам неповнолітньої дитини. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] на час його навчання. Мотивуючи свої вимоги тим, що їх син навчається на першому курсі денного відділення Чернігівського державного технологічного університету. Відповідач по справі має можливість надавати матеріальну допомогу, але участі у фінансуванні подальшої освіти сина не бере. В судове засідання сторони не з»явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України на батьків покладено обов»язок утримувати до двадцяти трьох років повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за умови, що така матеріальна допомога може ними надаватися. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], який відповідно до довідки №1100/251 від 27.04.2011 року виданої Чернігівським державним технологічним університетом навчається на 1 курсі денного відділення. Визнання відповідачем позову свідчить про можливість надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина. Зміна позивачем прізвища «Колотуша»на «Жадько», в зв»язку з укладенням шлюбу, підтверджується копією свідоцтва про шлюб. При визначенні розміру аліментів, враховуючи визнання відповідачем позову, суд погоджується з визначеною позивачкою часткою аліментів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову з 04 травня 2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

Позивачка просить шлюб розірвати посилаючись на те, що 28.10.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя сторін не склалося. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання зявилася, позов підтримала. Відповідач вкотре до суду не зявився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи сторони вступили в зареєстрований шлюб 28.10.2007року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіря та повагу один до одного, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сімю не надається можливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

В березні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що згідно договору купівлі продажу серії ААІ №000825 від 21.07.1998 року, він купував 19/50 частин домоволодіння № 109 по вул.Куйбишева в м.Миколаєві, яке належало на праві власності [PERSON]. На даний момент позивач не має можливості розпорядитися своєю власністю, оскільки, договір було зареєстровано на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт», нотаріально не посвідчено. Посилаючись на вищезазначене, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, просив його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлені належним чином, про причини неявки суду не відомо. Дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 21.07.1998 року між [PERSON] з одної сторони, та [PERSON] - з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу 19/50 частин домоволодіння № 109 по вул.Куйбишева в м.Миколаєві, яке в цілому складається з : житлового будинку Літ.А, жилою площею 43,60 квадратних метри, жилого дому Літ. О, жилою площею 51,40 квадратних метри, гаража Літ. Т, вбиральні Літ. М, душу Літ. Н, погреба Літ. Лпд, сараю Літ. У, теплиці Літ. Р, огорожі та споруд №1 10, І. Вказаний договір був укладений на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт». Претензій сторони друг до друга не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На даний момент позивач не має можливості розпорядитися належною йому частиною домоволодіння, оскільки, договір було зареєстровано на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт», нотаріально не посвідчено. На підставі вищевикладеного, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 24 травня 2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,8895 га вартістю 41788 гривень для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оршовецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, після смерті 18.10.2010 року [PERSON], яка 24.11.2005 року вчинила на її користь заповіт. Вказує, що являється єдиною спадкоємицею за заповітом, інших спадкоємців, передбачених законом та утриманців у померлої немає, в управління та володіння спадковим майном вступив своєчасно, похоронила померлу, розпорядилась її речами, тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, представник відповідача Оршовецької сільської ради та представник відділу Держкомзему заявлені вимоги визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 375, 386, 392, 1225, 1228, 1235, 1236, 1268, 1269, 1270, 1299 ЦК України, ст.ст. 61, 130, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1990року. Від даного шлюбу мають двох дітей, дочку [PERSON] 8.12.1990р.н. та сина [PERSON] 22.07.1992р.н.. На даний час син повнолітній, але він навчається на 2-му курсі у Вінницького будівельного технікуму , тому потрібні кошти на його утримання. Позивачка змушена звернутись з вказаним позовом і просить стягувати з [PERSON] аліменти в сумі 2000грн щомісячно на навчання сина . Позом обгрунтовує тим, що відповідач має постійне місце роботи за кордоном і його заробітна плата становить більше як 10000грн. Позивачка в судовому засіданні змінила позовні вимоги, та просить стягнути аліменти розміром 1/4 частину заробітку батька. Відповідач надав заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позов визнав частково . Вивчивши документи , які є в справі ,суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Згідно ст.199 ч.1 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Свідоцтво про народження (а.с.5) свідчить про те, що [PERSON]К, являється батьком [PERSON] 22.07.1992р.н. . Із довідки від 11.02.2011р., виданої Літинською селищною радою (а.с.6) судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться її син [PERSON]. Договір від 21.08.2009року виданий Вінницьким будівельним технікумом, (а.с.7) свідчить про те, [PERSON] є студентом вищевказаного технікуму. Довідка про доходи відповідача з місця роботи (а.с.9) свідчить по дохід [PERSON], який складає 49544,7 російських рублів. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не надав доказів про неможливість надання матеріальної допомоги, суд вважає необхідним задовільнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки на навчання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку,щомісячно .

Outcome: approved