Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.08.2010 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл майна, яке придбане під час спільного життя, стверджуючи, що 11.06.1998 року в Перелітській сільській раді Балтського району Одеської області вони зареєстрували шлюб, від якого у них 30.03.1998 року народилася донька [PERSON]. У звязку з тим, що спільне життя не склалося, рішенням суду від 21.10.2010 року їх шлюб було розірвано, однак згоди відносно розподілу майна вони не дійшли, тому він просить розділити це майно, яке складається з наступного: квартири [ADDRESS] вартістю 25162 грн.74 коп., меблевої стінки вартістю 5 тис.грн., підставки під телевізор вартістю 350 грн., кольорового телевізору «Самсунг» вартістю 2400 грн., ДВД плеєра вартістю 350 грн., ліжка-дивана вартістю 2150 грн., трьохстулкової шафи вартістю 800 грн., письмового столу вартістю 400 грн., столу-книжки вартістю 350 грн.,книжної полки вартістю 100 грн., дивану та двох крісел вартістю 1100 грн., меблевої стінка вартістю 3000 грн., компютера з монітором вартістю 3500 грн., компютерного столу вартістю 650 грн., акустичної системи до компютера вартістю 950 грн., компютерного стільця вартістю 350 грн., кухонного мякого куточка вартістю 850 грн., кухонного набору вартістю 2000 грн., газового таганку вартістю 1100 грн., кухонної витяжки вартістю 600 грн., мікрохвильової печі вартістю 850 грн., столу вартістю 200 грн., пральної машини-автомату вартістю 3000 грн., холодильника вартістю 1500 грн., шафи вартістю 700 грн., морозильної камера вартістю 1000 грн., а всього майна на суму 33250 грн., що разом з квартирою складає 58412 грн.74 коп., що доля кожного з них складає 29206 грн.37 коп. З цього майна він просить виділити йому ? частину квартири вартістю 12581 грн.37 коп., морозильну камеру вартістю 1000 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 2400 грн., мікрохвильову піч вартістю 850 грн., диван і два крісла вартістю 1100 грн., а всього на суму 5350 грн. і з урахуванням вартості ? частини квартири 17931 грн., все інше майно і ? частину квартири залишити відповідачу, а всього, з урахуванням вартості квартири на 45831 грн.37 коп. Відповідач [PERSON] позов не визнала і 28.09.2010 року звернулася з позовом до позивача за участю третьої особи [PERSON] про визнання договору купівлі-продаж вантажного фургону марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер [NUMBER], укладеним 09 березня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним і зобовязати [PERSON] повернути автомобіль [PERSON], а оскільки вартість автомобіля більша, ніж вартість квартири і майна, вона просила виділити [PERSON] автомобіль, а їй залишити квартиру і все майно стверджуючи, що вантажний фургон марки RENAULT MASTER вони придбали, перебуваючи у шлюбі, тому продати він його мав право тільки за її письмовою згодою, якої вона йому не давала і не знала про те, що автомобіль проданий, а відтак, цей договір повинен бути визнаний недійсним, а автомобіль повернутий [PERSON] Позивач по зустрічному позову [PERSON] 28.10.2010 року звернулася з зустрічним позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення з них боргу в сумі 6240 доларів США і 12 тис. грн.., стверджуючи, що [PERSON] на потреби сім'ї , для придбання запасних частин для автомобіля і телевізора, 02.02.2009 року взяв у неї в борг 1090 доларів США і зобовязався повернути його до 01.03.2010 року, 05.07.2009 року взяв в борг для ремонту квартири 12 тис.грн. , а 22.12.2009 року знов отримав від неї в борг для ремонту двигуна автомобіля 3150 доларів США. Отримуючи ці кошти, [PERSON] брав зобовязання повернути цей борг до 01.03.2010 року, а у випадку неможливості віддати борг, він брав зобовязання в рахунок боргу віддати автомобіль. Гроші передавалися в присутності свідка [PERSON] і поручителем виступав [PERSON] Жінка [PERSON] [PERSON] знала про те, що відповідач бере у неї кошти в борг для потреб сімї, не заперечувала проти цього, навпаки, теж її просила дати в борг її чоловіку, посилаючись на те, що він ці борги погасить. Однак, [PERSON] до 01.03.2010 року борг віддати не зміг, так як 03.03.2010 року, коли була ожеледиця, потрапив в ДТП, автомобіль пошкодив, тому передав їй цей пошкоджений автомобіль у власність в рахунок боргу, оформивши угоду в МРЕВ. Вона на ремонт цього автомобіля потратила 2000 доларів США. В теперішній час сімя [PERSON] розпалася, вони розійшлися, [PERSON] ставить питання про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, не визнає борг, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, оскільки, якщо буде визнаний судом вищевказаний договір недійсним, вона на отримає суми коштів, які давала в борг сімї [PERSON]. [PERSON] цей позов [PERSON] визнав у повному обсязі і підтвердив, що для потреб сімї брав у борг у [PERSON] вищевказані суми, а також він підтвердив, що потрапив в ДТП, пошкодив автомобіль і не маючи коштів повернути борг, в рахунок цього боргу передав автомобіль. Позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним не визнає, оскільки дружина знала про те, що він брав ці кошти в борг, не заперечувала проти цього, ці кошти пішли на потреби сімї, на придбання телевізора, ремонту квартири, ремонту автомобіля, якими користувалася і користується до цього часу. [PERSON] позов [PERSON] не визнала і повідомила про те, що не брала ці кошти в борг, якщо їх брав [PERSON], то нехай і віддає. Автомобілем вона не користувалася, не розбивала, тому і не повинна платити. Відносно ремонту квартири і покупки телевізора, то таке рішення приймав сам [PERSON], вона в той період час знаходилася на відпочину і лікуванні з дитиною, тому теж вважає, що не повинна повертати цей борг. Заслухавши вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх заперечення, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає на необхідне вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна задовольнити частково, вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним задовольнити у повному обсязі і вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу задовольнити у повному обсязі у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.06.1998 року по 13 квітня 2010 року, від цього шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. За час шлюбу ними за сумісні кошти було придбано автомобіль марки RENAULT MASTER вартістю 61920 грн. Цей автомобіль [PERSON] 09.03.2010 року продав [PERSON], але письмової згоди на продаж цього автомобіля [PERSON] не давала, хоча у відповідності до п.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Оскільки ця норма закону не була виконана, то цей договір має бути визнаний недійсним. Крім вищевказаного автомобіля, сторони придбали наступне майно: квартира [ADDRESS] вартістю 25162 грн.74 коп., меблева стінка вартістю 5 тис.грн., підставка під телевізор вартістю 350 грн., кольоровий телевізор «Самсунг» вартістю 2400 грн., ДВД плеєр вартістю 350 грн., ліжко-диван вартістю 2150 грн., трьохстулкова шафа вартістю 800 грн., письмовий стіл вартістю 400 грн., стіл-книжка вартістю 350 грн., книжкова полиця вартістю 100 грн., диван та два крісла вартістю 1100 грн., меблева стінка вартістю 3000 грн., компютер з монітором вартістю 3500 грн., компютерний стіл вартістю 650 грн., акустична система до компютера вартістю 950 грн., компютерний стілець вартістю 350 грн., кухонний мякий куточок вартістю 850 грн., кухонний набір вартістю 2000 грн., газовий таганок вартістю 1100 грн., кухонна витяжка вартістю 600 грн., мікрохвильова піч вартістю 850 грн., стіл вартістю 200 грн., пральна машина-автомат вартістю 3000 грн., холодильник вартістю 1500 грн., шафа вартістю 700 грн., морозильна камера вартістю 1000 грн., а всього майна на суму 120332 грн.74 коп., що доля кожного з них складає майна на суму 60166 грн.37 коп.(61920+25162.74+ 33250 = 120332.74 : 2 = 60166.37). У звязку з тим, що позивач [PERSON] не згоден на сплату йому вартості ? частини квартири, посилаючись на те, що у нього немає іншого житла, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], залишивши у власності [PERSON] теж ? частину вищевказаної квартири. Що стосується майна, то право власності на нього слід розділити наступним чином, виділивши у власність [PERSON] вантажний фургон марки RENAULT MASTER реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 61920 грн. Таким чином, з урахуванням вартості ? частини квартири його частка в майні складає 74501 грн., а [PERSON] слід виділити наступне майно : меблева стінка вартістю 5 тис.грн., підставка під телевізор вартістю 350 грн., кольоровий телевізор «Самсунг» вартістю 2400 грн., ДВД плеєр вартістю 350 грн., ліжко-диван вартістю 2150 грн., трьохстулкова шафа вартістю 800 грн., письмовий стіл вартістю 400 грн., стіл-книжка вартістю 350 грн., книжкова полиця вартістю 100 грн., диван та два крісла вартістю 1100 грн., меблева стінка вартістю 3000 грн., компютер з монітором вартістю 3500 грн., компютерний стіл вартістю 650 грн., акустична система до компютера вартістю 950 грн., компютерний стілець вартістю 350 грн., кухонний мякий куточок вартістю 850 грн., кухонний набір вартістю 2000 грн., газовий таганок вартістю 1100 грн., кухонна витяжка вартістю 600 грн., мікрохвильова піч вартістю 850 грн., стіл вартістю 200 грн., пральна машина-автомат вартістю 3000 грн., холодильник вартістю 1500 грн., шафа вартістю 700 грн., морозильна камера вартістю 1000 грн., а всього на суму 33250 грн., а з урахуванням вартості ? частини квартири ця сума складає 45831 грн.37 коп. Оскільки вартість майна, яке виділяється позивачу, більша ніж вартість майна, яке виділяється відповідачу на суму 14335 грн.(74501.37 - 60166.37 = 14335), то ця сума повинна бути стягнутою з [PERSON] на користь [PERSON], так як по іншому розділити майно не є можливим. Відносно позовних вимог [PERSON] про стягнення на її користь з позивача і відповідача боргу в сумі 6240 доларів США і 12 тис. грн., то в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] брав у [PERSON] в борг для потреб сімї кошти для придбання запасних частин для автомобіля і телевізора, 02.02.2009 року в сумі 1090 доларів США , 05.07.2009 року взяв в борг для ремонту квартири 12 тис.грн. , а 22.12.2009 року знов отримав від неї в борг для ремонту двигуна автомобіля 3150 доларів США. Це в судовому засіданні підтверджено трьома письмовими розписками [PERSON], написаними ним особисто, в присутності свідка [PERSON] і поручителя [PERSON], про це в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] і [PERSON] Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 03.03.2010 року [PERSON] потрапив в аварію і пошкодив автомобіль, на ремонт якого [PERSON] потратила свої кошти в сумі 2000 доларів США, що підтверджується показаннями свідка [PERSON], який ремонтував автомобіль і взяв за його ремонт кошти, свідоцтвом про державну реєстрації [PERSON] як фізичної особи підприємця, свідоцтвом про сплату єдиного податку [PERSON], показаннями свідка [PERSON] про те, що від повертався з м. Одеси з [PERSON], на автомобілі останнього 03.03.2010 року, була сильна ожеледиця і в с. Бендзарі автомобіль знесло на обочину і зачепило за дерево. Ніхто, крім автомобіля не постраждав, тому міліцію не викликали, а автомобіль транспортували для ремонту на територію хутрової фабрики. В судовому засіданні також встановлено, що, [PERSON] брав зобовязання повернути цей борг до 01.03.2010 року, а у випадку неможливості віддати борг, він брав зобовязання в рахунок боргу віддати автомобіль. [PERSON] знала про те, що відповідач бере в борг для потреб сімї гроші у [PERSON], не заперечувала проти цього, тобто цей договір позики був укладений одним із подружжя в інтересах сімї, тому створює обовязки для другого подружжя, оскільки майно використовується в інтересах сімї(п.4 ст. 65 СК України), у звязку з чим суд вважає, що борг в вищевказаній сумі слід стягнути з [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: partial