Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області про зобовязання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою м. Бровари, вул. Фурманова, буд. 6/2, та зобовязання відповідачів [PERSON], [PERSON] звільнити від належного їм майна приміщення відповідно до поповерхового плану: 2-3 кімнату житловою площею 21, 3 кв.м., 2-6 коридор корисною площею 4, 7 кв.м., кухню 2-2 корисною площею 7,0 кв.м., демонтувавши встановлене в ній обладнання: душову кабіну, газову плиту, мийку, решітку на радіаторі та спорудити цегляні стіни кладової в приміщенні веранди 2-1 корисною площею 5,4 кв.м. Свій позов обгрунтовують тим, що Коткі ній Л.Р. на підставі свідоцтва № 1499 про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Броварської міської ради народних депутатів від 28 квітня 1994 року та зареєстрованого в Броварському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстроваим номером №1354 від 28 квітня 1994 року належало 2/5 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який розташований за адерсою м. Бровари, вул.Фурманова буд.6. Інші 3/5 частки вказаного домоволодіння належать [PERSON] та [PERSON] 14 жовтня 1995 року позивач [PERSON] подарувала 2/25 частини будинку своєму сину [PERSON], в конкретне користування обдарованого перейшло приміщення жилого будинку зазначене на поповерховому плані під номерром 2-4, кімната жилою площею - 12,2 кв.м., що підтверджується договором дарування від 14 жовтня 1995 року посвідченого державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори та зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації 20 жовтня 1995 року за реєстровим номером 1354. 22 грудня 2001 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір конкретного користування жилим будинком, посвідчений державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-1831, а саме визначено, що в конкретне користування [PERSON] переходять приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 2-1 котельня - 5, 4 кв.м.; 2-2 кухня - 7,0 кв.м.; 2-5 кімната - 8,1 кв.м.; 2-6 коридор - 4,7 кв.м.; 2-3 кімната -21,3 кв.м. В конкретне користування [PERSON] переходять, приміщення позначені на плані житлового будинку, позначені літерами: 2-4 кімната - 12, 2 кв.м. В конкретне користування [PERSON] переходять приміщення жилого будинку, позначені на плані літерами: 1-3 кімната -11,3 кв.м. 12 січня 2002 року [PERSON] згідно договору дарування посвідченого державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори подарувала своєму сину [PERSON] 15/100 частини будинку, в конкретне користування обдарованого перейшло приміщення жилого будинку, позначене на поповерховому плані під № 2-3 кімната жилою площею 21,3 кв.м. Таким чином позивачі зазначають, що на момент звернення з позовом до суду [PERSON] належить на праві власності 17/100 частки житлового будинку, [PERSON] належить на праві власності 15/100 частини будинку, [PERSON]В належить на праві власності 2/25 частки жилого будинку, інші 3/5 частки домоволодіння належать [PERSON] та [PERSON], який знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Фурманова, 6. 14 липня 2009 року рішенням Броварської міської ради Київської області за № 346 кожній із цих часток жилого будинку була надана окрема адреса. В позовній заяві позивачі зазначають, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають в цивільному шлюбі з 1995 року, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO]. До 2005 року їхня сімя проживала на квартирі, а в 2005 році переїхали проживати на житлову площу [PERSON] в кімнату згідно з поповерховим планом 1-4 площею 16,7 кв.м. та проживали там 8 місяців. В 2006 році відповідачі [PERSON] та [PERSON] почали проживати в кімнаті 2-4 площею 12,2 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON] При цьому [PERSON] залишився зареєстрований за адресою [PERSON], а на прохання сина [PERSON] [PERSON] на належній їй частці житлового будинку [PERSON] Позивачі зазначають, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] грубо порушують право користування та розпорядження належними позивачам частками житлового будинку, що полягає в наступному, кімнату 2-3 жилою площею 21,3 кв.м. відповідачі заставили старими меблями та іншими своїми речами, в результаті чого позивач [PERSON] не має змоги проживати в належній йому кімнаті. Без дозволу та у відсутність позивача [PERSON] відповідачі зайняли коридор 2-6 та заставили його своїми меблями, будівельними матеріалами, в приміщенні кухні 2-2 встановили душову кабіну, газову плиту, мийку та решітку на радіаторі, при цьому [PERSON], вчинюючи бурхливі скандали, категорично не допускає позивача до користування цим обладнанням, тим самим позбавляючи можливості навіть приготувати собі їжу. В ніч з 25 на 26 серпня 2010 року [PERSON] перебуваючи в нетверезому стані, розпочала скандал із [PERSON], її підтримав також [PERSON], що призвело до завдання тілесних ушкоджень як [PERSON], так і [PERSON], який заступився за матір. На підставі викладеного позивачі просили зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації [PERSON] та звільнення приміщень від належного відповідачам майна. Не погоджуючись із позовною заявою відповідач подав до суду зустрічну позову заяву до [PERSON] та [PERSON] про визначення порядку користування приміщеннями відповідно до плану будинку за номерами: 2-1 - котельнею - 5,4 кв.м., 2-2 - кухнею - 7 кв.м. 2-6 - коридором 4,7 кв.м., які належать на праві власності [PERSON], та кімнатою 2-3, яка є прохідною і належить на праві власності [PERSON] Також просив зобовязати [PERSON] та [PERSON] до укладення договору сервітуту на користування приміщеннями, розташованими в будинку № 6 по вул. Фурманова згідно поетажного палну за номерами: 2-1 - котельнею - 5,4 кв.м., 2-2 - кухнею - 7 кв.м., 2-6 - коридором 4,7 кв.м., які належать на праві власності [PERSON], та кімнатою 2-3 - площею 21,3 кв.м. Свою зустрічну позовну заяву обгрунтовує тим, що 14 жовтня 1995 року позивач [PERSON] подарувала йому 2/25 частини будинку, в його конкретне користування перейшло приміщення жилого будинку зазначене на поповерховому плані під номерром 2-4 кімната жилою площею - 12,2 кв.м., що підтверджується договором дарування від 14 жовтня 1995 року посвідченого державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори та зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації 20 жовтня 1995 року за реєстровим номером 1354. Вказаний будинок розташований на земельні ділянці площею 0,0813 га, яка перебуває у спільній власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю виданого 11 липня 2001 року, та зареєстрований в Книзі реєстрації записів державних актів на право приватної власності за № 2178. 22 грудня 2001 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір конкретного користування жилим будинком, посвідчений державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-1831, а саме визначено, що в конкретне користування [PERSON] переходять приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 2-1 котельня - 5, 4 кв.м.; 2-2 кухня - 7,0 кв.м.; 2-5 кімната - 8,1 кв.м.; 2-6 коридор - 4,7 кв.м.; 2-3 кімната - 21,3 кв.м. В конкретне користування [PERSON] переходять, приміщення позначені на плані житлового будинку, позначені літерами: 2-4 кімната - 12, 2 кв.м. Позивач по зустрічному позов зазначає, що він та члени його сімї: дружина [PERSON], та їх діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають в кімнаті 2-4 загальною площею 12, 2 кв.м. Вказує, що вони та члени його сімї спільно з [PERSON] та [PERSON] користувались котельнею - 5, 4 кв.м., кухнею - 7 кв.м., коридором 4,7 кв.м. та вільно проходили через кімнату 21,3 кв.м. З вулиці окремий вхід в кімнату 2-4 відсутній, тому він, дружина та діти не можуть користуватися кімнатою, щоб не проходити через приміщення, які належать на праві власності [PERSON] та [PERSON], а також у вказаній кімнаті не має можливості побудувати обслуговуючі приміщення (туалет, кухною, ванну, коридор). У звязку з поданим до суду [PERSON] та [PERSON] позовом та виниклою конфліктною ситуацією позивач [PERSON] вважає, що є необхідність зобовязати відповідачів укласти з ним договір сервітуту. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, надала аналогічні пояснення змісту позовної заяви та просила позов задовольнити, в зустрічному відмовити, посилаючись на обставини зазначені в первісному позові. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повінстю, суду надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, в задоволені зустрічного позову просив відмовити. Суду пояснив, що він на даний час проживає на житловій площі [PERSON], оскільки не може вселитися в свою кімнату, яка заставлена майном відповідачів. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що йому на праві власності належить одна кімната площею 12,2 кв.м., яка не має окремого виходу, тому входити в кімнату йому та членам його сімї: дружині та трьом дітям не можливо, а також в належній йому кімнаті немає технічної можливості влаштувати окремо кухню та санвузол. Суду також пояснив, що ним та його дружиною [PERSON] дійсно була зайнята кімната позивача [PERSON], але з його дозволу. На даний час йому немає де зберігати речі, що знаходяться у кімнаті 2-3 площею 21, 3 кв.м. Що стосується користування кухнею, кухонною плитою, душовою кабіною, коридором, відповідач зазначив, що вказаними речами також користуються позивачі, а підставою звернення до суду стала лише сварка яка відбулася з 25 на 26 серпня 2010 року. Зустрічну позовну заяву підримав повністю та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила в задоволенні первісного позову відмовити, та повністю задовольнити вимоги за зустрічним позовом. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, суду пояснила, що дійсно між сторонами в ніч з 25 на 26 серпня 2010 року виникла сварка, тому зважаючи на укладені договори дарування, та конкретного користування кожен із співвласників має право користуватися своїм майном без шкоди для іншого співвласником, тому вважає, що відповідач [PERSON] повинен здійснити добудову кухні та санвузла до своєї кімнати, яка належить йому на праві власності, зробивши окремий вхід до будинку. Відповідач [PERSON], яка є також третьою особою по зустрічному позову позовні вимоги по первісному позову визнала повністю, по зустрічному просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Підтримала пояснення надані позивачем [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник відповідача відділення громадянства імміграції реєстрації фізичних осіб Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області в судове засідання не зявився, направивши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 1499 про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Броварської міської Ради народних депутатів 28 квітня 1994 року та зареєстрованого в Броварському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1354 від 28 квітня 1994 року [PERSON] на праві приватної власності належали 2/5 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який розташований в місті Бровари Київської області по вулиці Фурманова під № 6. Інші 3/5 частки цього домоволодіння належать [PERSON] та [PERSON] Відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори 14 жовтня 1995 року за реєстровим № 5208 та зареєстрованого в Броварському міжміському бюро технічної інвентаризації реєстрі № 1354 від 20 жовтня 1995 року, [PERSON] подарувала [PERSON] 2/25 частки жилого будинку, при цьому в конкретне користування обдарованого перейшло приміщення жилого будинку значене на поповерховому плані під № 2-4, кімната жилою площею - 12, 2 м.кв. Згідно із договором конкретного користування жилим будинком, посвідченого нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори 22 грудня 2001, в конкретне користування [PERSON], переходять приміщення жилого будинку, позначені на плані літерами: 2-1 котельня корисною площею 5,4 кв.м., 2-2 кухня корисною площею 7,0 кв.м., 2-6 коридор корисною площею 4,7 кв.м., 2-5 кімната жилою площею 8,1 кв.м., 2-3 кімната жилою площею 21,3 кв.м. і будівлі: сарай - Д, вбиральня - Е, 1\\2 частина огорожі N. В конкретне користування [PERSON] переходять приміщення жилого будинку, позначені на плані літерами: 2-4 кімната жилою площею 12,2 кв.м. За договором дарування частини жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори 12 січня 2002 року реєстровим № 2-57 та зареєстрованим в Броварському міжміському бюро тех-інвентаризації за реєстровим № 1354 від 14 лютого 2002 року, [PERSON] подарувала сину - [PERSON] 15/100 часток будинку без надвірних будівель. Пги конкретне користування обдарованого перейшло приміщення жилого будинку, позначене на поповерховому плані літерами: 2-3 кімната жилою площею 21,3 кв.м Згідно технічного паспорту на будинок № 6. по вул. Фурманова в м.Бровари [PERSON] належить - 2/5 частин будинку; [PERSON]Р належить 1/5 частина, [PERSON] належить 17/100 частин; [PERSON] належить 2/25 частин; [PERSON] належить 15/100 частин будинку. Відповідно часток житлового будинку надані окремі поштові адреси, що підтверджується витягами з рішення виконкому Броварської міської Ради від 14 липня 2009 року за № 346, а саме: - п. 1.5 частині будинку по вулиці Фурманова, 6, власник [PERSON] - вул. Фурманова, 6/2; - п.1.6 частині будинку по вулиці Фурманова, 6, власник [PERSON] - вул. Фурманова, 6/3; - п. 1.7. частині будинку по вулиці Фурманова, 6, власник [PERSON] - вул. Фурманова, 6/4. В листі від 21 липня 2010 року за № 2106 зазначено, що [PERSON] знята з реєстраційного обліку 23 березня 2010 року згідно рішення Броварського міськрайонного суду № 2-408/2009 року від 16 грудня 2009 рпоку за адерсою: м. Бровари, вул. Фурманова, 6/2 :[PERSON] - Фурманова, 6/4, [PERSON] - Фурманова 6, кв. 2, [PERSON] - Фурманова, 6. 02 лютого 2000 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/5 частину жилого будинку № 6 по вул. Фурманова, в м. Бровари, будинок деревяний, обкладений цеглою, житловою площею 89, 6 кв.м., побудований у 1948 році, а також надвірні будівлі: сарай - Б, погріб - Г, вбиральня - В, сарай - Д, вбиральня - Е, огорожа - N. 04 березня 2008 року [PERSON] подарувала своїй донці [PERSON] 1/5 частину житлового будинку під номером 6, розташовану по вул. Фурманова, в м. Броварах, та споруди сарай - Б, погріб - Г, сарай - Д, вбиральня - е, огорожа - N. Таким чином власником 2/5 частин будинку, що належала [PERSON] та 1/5 частин будинку належить на праві власності [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що також не заперечувалось відповідачем, що в кімнаті 2-3, яка належить на праві власності [PERSON] знаходяться меблі та інші речі відповідачів, у коридорі 2-6 знаходяться їх меблі та будівельні матеріали, у приміщенні кухні 2-2 відповідачем встановлено душову кабіну, газову плиту, мийку та решітку на радіаторі. На вимогу позивачів звільнити зайняті приміщення, відповідачі не реагують, оскільки в них немає можливості зберігати речі, готувати їжу та приймати душ в належній [PERSON] кімнаті. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таким чином з наданих пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що відповідачі зайняли приміщення, які на праві власності належать позивачу [PERSON] та відмовляються звільнити кімнату 2-3 площею 21,3 кв.м., тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] в частині зобовязання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою м. Бровари, вул. Фурманова, буд. 6/2. звільнити коридор 2-6 корисною площею 4, 7 кв.м., кухню 2-2 корисною площею 7. і» кв.м., демонтувавши встановлене в ній обладнання (душову кабіну, газову плиту, мийку . решітку на радіаторі та спорудити цегляні стіни кладової в приміщенні веранди 2- корисною площею 5,4 кв.м. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно листа від 21.07.2010 року за № 2106 з відділу ВГІРФО з обслуговування в м. Бровари та Броварського району вбачається, що [PERSON] значиться знята з реєстраційного обліку 23.03.2010 року згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2009 року по справі № 2 - 408 '2009 року. тому підстав для задоволення в цій частині позовних вимог не вбачається. Враховуючи, що належні частки будинку співвласникам не виділялися в натурі, а лише встановлений конкретний порядок користування окремими приміщеннями в будинку в тому числі: 2-1 - котельнею - 5,4 кв.м., 2-2 - кухнею - 7 кв.м. 2-6 - коридором 4,7 кв.м., тому позовні вимоги в частині зобовязання відповідачів звільнити від їх майна належні [PERSON] приміщення вважає необгрунтованим, та відмовляє в його задоволенні. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог по зустрічному позову, з наступних підстав. Відповідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, а також в судовому засіданні позивач, та представник позивача просили суд у звязку з поданим до суду [PERSON] та [PERSON] позовом та виниклою конфліктною ситуацією зобовязати відповідачів укласти з [PERSON] договір сервітуту на користування зазначеними в позовних вимогах приміщеннями. Відповідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, враховуючи норми ст. 401, 402, 627 ЦК України суд може визнати право користування чужим майном (сервітут) встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, а не зобовязати укласти договір сервітуту. Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визначення порядку користування приміщеннями відповідно до плану будинку за номерами: 2-1 - котельнею - 5,4 кв.м.; 2-2 - кухнею - 7 кв.м.; 2-6 - коридором 4,7 кв.м., які належать на праві власності [PERSON], та кімнатою 2-3 площею 21,3 кв.м., яка є прохідною і належить на праві власності [PERSON], оскільки між сторонами в 22 грудня 2001 рою,' між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір конкретного користування жилим будинком, посвідчений державшім нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-1831. в змісіт якого визначений порядок конкретного користування приміщення житлового будинку, на час розгляду справи в суді він не змінений, та не визнаний у визначеному законом порядку недійсним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial