Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

Позивач звернувся із вищевказаним позовом до суду, який мотивує тим, що 30.04.2003 р. померла її мати, [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка склалася, згідно договору дарування від 12.02.1992 р. з 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель за адресою: м. Суми, вул. Добровільна, 46 та залишку вкладів на загальну суму 5 552 грн. 29 коп. Позивачка [PERSON] зареєстрована і постійно проживає за адресою відкриття спадщини та прийняла спадкове майно і розпоряджається ним. Другий спадкоємець - відповідач [PERSON], теж зареєстрований за вище вказаною адресою, але на час смерті матері відбував покарання в місцях позбавлення волі і весь тягар організації похорон матері, відновлення втрачених документів на спадкове майно і матеріальні затрати, повязані з цим, були здійснені позивачкою та її чоловіком. Вони також придбали для відповідача [PERSON] і його співмешканки будинок в с. Верхня Сироватка, вул. Шкільна, 1. Але відповідач [PERSON] знову скоїв злочин і тепер відбуває покарання у ВК-36, м. Суходольськ, Краснодонський р-н, Луганська обл. До спадкового майна він не проявляє ніякого інтересу. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питання щодо спадкового майна. При виготовленні КП «[PERSON] міське БТІ» нового технічного паспорта було виявлено, що в спадковому домоволодінні самочинно збудована убиральня - «Ж» та житлова прибудова-«а2». Враховуючи вищевикладене позивачка просить: 1. Визнати право власності в порядку спадкування в рівних долях по 1/2 частині спадкового майна за [PERSON] та [PERSON], залишеного після смерті їхньої матері [PERSON], померлої 30.04.2003 р., а саме 45/100 частин житлового будинку та господарчих споруд за адресою: м. Суми, вул. Добровільна, 46 і залишку вкладів на суму 5 552 грн.29 коп. 2. Припинити право відповідача [PERSON] на його 1/2 частину спадкового майна у домоволодінні за адресою: м. Суми, вул. Добровільна, 46 і грошового вкладу, тому що він фактично спадщину не приймав, заперечень не має і йому придбано житло у с. Верхня Сироватка по вул. Шкільній, 1, Сумського району. 3. Визнати право власності за [PERSON] на 45/100 частин житлового будинку, в т.ч. і на самочинно збудовані будівлі, - «А-1» (4,0+6,3+15,4 = 25,7 м2); погріб - «п/г»; убиральня - «Ж»; гараж - «М»; огорожа - № 1-4 за адресою: м. Суми, вул. Добровільна, 46 і грошові вклади на загальну суму 5 552 грн. 29 коп. Відповідач [PERSON], який перебуває в місцях позбавлення волі, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Представник виконкому [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, але надав відзив, в якому в частині припинення права на спадкову частину відносно [PERSON] покладається на розсуд суду. В задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності за [PERSON] просить відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутній дозвіл виконкому [PERSON] міської ради на будівництво вищезазначеного домоволодіння. Не була розроблена та належним чином погоджена проектна документація. Треті особи в судове засідання не зявилися, однак надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Судом встановлено, що 30.04.2003 р. померла мати позивачки [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.05.2003 р. та свідоцтвом про народження від 03.06.1982 р. (а. с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка склалася згідно договору дарування від 12.02.1992 р. (а. с. 5, 6) з 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель за адресою: м. Суми, вул. Добровільна, 46 та залишку вкладів на загальну суму 5 552 грн. 29 коп. (а. с. 10). Як вбачається з фотокопії паспорту позивачки та запису в будинковій книзі (а.с. 11, 12), позивачка [PERSON] зареєстрована і постійно проживає за адресою відкриття спадщини, а саме: м. Суми, вул. Добровільна, 46. Другий спадкоємець - відповідач [PERSON], теж зареєстрований за вище вказаною адресою, але на час смерті своєї матері відбував покарання в місцях позбавлення волі і весь тягар організації похорон їхньої матері, відновлення втрачених документів на спадкове майно і матеріальні затрати повязані з цим, були здійснені позивачкою та її чоловіком. Але відповідач [PERSON] знову скоїв злочин і тепер відбуває покарання у ВК-36, м. Суходольськ, Краснодонський р-н, Луганська обл. (а. с. 32). У відповідності з вимогами ч. 2, 5 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З системного аналізу ст. 376 ЦК України, зокрема з урахуванням положень ст. ст. 331, 373, 375 ЦК України є очевидним, що визнання права власності на самочинне будівництво судом повинно відбуватися за наявності спору та у виключних випадках. Згідно з пп. 6 п. б ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів. Таким чином, загальною процедурою вирішення справ щодо самочинного будівництва є адміністративна процедура, а компетентними органами для її здійснення є органи місцевого самоврядування. Розпорядженням міського голови м. Суми віл 24.06.09 р. № 521-Р створено постійно діючу комісію по вирішенню питань, повязаних із самочинним будівництвом, самовільною зміною цільового та (або) функціонального призначення обєктів нерухомого майна та вирішенню питань, повязаних з обєктами, які функціонують без прийняття в експлуатацію. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В даному випадку, права позивача ніким порушені не були, оскільки вищезазначені будівлі він збудував самочинно без відповідних на те дозволів. Судом встановлено, що позивач не звертався до органів місцевого самоврядування, а саме до постійно діючої комісії по вирішенню питань, повязаних із самочинним будівництвом, самовільною зміною цільового та (або) функціонального призначення обєктів нерухомого майна та вирішенню питань, повязаних з обєктами, які функціонують без прийняття в експлуатацію, тобто не вжив жодних заходів для вирішення питання узаконення самочинно зведених будов. Оскільки позивач не звертався до органів місцевого самоврядування з приводу державної реєстрації свого права власності на самочинно збудовані будівлі, його права ніким не порушуються, за таких обставин суд вважає вимоги позивача в цій частині необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Крім цього, на даний час позивач не позбавлений можливості узаконити своє самочинне будівництво через постійно діючу комісію по вирішенню питань, повязаних із самочинним будівництвом, самовільною зміною цільового та (або) функціонального призначення обєктів нерухомого майна та вирішенню питань, повязаних з обєктами, які функціонують без прийняття в експлуатацію. За таких обставин, суд вважає можливим: 1. Визнати право власності в порядку спадкування в рівних долях по 1/2 частині спадкового майна за [PERSON] та [PERSON], залишеного після смерті матері [PERSON], померлої 30.04.2003 р., а саме 45/100 частин житлового будинку та господарчих споруд, за адресою: м. Суми, вул. Добровільна, 46 і залишку вкладів на суму 5 552 грн. 29 коп. 2. Припинити право відповідача [PERSON] на його 1/2 частину спадкового майна у домоволодінні за адресою: м. Суми, вул. Добровільна, 46 і грошового вкладу.

Outcome: partial