Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

12.07.2010р. [PERSON] і [PERSON] в особі свого представника [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ЖКП ММР «Південь», мотивуючи свої вимоги тим, що 29.12.2007р. при здійсненні експлуатації газової колонки в квартирі № 1 будинку № 11 по вул. 1-а [PERSON] у м.Миколаєві по причині засмічення вентиляційних каналів квартири сталося отруєння родини [PERSON] чадним газом, що призвело до смерті [PERSON], а його дружина [PERSON] була госпіталізована з діагнозом «отруєння чадним газом середньої тяжкості». Вироком Ленінського райсуду м.Миколаєва від 28.09.2009р. було встановлено, що до зазначених наслідків призвела злочинна недбалість, неналежне виконання майстром технічної ділянки № 2 житлово- експлуатаційного управління № 10 ЖКП ММР «Південь» [PERSON] своїх посадових обовязків. Посилаючись на викладені обставини та ст.11667, 1168, 1172, 1200, 1201 ЦК України, позивачі просили стягнути з відповідача: на користь [PERSON] - відшкодування витрат на спорудження надгробного памятника в розмірі 10000грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000грн.; на користь [PERSON] (непрацездатної матері загиблого) - відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 438грн.97коп. щомісячно довічно, відшкодування моральної шкоди в розмірі 65000грн.; на користь [PERSON] (непрацездатного батька загиблого) - відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 438грн.97коп. щомісячно довічно, відшкодування моральної шкоди в розмірі 65000грн. Надалі за клопотанням ЖКП ММР «Південь» до участі у справі у якості співвідповідачки була залучена [PERSON] У судовому засіданні представник позивачів - [PERSON] - позов підтримав. Представник ЖКП ММР «Південь» - [PERSON] - позов визнав частково, не заперечував проти часткового задоволення вимог [PERSON], вимоги [PERSON] і [PERSON] вважав безпідставними, оскільки вони не проживали разом з померлим і відсутні докази того, що вони перебували на утриманні [PERSON] [PERSON] і її представник - адвокат [PERSON] - також позов не визнали з тих самих підстав, що і представник ЖКП ММР «Південь». Крім того, на їх думку, вимоги [PERSON] про відшкодування витрат на спорудження надгробного памятника є завищеними, розмір вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди - належним чином необґрунтовані, загиблий [PERSON] та його дружина нехтували вимогами пункту 8.3. «Інструкції по безпечному користуванню побутовими газовими приладами» щодо перевірки тяги до вмикання і під час роботи газових приладів з відведення продуктів згоряння в димохід, що сприяло настанню подій,які мали місце 29.12.2007р. Також відповідачка та її адвокат просили суд врахувати тяжкий матеріальний стан [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачки, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 29 грудня 2007 року при здійсненні експлуатації газової колонки в квартирі [ADDRESS] по причині засмічення вентиляційних каналів квартири сталося отруєння родини [PERSON] чадним газом, що призвело» смерті [PERSON], а його дружина [PERSON] була госпіталізована з діагнозом «отруєння чадним газом середню тяжкості». Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28.09.2009р. було встановлено, що до зазначених наслідків призвела злочинна недбалість, неналежне виконання майстром технічної ділянки № 2 житлово-експлуатаційного управління № 10 ЖКП ММР «Південь» [PERSON] своїх посадових обовязків, яка була засуджена за ст.367 ч.2 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03.12.2009р. вказаний вирок був залишений без змін. (а.с. 17-22). При ухваленні вироку судом не було встановлено, що які-небудь дії потерпілих сприяли настанню подій, що мали місце 29.12.2007р. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Виходячи з викладеного, посилання ЖКП ММР «Південь» на те, що відшкодувати шкоду позивачам зобовязана [PERSON], а не ЖКП, суд вважає такими, що не відповідають вимогам закону. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги викладений позивачами у позовній заяві зміст спричиненої їм моральної шкоди у звязку зі смертю їх сина та чоловіка, судом встановлено, що позивачам завдана - моральна шкода, яка полягає у їх моральних стражданнях, втраті нормальних життєві звязків і вимагають від них додаткових зусиль для організації життя, Таким чином, на підставі ст.1167, ч.2 ст.1168 ЦК суд вважає вимоги позивачів щодо відшкодуванні моральної шкоди обґрунтованими. Між тим, оцінивши ступінь душевних страждань позивачів, враховуючи відсутність яких-небудь письмових доказів, що підтверджують позовні вимоги в цій частині, суд дійшов висновку, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню - в сумі по 50000грн. на користь з кожного з позивачів. Статтею 1201 ЦК України встановлений обовязок особи, яка завдала шкоди смертю потерпілого, відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на похованих та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Відповідно до наданого представником позивачів документу (накладна № 11 від 09.04.2009р. ПП Дмітрієва ВІ - а.с. 13) [PERSON] були понесені витрати на спорудження надгробного пам'ятника її чоловіку - [PERSON] - в розмірі 10000грн. Згідно відповіді ПП «Елібра» від 18.02.2011р. за № 80/2, наданої на запит суду, зазначені у вищевказані накладній розцінки орієнтовано співпадають з середніми розцінками, що застосовуються виробниками у м.Миколаєві, за виключенням розцінок на укладку плитки гресс, яка за середніми показниками складає 300грн. за 1 кв.м. (а.с.81), тоді ж позивачкою за укладку 4-х кв.м. цієї плитки було сплачено 1000грн. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Судом встановлено, що батьки померлого [PERSON] - [PERSON], 1935р.н., і [PERSON], 1937р.н., - є непрацездатними особами, пенсіонерами за віком (а.с.8, 9, 12), які відповідно до ст.202 СК України мали право на одержання утримання від свого сина. Згідно п.2 абзацу другого ч.1 ст.1200 ЦК України шкода відшкодовується батькам, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Частиною другою цієї встановлено, що дана шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Згідно довідки Інституту імпульсних процесів і технологій від 02.02.2011р. № 91-ОК-ІО (а.с. 77) [PERSON] з 01.04.2005р. по теперішній час працює на даному підприємстві, отже, на утриманні свого померлого чоловіка вона не перебувала. Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаної норми закону, суд вважає, що розмір відшкодування даної шкоди на користь батьків померлого [PERSON] складає по 1/3 частині його середньомісячного доходу на кожного з батьків. Відповідно до довідки Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Миколаївській області від 03.09.2008р. № 99 (а.с. 14) [PERSON] працював у ДПЧ-15 ГУМНСУ Миколаївській області на посаді інспектора, розмір його середньомісячного грошового утримання складає 1755грн.88коп. (10535,30грн. : 6 міс.). Вказану суму відповідачі не оспорювали. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що з ЖКП ММР «Південь» на користь [PERSON] і [PERSON] підлягає стягненню відшкодування шкоди у розмірі по 585грн.29коп. (1755грн.88коп. : 3) кожному, щомісячно, довічно. Відповідно до ст.88, 80 ЦПК України з ЖКП ММР «Південь» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 529грн.91коп. і витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.00коп., разом - 649грн.91коп.

Outcome: partial