Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив винести рішення, яким визнати незаконною бездіяльність [PERSON] міської ради Дніпропетровської області по нездійсненню належного утримання старого дерева, розташованого біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області, яке спричинило матеріальну шкоду його автомобілю марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], шасі №1969284, зареєстрованого в РЕВ 5-го МРВ ДАІ 18.10.2006 року; стягнути на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої його автомобілю марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], шасі №1969284, зареєстрованого в РЕВ 5-го МРВ ДАІ 18.10.2006 року, суму у розмірі 17983 грн. 36 коп.; стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 1000 грн.; стягнути судові витрати по справі та витрати, повязані з оплатою вартості експертизи у сумі 350 грн. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що йому на праві власності належить автомобіль марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], шасі №1969284, зареєстрованого в РЕВ 5-го МРВ ДАІ 18.10.2006 року. 18 березня 2009 року він згідно довіреності уповноважив [PERSON] експлуатувати зазначений автомобіль. 09 вересня 2009 року [PERSON], керуючи зазначеним автомобілем, зупинив його на дворовій території біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області. Коли останній відійшов від автомобіля, приблизно на 20 метрів, на автомобіль впало старе дерево, яке спричинило йому матеріальну шкоду. Вважає, що наявна бездіяльність [PERSON] міської ради Дніпропетровської області по нездійсненню належного утримання старого дерева, розташованого біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області, яка спричинила матеріальну шкоду, і яка згідно висновку експерта складає 17983 грн. 36 коп. Крім того, вважає, що йому була спричинена моральна шкода, оскільки він є людиною похилого віку і пошкоджений автомобіль був для нього єдиним засобом вільного пересування, тому просив стягнути суму 1000 грн. та всі судові витрати, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки 09.09.2009 року було оголошено погані погодні умови та штормове попередження, третя особа [PERSON], розпоряджаючись зазначеним автомобілем згідно довіреності, а позивач будучи власником зазначеного транспортного засобу, знехтували штормовим попередженням, та не скорилися своїм правом щодо забезпечення схоронності свого автомобіля. Крім того, видалення дерев, кущів, газонів і квітників, у населених пунктах, а також видалення аварійних сухостійних і фаутних дерев на обєкті благоустрою, здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, отже [PERSON] міська рада Дніпропетровської області не є балансоутримувачем зазначеного будинку на його прибудинкової території, оскільки ним є Комунальне підприємство «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради. Представник відповідача - [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради в особі ліквідатора [PERSON] в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині, що заявлені до них, зазначивши, що дійсно балансоутримувачем житлового будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області є вони, проте, вони не є балансоутримувачами зелених насаджень, зазначене дерево, розташоване біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області, у них на балансі не значиться і по акту прийому-передачі їм його не передавали, тому, просила відмовити в частині позовних вимог, заявлених до них. Представник відповідача - Приватного підприємства «К-П-1»в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в частині до ПП «К-П-1», посилаючись на те, що згідно рішення [PERSON] міської ради №61 від 27.01.2010 р., ПП «К-П-1»визнано виконавцем послуг по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій, з виконанням робіт, затверджених рішенням міськвиконкому. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Видалення дерев, газонів, кущів та квітників здійснюється у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України №1045 від 01 серпня 2006 року, згідно якого видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних та фаутних дерев. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордера. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень. [PERSON] підприємство «К-П-1»неодноразово зверталось до органів влади, стосовно необхідності прибирання сухих гілок та дерев на території жилих домів «К-П-1». Проте, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта обстеження зелених насаджень, а приватне підприємство «К-П-1»не є балансоутримувачем зелених насаджень міста. Представник третьої особи Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, та зазначила, що ними лише приймається рішення про видалення зелених насаджень на території населеного пункту і на підставі ордеру здійснюється таке видалення. Представник третьої особи [PERSON] підприємства «Павлограджитлосервіс» в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладались на розсуду суду (арк.с.65). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився (арк.с.117), під час попереднього розгляду справи зазначив, що автомобіль марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], шасі №1969284, зареєстрований в РЕВ 5-го МРВ ДАІ 18.10.2006 року належить [PERSON], який видав йому довіреність на право розпорядження зазначеним транспортним засобом. Він, будучи не мешканцем міста Павлограда, 09.09.2009 року приїхав до міста по справах, в той день були добрі погодні умови, було жарко, він зупинився на дворовій території біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області, вийшов з автомобіля, відійшов від нього приблизно на 20 метрів, як на автомобіль впало старе дерево. Зазначив, що винні особи повинні відшкодувати позивачу завдану матеріальну та моральну шкоду через неналежне утримання прибудинкової території. Вислухавши представника позивача, представників відповідачів, представника третьої особи - Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Діяльність та відповідальність в сфері охорони та утримання зелених насаджень, визначена Законом України «Про благоустрій населених пунктів». Поняття зеленого насадження визначено Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105, і визначає, що зелені насадження - це деревна, чагарникова, квіткова та трав'яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту. Відповідно до частини 2 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування, що передбачено частиною 5 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». У судовому засіданні встановлено, що власником транспортного засобу - автомобілю марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], шасі №1969284, зареєстрованого в РЕВ 5-го МРВ ДАІ 18.10.2006 року є [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (арк.с.8). Згідно довіреності серії ВМС №455146, посвідченої 18 березня 2009 року державним нотаріусом Царичанської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися автомобілем марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], шасі №1969284, зареєстрованого в РЕВ 5-го МРВ ДАІ 18.10.2006 року (арк.с.9). Так, 09 вересня 2009 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER] у м.Павлограді Дніпропетровської області, не будучи мешканцем цього міста, приїхавши, зупинився на дворовій території біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області. Вийшов з автомобіля, відійшов від нього приблизно на 20 метрів, почув як на автомобіль впало старе дерево, внаслідок чого, автомобілю були спричинені пошкодження. Згідно частини 3 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045, видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більше як 5 сантиметрів. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордера. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень, що передбачено пунктами 3,4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045. Згідно статті 4.1, 4.2 статуту [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради, затвердженого рішенням №926/45-V сесії [PERSON] міської ради від 07.04.2009 року, підприємство створено для здійснення господарської діяльності; предметом діяльності підприємства є утримання, обслуговування, профілактичний, капітальний та поточний ремонт житлового фонду, нежитлових споруд, елементів зовнішнього благоустрою та прибудинкової території (арк.с.151-160). Балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства, що визначено пунктом 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105. Отже, балансоутримувачем обєктів благоустрою прибудинкових територій є Комунальне підприємство «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради, що також підтверджено договором №10 на утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 02.01.2009 року, з якого вбачається, що власником житлового фонду є [PERSON] міська рада, а балансоутримувачем - Комунальне підприємство «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради (арк.с.96-98). У звязку з чим, відповідач [PERSON] міська рада Дніпропетровської області не займається господарською діяльністю, а отже, не є балансоутримувачем зелених насаджень. Отже, представник відповідача - [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, відповідно до положень ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини того, що вони не є балансоутримувачами. Крім того, відповідач [PERSON] підприємство «К-П-1», заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині, що предявлені до них, зазначив, що згідно рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 24.12.2008 року №1645, вони визначені виконавцями послуг з утримання будинків і прибудинкових територій житлово-експлуатаційної дільниці №1 (арк.с.95), до якої, згідно інформації по житловому фонду і відноситься будинок №153 по вул.Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області (арк.с.99). Також, між ними [PERSON] підприємством «К-П-1», як виконавцем, [PERSON] міською радою, як власником житлового фонду та [PERSON] підприємством «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради, як балансоутримувачем, було укладено договір №10 на утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 02.01.2009 року (арк.с.96-98). Встановлено, що «К-П-1»неодноразово, як юридична особа, та на підставі заяви фізичної особи (арк.с.100), звертались до органів влади стосовно необхідності прибирання сухих гілок та дерев на території жилих будинків «К-П-1». Так, 29 квітня 2008 року було направлено листа, в якому було визначено перелік сухих дерев та гілок, які підлягають знищенню (арк.с.126). 16 червня 2009 року в [PERSON] міжрайонну екологічну інспекцію було передано ескіз, яким визначено дерева, які необхідно обрізати та спилити (арк.с.127). Згідно пункту 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на обєкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта обстеження зелених насаджень. Так, згідно Акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №40 від 02 липня 2009 року, було визначено перелік 10 дерев, які підлягають зрізуванню (арк.с.102). Як вбачається з висновку Західно-Донбаського відділу природокористування щодо огляду зелених насаджень, згідно акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, зелені насадження біля будинку №153 по вул.Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області перебувають в незадовільному санітарному стані (сухі, аварійні) та підлягають видаленню повязаному з тим, що створюють аварійну ситуацію для будинків, дерева мають велику кількість сухих скелетних гілок та досягли вікової межі, та створюють небезпечну ситуацію та загрозу життю громадян, що проживають за даними адресами (арк.с.104). Зазначені вище документи, 01 вересня 2009 року були направлені на адресу директора [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради, також із зазначенням будинку №153 по вул.Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області (арк.с.103). Отже, відповідач [PERSON] підприємство «К-П-1»виконав всі, передбачені чинним законодавством заходи, та в межах їх компетенції, щодо виконання робіт по обстеженню зелених насаджень, які підлягають видаленню. За допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України представник відповідача Приватного підприємства «К-П-1»також довів, що вони не є балансоутримувачами зелених насаджень міста Павлограда. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що належним відповідачем по справі є Комунальне підприємство «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради, проти чого, представник позивача не заперечував в судовому засіданні. Відповідно до пункту 6.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105, балансоутримувачі зобовязані утримувати в належному санітарно-технічному стані обєкт благоустрою (виконання заходів, затверджених органами місцевого самоврядування). Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на обєктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих обєктів, що передбачено пунктом 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105. Отже, представник відповідача [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини того, що вони не приймали на баланс їх підприємства зелені насадження біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області, таких доказів вона не надала суду. Посилання представника відповідача - [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради на те, що третя особа [PERSON] порушуючи Правила дорожнього руху України, заїхав на прибудинкову територію біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області, де на вїзді до будинку встановлений дорожній знак 3.21 «Вїзд заборонено», який забороняє вїзд всіх транспортних засобів, дія якого не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за маршрутами (арк.с.83-а), правового значення для вирішення зазначеного матеріально-правового спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, не мають, оскільки представником відповідача не надано доказів, обставини яких встановлені судовим рішенням по справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, згідно якого [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за КУпАП та постанова суду, яка б набрала законної сили. Інші посилання представника відповідача - [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається остання, не ґрунтуються на законі. Аналіз наявних та досліджених письмових доказів, підтверджує бездіяльність [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради в особі ліквідатора [PERSON] по нездійсненню належного утримання старого дерева, розташованого біля будинку №153 по вулиці Горького в місті Павлограді Дніпропетровської області, яке спричинило матеріальну шкоду автомобілю марки «М2140», 1986 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], шасі №1969284, зареєстрованого в РЕВ 5-го МРВ ДАІ 18.10.2006 року, належного [PERSON], яка повинна бути визнана незаконною. На підтвердження суми спричиненої позивачу матеріальної шкоди, останнім було проведено експертне дослідження вартості відновлювального ремонту автомобіля, згідно висновків №219 від 25 вересня 2009 року, вартість відновлювального ремонту складає 17983 грн. 36 коп. (арк.с.10-20), яка підлягає стягненню з відповідача - [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради в особі ліквідатора [PERSON] на користь позивача. Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, вона підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»є розяснення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради в особі ліквідатора [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 500 грн. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, з відповідача [PERSON] підприємства «Управління житлово комунального господарства»[PERSON] міської ради в особі ліквідатора [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 179 грн. 83 коп. та 08 грн. 50 коп., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та витрати, повязані з оплатою вартості експертизи у сумі 350 грн. (арк.с.93). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial