Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що вона як спадкоємиця успадкувала спадкове майно, що належало її чоловіку [PERSON], який помер 24.09.2009р., до складу якого входить земельна ділянка площею 0,1336 га, розташована по вул. Пролетарській, 10 с. Любарці Бориспільського р-ну Київської обл., яка спадкодавцю за життя була передана у приватну власність і на яку він оформив технічну документацію. Але останній не встиг отримати на неї Державний акт , оскільки був виготовлений після його смерті, а тому позивач просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, але надав суду заяву в якій просили розглядати справу у відсутності їхнього представника та при розгляді справи покладаються на думку суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.09.2009 р. помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач та спадкодавець перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1956 р. та до дня смерті проживали разом в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 0,1336га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Пролетарській, 10 с. Любарці, Бориспільського р-ну Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі, [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON]. Позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину за законом, звернувшись в передбачений шестимісячний строк з заявою до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, де було зареєстровано спадкову справу № 125/10 та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видане не було, оскільки на земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи. Дочки спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь матері, подавши заяви про відмову в прийнятті спадщини. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] мав у своїй власності земельну ділянку, розміром 0, 1336 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель по вул. Пролетарська, 10 с. Любарці, Бориспільського району Київської області, що підтверджується відповідним Державним актом від 23.12. 2009 р. Вказана земельна ділянка, на підставі рішення Любарецької сільської ради від 02.07.2009 р. № 456, була передана у власність спадкодавцю [PERSON] Встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, виготовлений на імя [PERSON] вже після його смерті, 23.12. 2009 р., і був виданий позивачу, як спадкоємцю за законом. З цих причин нотаріус не може прийняти зазначений Державний акт, як підставу для видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, що належала спадкодавцю за життя. Тобто фактично у відповідності з ст. 81 ЗК України спадкодавець за життя мав підстави на набуття права власності на визначену земельну ділянку та фактично набув це право. Згідно ст. 125 ч.1 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким документом згідно ст. 126 ЗК України є Державний акт. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. „ Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.02 р. визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1216 - 1218, ст. 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved