Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до укладеного 12.09.2007 р. банком було надано [PERSON] кредит в сумі 25 000,00 грн. зі сплатою 25% річних; кредитний договір було укладено на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності, та відповідно до заяви на видачу готівки №199610 від 12.09.2007 р. позичальник отримав кошти в сумі 25 000,00 грн. В якості забезпечення по кредитному договору 12.09.2007 р. між банком, позичальником та [PERSON] та 12.09.2007 р. між банком, позичальником та [PERSON] були укладені договори поруки, за якими [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання відповідати в тому ж обємі, що й боржник. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, банк виконав зобовязання за договором, утім, відповідач -1 допустив порушення зобовязань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 03.09.2009 р. складає 11 511,65 грн. (з яких заборгованість за кредитом 3 553,55 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії 3 170,42 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 7 640,68 грн.) про стягнення якої у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання сторони не зявилися; представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд позов задовольнити повністю, відповідачі у судове засідання потворно не зявилися. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідачі, повідомлені належним чином про розгляд справи, не зявилися, причини неявки суду не повідомив та не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Відповідно до кредитного договору №007/07-МК/13, укладеного 12.09.2007 р. між ВАТ Банк Фінанси та кредит та [PERSON], остання отримала в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 25 000,00 грн. зі сплатою 25% річних , та, укладаючи договір, сторони за ним погодили, що позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за договором, в строк до 11 березня 2009 року (п. 3.2 кредитного договору), шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Разом з тим, укладаючи договір, сторони за ним погодили, що позичальник зобовязується щомісячно в термін з 01 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі згідно Графіку зниження розміру заборгованості, та на виконання п. 6.1 договору право банка вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів. Як було встановлено судом, виконання зобовязання з боку позичальника за зазначеним вище кредитним договором було забезпечено порукою (поручителі [PERSON] та [PERSON]Г.) за договорами від 12.09.2007 р., утім, через невиконання з боку позичальника договірних зобовязань у частині обовязку здійснення погашення кредиту в порядку та строки, визначені договором, та відсотків, склалася заборгованість, розмір якої станом на 03.09.2009 р. складає 11 511,65 грн. (з яких заборгованість за кредитом 3 553,55 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії 3 170,42 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 7 640,68 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача заборгованості, розмір якої станом на 03.09.2009 р. складає 11 511,65 грн., з яких заборгованість за кредитом 3 553,55 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії 3 170,42 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 7 640,68 грн. Розвязуючи спір щодо суми заборгованості, на переконання суду, розрахунок суми заборгованості зроблений з урахуванням досягнутих домовленостей сторін за кредитним договором, у тому числі щодо відповідальності за порушення зобовязань за договором. Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 115,12 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved