Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу і відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди в якій просить суд поновити її на посаді комірника філії ТзОВ «МіК» молочнй комплекс «Карпатські луки». Стягнути з відповідачів в її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 квітня 2010 року до дня поновлення на роботі, моральну шкоду в сумі 5000 гривень та понесені нею судові витрати. Свій позов мотивує тим, що 29 лютого 2008 року відповідно до наказу № 8к прийнята приймальником молока на філію ТзОВ «МіК» молочний комплекс «Карпатські луки. 15 квітня 2009 року відповідно до наказу № 26к переведена на посаду комірника. 29 квітня 2010 року наказом № 43 від 27.04.2010 р. звільнена з роботи згідно ст. 41 п.2 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри. Звільнено з роботи на підставі ст. 41 п.2 КЗпП України, тобто винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові кошти або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, вважає назаконним та безпідставним, так як звільнення проведено з грубим порушенням законодавства України про працю. [PERSON] п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду Украни «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 (із змінами, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.04.94 р., № 18 від 26.10.95 р., № 15 від 25.05.98 р.) звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові кошти або товарні цінності вчинив умисно чи необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними ціностями). Таким чином для звільнення працівника на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України є скоєння працівником винних вчинків. При цьому форма вини значення немає. У даному випадку вину можна охарактеризувати як легковажне ставлення особи до своїх протиправних дій чи бездіяльності та протиправних наслідків. Вина є складовим елементом правопорушення. Умисел як форма вини характеризується тим, що особа, яка вчиняє порушення трудового законодавства, передбачає або свідомо допускає його наслідки. Необережність як форма вини пов'язаних наслідків та їх передбачення. Сам по собі факт нестачі матеріальних ціностей при невстановлені винних дій матеріально відповідальної особи не є підставою для розірвання трудового договору у зв'язку з втратою довір'я. Адміністрація підприємства безпідставно підозрює її у причетності до факту нестачі товарів, які виявленні 12 квітня 2010 року в ході проведеної ревізії. На її пропозиції провести службову перевірку по факту нестачі на підприємстві чи звернутись із відповідними заявами до правоохоронних органів про вчинення крадіжок на підприємстві, адміністрація не відреагувала. Вважає, що вказана нестача товарних цінностей виникла у зв'язку з неналежним їх зберіганням, так як товарні цінності зберігалися на складі не пристосованому для зберігання продуктів, бо склад перебуває у ветхому стані та має підвищену вологість, в ньому перебуває велика кількість мишей; готова продукція зберігалася прямо на підлозі в коридорах та підсобних приміщеннях, до яких був вільний доступ працівників підприємства; облік продукції та її витрати велися неналежним чином. Таким чином, відповідач звільнив її без законної на те підтави, а тому відповідно до положень ст.235 КЗпП України зобов'язаний поновити на попередній роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Працівники, які мають колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, можуть бути звільнені за утратою довір'я, якщо встановлена їх конкретна вина до нестачі закріплених за бригадою цінностей або вчиненні дій, які дають підстави для утрати до них довір'я. Крім цього, відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення працівника з ініціативи власника, що було зроблено у даному випадку, провести з ним повний розрахунок, видати трудову книжку та копію наказу про звільненя. Але відповідач грубо порушуючи зазначені норми та вимоги законодавства України про працю, видав трудову книжку тільки через тиждень, а копію наказу про звільнення не видав і по сьогодішній день. За весь час роботи вона не мала жодного дисциплінарного стягнення, успішно справлялася з роботою, свої обов'язки виконувала сумлінно. Незаконне звільнення з роботи призвело до втрати нею нормальних життєвих зв'язків і вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: раптово опинившись без роботи та сталого заробітку, не може гідно утримувати сім'ю, оплачувати комунальні послуги. Крім цього, заплямована її честь та гідність, оскільки безпідставно перед трудовим колективом підприємства її виставлено винуватцем виявленої нестачі товарів, тобто на неї вказано як на крадія та злочинця без будь-яких на те доказів. Вказаними діями їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 5000 (п'ять тисяч) гривеь. Відповідно до ст.237 -1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка була допитана також як свідок позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просить суд їх задоволити. Також доповнила, що вона підписувала договір про повну матеріальну відповідальність за збереження майна та продукції. Представник відповідача [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки згідно довіреності [PERSON], [PERSON], представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Мік згідно довіреності [PERSON] та представник третьої особи директора [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські Луки [PERSON] [PERSON] які були допитані також як свідки позов не визнали про що подали заперечення, які маються в матеріалах справи, а також суду пояснили, що [PERSON] була прийнята на підприємство 29 лютого 2008 року на посаду приймальника молока [PERSON] ТзОВ «МіК» МК «Карпатські луки», 15.04.2009 року була переведена на посаду комірника на цьому ж підприємстві. У відповідності до посадових обовязків вона повинна була безпосередньо обслуговувати товарні цінності: була зайнята їх прийманням, зберіганням, транспортуванням та розподілом. Проте вказані посадові обовязки [PERSON] виконувала не сумлінно та не в повній мірі, допускала халатне відношення до своєї безпосередньої роботи. 06 лютого 2010 року була проведена ревізія на складах. В результаті ревізії була виявлена недостача. В своїх поясненнях по даному факту [PERSON] прямо признала свою вину, котра полягала в порушенні правил проведення операцій з матеріальними цінностями. Результатом безвідповідального відношення [PERSON] до своїх посадових обовязків було відсторонення від виконання робіт з 10 квітня 2010 року. Після аналізу всіх фактів порушень, враховуючи розмір втрат для підприємства котрі виникли внаслідок халатного та безвідповідального відношення [PERSON] на ввірених їй ділянках роботи керівництво прийняло рішення звільнити її на основі положень п. 2 ст. 41 КзПП. Зокрема при прийнятті даного рішення були враховані наступні факти: 1.)[PERSON] була матеріально відповідальною особою оскільки виконувала роботи безпосередньо повязані з обслуговуванням товарних цінностей: була зайнята їх прийманням, зберіганням, транспортуванням та розподілом. 2.)Ввірена для зберігання сировина видавалась [PERSON] під звіт майстрам, за рухом та збереженням сировини і продукції нею повинен був вестись чіткий облік та контроль. 3.)Свою роботу як кладовщик виконувала халатно, та безвідповідально відносилась до своїх трудових обовязків. Зокрема до ведення обліку матеріальних цінностей на складах. 4.)Своїми діями вона призвела до виникнення нестач, невмотивованої порчі ввірених їй матеріальних цінностей, створювала завдання матеріальної шкоди для підприємства. 5.)Порушення правил роботи з матеріальними цінностями встановлені в результаті службових розслідувань, вказані в особистих письмових поясненнях та додатково підтвердженні в судовому засіданні в вигляді показів [PERSON], як свідка дали нам підстави зробити висновок, що подальше залишення [PERSON] на роботі з обслуговуванням матеріальних цінностей може призвести до втрати ввірених матеріальних цінностей. 6.)[PERSON] допускала видачу сировини зі складу без переважання в присутності майстрів, не проводила звірку залишків на ввірених складах та передачу зміни своєму зміннику з порушенням встановленого порядку. Зокрема допускалось вибірково переважування залишків, на якому робились невмотивовані висновки про загальну величину залишків. Такий спосіб ведення проведення операцій з матеріальним цінностями неприпустимий та дозволений на підприємстві. 7.)Як матеріально-відповідальна особа [PERSON] нехтувала та порушувала правила та порядок роботи з матеріальними цінностями. Так з показів майстрів було встановлено, що працівниками складу матеріальні цінності не переважувались і приймались-передавались тільки по етикеткам (фактично безобліково). Таке відношення до роботи з матеріальними цінностями призвело доневмотивованого збільшення залишків та безконтрольних втрат на виробництві, викривлення бухгалтерських даних в порівнянні з фактичними обємами. 8.)У відповідності до договору про повну матеріальну відповідальність [PERSON] повинна була дбайливо ставитись до переданих їй матеріальних цінностей та вживати заходів до попередження збитків. Проте знаючи про факти втрат на виробництві вона не приймала жодних мір до їх мінімізації та щодо належного інформування керівництва про них. Крім того свідомо знаючи про можливі втрати внаслідок недотримання технологічних процесів систематично халатно зневажувала такими загрозами та не приймала мір щодо їх уникнення. Зокрема допускала фактично без обліковий рух ввірених матеріальних цінностей на підприємстві. 9.)В порушення договору про повну матеріальну відповідальність своєчасно не повідомляла керівництво про всі обставини, що загрожують збереженню ввірених їй матеріальних цінностей. 10.)З порушенням обовязків котрі [PERSON] взяла на себе по договору про повну матеріальну відповідальність халатно вела облік, складування та передачу рештків ввірених їй матеріальних цінностей, неякісно складала звіти рух цінностей. 11.)Передача ввірених матеріальних цінностей відбувалась по маркіровці, без переважування, здача продукції від майстрів відбувалась без присутності усіх матеріально-відповідальних осіб. Зваживши на всі описані факти порушень посадових обовязків, договору про повну матеріальну відповідальність та правил внутрішнього трудового розпорядку, попередні дисциплінарні стягнення, врахувавши їх систематичність, тяжкість наслідків котрі вони спричинили, зокрема величину матеріальних втрат, відсутність чітких та реалістичних пояснень встановленим ревізією недостачам, фактичне признання своєї вини та халатної поведінки, ними було прийняте рішення про звільнення [PERSON] з підприємства на підставі положень п. 2 ст. 41 КзПП України з формулюванням: «За втрату довіри». Свідки [PERSON], яка працювала на даному підприємстві комірником, [PERSON], яка працювала на даному підприємстві майстром зміни та [PERSON], яка працювала на даному підприємстві майстром зміни, дали аналогічні покази та суду пояснили, що вони теж були звільнені з даного підприємства за втрату довіри в звязку з недостачею на даному підприємтсві. [PERSON] відповідала своїй займаній посаді. Зміна передавалась комірником, який здавав зміну і який приймав зміну, а також в присутності бухгалтера та охоронця по накладним, а також вони складали рапорти. І ніяких недостач у них не було. Вони постійно знімали показники по ємкості залишку продукції. Вівся технологічний журнал для запису процесу виробництва. Продукція зберігалась на складах, а також і в коридорі приміщення, так як не було де її зберігати та неналежно зберігалась з приводу чого вони зверталися неодноразово до адміністрації підприємства про вирішення даної проблеми, однак вони не відреагували належним чином. Вони неодноразово зверталися до технолога з питаням про те, що нехватало плівки та тари для виготовленої продукції. Молока привозилось багато і вони не встигали його переробляти. Дана недостача в розмірі 25 тон., склалася не з її та їхньої вини, а з вини бухгалтерії. Оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Статтею 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції) і т.ін. Судом встановлено, що наказом № 8к від 29.02.2008 р. [PERSON] була прийнята на постійну роботу прийомщиком молока у [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки з 29 лютого 2008 р.. 15 квітня 2009 року відповідно до наказу № 26к переведена на посаду комірника (копія трудової). [PERSON] наказу № 43 від 27.04.2010 р. про звільнення [PERSON] із роботи вбачається, що вона звільнена з 29 квітня 2010 р. з посади комірника, за ст. 41 п.2 КЗпПУ, у звязку із втратою довіря до неї. Відповідно до ст. 36 ч.1 п.4 КЗпПУ, однією із підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпПУ). Розірвання трудового договору із працівником за ст. 41 ч.1 п.2 КЗпПУ, тобто за вчинення винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, є однією із додаткових підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. У відповідності до Розрахунку погашення заборгованості матеріально-відповідальними особами за виявленої недостачі товарно-матеріальних цінностей при проведенні інвентаризації на складі готової продукції та на виробництві згідно наказу № 35б від 12.04.2010 року станом на 29.04.2010 року згідно розрахунку, загальна сума недостачі 347157 грн. 95 коп.. [PERSON] від 29.04.2010 року [PERSON] відмовилась від підписання розрахунку недостачі. Відповідно до ст.29 КЗпП України [PERSON] було ознайомлено з посадовою інструкцією комірника. Відповідно ст.139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни. Відповідно ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників. [PERSON] ст.142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації на основі типових правил. [PERSON] Положення про [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Мік, визначені основні обовязки товариства та предмет їхньої діяльності. З листа [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки за № 203 від 11.10.2010 р. вбачається, що на філії профспілки немає. З характеристики [PERSON], виданої директором [PERSON] видно, що [PERSON] з 29.02.2008р. працювала приймальником молочної продукції, з 15.04.2009р. - комірником. За час роботи показала себе відповідальною, виконавчою, але не проявила наполегливість по збереженню та повному обліку готового продукту як матеріально відповідальна особа. З співробітниками чуйна, лагідна, мяка. З особової картки [PERSON] вбачається, що вона прийнята на посаду приймальника молочної продукції, а з 15.04.2009р. - комірником. З умовами праці та правилами трудового розпорядку ознайомлена, про що розписалася. З наказу № 32 КЛ від 26.04.2010 р. Про реорганізацію філіалу ТОВ мік МК Карпатські Луки видно, що керівництво молочним колмплексом Карпатські Луки покладаються на директора ТОВ Мік [PERSON]. До матеріалів справи долучено Договірне зобовязання [PERSON]., як прийманика молока від 29.02.2008р., Договір про її повну матеріальну відповідальність від 29.02.2008р., лист звернення засновників МК Карпатські Луки до колективу з приводу виявленої нестачі молока згущеного, Протокол загальних зборів матеріаль-відповідальних осіб до складу яких входила [PERSON] від 16.04.2010р. Де на загальних зборах [PERSON] виступила та повідомила про те, що вона повідомляла охорону, про виявлення недостачі і охорона бачила, але ніяких мір не приймали. Продукція на варку давалась по замовленню майстрів, згідно накладної, отримував варщик під підпис. Не було можливості перерахувати кількість отриманої продукції, продукція приймалася на словах від майстрів. До 11 липня продукція вивезена на склади м. Дрогобич не важилась, записувалася по маркіровці на ящиках. Також вона, як і всі присутні на зборах згідна частково з недостачею про що розписалася в протоколі зборів. А також долучено Довідку про заробітну плату [PERSON], довідку про її доходи за листопад 2009 по квітень 2010р.. [PERSON] Наказу № 35а від 11.04. 2010 р. було створено комісію та проведено інвентаризацію готової продукції за результатами інвентаризації товарно-матеріальних цінностей № 94 від 01.12.2009 року та № 18 від 01.03.2010р виявалено 25 т. недостачі молока згущеного, про що [PERSON] розписалася в залишках на складах готової продукції з 30.01. по 06.02.2010р. та [PERSON] по складах від 12.04.2010р., а також складено [PERSON] ревізії та відібрано пояснюючі записки від головного бухгалтера [PERSON], яка пояснила, що помилки в бухгалтерії вона не побачила. Бухгалтер [PERSON] вказала, що була виявлена недостача готової продукції згущеного молока на складі виробництва. [PERSON] в своєму поясненні вказала, що продукція виготовлялась у відповідності до методичних рекомендацій. Кількість повернутої та бракованої продукції, яка поверталася на виробництво фіксувалися в зошиті повернення кладовщика, так як у них не було великих обємів (де майстри розписувалися). З службового розслідування встановлено, що зберігання на складах велося не правильно. Продукція складувалася так, що неможливо було перерахувати наявність що знаходилась на складах. При відвантажені спочатку відгружалась свіжа продукція, а вироблена продукція раніше знаходилась на складах, таким чином втарачала свою якість, термін зберігання закінчувався. Із накладних де продукцію приймала [PERSON] вбачається, що не має підпису в графі одержав. В службовій записці від 08.02.2010р. [PERSON] вказує, що за листопад і грудень місяць було перефасовано із бідонів у відра по 18 кг. (для варки) продукта згущеного в кількості 63 тони. Втрати на 1т. продукта складали 27, 5 кг.. загальні втрати за два місяці склали 1026, 5 кг. продукта молочного згущеного. В матеріалах справи маються пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що продукція зберігалася неналежним чином. В Договорі про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01.03.2010р.. не знайдено підпис [PERSON]. З Договору оренди приміщення від 03.08.2009р. з ПП [PERSON] та Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність видно, що він надавав свої холодильники для зберігання молочної продукції, що також підтверджується [PERSON] здачі-приймання приміщення. З Договору суборенди приміщення від 18.08.2009р. з [PERSON] він надавав свої холодильники для зберігання продуктів харчування. З довідки за № 149 від 15.07.2010р. [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки видно, що станом на 15.07.2010р. на товаристві відсутня заборгованість по виплаті заробітної плати. З листа Трускавецької міської санітарно-епідеміологічної станції за № 2139/02 від 09.12.2010 р. видно, що на адресу [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки по результатах обстежень та виявлених порушень скеровувались приписи на їх усунення та притягувалось до адміністративної відповідальності відповідальних на підприємстві осіб. [PERSON] районної державної лабораторії ветеринарної медицини на запит адвоката [PERSON] повідомлено, що виробництво продукту молочного згущеного відповідали вимогам ТУ. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст.10 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обовязок доказування передбачений також і ст.60 ЦПК України. [PERSON] ч.2 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 р. № 9 з подальшими змінами, звільнення з підстав втрати довіря (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підставі втрати довіря до них і у тому випадку, коли зазначені дії не повязані з їх роботою. Звільнення позивача із роботи було проведено з дотриманням вимог ч. 3 ст. 40 КЗпПУ, тобто в період його перебування на роботі. При звільнені позивачки [PERSON] дотримання вимог ст. 43 КЗпПУ, не застосовувалось, так як на [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки відсутній профспілковий комітет. Враховуючи вищенаведені обставини, перепровіривши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що позивачка своїми доказами не довела та не переконала суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази з боку позивачки, що підтверджували би позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а їхні доводи лише грунтувалися на припущеннях. Термін дії вищевказаного договору про повну матеріальну відповідальність згідно із п.5 поширюється на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями підприємства. А отже, діяти договір про повну матеріальну відповідальність від 29.02.2008 року почав з моменту передачі [PERSON] матеріальних цінностей - з 29.02.2008 року. Пунктом 1 договору про повну матеріальну відповідальність від 29.02.2008 року передбачено, що працівник [PERSON], який займає посаду приймальником молока, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей і, у зв'язку з цим, зобов'язується виконувати обов'язки по повному забезпеченню збереження матеріальних цінностей. [PERSON] з посадовою інструкцією[PERSON] повинна була безпосередньо обслуговувати товарні цінності: була зайнята їх прийманням, зберіганням, транспортуванням та розподілом., до її обов'язків входило забезпечення схоронності та режиму зберігання товарно-матеріальних цінностей, що складуються; забезпечення правильного здійснення вхідного контролю; забезпечення дотримання правил ведення прибутково-видаткової документації. Посадовою інструкцією також передбачено, що завідувач складом несе відповідальність за неналежне виконання своїх посадових обовязків. [PERSON] з умовами вищезазначеного договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного із позивачкою, працівники, що обіймають посаду завідувач складом або виконують роботу безпосередньо пов'язану із зберіганням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва\~\~переданих їм цінностей,\~\~беруть на себе повну відповідальність за забезпечення збереження довірених їх матеріальних цінностей. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка була матеріально відповідальною особою, несла повну відповідальність і її винними діями нанесено шкоду [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що трудовий договір\~\~із [PERSON] було розірвано з ініціативи [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки на законних підставах, згідно до п.2 ст.41 КЗпП України, яка передбачає розірвання трудового договору у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підставі для втрати довір'я. Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України, виплата працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадку, якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. Таким чином, суд приходить до висновку про те, звільнення позивачки [PERSON] із роботи відбулось на законних підставах, а позовні вимоги є безпідставними і не підлягають до задоволення. Суд вважає, що позов в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає, оскільки позивачка не представила доказів перешкоджання її працевлаштуванню після звільнення за втратою довіря.\~ Як вбачається з вищевикладеного, [PERSON] ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки законні трудові права позивачки [PERSON] порушені не були і тому відсутні підстави, згідно із ст.237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed