Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи на те, що останній являється батьком сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO]. Вказує, що її дочка [PERSON] являється студенткою третього курсу денної форми навчання Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича. Зазначає, що відповідач утриманням та вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 450 гривень щомісячно до повноліття сина та до завершення навчання дочкою, тобто до липня 2013 року. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить надруковане в ЗМІ оголошення про його виклик до суду, не повідомив причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивачка, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії ІІІ-МИ № 278918 від 12.08.1991 року, серії І-МИ № 017345 від 01.02.2006 року. Також встановлено, що [PERSON] є студенткою третього курсу денної форми навчання Чернівецького національного університету, що підтверджується довідкою № 3608 від 13.01.2011 року виданою філологічним факультетом ЧНУ ім.Ю.Федьковича. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Розмір аліментів, відповідно до ст. 200 СК України, визначається з урахуванням обставин , зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою , сином.\~ На даний час донька [PERSON] та син [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], а тому в силу зазначеної вище норми закону відповідач має надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, офіційно не працює, \~хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дітям. \~ Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial