Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

01 червня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, і просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Жовтневій,76 в с. Вільшана Недригайлівського району сумської області в порядку спадкування. 30 червня 2010 року позивач збільшив свої вимоги та просив визнати за ним право власності на присадибну земельну ділянку розміром 0,38 га, що призначена для обслуговування житлового будинку № 76 в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області та ведення особистого підсобного господарства. Позивач мотивує свої вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON] 01 травня 2000 року відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом є він та його сестра [PERSON] Сестра не бажає реалізувати своє спадкове право і повністю визнала його позов. Позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, так як на час відкриття спадщини на спадкове майно, яке складалось із житлового будинку з господарськими будівлями по вул. .Жовтневій, 76 в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської та земельної ділянки площею 0,38 га за вказаною адресою не було оформлено право власності в установленому законом порядку за спадкодавцем [PERSON] В судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, його представник, адвокат [PERSON], який діє на підставі довіреності, що не обмежує повноваження представника на вчинення всіх процесуальних дій від імені позивача, позов підтримав в повному обсязі. Представник Вільшанської сільської ради Недригайлівського району, відповідач у справі, в судове засідання, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з»явився, проти задоволення позову в частині визнання права власності на житловий будинок № 76 з господарськими будівлями та земельну ділянку пл.0,38 га призначену для обслуговування вказаного будинку в порядку спадкування за позивачем не заперечував. Однак, він заперечував проти визнання права власності на 0,08 га земельної ділянки, розташованої по вул.. Жовтневій, 76 в с. Вільшана в порядку спадкування, стверджуючи, що спірна частина земельної ділянки ніколи не належала померлому [PERSON] Ця частка земельної ділянка фактично належала [PERSON], яку після її смерті успадкував [PERSON] та йому продав. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності [PERSON] В судове засідання з»явився, визнав позовні вимоги [PERSON] Не заперечував проти визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Жовтневій, 76 в с. Вільшана та 0,38 га земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування названого будинку. Але не погодився з позовними вимогами в частині визнання права власності в порядку спадкування за позивачем на 0,08 га земельної ділянки, яка на час відкриття спадщини не могла ввійти до спадкової маси через її належність не спадкодавцю, а іншій особі. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їх зв»язок у сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON], за життя побудував житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в селі Вільшана Недригайлівського району Сумської області та складається згідно технічного паспорту із житлового будинку літ А-І, сараю, літ Б, сараю літ В, навісу літ В-1, сараю ІИ .-.ріт Г, сараю літ Д, сараю літ. Ж, вбиральні літ 3, погреба літ ПГ, погребу літ ПГ, огорожі і j ffel-3, (а.с.28-31) що підтверджується довідкою КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» № 12931 від 30.06.2010 року (а.с24) та довідкою виконавчого комітету Вільшанської сільської ради № 1499 від 20.12.2010 року з якої вбачається, що за даними по господарської книги № 4 за 1996 рік особовий рахунок за № 305 було відкрито на ім.»я [PERSON] за адресою с. Вільшана вул.. Жовтнева, 76. (а.с.120) Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями побудований на земельній ділянці площею 0,38 га, яка 18.11.1993 року на підставі рішення виконкому Вільшанської сільської ради передана у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку № 76 по вул.. Жовтневій в с. Вільшана. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Вільшанської сільської ради № 419 від 01.06.2010 року та довідкою Вільшанської сільської ради № 337 від 20.10.2010 року, з якої вбачається, що згідно рішенню виконкому Вільшанської сільської ради №95 від 18.11.1993 року [PERSON] передано у приватну власність J земельну ділянку площею 0,38 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель , ведення особистого підсобного господарства (а.с.98). Назване рішення затверджене рішенням 13-ї сесії Вільшанської сільської ради 21-го скликання від ' і 29.12.1993 року (а.с.59) Право власності на вказане домоволодіння на час смерті [PERSON] не зареєстроване, даний факт підтверджується довідкою КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» №12931 від 30.06.2010 року (а.с.24). 01 травня 2000 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). На час виникнення спадкових правовідносин діяли положення ЦК УРСР 1963 року, які регулювали процедуру прийняття спадщини при фактичному прийнятті хоча б частини спадкового майна спадкоємиць вважався таким, що прийняв всю спадщину. Позивач [PERSON] прийняв спадщину фактично здійснюючи обробіток присадибної земельної ділянки. Названу обставину підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім спадкового майна у вигляді житлового будинку та господарських споруд до спадкової маси відноситься і земельна ділянка, яка виділена для експлуатації та обслуговування домоволодіння № 76 по вул. Жовтневій в с. Вільшана і є його приналежністю, як головної речі, та успадковується на загальних підставах із збереження її цільового призначення. Факт належності земельної ділянки площею 0,38 га до спадкової маси та її цільове призначення підтверджується рішенням 13-ї сесії Вільшанської сільської ради народних депутатів 21-го скликання від 29.12.1993 року, що у і до положень ст..22 ЗК України в редакції 1990 року, що діяв на час правовідносин є підставою для виникнення права власності на земельну ділянку, відділу держкомзему у Недригайлівському районі Сумської області Державного комітету України із земельних ресурсів № 1430 від 26.07.2010 року (а.с.14,28) із яких вбачається, що названа земельна ділянка виділялась саме для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яке належало [PERSON] Як вбачається із актового запису про смерть № 29 від 02 травня 2000 року [PERSON] помер (а.с.9), а право на спадщину після його смерті на домоволодіння та земельну ділянку, котрі є предметом спору, так і не було оформлено. Спадкоємцями першої черги є його діти син [PERSON] та донька [PERSON] Так як позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину, то він і звернувся до суду з позовом, а відповідач [PERSON] позов визнала. Оскільки домоволодіння нерозривно зв»язане із земельною ділянкою як головна річ та приналежніть, то до спадкоємців житлового будинку , інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. В даний час органи виконавчої влади не мають права оформляти свідоцтво про право власності на домоволодіння та присадибну земельну ділянку за батьком позивача після його смерті, так як у зв»язку зі смертю особи припиняється її здатність мати цивільні права та обов»язки. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] про порушення їх прав з боку позивача через вимогу визнати право власності в порядку спадкування на 0,38 га земельної ділянки, яка надана для експлуатації та обслуговування житлового будинку № 76 по вул..Жовтневій в с. Вільшана і ведення підсобного господарства свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 648180 на ім.»я [PERSON], виданого на підставі рішення 2-ї сесії 24 скликання Вільшанської сільської ради від 18 червня 2002 року їй передано у приватну власність 0,32 га земельної ділянки по вул.. Жовтневій, 74 в с.Вільшана., з яких під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,09 га, ріллі 0,23 га.( а.с.65). Вказаний розмір земельної ділянки успадкував [PERSON] та продав [PERSON] (а.с. 121-127 ). Тому твердження відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо належності [PERSON] на час відкриття спадщини земельної ділянки по вул.. Жовтневій, 74 в с. Вільшана площею 0,40 га не відповідають дійсності і спростовуються, також, актом встановлення межі між земельними ділянками по вул.. Жовтневій.74 і вул. Жовтневій,76 в с Вільшана із якого слідує, що земельна ділянка площею 0,32 га по вул.. Жовтневій, 74 значиться за [PERSON] f 0.С. на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.64). За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність у відповідачів [PERSON] та [PERSON] матеріально-правового та юридичного інтересу щодо предмета спору. Крім зазначеного, у відповідності до ч.І ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не потребують доказування. Відповідачі визнали позовні вимоги в повному обсязі

Outcome: approved