Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] з позовними вимогами про визнання за ним права власності на земельні ділянки загальною площею 3,76 га, а саме: на земельну ділянку площею 1,75 га, кадастровий номер: 5121085400:01:001:0469 та земельну ділянку площею 2,01 га, кадастровий номер: 5121085400:01:002:0144, які розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 27.09.2009 р. Відповідачі до суду не з'явилися, натомість надали нотаріально посвідчені заяви від 08.12.2010р., та письмові пояснення, в яких позов визнають в повному обсязі, та просять суд розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено. 15.05.2009р. [PERSON] на ім'я позивача складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 15.05.2009р., реєстр. № 343. Згідно вищезазначеного заповіту, [PERSON] заповів позивачу земельні ділянки загальною площею 3,76 га, а саме: земельну ділянку площею 1,75 га, кадастровий номер: 5121085400:01:001:0469 та земельну ділянку площею 2,01 га, кадастровий номер: 5121085400:01:002:0144, які розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області. Вищезазначені земельні ділянки належали [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 370914, виданого 08.08.2005р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.516.00470. 27.09.2009р. [PERSON] помер (свідоцтво про смерть, видане Холоднобалківською сільською радою Біляївського району Одеської області 28.09.2009р.). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 1,75 га, кадастровий номер: 5121085400:01:001:0469 та земельну ділянку площею 2,01 га, кадастровий номер: 5121085400:01:002:0144, які розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області. 03.08.2010 р. до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] звернулися [PERSON] (дочка [PERSON]С.) та [PERSON] (дружина [PERSON]С.) з заявами про прийняття спадщини, оскільки вони проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та зазначивши, що на день смерті спадкодавця вони були непрацездатні за віком, у зв'язку з чим мають право на обов'язкову частку у спадщині, та з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину на обов'язкову частку на спадкове майно. Приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] була заведена спадкова справа № 8/2010. На підставі ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В той же час позивач пропустив передбачений ч.І ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців для прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. 15.10.2010р. до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] з заявами про надання згоди на подачу [PERSON] заяви про прийняття спадщини. 15.10.2010р. до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] звернувся позивач з заявами про прийняття спадщини відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 15.05.2009р., реєстр. № 343, та з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином, позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Листом № 128/02-14 від 15.10.2010р. приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що нотаріус не має можливості безспірно вирахувати обов'язкову частку у спадщині, не збільшивши чи не зменшивши її розмір, передбачений законом. У зв'язку з вищезазначеними позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 1,75 га, кадастровий номер: 5121085400:01:001:0469 та земельну ділянку площею 2,01 га, кадастровий номер: 5121085400:01:002:0144, які розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, які були заповідані йому [PERSON] за вищезазначеним заповітом. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, викладені позивачем доводи, письмові пояснення та заяви відповідачів, та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов до висновку що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до поданих відповідачами письмових пояснень від 08.12.2010 р. у порядку ст. 27 ЦПК України, з волевиявленням [PERSON] щодо складання заповіту на ім'я позивача відповідачі згодні, спадкодавець [PERSON] залишив їм: [PERSON] та [PERSON], - як спадкоємцям першої черги, інше майно, в тому числі грошові кошти в розмірі, що перевищує сукупну вартість земельної ділянки площею 1,75 га, кадастровий номер: 5121085400:01:001:0469 та земельної ділянки площею 2,01 га, кадастровий номер: 5121085400:01:002:0144, які розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, щодо яких спадкодавцем залишено заповіт на ім'я позивача, на підставі чого обидва відповідача надали свою згоду не відносити зазначені земельні ділянки до належних їм окремо обов'язкових часток спадщини, оскільки їх частина у спадщині в повному обсязі забезпечена за рахунок іншого спадкового майна. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а на підставі ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заявами № 47 та № 48 від 15.10.2010р. на ім'я приватного нотаріусу Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] позивач прийняв спадщину за заповітом. У відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 1241 ЦК України, до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. На підставі п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. Суд може зменшити розмір обов'язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. Позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, є таким, що прийняв спадщину, відповідачі як обов'язкові спадкоємці за законом, із позовними вимогами позивача згодні та дали згоду на не віднесення майна, залишеного спадкодавцем [PERSON] позивачу за заповітом, до належних відповідачам обов'язкових часток у спадщині, інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину не має. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] грунтуються на чинному законодавстві, підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved