Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

У листопаді 2010 року Павлоградський міжрайонний прокурор в інтересах Павлоградського міськрайонного центру зайнятості Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в рахунок стягнення коштів, виплачених як щомога по безробіттю у сумі 4292 грн. 40 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову він вказав на те, що Наказом №НТ 080826 від 26.08.2008 року Павлоградським міськрайонним центром зайнятості м. Павлограда [PERSON] 'ло надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю. 26.08.2008 року відповідач написав заяву, в якій повідомив центр зайнятості, що не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та трудовою діяльністю не займається. При перевірці бази даних Державного центру зайнятості з циним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було встановлено, що [PERSON]. зареєстрований як фізична особа - підприємець. 30.07.2010 року зазначений факт перевірено і підтверджено відповіддю ЄДРПОУ на запит Павлоградського міськрайонного центру зайнятості. 30.08.2010 року на підставі відповіді з Єдиного державного реєстру рішенням засідання робочої групи центру зайнятості з питань розслідування страхових випадків визнано страховий випадок [PERSON] таким, що є з вини особи. Приховуванням факту реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності на момент реєстрації в центрі зайнятості [PERSON] порушив умови реєстрації громадян в службі зайнятості. Всього за період з 26.08.2008 року по 18.05.2009 року відповідач тримав допомогу по безробіттю в сумі 4292 грн. 40 коп. Згідно наказу Павлоградського МРЦЗ№235 від 0.08.2010 року відповідач був зобов'язаний повернути повну суму і був попереджений, що в разі відмови від добровільного повернення службі зайнятості суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю, цю уму буде стягнено в судовому порядку. На теперішній час [PERSON] добровільно не перерахував зазначені кошти. Таким чином його борг складає 4292 грн. 40 коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений вернутись до суду. У судовому засіданні помічний прокурора - Молчанов В.О. підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, іросила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд зважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне врахування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року, особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи в повному обсязі з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплат, що передбачено частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року. В судовому засіданні встановлено, що наказом №НТ 080826 від 26.08.2008 року Павлоградським міськрайонним центром зайнятості м. Павлограда [PERSON] було надано статус безробітного відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість» та призначена допомога по безробіттю відповідно до п.п.1,3,4 статті 22, п.1 статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року та п.2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року №307 (арк.с.14). 26.08.2008 року [PERSON] написав заяву, в якій повідомив центр зайнятості, що не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та трудовою діяльністю не займається (арк.с. 11). При перевірці бази даних Державного центру зайнятості з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець (арк.с. 10). 30.07.2010 року зазначений факт перевірено і підтверджено відповіддю ЄДРПОУ на запит Павлоградського міськрайонного центру зайнятості. 30.08.2010 року на підставі відповіді з Єдиного державного реєстру рішенням засідання робочої групи центру зайнятості з питань розслідування страхових випадків визнано страховий випадок [PERSON] таким, що є з вини особи (арк.с.6). Згідно наказу Павлоградського МРЦЗ№235 від 30.08.2010 року [PERSON] був зобов'язаний повернути позовну суму і був попереджений, що в разі відмови від добровільного повернення службі зайнятості суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю, цю суму буде стягнено в судовому порядку (арк.с.5). Оскільки відповідачем було порушено частину 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року, згідно якої, особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Тому, відповідно до вимог 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року, за період з 26.08.2008 року по 18.05.2009 року, отримана [PERSON] допомога по безробіттю у сумі 4292 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч .З ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved