Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

12.01.2011 року Відкрите акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 431 грн. 83 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 272 від 25.06.2008 року, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі ЗО % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, згідно п. 1.2 кредитного договору, не пізніше 24.06.2010 року. Оскільки, позивач у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідач, незважаючи на це, порушив його, так як не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, зазначене стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2009 року, ухваленим у справі за позовом Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги були задоволені: стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 795 грн. 07 коп., яка виникла станом на 01.11.2009 року. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав своєчасно, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, станом на 10.06.2010 року, у розмірі 1 431 грн. 83 коп., що становить нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, просив стягнути з відповідача в повернення сплачених при зверненні з позовом до суду 51 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 272 від 25.06.2008 року, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі ЗО % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, згідно п. 1.2 кредитного договору, не пізніше 24.06.2010 року. Позивач свої зобов'язання виконав, а відповідач допустив заборгованість за кредитним договором, у зв'язку з чим рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2009 року, ухваленим у справі за позовом Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги були задоволені: стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 795 грн. 07 коп., яка виникла станом на 01.11.2009 року. Як вбачається з матеріалів справи, вищевказане рішення суду відповідачем виконано в повному обсязі, у зв'язку з чим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 01.07.2010 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу зокрема: договорів та інших правочинів. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, які не передбачають таку підставу припинення зобов'язання як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. Відповідно до наведеного та ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконання1, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Отже, саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого -е проведено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від виконана передбаченого договором зобов'язання щодо сплати відсотків річних. Наявність судових рішень про стягнення заборгованості й відкриття виконавчого за цими рішенням за відсутності реального виконання боржником СВОГО зобов'язання (добровільного ЧИ примусового) не СВІДЧИТЬ про припинення договірних правовідносин сторін. Так, станом на 10.06.2010 року виникла заборгованість за відсотками по кредитному договору в сумі 934 грн. 98 коп., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], в силу ст.ст. 526, 530 ЦК України. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором х- період з листопада 2008 року по листопад 2009 року, оскільки питання про стягнення заборгованою з§ відсотками за даний період було вирішено рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2009 року. За такого не приймаються до уваги посилання представника позивача на технічний збій у програмі нарахування відсотків за кредитним договором за обумовлений період. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 120 грн. 00 коп. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи та 51 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved