overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно , посилаючись на те, що 26 вересня 2009 року померла їх мати, [PERSON], яка проживала в [INFO]. За життя мати склала заповіт на їх користь. Заповіт посвідчено Максимовицькою сільською радою 08 квітня 2003 року за реєстром № 13. На день її смерті матері залишилось спадкове майно: · Жилий будинок з господарськими будівлями,що знаходиться в селі Макситмовичі по вул.. Миру , 121 Поліського району Київської області. Після смерті матері вони прийняли спадщину шляхом подачі заяви до Іванківської районної державної нотаріальної контори та 08 липня 2010 року звернулися в нотаріальну контору з проханням видати свідоцтво про право власності на спадкове майно. Нотаріальна контора відмовила їм у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, так як ними не пред»явлено правовстановлюючий документ на будинок. В 1962 році мати власними силами та за власні кошти побудувала будинок в селі Максимовичі по вул..Миру, 121 Поліського району Київської області,але правовстановлюючі документи не видавалися. Документом ,що підтверджує право власності на спадковий будинок є довідка Максимовицької сільської ради(Виписка з погосподарсмької книги №1,особовий рахунок № 89 та виписка із земельно-кадастрової книги). Позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно їх матері, [PERSON], а саме: на житловий будинок, який знаходиться в селі Максимовичі по вул.. Миру, №121 (Сто двадцять один)Поліського району Київської області, в рівних частинах кожному. У судове засідання позивачка не з»явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Відповідач надіслав заяву, в якій позов визнає та просять розглядати справу без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивачі надали належні докази спадкоємців:Копію заповіту від 08.04. 2003 року; Свідоцтво про смерть спадкодавці [PERSON] 29 вересня 2009 року. З постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 08.07. 2010 року № 964/ 02- 31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок ,що знаходиться в с.Максимовичі вул..Миру, 121 ,що належав [PERSON], яка померла 26.09. 2009 року, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів. З довдки Державної нотаріальної контори № 965 від 08.07.2010 року слідує,що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] Іванівни-заявою 16 березня 2010 року(Спадкова справа № 664 за 2009 рік). Як слідує з Технічного паспорту та довідки Максимовицької сільської ради № 707 від 04.12. 2009 року згідно Погосподарської книги ,особовий рахунок № 89 житловий будинок в селі Максимовичі по вул.. Миру, 121 належав [PERSON] За будинокм рахується земельна ділянка розміром 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно , посилаючись на те, що 10 червня 2003 року помер її батько,[PERSON], [INFO] На день смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння,що розташоване в с. Слобода Кухарська по вул.. Заболотного, 22 Іванківського району Київської області. Після смерті батька вона прийняла спадщину та звернулася в Іванківську державну нотаріальну контору. На даний час в місцевій Іванківській державній нотаріальній конторі не можуть встановити її право власності на спадкове домоволодіння , в зв»язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на домоволодіння. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] є вона. Відповідачка спадщини не приймала і на спадщину не претендує. Інших спадкоємців немає. Позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно її батька, [PERSON]., а саме:на домоволодіння, яка розташоване в селі Слобода Кухарська, вул.. Заболотного, 22 Іванківського району Київської області. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та пояснила,що по вул..Заболотного, 22 в м.Києві проживає вона, а її батькові належав будинок в с.Слобода Кухарська по вул.. Першого травня, 102. На цей будинок вона просить визнати її право власності. Відповідачка,[PERSON],позов визнала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивачка [PERSON] надала належні докази спадкоємця першої черги за законом: Свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON], -10.06. 2003 року; з свідоцтва про народження позивачки ГД №532106 слідує, що [PERSON] Сергійович- батько [PERSON], [INFO] З постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 06.10.2011 року № 1084 /02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що [PERSON] Миколаївгні відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с.Слобода Кухарська,вул..1 Травня, 102, Іванківського району,що належав [PERSON], в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. З довідки Заруддянської сільської ради № 0217 від 25.02. 2011р. слідує, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, [PERSON]. З довідки Заруддянської сільської ради № 0217 від 25.02.2011 року слідує,що за [PERSON],згідно Погосподарської книги №4, особовий рахунок № 278,числиться житловий будинок в селі Слобюода Кухарська по вул.. Першого травня, 102 Іванківського району Київської області. З Технічного паспорту слідує,що будинок [PERSON] розташований в с.Слобода Кухарська, вул.. Першого травня, 102 Іванківського району Київської області. Дата забудови- 1955 рік. Отже, маються підстави для задоволення позову. Відповідача звільнити від сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 19.02.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 лютого 1992 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини склалися погано, примирення між ними виключається. Довгий час спільне проживання та подружні відносини припинені, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що не проживає з позивачем з 1992 року, шлюб існує формально. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд визнає необхідним, позов задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом обєктивно встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, тому примирення між ними виключається. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась і не може бути збережена.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому міським відділом РАГС м. Херсона, 19 вересня 1998 року, актовий запис № 565. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. За весь час ними було зроблено декілька спроб щодо примирення та відновлення шлюбних стосунків, але всі вони виявились марними. На даний час відповідач створив іншу сімю та проживає окремо. Позивач вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливе, подружнє життя суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Позивач у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства більш ніж два роки, спору щодо місця проживання дітей, які проживають разом із позивачем, немає, просила задовольнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження між позивачем та відповідачем 19 вересня 1998 року зареєстровано шлюб міським відділом РАГС м. Херсона, актовий запис № 565. Згідно свідоцтв про народження від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні відносини припинили остаточно, відповідач фактично має іншу сімю. За вказаних обставин шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивач звернула ся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Посилалася на те, що батько її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов»язків і утримання дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, не проявляє батьківської уваги та турботи. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] В судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, будучи повідомленим про день і час слухання справи через засоби масової інформації. Представник Органу опіки і піклування проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши представника 3-особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що батько малолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов»язків і утримання дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, не проявляє батьківської уваги та турботи. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] Відповідно до Висновку Органу опіки і піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 08.02.2011 року, гр. , орган опіки і піклування прийшов до висновку про можливість позбавити батьківських прав [PERSON]. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою , проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані про здоров»я дитини, її фізичний , духовний та моральний стан. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] своїх батьківських обов»язків відносно малолітньої дочки, [PERSON], не виконує,з дитиною не спілкується з липня 2001 року, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, її навчання, не забезпечує їй належного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. Відповідачу [PERSON] перешкод у здійсненні ним батьківських прав не чинилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

В грудні 2010 року до суду звернулося ТОВ Агентство по збору боргівз позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ВАТ „[PERSON] Стандарт та [PERSON] 10 жовтня 2008 року було укладено кредитний договір, згідно якого остання зобовязувалася повернути кредит шляхом здійснення періодичних платежів у строки, передбачені графіком, проте порушила його та не здійснила повернення наданого кредиту. На підставі п. 4.5.2 умов по кредитах ТОВ „[PERSON] Стандарт, 22.03.2009 року направив їй вимогу, якою сповістив про необхідність достроково повернути суму кредиту та сплатити інші платежі за договором в сумі 4507,12 грн. В порушення п. 4.5.1 умов по кредитах відповідачка не сплатила суму вимоги протягом 30 календарних днів, що потягло нарахування неустойки, передбаченої п. 5.4 умов по кредитах в розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення. Відповідно до п. 7.1 умов по кредитах ТОВ „[PERSON] \~Стандарт уклав договір відступлення права вимоги/факторингу №14 від 29.04.2009 року із ТОВ „Агентство по збору боргів, згідно якого до позивача перейшли усі права за укладеним між ТОВ „[PERSON] Стандарт та [PERSON] договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

26 червня 2008р. між КС Альянс(далі Позикодавець) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 79-З за яким [PERSON] (далі Позичальник) отримав кредит в розмірі 1350 грн. Оскільки Позичальник не виконує умови договору належним чином,не здійсниа жодного платежа в рахунок погашення боргу, Позикодавець звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Представник позивача позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, хоча про день і час слухання справи був повідомлений завчасно, про що в справі мається відповідні розписки. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За умовами кредитного договору за № 79-З від 26.06.2008р. [PERSON] отримав кредит на суму 1350 грн. Відповідно до умов вищевказаного договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобов'язання з надання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером № 100 від 26.06.2008 р., проте [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань за договором. Відповідно до п.3.2.2. 2) договору кредиту позичальниця зобовязана у випадку прострочення сплатити частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користуванням кредиту виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення згідно п.4.3.договору. Відповідно до п.4.3. при прострочення позичальником графіка погашення кредиту, процент за користування кредитом становить 10 процентів за місяць (120 % річних) за період такої простроченості. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що сума боргу за договором кредиту № 79-З від 26.06.2008 рок становить 5153,67грн. (основна сума складає 1350 грн., проценти за користування кредитом згідно п.п. 1.1, 4.3. договору складають 3803,67 грн.). Як встановлено в судовому засіданні Позичальнику надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, на що він тільки давав обіцянки. За таких умов суд має достатні підстави вважати, що Позичальник не зможе вчасно сплачувати кошти, а, можливо, і розрахуватися взагалі. Оскільки Позичальник відмовився сплачувати борг, питання стягнення боргу вирішується судом, відповідно до Кредитного договору. Так як Позикодавець неодноразово звертався до Позичальника з вимогами повернути борг але ці вимоги були відповідачем проігноровані, то суд вважає, що стягення по кредитному договору № 79-З від 26.06.2008 року повинні бути відшкодовані в примусовому порядку. Питання щодо розподілу судових витрат по справі суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в позові, що з 16 липня 2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON]. В шлюбі у них народилася неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дітей, покладеного на нього законом обов'язку не виконує, участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Добровільно надавати допомогу на утримання дитини не бажає, тому вона змушена звернутися в суд з даним позовом. Вона на даний час не працює. Відповідач фізично здоровий і також не працює. Інших утриманців відповідач не має, стягнення по виконавчих листах з нього не проводиться. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позові і просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 057065 від 28 листопада 2007 року підтверджується, що [PERSON], народився 03 листопада 2007 року і його батьками зазначені сторони у справі. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов громадянки [PERSON] виданого Стерчанською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, сім'я проживає у середніх умовах. З довідки виконкому Стерченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 жовтня 2010 року №869 на утриманні у позивачки знаходиться неповнолітній [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідок Стерченської амбулаторії відповідач і неповнолітня дитина сторін -здорові. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров'я дитини, те що відповідач фізично здоровий, постійного доходу не має, інших утриманців не має, стягнення по виконавчих листах з нього не проводиться. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги для утримання дитини. З відповідачем знаходилась у громадянському шлюбі з 2004 р. - 2007 р., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 22.12.2004 р. н. Шлюб розірваний. Відповідач добровільно матеріальну допомогу їй на дитину не надає. Позивач не має достатніх коштів на утримання дитини. Відповідач є працездатним, має дохід. ( а.с. 1) В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та дала пояснення відповідно до викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, вказавши, що згоден з тим, що повинен виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак вважає, що сума щомісячного платежу більше ніж він може виплачувати, оскільки він останній час не працював, лише два тижня тому отримав роботу, також має іншу сім»ю, яку теж потрібно утримувати, крім того його батьки допомагали та давали гроші позивачці на утримання його неповнолітньої дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися в громадському шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, сторони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. / а.с. 2-4 / Дитина проживає разом зі своєю матірю позивачкою по справі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Оскільки дитина проживає з матір'ю, а її батько добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, то зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти. . Згідно ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища сторін і дитини, стану здоров'я дитини і відповідача, враховуючи, що відповідач на теперішній час не працює, вважає, що відповідач у стані виплачувати аліменти в розмірі ? частини усіх видів його доходів. Так само з відповідача підлягає стягненню і державне мито в розмірі 51 грив. у доход держави та витрати на інформаційний розгляд справи, тому що позивачка звільнена від сплати держмита.

Outcome: approved