Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 58960,28 гривень та судових витрат, а саме судового збору в сумі 589,60 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого на сьогоднішній день є ПАТ «Універсал Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 14 000 гривень строком по 29 серпня 2012 року зі сплатою 33 % річних за користування кредитом, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Графіку. Позивач виконав взяті на себе зобов'язаний у повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого загальний розмір заборгованості станом на 27 квітня 2010 року становить 58960,28 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 6520,24 гривень, сума дострокового стягнення кредиту - 6896,83 гривень, заборгованість зі сплати відсотків - 11426,73 гривень, сума підвищених відсотків - 34116,48 гривень. Також, позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 11-2/16000113 від 30 серпня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] додатково було укладено договір поруки від 30 серпня 2007 року, за умовами якого, [PERSON] зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з кредитного договору № 11- 2/16000113, в повному обсязі іонізуючих так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Таким чином, ПАТ «Універсал Банк» просить задовольнити позовні вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], [PERSON] Вікторовича. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засіданні не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки суд не повідомили. В силу ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.І ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1052 ЦК у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 11-2/16000113, згідно якого кредитор надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на наступних умовах: сума кредиту 14 000 гривень, валюта кредиту гривня, термін кредиту - 60 місяців, дата погашення кредиту - 29 серпня 2008 року, процентна ставка - 33 % річних (а.с.5-8). Згідно нової редакції статуту, затвердженого загальними Зборами акціонерів ВАТ «Універсал Банк» 22 червня 2009 року, погодженого відповідно до вимог чинного законодавства, ВАТ «Універсал Банк» перейменовано на ПАТ «Універсал Банк» (а.с.24). Кредитор виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, видавши кредит в розмірі 14000 гривень, що підтверджується виписками по рахунках (розрахунок заборгованості станом на 27 квітня 2010 р. На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] (Позичальника) згідно кредитного договору, між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] (Поручитель) укладено договори поруки від ЗО серпня 2007 року, за умовами якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору договір № 11-2/16000113 у повному обсязі (а.с.18). Відповідно до п.4, 5 договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості по кредиту станом на 27 квітня 2010 року, загальна сума заборгованості становить 58960,28 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 6520,24 гривень, сума дострокового стягнення кредиту - 6896,83 гривень, заборгованість зі сплати відсотків - 11426,73 гривень, сума підвищених відсотків - 34116,48 гривень, (а.с.11). Також, судом встановлено, що 29 жовтня 2010 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем була скерована вимога-повідомлення про виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с.), однак, відповідач [PERSON] заходів для погашення суми боргу не вжила. Виходячи з вище викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.549, 553, 554, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved