Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права на приватизацію квартири, який в ході розгляду справи було уточнено, вказавши, в обґрунтування позову наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 2362 від 22.12.1993 року позивачу та її синові [PERSON] на праві спільної власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до п.1,2 Розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації «Про затвердження протоколу адміністрації та профспілкового комітету управління Національного банку України в Запорізькій області про надання житлової площі» № 1202-р від 03.12.2008 року, було затверджено протокол від 02.06.2008 року № 2 про надання житлової площі колишньому працівникові управління [PERSON] на родину з двох осіб однокімнатної квартири № 22 у будинку № 4 «Г» по вул. Нижньодніпровській м.Запоріжжя, житловою площею 15, 36 кв.м. У квартиру № 22 у будинку № 4 «г» по вул.Нижньодніпровській у м.Запоріжжя, Позивач переїхала на підставі ордера на житлове приміщення серії «Ж» № 688 від 09.12.2008 року. Позивач зазначає, що та частина квартири, яка приватизована на позивача та її сина, є меншою встановленої законом норми, тому просить суд зобовязати [PERSON] районну адміністрацію м.Запоріжжя передати позивачці у власність у порядку приватизації квартиру № 22 у будинку № 4 «Г» по вулиці Нижньодніпровській у м.Запоріжжі, яка складається з 1 кімнати, загальною площею 30, 97 кв.м., корисною площею 15,36 кв.м., шляхом доплати різниці між допустимою нормою жилої площі та її надлишком, що становить 8,01 кв.м. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та уточненій позовній заяві, просять суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення по справі на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов суду не надав. Представник третьої особи ОП «ЗМБТІ» до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності - позивачу та її сину [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2362 від 22.12.1993 року. Загальна площа квартири становить 29,04 кв.м. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до Розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації № 1202-р від 03.12.2008 року, затверджено протокол адміністрації та профспілкового комітету управління Національного Банку України в Запорізькій області від 02.06.2008 року № 2 про надання житлової площі [PERSON] на родину з двох осіб (вона, син [PERSON], [INFO]) однокімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 15,36 кв.м. Відповідно до Рішення [PERSON] міської від 24.09.2008 року, надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя квартир, які є обєктами державної власності, в тому числі і квартири по вул.Нижньодніпровській, 4 «г» кв.22, загальною площею 30, 97 кв.м. 09.12.2008 року Позивачу видано ордер серія № «Ж» № 688 на сімю з двох осіб на право зайняття житлового приміщення площею 15,36 кв.м., яке складається з 1 кімнати у квартирі площею 30, 97 кв.м. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Нижньодніпровська, б. 4 «г» кв.22. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Відповідно до ч.5 ст.5 зазначеного Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року N 15-рп/2010, безоплатна приватизація державного житлового фонду обумовлюється загальною площею квартири (будинку), в якій постійно проживає наймач та члени його сім'ї, і санітарною нормою загальної площі, що підлягає приватизації, та не обмежується кількістю квартир (будинків) державного житлового фонду, площа яких відповідає зазначеній санітарній нормі. Тому громадяни України мають право використати житлові чеки для приватизації державного житлового фонду у повному обсязі незалежно від того, вкладається в санітарну норму загальна площа однієї чи кількох квартир (будинків). Тобто, якщо площа займаної квартири (будинку) менша санітарної норми, то громадянин України має право використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) державного житлового фонду, наймачем якої він є, або частки майна державних підприємств, земельного фонду (стаття 4 Закону). Право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і, відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином, тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого пунктом 5 статті 5 Закону. Як було встановлено у судовому засіданні, частка квартири, приватизованої Позивачем в 1-но кімнатній квартирі загальною площею 29,04. кв.м, є значно меншою за норму допустимої загальної площі для однієї особи відповідно до діючого законодавства про приватизацію. З цих підстав суд приходить до висновку, що Позивач має право на участь у приватизації іншої квартири. Судом встановлено, що Позивач мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул.Нижньодніпровська, буд.4 «Г», кв. 22, у квартирі, в яку вселилась на підставі ордера. Відповідно до ч.4 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. На підставі викладеного суд вважає, що позивач має право на участь у приватизації квартири за адресою: вул.Нижньодніпровська, буд.4 «г», кв. 22, тому задовольняє позовні вимоги про визнання права на приватизацію вказаної квартири. Оскільки відповідно до вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, суд вважає за необхідне зобовязати [PERSON] районну адміністрацію [PERSON] міської Ради розглянути заяву Позивача про передачу зазначеної квартири Позивачу у порядку приватизації у встановленому законом порядку.

Outcome: partial