Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно борг в сумі 1093172,75грн., судовий збір в розмірі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 грн. посилаючись на те, що 09 січня 2003 року між відповідачами та позивачем було укладено договір позики, посвідчений 09 січня 2003 року ПН ХМНО [PERSON], відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачів, а відповідачі прийняли валютні цінності у вигляді 8700,00 доларів СІЛА і зобов'язалися повернути позичені кошти в передбачені Додатком № 1 до Договору позики порядку та строки, але не пізніше 09 серпня 2005 року. В період з моменту укладення Договору позики 09 січня 2003 року по 09 квітня 2004 року відповідачі повернули 4200,00 доларів США. 05 травня 2004 року було укладено Додаткову угоду до Договору позики від 09 січня 2003 року, якою передбачений пунктами 1 та 2 Договору від 09 січня 2003 року розмір позики було збільшено до 23700,00 доларів США, з яких 4200,00 доларів США відповідачі вже повернули, а також встановлено більш тривалу розстрочку її повернення згідно Додатка 2 до Договору позики від 09 січня 2003 року - до 09 жовтня 2007 року. Додаткову угоду 05 травня 2004 було посвідчено ПН ХМНО [PERSON] За період часу до 09 листопада 2004 року відповідачі повернули позивачеві ще 2000,00 доларів США. 11 листопада 2004 року між відповідачами і позивачем було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору позики від 09 січня 2003 року, відповідно до умов якої вказана указана в п.п. 1 і 2 Договору позики сума позики була збільшена до 26280,00 доларів США, з яких 6200,00 доларів США вже були повернуті. В період до 15 листопада 2005 року відповідачі частками повернули ще 7200,00 доларів США. Неповернутими залишилися 12880,00 доларів США. 29 листопада 2005 року між ними було укладено Додаткову угоду № З до: Договору позики від 09 січня 2003 року, якою передбачений пунктами 1 і 2 Договору позики розмір позики було збільшено до 63310,00 доларів США, з яких 13400,00 доларів США відповідачами вже були повернуті, а також збільшено термін остаточного повернення Відповідачами Позивачеві позики до 15 січня 2011 року. В період до 15 грудня 2006 року відповідачі частками повернули Позивачеві ще 15600,00 доларів США. Неповернутими на цей момент залишались 34310,00 доларів США. 13 лютого 2007 року між ними укладено Додаткову угоду №4, якою передбачений пунктами 1 і 2 Договору позики розмір позики було збільшено до 83146,00 доларів США, з яких 29000,00 доларів США відповідачами вже були повернуті. В період до 15 липня 2007 року відповідачі частками повернули позивачеві ще 5500,00 доларів США. Неповернутими на цей момент залишались кошти в сумі 48646,00 доларів США. 28 серпня 2007 року відповідачам було позичено ще 17100,00 доларів США, про що між ними було укладено Додаткову угоду № 5, якою передба\-чений пунктами 1 і 2 Договору позики розмір позики було збільшено до 100246,00 доларів США, з яких 34500,00 доларів США. 19 грудня 2007 року відповідачам було позичено ще 33210,00 доларів США, про що між ними було укладено Додаткову угоду № 6, якою передбачений пунктами 1 і 2 Договору позики розмір позики було збільшено до 133456,00 доларів США, з яких 34500,00 доларів США відповідачами вже були повернуті. Неповерненими залишилися 98956,00 доларів США. Сума процентів за користування неповернутою сумою позики за період з 01 січня 2008 року по 31 січня 2011 року склала 31714,00 доларів США. Згідно даних офіційного сайту Національного банку України офіційний курс гривні до долара США на 31 січня 2011 року встановлений на рівні 794,00грн. за 100 доларів США. Сума неповернутої позики в національній валюті України складатиме 785710,64грн., сума процентів за користування сумою позики за період з 01 січня 2008 року по 31 січня 2011 року складає 251809,16грн. З 15 грудня 2007 року відповідачами був порушений порядок повернення коштів. Відповідно до абз. 2 п.3 Договору позики від 09 січня 2003 року відповідачі погодились, що прострочкою виконання ними своїх зобов'язань за цим договором буде недотримання строку сплати остаточного платежу, який передбачено п. 2 цього договору, а також про строчка сплати будь-якого з поточних платежів, більше ніж на п'ять днів, і в останньому випадку Позикодавець набуває право вимоги дострокового виконання зобов'язань позичальника в повному обсязі. У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачами своїх зобов'язань з повернення коштів, 12 квітня 2009 року позивач засобами поштового зв'язку повідомив кожного з відповідачів окремо про порушення ними умов договору позики від 09 січня 2003 року і посилаючись на п. З договору позики, запропонував відповідачам протягом 30 днів добровільно повернути йому позичені в нього кошти та виконати свої зобов'язання у повному обсязі. Оскільки позивач офіційно повідомив відповідачів про невиконання ними зобов'язань 12 квітня 2009 року, позивач вважає зобов'язання відповідачів такими, прострочення по яких наступило саме 12 квітня 2009 року. Таким чином, прострочення відповідачами повернення суми позики склало період часу з 13 квітня 2009 року по 31 січня 2011 року - тобто 658 днів. Три проценти річних від простроченої суми складають 42492,95грн. Крім того, сторонами в Договорі позики від 09 січня 2003 року передбачено ще один спосіб забезпечення виконання відповідачами своїх зобов'язань з повернення позичених коштів. Згідно з п. 4 зазначеного Договору, за прострочку виконання Відповідачами своїх зобов*язань з повернення будь-якого з передбачених цим договором платежів, вони повинні сплати позивачу неустойку в розмірі з розрахунку 20 (двадцять) гривень за кожний день прострочки. Розмір належної до стягнення з відповідачів на користь позивача неустойки 13160,00грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 1093172,75грн. Відповідачі до судового засідання не з*явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті «Слобідський край». Позивач в судове засідання не зявилася, від представника надійшла заява про те, що він позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення за його відсутності. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. 09 січня 2003 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Харківського МНО. Згідно умов даного договору позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 8700,00 доларів США. Згідно п.2 договору відповідачі зобовязалися повернути гроші не пізніше 09 серпня 2005 року в порядку та частках, що передбачені додатком № 1 до цього договору. За домовленістю сторін гроші відповідачі зобовязувалися повернути позивачу в обмін на його напис з підписом про отримання валютних цінностей в простій письмовій формі, який має бути ним зроблений як на його примірнику цього договору на вільному місці Додатку № 1, так і на нотаріально засвідчений копії його, що належить відповідачам в такому ж місці. Необхідним та достатнім доказом виконання (невиконання) відповідачами зобовязань за цим договором є надані нотаріусові відповідні документи з відмітками позивача. В пункті 3 договору зазначено, що відповідачі отримали валютні цінності ще до підписання цього договору і згодні з тим, що прострочкою виконання їх зобовязань за цим договором буде недотримання строку сплати остаточного платежу, який передбачено п.2 цього договору, а також про строчка сплати будь-якого з поточних платежів більше ніж на 5 днів. В останньому випадку позивач набуває право вимоги дострокового виконання зобовязань відповідачів в повному обсязі, а також право дострокового звернення стягнення на заставлене йому майно. Згідно п.4 за прострочку виконання будь-якого зобов*язання з передбачених цим договором відповідачі повинні сплатити неустойку в розмірі з розрахунку 20 гривень за кожен день прострочки (а.с.10-11). 05 травня 2004 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору позики, яку було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Харківського МНО. Згідно умов даної угоди, яка укладена до договору позики, посвідченого 09.01.2003 року, п.1 Договору викладено в такій редакції: «позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 23700,00 доларів США. Згідно п.2 Додаткової угоди відповідачі зобов*язуються повернути валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 23700,00 доларів США не пізніше 09 жовтня 2007 року в порядку та частках, що передбачені Додатком № 2 до цього договору (а.с.12-13). 11 листопада 2004 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору позики, яку було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Харківського МНО. Згідно умов даної угоди, яка укладена до договору позики, посвідченого 09.01.2003 року, п.1 Договору викладено в такій редакції: «позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 26280,00 доларів США. Згідно п.2 Додаткової угоди відповідачі зобов*язуються повернути валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 26280,00 доларів США не пізніше 09 жовтня 2007 року в порядку та частках, що передбачені Додатком № 3 до цього договору (а.с.14-15). 29 листопада 2005 року між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору позики, яку було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Харківського МНО. Згідно умов даної угоди, яка укладена до договору позики, посвідченого 09.01.2003 року, п.1 Договору викладено в такій редакції: «позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 63310,00 доларів США. Згідно п.2 Додаткової угоди відповідачі зобов*язуються повернути валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 63310,00 доларів США не пізніше 23 січня 2011 року в порядку та частках, що передбачені Додатком № 4 до цього договору (а.с.16-18). 13 лютого 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору позики, яку було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Харківського МНО. Згідно умов даної угоди, яка укладена до договору позики, посвідченого 09.01.2003 року, п.1 Договору викладено в такій редакції: «позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 83146,00 доларів США. Згідно п.2 Додаткової угоди відповідачі зобов*язуються повернути валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 83146,00 доларів США не пізніше 15 січня 2011 року в порядку та частках, що передбачені Додатком № 4 до цього договору (а.с.19-20). 28 серпня 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду № 5 до договору позики, яку було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Харківського МНО. Згідно умов даної угоди, яка укладена до договору позики, посвідченого 09.01.2003 року, п.1 Договору викладено в такій редакції: «позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 100246,00 доларів США. Згідно п.2 Додаткової угоди відповідачі зобов*язуються повернути валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 100246,00 доларів США не пізніше 15 січня 2011 року в порядку та частках, що передбачені Додатком до цього договору (а.с.21-22). 19 грудня 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду № 6 до договору позики, яку було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Харківського МНО. Згідно умов даної угоди, яка укладена до договору позики, посвідченого 09.01.2003 року, п.1 Договору викладено в такій редакції: «позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 133456,00 доларів США. Згідно п.2 Додаткової угоди відповідачі зобов*язуються повернути валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 133456,00 доларів США не пізніше 15 лютого 2013 року в порядку та частках, що передбачені Додатком до цього договору (а.с.23-24). Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 Цивільного Кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 Цивільного Кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1,2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідачами було порушено строки сплати поточних платежів, у зв*язку з чим, позивачем 12 квітня 2009 року направлено вимогу відповідачам про добровільне повернення на протязі 30 днів позичених коштів та виконання своїх зобовязань за договором позики в повному обсязі (а.с.25-28). Згідно даних Національного Банку України офіційний курс гривні до долара США, станом на 31 січня 2011 року становив 794,00 гривні за 100 доларів США. Враховуючи курс долара по відношенню до гривні сума неповернутої позики в національній валюті України складатиме 785710,64грн., сума процентів за користування сумою позики за період з 01 січня 2008 року по 31 січня 2011 року складає 251809,16грн., сума процентів за користування неповернутою сумою позики за період з 01 січня 2008 року по 31 січня 2011 року склала 31714,00 доларів США. Прострочення відповідачами повернення суми позики склало період часу з 13 квітня 2009 року по 31 січня 2011 року - тобто 658 днів. Три проценти річних від простроченої суми складають 42492,95грн. Крім того, згідно з п. 4 зазначеного вище Договору позик від 09 січня 2003 року, розмір належної до стягнення з відповідачів на користь позивача неустойки 13160,00грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 1093172,75грн. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судові витрати суд покладає на відповідачів у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved