Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до відповідача [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 12 березня 2010 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Впродовж останніх років відповідач не виконує своїх обов"язків по утриманню дитини, не надає для цього ніяких коштів, не займається її вихованням, при цьому зазначала, що інших дітей у відповідача по справі не має, працює та отримує заробітки. У добровільному порядку відповідач відмовляється вирішувати питання щодо утримання дитини. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ?? всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини, а також ? всіх видів доходів (заробітку) на утримання позивачки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково. Суд, заслухавши пояснення осіб, що з"явилися, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 березня 2010 року було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач проживає окремо від позивачки та їх неповнолітньої дитини, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки не надає, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до відповідно до ст. ст. 180, 181,182, 185 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі або у натуральній формі, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище дітей, стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів. Одночасно, відповідно до ч 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 тієї ж постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення для справи, зокрема те, що відповідач по справі працює та отримує регулярний дохід, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно встановити на користь позивачки по справі на її утримання та утримання її неповнолітньої дитини має сплачуватись у розмірі по ? від всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути також державне мито в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень на користь держави. На підставі зазначеного,

Outcome: approved