Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача матеріальних збитків на лікування потерпілого від злочину та моральної шкоди .Згідно додаткової уточненої позовної заяви просила стягнути лише моральну шкоду , оскільки вона втратила чеки на придбання ліків . Мотивуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5 тисяч гривень вказала, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 18.01.2010 року відповідачка була визнана винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України ,так як 29.03.2008 року [PERSON] заподіяла їй тілесні ушкодження середньої тяжкості та їй завдано значну стійку втрату працездатності на 10 %. Діями відповідачки їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 гривен , так як був порушений звичайний ритм життя і вона не могла виконувати домашню роботу та отримала біль та страх , що це знову може повторитись . Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково в розмірі 500 гривень та пояснила , що позивачка психічно хвора людина , вірвалася до неї додому , вчинила сварку , тому вона і нанесла їй тілесні ушкодження. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 18.01.2010 року відповідачка була визнана винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України ,так як 29.03.2008 року [PERSON] нанесла [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості , що потягло за собою значну стійку втрату працездатності на 10 %.(А.С.3) Позивачка знаходилась на амбулаторному лікуванні /А.С.6-10/ . За змістом ст.ст.23,1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила її, при наявності вини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вказано, що під моральною шкодою належить вважати втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, які завдані фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків. Відповідно до роз'яснень, даних у п.5 цієї Постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Суд вважає, що маються підстави для відшкодування моральної шкоди , оскільки наслідки вказаного злочину шкідливо відбились на здоров'ї позивача . Вона змушена лікуватись , отримала фізичні та душевні стражданння, був порушений звичний уклад життя. Але з принципу розумності та справедливості позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд задовольняє частково в сумі 2000 гривень. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: partial