Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

[PERSON] діючи на підставі довіреності та в інтересах [PERSON] 13.12.2010 р. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради Чернігівської області про визнання за позивачем права власності на ?? частин домоволодіння по вулиці 40 років Жовтня,6 у м. Городня, Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 29.07.2004 р. З позову виходить, що позивачем після смерті [PERSON] 25.11.2004 року було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. За життя спадкодавцю, відповідно до договору купівлі продажу від 27.08.1973 року належало ? частин будинку з надвірними будівлями та спорудами по вулиці 40 років Жовтня,6 у м. Городня, Чернігівської області, однак в заповіті спадкодавець зазначила, що заповідає увесь будинок. Зазначений факт є перепоною в оформленні спадкових прав. У судове засідання позивач не зявилась, оскільки надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. /а.с.41/ Представник відповідача [PERSON] міської ради Чернігівської області у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання міська рада повідомлялась належним чином, згідно поданої до суду заяви міський голова просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти позову не мають. /а.с.32/ Представник третьої особи - [PERSON] державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не зявився, про час та місце засідання нотаріальна контора повідомлялась належним чином, причини не явки не відомі. /а.с.39/ Представник третьої особи КП «[PERSON] БТІ»у засідання не зявилась, оскільки 17.01.11 р. подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, проти позову заперечень не має. /а.с.44/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши у судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [PERSON] померла 29.07.2004 р. у віці 85 років у м. Городня, Чернігівської області. /а.с.12/ Дослідженням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.08.1973 року встановлено, що [PERSON] придбала у власність ? частин будинку з надвірними будівлями та спорудами по вулиці 40 років Жовтня,6 у м. Городня, Чернігівської області. В договорі мається реєстраційний напис №1769 від 30.11.1973 року Чернігівського МБТІ про те, що будинок в його ? частині належить на праві приватної власності [PERSON] /а.с.14-15/ За даними технічного паспорту на житловий будинок №6 по вулиці 40 років Жовтня у м. Городня встановлено, що його власником у ? частині є [PERSON] Опис обєктів складає: «А-1»житловий будинок; «А1-1»прибудова; «а-1»прибудова; «Б-1»сарай; «б-1»сарай; «1»хвіртка; «2»огорожа з прозорами; «3»ворота з хвірткою; «4»огорожа з прозорами. /додаток до справи/ Ці дані також узгоджуються з даними довідки [PERSON] БТІ №25 від 11.01.2011 року. /а.с.36/ У відповідності до приписів ст.100 ЦК УРСР, що діяв станом на 1973 р., у особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно ст.101 ЦК УРСР в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Згідно положень Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., положення якої були чинними на момент виникнення права власності на будинок у [PERSON], реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів), одним з яких є договір купівлі - продажу. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що до припинення цивільної дієздатності [PERSON] фактично являлась власником ? частин спадкового будинку з надвірним будівлями та спорудами, оскільки на правових підставах отримала цю частину нерухомого майна у власність. За життя, 19.11.1991 року [PERSON] зробила нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого на випадок смерті своїм спадкоємцем призначила [PERSON] до належного їй будинку з надвірними та побутовими будівлями, що знаходиться у м. Городня, вулиця 40 років Жовтня,6. /а.с.13/ Таким чином у відповідності до положень статті 1222 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено у судовому засіданні позивачка 25.11.2004 р. звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і нотаріусом було відкрито спадкову справу. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. /а.с.43/ Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є той факт, що у заповіті спадкодавець помилково не зазначила частину нерухомого майна, що заповідається і фактично належить на праві власності, а враховуючи вимоги Закону України «Про нотаріат» дана обставина унеможливлює державного нотаріуса вчинити відповідні нотаріальні дії. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved