Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про стягнення суми вкладу в розмірі 1144613,10 грн., процентів за договором в сумі 40425 грн., індексу інфляції за період з січня 2009 року по лютий 2011 року в сумі 334314,44 грн., а також відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 794 000 грн., моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. та судових витрат по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 02.10.2008 року між ним - [PERSON] і Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», в особі начальника відділення № 11 філії ВАТ КБ «Надра» ДРУ Мосієнко Н.О., був укладений договір № 865399 про строковий банківський вклад (депозит) «Класичний без поповнення» на підставі якого, банк прийняв від нього вклад в сумі 150 000,00 доларів США. Згідно п.2.3. вказаного договору процентна ставка по вкладу становить чотирнадцять процентів річних, а відповідно до п.2.2. договору строк вкладу становить три місяці, відповідно, датою повернення є 02.01.2009 року, що станом на вказаний період в національній валюті складало 1155000 грн. (1 долар США = 7,7 грн.), але у встановлені строки відповідач зобов'язання не виконав, тому він змушений був звернутися до суду, де в первісному позові просить стягнути з відповідача суму вкладу 1155000 грн., проценти з вкладу в сумі 40425 грн., відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 770000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а також судові витрати по справі (а.с.3-7). Позивач протягом розгляду справи неодноразово уточнював позовні вимоги (а.с.32-36, 50-55, 68-74, 188-192) і остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь суму вкладу 1144613,10 грн., так як в період з 10.02.2009 року по 20.05.2009 року ним по картковому рахунку готівкою отримано 10 386,90 грн. (6622+1940+1824,9=10 386,9), проценти з вкладу за три місяці в сумі 40425 грн., індекс інфляції за 2009 р., 2010 р. та січень, лютий 2011 р. в сумі 334314,44 грн. і відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 794 000 грн., яка виразилася в невиконанні ним зобов'язань відповідно до договору авансу, який був сплачений [PERSON] у розмірі 100000 доларів США щодо домовленості про купівлю-продаж будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], так як він розраховував на гроші, які знаходилися на його вкладі, та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. мотивуючи її тим, що він постійно знаходився в нервовому стані бо думав як йому повернути свої гроші, сума яких для нього є суттєвою, оскільки вже був переданий аванс за вищевказаним договором та необхідно було внести остаточну суму, а також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та в судовому засіданні показав, що дійсно його довірителем 02.10.2008 року з ВАТ КБ «Надра» був укладений договір строкового банківського вкладу в сумі 150 000 доларів США строком на 3 місяці. Після спливу вказаного терміну [PERSON] не мав змоги отримати належні йому кошти, що суперечило укладеному договору та чинному законодавству і тільки через місяць відповідачем було перераховано вище вказану суму вкладу на картку, однак користуватися всією сумою було неможливо, тому його довіритель вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму вкладу 1144613,10 грн., проценти з вкладу за 3 місяці в сумі 40425 грн., індекс інфляції за 2009 р., 2010 р. та січень, лютий 2011 р. в сумі 334314,44 грн., та відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 794 000 грн. і моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., мотивуючи їх доказами викладеними в позовній заяві (а.с.188-192), а також стягнути понесені ним судові витрати по справі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день і час слухання справи (а.с. ), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про слухання справи у його відсутності суду не надав; зі згоди позивача у відповідності до вимог ст..224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення з урахуванням висловленої позиції представника позивача у долучених, в попередніх судових засіданнях, письмових запереченнях (а.с.95), відповідно до яких позовні вимоги [PERSON] комерційним банком «Надра» не визнаються; а по їх суті пояснено, що дійсно з позивачем укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №865399 від 02.10.2008 р., згідно якого позивач вніс 150000,00 доларів США строком на 3 місяці із процентною ставкою 14 %. Строк дії договору закінчився 02.01.2009 року. Згідно умов договору проценти нараховані в повному обсязі в останній день його дії, про що свідчить звіт за договором депозиту станом на 28.10.2009 р. Таким чином, на їх думку, повністю та в передбачений термін, виконані всі умови договору, щодо своєчасного та повного нарахування відсотків, так як згідно умов договору банківського вкладу саме з моменту перерахування суми з депозитного на поточний рахунок вкладника, разом з нарахованими відсотками, вклад вважається повернутим вкладнику. Крім того, згідно звіту за операціями на поточному (картковому) рахунку позивача, [PERSON] отримав переказану раніше на картку суму вкладу та нараховані відсотки готівкою, тому вважають вимогу позивача щодо стягнення з них суми коштів в розмірі 1144 613,10 грн. та 40425 грн. безпідставною оскільки позивач має можливість вільно користуватися своїми коштами, отримує готівку через банкомати чи відділення банку та оплачує товари та послуги коштами, які знаходяться на вказаному рахунку. Щодо моральної шкоди, вважає що договором строкового банківського вкладу не передбачено її відшкодування у разі порушення сторонами зобов'язань, наполягаючи при цьому, що дії банку відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки Національний банк України застосував процедуру тимчасової адміністрації банку і мораторію на задоволення вимог кредиторів на законних підставах у межах своєї компетенції, а тому обмеження права позивача щодо розпорядження його активами є таким, що передбачене законом. Вимоги щодо сплати матеріальної шкоди у розмірі 794000 грн. та індексу інфляції у розмірі 334314,44 грн. також не визнані, оскільки згідно умов договору строкового банківського вкладу не передбачено виплати грошових компенсацій за неналежне виконання зобов'язань банком, а також виплати суми коштів з урахуванням індексу інфляції на момент винесення рішення. Крім того вважає, що відповідно ст..80 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та п.29 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» банк звільняється від сплати державного мита, а в даному випадку і від відшкодування судових витрат у випадку ухвалення рішення на користь позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до наступного. 02.10.2008 р. між [PERSON] і Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» в особі начальника відділення № 11 філії ВАТ КБ «Надра» ДРУ Мосієнко Н.О. був укладений договір № 865399 про строковий банківський вклад (депозит) «Класичний без поповнення» згідно якого, банк прийняв від [PERSON] вклад в сумі 150 000,00 доларів США строком на три місяці тобто до 02.01.2009 року (а.с.8-9). Також на ім'я вкладника було відкрито рахунок на банківську картку, куди повинна була бути перерахована сума вкладу та проценти по ньому (а.с.13). У відповідності з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Пунктом 2.2. та 2.3. вищезазначеного договору встановлено, що строк вкладу становить три місяці, відповідно, датою повернення є 02.01.2009 року, крім того, процентна ставка по вкладу становить чотирнадцять процентів річних, а відповідно до п.3.4.4. вказаного договору оплата процентів і повернення вкладу здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок вкладника в день настання дати повернення вкладу, зазначеної у п.2.2. Договору, а також у випадках дострокового розірвання договору (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] до спливу часу повернення суми вкладу та процентів за договором та після спливу неодноразово звертався до відділень банку з проханням виконати умови договору вкладу (а.с.10) але в задоволені його законних вимог йому відмовлено посилаючись на відсутність необхідної суми валюти в банку. В зв'язку з чим він був вимушений відкрити рахунок в іншому банку та звернутися знов до банку для видачі належних йому коштів шляхом перерахування суми за реквізитами, що були вказані в його зверненні (а.с.11-14). 26.01.2009 року відповідачем було перераховано кошти на банківську картку [NUMBER] (а.с.57-58, 60), які позивач не отримав у зв'язку із відсутністю грошей в банкоматі (а.с.15). 10.02.2009 року у відповідності до Постанови № 59 Правління Національного банку України у КБ «Надра» була призначена тимчасова адміністрація та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.61-62). Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Таким чином, дії відповідача, пов'язані з невиконанням умов договору в зв'язку з введенням з 10.02.2009 р. Національним Банком України до ВАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації та мораторію на задоволення вимог кредиторів з метою захисту інтересів кредиторів та вкладників, забезпечення охоронності капіталу та активів стабілізації діяльності, поліпшення фінансового стану банку, суд вважає незаконними, а відмову безпідставною. Посилання відповідача на Постанову Правління Національного банку України №59 від 10.02.2009 року про введення до ВАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації та неможливість виконати зобов'язання через введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не є підставою для відмови в задоволенні позову, так як вказану постанову було прийнято після спливу терміну повернення вкладу. У відповідності до ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Крім того, відповідно до п. 5.1 договору банківського вкладу у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за цими договорами сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Відповідачем не надано доказів про вагомі причини невиконання або неналежного виконання зобов'язань щодо повернення депозитних коштів, а посилання на відсутність коштів у банку, є непереконливими. На підставі викладеного суд вважає вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по вкладу у розмірі 1 144 613,10 грн. за депозитним договором № 865399 від 02.10.2008 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Тому суд вважає вимоги позивача щодо повернення процентів з вкладу, сума якого 150 000,00 доларів США в національній валюті складала 1155000 грн. (1 долар США = 7,7 грн.) і проценти по якому станом на 02.01.2009 року складають суму 40425 грн. (1155000*14%/12 міс. = 13475*3= 40425), підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Статтею 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати» передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. Як видно з матеріалів справи по поточному звіту за операціями по картковому рахунку №78261083 за період з 10.02.2009 р. по 20.05.2009 р. готівкою було отримано наступні суми: за лютий 2009 р. - 860 доларів США; за березень 2009 р. - 252 долара США; за квітень 2009 року - 237 доларів США. Таким чином заборгованість складає 1 144 613 гривень 10 копійок. Тобто індекс інфляції повинен бути розрахований з урахуванням сум, що були отримані, а саме ((1144613,1+40425)*1,248 = 1478927,57). І сума інфляції складає 334 314, 44 грн. (різниця між загальною сумою заборгованості з врахуванням індексу інфляції та загальною сумою заборгованість по вкладу, (1478927,54-1144613,1 = 334314,44)) Враховуючи те, що банком було порушене грошове зобов'язання, вимоги позивача про стягнення інфляційних затрат у розмірі 334 314,44 грн. за період з січня 2009 р. по лютий 2011 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач в установлений договором термін не отримав депозитні кошти і тільки через деякий час мав можливість користуватися лише частиною вкладу, в результаті чого він переніс душевні страждання, враховуючи в тому числі й необхідність внесення остаточної суми за договором про передання авансу, укладеному із [PERSON] (а.с. ), а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної у розмірі 5 000 грн., яка є в даному випадку розумною та справедливою, підлягають задоволенню. Згідно ст..906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок не переробної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що після невиконання позивачем в указаний термін зобов'язань відповідно до договору авансу, який був сплачений [PERSON] щодо домовленості про купівлю-продаж будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], позивач звернувся до суду з позовом про стягнення сплаченої ним суми, але рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 13.04.2009 року в задоволенні його позовних вимог було відмовлено, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, в зв'язку з укладенням договору про передачу авансу, до цього часу не припинені. На даний час також доказів щодо невиплати [PERSON] суми авансу суду не надані. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.. 60 ЦПК України у задоволенні вимог позивача щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 794 000 грн. повинно бути відмовлено. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені останнім при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 1950 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial