Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-19 00:00:00

16 травня 2010 року біля 14-00 год. позивач, рухаючись на скутері „Вайпер-Спорт по пров. Партизанському в с. Березняки, Смілянського району, на перехресті з прилеглою вулицею зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого [PERSON] та пасажир скутера отримали легкі тілесні ушкодження. Постановою інспектора з дізнання Смілянського ВДАЇ від 24 травня 2010 року в порушенні проти [PERSON] кримінальної справи за ст. 286 КК України відмовлено на підставі п.2 ст. 6 КПК України. В зв'язку з її скасуванням для додаткової перевірки, 13 січня 2011 року винесена аналогічна постанова, а постановою Смілянського міськрайсуду від 7 лютого 2011 року закрито провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП в зв'язку з закінченням цього строку. 3 вересня 2009 року між відповідачами строком на 1 рік укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач, посилаючись на те, що саме відповідач порушив п. 16.11 ПРД України, просив стягнути з нього матеріальну шкоду в сумі 1878 грн., що складається з витрат на придбання ліків в сумі 306,87 грн. та коштів, необхідних на ремонт скутера, в сумі 1572,01 грн., а також моральну шкоду в сумі 1500 грн. та витрати по справі в загальній сумі 521 грн. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що згідний сплатити ті суми, які не охоплюються договором про страхування цивільної відповідальності, але що стосується моральної шкоди, то в меншому розмірі. Представник страхової компанії позов визнав частково, пояснивши, що відшкодуванню підлягають витрати на ремонт скутера та документально підтверджені витрати на лікування. Відшкодування витрат по франшизі договором не передбачено, а тому вона повинна бути сплачена [PERSON], як і витрати за проведення експертного дослідження, оскільки останній повинен був протягом 3 днів звернутися в страхову компанію з приводу оцінки пошкоджень транспортного засобу і лише при відмові у цьому самостійно її проводити. Так як такого звернення не було, в тому числі і своєчасно, послуги експерта оплачуються [PERSON] Що стосується витрат на ремонт, то виплачуються саме вони, а не втрата товарного вигляду. Згідно епікризу та квитанцій про придбання ліків підтверджені лише витрати на лікування в розмірі 42 грн., які відповідач згоден сплатити в добровільному порядку. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини; шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом; особа, що застрахувала свою відповідальність, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування, зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Порядок проведення виплати страхової суми визначається також ст. ст. 9, 22, 29, 35 ЗУ „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 21 липня 2010 року вартість відновлювального ремонту становить 1296 грн. 97 коп., а втрата товарного вигляду автомобіля визначена в сумі 1572,01 грн. Таким чином відповідно до умов договору страхування ЗАТ „Страхова група „ТАС повинна була своєчасно виплатити позивачу вказану суму, проте жодна з сторін з приводу цього в страхову компанію не зверталась та необхідних документів не надала. Так як відповідач [PERSON], частково визнавши позов, фактично визнав свою вину у вчиненні ДТП, при відсутності інших належних документів, що її б визначали, проведення виплат страховиком можливе лише на підставі даного рішення. При визначенні розміру виплат суд приймає до уваги посилання представника страхової компанії на те, що за договором відшкодуванню підлягає лише сума, заподіяної матеріальної шкоди, а не вартість відновлювального ремонту з врахуванням втрати товарного вигляду. Відповідно до договору вказана сума повинна бути сплачена за мінусом франшизи. В зв'язку з цим ці суми підлягають стягненню безпосередньо з винної особи, як і витрати за проведення експертизи, оскільки обстеження транспортного засобу могло бути проведено самою страховою компанією без залучення експерта, проте своєчасного звернення з цього приводу до неї не було. Позивачем та його представником фактично не було в судовому засіданні надано доказів придбання ліків на лікування, що було повязане з отриманням пошкоджень саме під час ДТП, а тому ці кошти не можуть бути стягнуті з відповідачів, за виключенням 42 грн., що визнаються представником страховика, який їх згоден за договором виплатити в добровільному порядку, оскільки вони підтверджені епікризом та чеками про придбання медикаментів. На підтримку своїх вимог в частині відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що він отримав тілесні ушкодження та було пошкоджено його майно, внаслідок чого він зазнав душевних страждань. Оскільки вказаний страховий договір не передбачає відшкодування моральної шкоди та втрати товарного вигляду автомобіля, то ці суми підлягають стягненню з [PERSON], як з винної особи у заподіянні шкоди. Разом з тим відповідно до ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування залежно від матеріального становища особи-боржника, а тому задовольняє вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково в сумі 400 грн., з врахуванням і того, що позивач отримав легкі тілесні ушкодження, під час розгляду справи відповідач також знаходився на стаціонарному лікуванні та його було прооперовано, вартість відновлювального ремонту не є дуже значною і повинна бути сумірною розміру моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЗУ „Про обовязкове страхування... якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.3,4 ч.2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування, в розмірі визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, винною особою у ДТП є відповідач, вона повинна бути стягнута лише з [PERSON] Так як вимоги позивача задоволені, хоча і частково, і вони визнані відповідачем, то з нього необхідно стягнути витрати по справі у вигляді судового збору та за інформаційно-технічне забезпечення її розгляду, проведення експертного дослідження. На підставі ст. ст. 1166-1167, 1187, 1191-1193 ЦК України,

Outcome: approved