Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 01.12.2008 року звернулися до суду з позовом до [PERSON], 3 особа - Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, встановленні паркану, про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Позивачі зазначали, що їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності належить ? частина житлового будинку №2 по провулку Жданова у Дарницькому районі (мікрорайон Бортничі) в м. Києві; земельна ділянка, на якій знаходиться будинок, була надана в користування на початку 90-х років матері [PERSON] - [PERSON], площею 0,1454 га. Земельна ділянка, на якій знаходиться ? будинку позивачів, межує з земельною ділянкою, що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] (відповідача), який мешкає разом зі своєю сім»єю за адресою [ADDRESS]. Починаючи з травня 2008 року між сторонами виникають конфлікті ситуації з питань землекористування; [PERSON] 05.05.2008 року самовільно демонтував частину металевої огорожі, яка ще з 90-х років була встановлена по межі земельної ділянки, якою користуються позивачі; внаслідок чого у межах спільної межі утворився вільний прохід довжиною близько 15 м, через який дві дорослі кавказькі вівчарки відповідача вільно потрапляють на земельну ділянку позивачів, що створює загрозу небезпеки для дітей позивачів, тощо. 15.05.2008 року позивачі з метою уникнення конфлікту встановили бетонні елементи паркану (бетонні стовпи), на які планували встановлювати бетонні секції паркану; дану споруду вони встановлювали по лінії попередньої металевої огорожі (сітки «рабиця»); 19.05.2008 року позивачі виявили пошкодженими вісім бетонних стовпів, які були встановлені на спільній межі земельних ділянок сторін, в зв»язку з чим були викликані працівники міліції. Оскільки неправомірними діями відповідача - зруйнуванням металевої огорожі та пошкодженням бетонних стовпів паркану позивачам було завдано майнової шкоди, тому позивачі просили в порядку відшкодування майнової шкоди стягнути з відповідача [PERSON] 4 000,00 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягають у незаконному демонтажу елементів паркану, у вчиненні хуліганських дій у відношенні до позивачів та їхнього майна, позивачам завдано моральної (немайнової) шкоди, яку позивачі визначають грошовою сумою в розмірі 45 000,00 грн. та просять стягнути з відповідача на їхню (позивачів) користь в порядку відшкодування моральної шкоди по 22 500,00 грн. Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] просили суд постановити судове рішення, яким зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою м. Київ, провулок Жданова, 2 у Дарницькому районі м. Києва (мікрорайон Бортничі) та встановленні паркану на земельній ділянці, що розташована за даною адресою; в порядку відшкодування шкоди стягнути з [PERSON] на їхню користь 4 000,00 грн. майнової шкоди та 45 000,00 моральної (немайнової) шкоди; покласти на відповідача судові витрати. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], 3 особи Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, [PERSON] про визнання недійсними актів та технічного звіту, про зобовязання знесення паркану та відновлення межової споруди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. [PERSON] зазначав, що з 1990 року він проживає за адресою [INFO], 5 кв.2 (мікрорайон Бортничі); будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1111 га, якою він разом з сім»єю відкрито користується з 1990 року та сплачує земельний податок; його земельна ділянка частково - у межах 15,31 м межує з ділянкою [PERSON] та [PERSON] 05.05.2008 року відповідачі по зустрічному позову самовільно, без відповідних дозволів та погоджень розібрали існуючу межову споруду - паркан із сітки рабиці та почали будувати новий залізобетонний паркан, при цьому заступаючи на його земельну ділянку приблизно на 1 м. [PERSON] та [PERSON], готуючи технічний звіт на земельну ділянку за лютий 1997 року, підробили його підпис в акті встановлення меж; а в акті встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж від 15.07.2008 року підпис [PERSON] взагалі відсутнії; використовуючи фіктивні акти встановлення меж, [PERSON] та [PERSON] ввели в оману землевпорядника по Дарницькому району, тощо. Оскільки неправомірними діями [PERSON] та [PERSON] йому ([PERSON]В.) завдано моральної шкоди, яка полягає у безпідставних звинуваченнях його, систематичних викликах міліції, нанесенні тілесних ушкодень по факту конфлікту від 08.09.2008 року з [PERSON]; поширенні відомостей про нього, що не відповідають дійсності та ганьблять його гідність та честь, та яку він оцінює грошовою сумою 1 600,00 грн., та з урахуванням наведеного він ([PERSON]В.) вимушений був звернутися до суду із зустрічним позовом і просить: відмовити в задоволенні вимог позивачів за первісним позовом; постановити судове рішення, яким визнати недійсними акти встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки, що розташована за адресою м. Київ, провулок Жданова, 2 у Дарницькому районі м. Києва (мікрорайон Бортничі), від лютого 1997 року, від 15.02.2008 року та технічного звіту по встановленню зовнішніх меж спільного користування по земельній ділянці, що розташована за адресою м. Київ, провулок Жданова, 2 у Дарницькому районі м. [PERSON] (мікрорайон Бортничі) за 2008 рік; визнати незаконним будівництво межової споруди - бетонного паркану між земельними ділянками за адресою провулок Жданова, 2 - вулиця Дяченко, 5 у Дарницькому районі м. Києва (мікрорайон Бортничі); зобов»язати [PERSON] B.А. та [PERSON] знести межову споруду - бетонний паркан та відновити попередню межову споруду (з металевої сітки рабиці); стягнути з [PERSON] і [PERSON] на його користь в порядку відшкодування моральної (немайнової) шкоди 1 600,00 грн. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, заперечуючи відповідно проти зустрічних вимог. Представник Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з»явився, своєю заявою-поясненнями (а.с.119 т.1) просив справу розглядати за відсутності представника 3-ої особи. [PERSON], як 3 особа по зустрічному позову, також просила справу розглядати за її відсутності, без будь-яких самостійних вимог (а.с.205 т.1). Заслухавши пояснення сторін - [PERSON], [PERSON], представника Мельник C.Р., [PERSON], представника [PERSON] в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] H.M., [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, матеріали перевірок Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві по фактах звернення сторін зі скаргами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], а також зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено: згідно технічного паспорта від 22.08.2008 року на садибний житловий будинок [PERSON] і [PERSON] є співвласниками ? частини будинковолодіння, розташованого за адресою м. Київ, провулок Жданова, 2 у Дарницькому районі (мікрорайон Бортничі) в м. Києві (а.с.49-58 т.1). Співвласником іншої частини будинку є [PERSON] Згідно копії ордера №5539 від 09.08.1990 року та довідки форми №3 від 08.10.2008 року (а.с.135-136 т.1) [PERSON] разом із членами своєї сім»ї проживає та зареєстрований за адресою [INFO] (кв.2). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Як вбачається з листа Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 18.06.2008 року (а.с.143 т.1), [PERSON] та [PERSON] використовують земельну ділянку за адресою [ADDRESS] орієнтовною площею 0,1454 га з порушенням вимог земельного законодавства. Як вбачається з листа Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 18.06.2008 року (а.с.22 т.1), [PERSON] використовує земельну ділянку за адресою вул. Дяченка, 5 орієнтовною площею 0,1220 га з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки зазначена земельна ділянка обліковується в базі даних земельного кадастру м. Києва, як землі не надані у власність чи користування. Статтею 118 ЗК України регламентовано порядок безоплатної приватизації громадянином земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, чи із земель державної або комунальної власності. Згідно ч. 11 ст.118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Згідно cm. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до положень ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 га. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечують також того факту, що у фактичному користуванні кожної із сторін знаходяться земельні ділянки більшою ніж 0,10 га площею, а саме: відповідно - 0,1454 га та 0,1220 га; при цьому, їхні земельні ділянки в межах фактичного землекористування мають спільну межу впродовж приблизно 15 м (предмет спору); відповідні належні документи (рішення), які б підтверджували їх право користування земельними ділянками у розмірах меж фактичного землекористування - відсутні. Як вбачається з копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії КВ №141858 від 22.02.2010 року та серії КВ №142379 від 22.02.2010 року [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 28.05.2009 року №592/1648 отримали право власності на земельну ділянку 1/2 від 0,1000 га по провулку Жданова, 2 у Дарницькому районі м. Києва. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] не заперечують того, що межі зазначеної (приватизованої) земельної ділянки не стосуються предмету спору між сторонами у даній справі. Судом враховуються те, що по результатах перевірок звернень [PERSON], [PERSON], [PERSON] до правоохоронних органів (відмовні матеріали за заявами: [PERSON], [PERSON] - №5685/08, 6161/08, 11537/08, 11600/08, 12286/08, 13316/08, 13652/08, 13786/08, 3043/09; [PERSON] 6965/08, 8510 /08, 12278/08, 13708/08) були прийняті рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, та виходячи з того, що усі позовні вимоги позивачів (і по первісному позову і за зустрічним позовом) ґрунтуються на обставинах спору щодо користування частиною суміжної земельної ділянки, що не надана в установленому законом порядку у користування (у власність) жодній із сторін, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не доведені в судовому засіданні і в задоволенні позовних вимог позивачів має бути відмовлено у повному обсязі заявлених та підтриманих ними вимог. За встановлених обставин, суд вважає, що показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можуть бути покладені в основу рішення по даній справі, оскільки ствердження свідків щодо предмету спору не мають фактично правового значення для вирішення спору по суті позовних вимог.

Outcome: dismissed