Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить суд виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири, розташованої у м. Дніпродзержинську по б-ру Героїв 6.28 кв.56 без надання їм іншого жилого приміщення В обгрунтування своїх вимог заявник вказує на таке: 16 грудня 2010 р. йому, [PERSON], на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпровської районної Ради м. Дніпродзержинська № 332 від 15 грудня 2010 р., було видано Ордер № 41 від 16 грудня 2010 р. на вселення в жиле приміщення - квартиру № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську. До цього ж Ордеру було внесено й дані про дружину позивача - [PERSON], як про особу, що нарівні з ним теж має право на вселення в зазначену квартиру. Зазначена квартира складається з двох кімнат, має житлову площу 27 м2 та належить територіальній громаді м. Дніпродзержинська. По прибутті до місця їх заселення в зазначену квартиру, позивач з дружиною з'ясували, що приміщення займають невідомі їм люди - сім'я з трьох осіб, як згодом з'ясувалося - відповідачі по справі. На їх питання про підстави, з яких зони мешкають в зазначеній квартирі, вони повідомили, що цю квартиру їм здав в піднайом колишній її наймач [PERSON]. При цьому жодних документів, які б підтверджували зазначену обставину (договір оренди або піднайму, розписка-домовленість про проживання тощо), відповідачами надано не було. Позивачу було відомо, що [PERSON] дійсно був наймачем зазначеної квартири за відповідним рішенням Виконавчого комітету Дніпровської районної Ради м. Дніпродзержинська, але 15 листопада 2010 р. [PERSON] помер. Саме у зв'язку із тим, що зазначена квартира, належна територіальній громаді м. Дніпродзержинська, звільнилася через смерть попереднього наймача, позивачу й було видано вищезазначений Ордер на вселення в неї. Він повідомив ці обставини відповідачам, пред'явивши відповідні документи - особистий паспорт та Ордер № 41 від 16 грудня 2010 р. на вселення в жиле приміщення - квартиру № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську, та запропонував їм покинути зазначену квартиру, оскільки намірів здавати її в піднайом в нього не було та немає. Зазначена квартира потрібна його сім'ї для проживання, оскільки іншого власного житла в них немає та вони з дружиною вимушені проживати або в батьків, або знімати в інших громадян за плату. Законні вимоги позивача відповідачами проігноровані та вони відмовилися в добровільному порядку покинути зазначену квартиру, виселившись з неї. Такі дії відповідачів, вважає позивач, порушують його Конституційне право та право його сім'ї на житло, визначене ст. 47 Конституції України. В судове засідання сторони не з'явилися, але надали суду письмові заяви, згідно до яких просять розглядати справу за їх відсутність на підставі документів, які є в матеріалах справи, при цьому позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, а відповідач [PERSON], уповноважений виступати також від імені інших відповідачів - членів його сім'ї, ці вимоги визнав. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, залучені до матеріалів справи, шляхом їх вивчення, встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини: У відповідність до вимог ч.і ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження своїх нимог та права на заселення в зазначену квартиру, позивачем надано суду наступні документи: -копію Ордеру № 41 від 16 грудня 2010 р. на вселення сім'ї позивача в жиле приміщення - квартиру № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську (а.с.З); -довідку ТОВ «Абонент XXI» щодо факту реєстрації позивача в квартирі № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську ( а.. с. 10); -довідку ТОВ "Інфо-Ком" про те, що квартиронаймачем квартири № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м.. Дніпродзержинську є позивач (а.с. 11); -акт ТОВ «Крона» про те, що в квартирі № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську з вересня 2010 р. без реєстрації проживає сім'я з 3-х осіб, які відмовляються себе назвати (а.с. 12); -копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи з Дніпровського РВ ДМУ УМВС за фактом незаконного зайняття житлового приміщення квартири № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську. згідно до якої станом на січень 2011 р. це приміщення самоправно займають відповідачі, проживаючи там без документів (а.с.13); -копію особового рахунку на квартиру № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську, згідно до якого в ній зареєстровані та обліковані позивач та його дружина; Згідно до адресних довідок, відповідачі зареєстровані за іншими адресами. Жодних доказів щодо законності підстав для проживання в квартирі № 56 в буд. 28 по б-ру Героїв у м. Дніпродзержинську. відповідачі не надали. У відповідність до вимог ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рушенням суду. У відповідність до приписів ст.99 Житлового Кодексу України, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім"ї. а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. В даному ж випадку, відсутність у відповідачів доказів того, що вони укладали договір піднайму зазначеної квартири із її колишнім наймачем [PERSON] та взагалі відсутність будь-яких документів на право проживати в цій квартирі, дають підстави вважати, що відповідачі вселилися в неї самоправно. У відповідність же до приписів ч.З ст.116 Житлового Кодексу України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. У відповідність до приписів ч.і ст.774 Цивільного Кодексу України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Жодних доказів того, що піднайом зазначеної квартири відповідачами був проведений зі згоди її власника - територіальної громади м. Дніпродзержинська, вони не надали. Тобто навіть за цієї обставини проживання відповідачів в зазначеній квартирі не відповідає вимогам закону (є незаконним), навіть якщо припустити, що між колишнім наймачем [PERSON] та відповідачами дійсно укладався не письмовий, а усний договір піднайму. Якщо ж не брати до уваги зазначену обставину, мотивуючи тим, що на практиці в подібних випадках наймачі зазвичай не отримують згоду територіальної громади на передачу в піднайом третім особам найманого ними житла, то у відповідність до приписів ч.4 ст.25 Цивільного Кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Тобто, з моменту смерті [PERSON], усний договір піднайму, якщо він дійсно укладався, втратив свою дію, оскільки у відповідність до приписів ч.2 ст.774 Цивільного Кодексу України, строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму, який безумовно втрачає свою дію разом із смертю наймача. З увагою на той факт, що будь-які відомості, які б спростовували надані позивачем письмові докази по справі у суду відсутні, такі відомості суду надані не були, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, атому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.47 Конституції України, ст.ст.25,774, Цивільного Кодексу України, ст.ст.99,116 Житлового Кодексу України ст.ст.82,114,118,119 Цивільного процесуального Кодексу України, -

Outcome: approved