Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 1 листопада 2003 року вступив у шлюб з відповідачкою по справі [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачкою і перебуває на її утриманні. Однією сім»єю офіційно прожили 6 років. Припинили шлюбні стосунки із відповідачкою майже два роки тому, так як вона перебралася жити до своїх батьків. Протягом цього часу вони не ведуть спільний побут, між ними відсутнє взаєморозуміння. Майновий спір відсутній. Остільки шлюб існує лише юридично, то просить його розірвати. Термін для примирення не надавати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив визначити місце проживання неповнолітнього сина після розірвання шлюбу з відповідачкою. Відповідачка, будучи вчасно повідомленою, про розгляд справи, у судове засідання не з»явилася, але надіслала до суду телеграму від 23.05.2011 року в якій зазначила, що просить розглянути справу у її відсутності, вказавши, що згідна з позовними вимогами про розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї позивачем і відповідачкою не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучення є різні погляди на життя та переїзд відповідачки до своїх батьків, що унеможливлює існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майновий спір, як стверджує позивач, вирішать самостійно. У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітнього сина з матір»ю, відповідачкою у справі, беручи до уваги обставини на які вказав позивач, що доцільним буде проживання матері і дитини спільно, і, що дитина вже фактично проживає з відповідачкою, та з врахуванням відсутності будь-яких заперечень від відповідачки у змісті телеграми. Остільки, відповідачка, не надала суду будь-яких пояснень щодо залишення чи зміни прізвища набутого у шлюбі, то суд, вважає за доцільним залишити їй прізвище набуте у шлюбі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved