overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

17 грудня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], до [PERSON] про стягнення додаткових витрат в сумі 1750 грн. які вона понесла на оплату навчання та проживання сина в гуртожитку, вказавши, що син в даний час навчається на другому курсі у Тальянківському агротехнічному коледжі Уманського національного університету садівництва на денній формі навчання на контрактній основі, потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 1750 грн., це половина суми сплачена позивачем за проживання в гуртожитку та навчання сина, а також судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і представник позивача проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 січня 2008 року. Від шлюбу мають двох дітей, сина та дочку. На утримання сина відповідач відповідно до рішення Теплицького районного суду від 22 січня 2007 року сплачує аліменти в сумі 160 грн. щомісячно. Син сторін [PERSON], проживає з позивачкою, навчається на 2 курсі Тальянківського агротехнічного коледжу Уманського національного університету садівництва на денній формі навчання на контрактній основі, що підтверджується договором про навчання та довідкою № 652 від 27.09.2010 року. Він проживає в гуртожитку, і позивачем сплачено в 2009 та 2010 роках за гуртожиток в сумі 750 грн. та за навчання 2750грн. Дані правовідносини регулюються ст. 185 СК України яка передбачає , що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину… зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Частина 2 даної статті визначає, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальний стан відповідача, який на даний час має тимчасові заробітки. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що основні витрати на навчання та утримання сина несе мати, та враховуючи розмір аліментів, які сплачує відповідач, а саме 160 грн. щомісячно, що є меншим від встановленого законодавством мінімуму, та приймаючи до уваги вимоги ст.180 СК України, що батьки в рівній мірі зобовязані утримувати свою дитину, та вимоги ст. 185 СК України - участь батьків у додаткових витратах на дитину. Судові витрати: державне мито в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., та витрати на правову допомогу стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати право власності нежитлову будівлю тракторної майстерні площею 625,60 кв.м., що знаходиться в с. Мильне по вул. Центральна, 29-А, Зборівського району, Тернопільської області, посилаючись на те, що 16 грудня 2010 року на аукціоні, проведеного в м. Тернополі, по продажу даного приміщення він отримав перемогу і придбав це приміщення за 35 277,00 грн. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтрима повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 16 грудня 2010 року на аукціоні, проведеному в м. Тернополі, по продажу нежитлову будівлю тракторної майстерні площею 625,60 кв.м., що знаходиться в с. Мильне по вул. Центральна, 29-А, Зборівського району, Тернопільської області, придбав дану будівлю. Договір купівлі-продажу було укладено 16 грудня 2010 року. За придбане майно позивачем було сплачено 35277,00 грн., що підтверджується квитанцією № 4640276 від 16.12.2010 року та протоколом № 10/119 від 16.12.2010 року, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу 5/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями, та 5/6 частини земельної ділянки, що в м. Зборові по вул. Чорновола В., буд. 28, Зборівського району Тернопільської області, який було укладено 26.09.2010 року між продавцями [PERSON], [PERSON] Романівноюта та покупцем [PERSON], дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0.1000 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 021446 виданий Зборівською міською радою 19.10.2010 року, що в м. Зборові по вул. Чорновола В. буд. 28 Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що 26 вересня 2010 року вона купила у відповідачів, даний житловий будинок та земельну ділянку і сплатила за них домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідачів, в судове засідання з?явилася, та не заперечує проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 26 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON]Й, [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 5/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями, та 5/6 частини земельної ділянки площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 021446 виданий Зборівською міською радою 19.10.2010 року що в м. Зборові по вул. Чорновола В., буд. 28, Зборівського району Тернопільської області. Проте Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на трьох співвлісників, а саме на позивачку та відповідачів у спільну часткову власність із невизначеними частками, що створює перешкоду для нотаріуса при оформлені договору відчуження. За даний житловий будинок та земельну ділянку позивач сплатила домовлену суму згідно договору, про що свідчать розписки відповідачів, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що в смт. Залізці вул. Цегельна, буд. 31, Зборівського району Тернопільської області Укладений 05 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], дісним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що 05 серпня 2009 року він купив у відповідача, даний житловий будинок з надвірними будівлями і сплатив за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач, в судове засідання з?явився, та не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 05 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що в смт. Залізці по вул. Цегельна, буд. 31, Зборівського району Тернопільської області. Відповідач від оформлення документів ухиляється, мотивуючи це тим, що розрахунок відбувся, а ключі від будинку віддав позивачу, а решта зачекає. За даний житловий будинок з надвірними будівлями позивач сплатив домовлену суму згідно договору, про що свідчить розписка відповідачів, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати право власності на викуплену фуражну комору, яка розташована на території колишнього колгоспного двору ССГ ім. Д. Галицького, в с. Ярчівці, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що 16 травня 2010 року він купив дане майно у ССГ ім. Д. Галицького в особі [PERSON] і сплатив за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач, в судове засідання з?явився, та не заперечують проти визнання права власності на дане майно за [PERSON] Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 25 квітня 2010 року відбулися загальні збори співвласників майнових паїв реорганізованого ССГ ім. Д. Галицького села Ярчівці Зборівського району. На даних зборах прийнято одноголосне рішення про виділення майна в натурі для пайовиків с. Ярчівці від загальної маси розпайованого майна в будівля та спорудах. Майнова комісія розглянувши вищезазначену заяву, винесла рішення про задоволення заяви співвласників майна с. Ярчівці та виділила їм в натурі комори складу (фуражна комора), розташована на колишньому колгоспному дворі ССГ ім. Д. Галицького, що в с. Ярчівці Зборівського району. 16 тарвня 2010 року відбулися повторні загальні збори пайовиків в с. Ярчівці, на яких розглядалось одним з питань про продаж позивачу фуражної комори. Таким чином, згідно протоколу він провів повний розрахунок з пайовиками с. Ярчівці Зборівського району, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, слід визнати право власноті за [PERSON] на дане майно, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі корівника № 1 в с. Озерна по вул. Б. Хмельницького буд. 26 г, Зборівського району Тернопільської області, та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що 20 липня 2009 року він купив у відповідача, даний нежитлову будівлю корівник № 1 і сплатив за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач, в судове засідання з?явився, та не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20 липня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі корівника № 1 в с. Озерна по вул. Б. Хмельницького буд. 26 г, Зборівського району Тернопільської області. Проте у відповідача не має кадастрового номера земельної ділянки на якій розташована нежитлова будівля корівник №1, що є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на цей обєкт, а це є перешкодою для нотаріального посвідчення договору. За дану нежитлову будівлю корівник № 1 позивач сплатив домовлену суму згідно договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу гаража з підвалом в м. Зборові по вул. Травнева, 6, ряд № 7 Зборівського району Тернопільської області, укладений 28 серпня 2009 року, дійсним та визнати за нею право власності на дане майно, посилаючись на те, що 28 серпня 2009 року вона купила у відповідача, гараж з підвалом і сплатила за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач, в судове засідання з?явилася, та не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража з підвалом в м. Зборові по вул. Травнева, 6, ряд № 7, Зборівського району Тернопільської області. Проте у відповідача не має кадастрового номера земельної ділянки на якій розташований гараж, що є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на цей обєкт, а це є перешкодою для нотаріального посвідчення договору. За гараж з підвалом позивач сплатила домовлену суму згідно договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу гаража в м. Зборові по вул. Травнева, 7, ряд №1 Зборівського району Тернопільської області укладений 26 червня 2007 між [PERSON] та [PERSON] [PERSON]М, дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що 26 червня 2007 року він купив у відповідачів, даний гараж і сплатила за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідачі, в судове засідання з?явилаися, та не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 26 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було укладено договір гаража в м. Зборові по вул. Травнева, 7, ряд №1 Зборівського району Тернопільської області. Проте у відповідача не має кадастрового номера земельної ділянки на якій розташований гараж, що є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на цей обєкт, а це є перешкодою для нотаріального посвідчення договору. За даний гараж позивач сплатив домовлену суму згідно договору, про що свідчить розписка відповідачів, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Жабиня вул. Центральна, буд. 34, Зборівського району Тернопільської області, укладений 10 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що 10 жовтня 2009 року він купив у відповідача, даний житловий будинок з надвірними будівлями і сплатив за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач, в судове засідання з?явився, та не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 10 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Жабиня по вул. Центральна, буд. 34, Зборівського району Тернопільської області. Відповідач від оформлення документів ухиляється, мотивуючи це тим, що розрахунок відбувся, а ключі від будинку віддав, а решта зачекає. За даний житловий будинок з надвірними будівлями позивач сплатив домовлену суму згідно договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу ? частини гаража в м. Зборові по вул. Травнева, 8, ряд № 2 Зборівського району Тернопільської області, укладений 20 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним та визнати за нею право власності на дане майно, посилаючись на те, що 20 липня 2008 року вона купила у відповідача, ? частини гаража і сплатила за неї домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач, в судове засідання з?явилася, та не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу ? частини гаража в м. Зборові по вул. Травнева, 8, ряд № 2 Зборівського району Тернопільської області. Інша 1\\2 частини гаража належить [PERSON]. Проте у відповідача не має кадастрового номера земельної ділянки на якій розташований гараж, що є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на цей обєкт, а це є перешкодою для нотаріального посвідчення договору. За дану частину гаража позивач сплатила домовлену суму згідно договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу гаража в м. Зборові по вул. Травнева, 7, ряд № 4 Зборівського району Тернопільської області, дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що 08 листопада 2008 року він купив у відповідача, даний гараж і сплатив за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач, в судове засідання з?явився, та не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 08 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража в м. Зборові по вул. Травнева, 7, ряд № 4 Зборівського району Тернопільської області. Проте у відповідача не має кадастрового номера земельної ділянки на якій розташований гараж, що є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на цей обєкт, а це є перешкодою для нотаріального посвідчення договору. За даний гараж позивач сплатив домовлену суму згідно договору, про що свідчить розписка відповідачів, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що подружнього життя не склалося через різні погляди на життя, несхожість характерів. Шлюбні відносини між сторонами припиненні з січня 2010 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просила справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб, стягнути державне мито в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Відповідач судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 10.05.1972 року (а.с. 7). З січня 2010 року сторони припинили шлюбні стосунки, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть. Сім'я розпалась, шлюб існує формально, тому в силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Відповідно до Постанови КМУ „Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" розмір витрат в категорії справ про розірвання шлюбу оплачується в розмірі 30 грн., позивач просить стягнути 120 грн. витрат, тому вимоги щодо стягнення витрат підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05 червня 1999 року. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що вона не має наміру розривати шлюб з відповідачем, однак останній не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей, а їй самій важку утримувати їх. Прибутки відповідача їй невідомі, а тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 06 червня 1999 року. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані -утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітніх дітей, тому суд при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Судове рішення в частині стягнення аліментів на дітей в межах сплати за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial