overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

12.05.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 процентів мінімальної заробітної плати, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин і не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Вона відмовилася від надання судом строку на примирення і повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище після розірвання шлюбу. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони з 16.07.2005 року перебувають в шлюбі і мають спільну дитину малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім»ї. Сторони проживають окремо, вони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки, що з урахуванням вищевикладеного і положень статті 182 цього Кодексу є підставою для стягнення з нього аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного, ст.ст.7, 8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.983, 991, 992 ЦК України, ст.ст.18, 22, 26 Закону України «Про страхування», суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2011 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстрований 16 червня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 689 Відділу РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області . Від шлюбу 6 жовтня 2009 року народилася дочка [PERSON] Сімейні стосунки не склались, оскільки вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя. Тому, вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки, перебування у шлюбі суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити, оскільки, упродовж тривалого часу, не підтримує з відповідачем подружніх та сімейних стосунків й не веде спільного господарства. Таким чином перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав ,вважає,що можна зберегти сім"ю . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 16 червня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 689 Відділу РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України . Від шлюбу сторін 6 жовтня 2009 року народилася дочка [PERSON] . Через різні характери та погляди на життя , сторони упродовж тривалого часу , не ведуть спільного господарства й не підтримують подружніх і сімейних стосунків. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

07.04.2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь держави збитки заподіяні ним рибному господарству України в сумі 51 грн. 00 коп. та перерахувати їх на р/р 31116106700002, код доходу 21081100, МФО 852010, код ОКПО 24104230 ГУДКУ у Херсонській області (Державний бюджет); відстрочити сплату витрат на ІТЗ в сумі 120 грн. 00 коп. до ухвалення судового рішення по справі; витрати на ІТЗ в сумі 120 грн. 00 коп. покласти на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Оскільки відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був затриманий 21.01.2011 р. державним інспектором Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Херсонській області (Херсондержрибохорона) [PERSON] по факту скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП (грубе порушення правил рибальства). Вчиненням зазначеного правопорушення [PERSON] наніс збитки рибному господарству України на суму 51 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком. Згідно ст. 66 Конституції України кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки. Згідно ст. 10 Закону України Про тваринний світгромадяни відповідно до закону зобовязані використовувати обєкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Херсонській області (Херсондержрибохорона) задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON]Є ., звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Кочубіївської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди вказуючи, що головою двору по вул. Терешкової, 54 в с.Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області, був батько позивача [PERSON], який помер 12.09.2010 року та після його смерті у фактичне управління та володіння майном вступив він - позивач. В даний час виникла необхідність у визнанні права власності на житловий будинок та господарські споруди, однак через те, що дані приміщення не були зареєстровані сільською радою і не визнано права власності на житловий будинок та господарські споруди (відсутнє свідоцтво про право власності), позивач не може оформити необхідні документи про право власності, а тому був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач зявився, подану позовну заяву підтримує і просить її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, згідно якої предявлений позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Судом обєктивно встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ №146091 від 14.09.2010 року [PERSON] помер 12.09.2010 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЯК № 928008 від 15.12.1965 року про те, що [PERSON] народився 03.12.1965 року та його батьком був [PERSON]. Відповідно до довідки виданою Кочубіївською сільською радою № 197 від 21.03.2011 року про те, що після смерті [PERSON] фактично в управління майном з 13.09.2010 року вступив його син [PERSON]. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у позивача відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали визнання права власності на житлове приміщення та господарські споруди в порядку спадкування за законом по вул. Терешкової, 54 в с.Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області. В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу статті 1223 ч.2 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Комунальне підприємство Харківські теплові мережізвернувся до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду з [PERSON]. Заява подана з додержанням вимог ст. ст. 98 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязану з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на пять днів, проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

15.06.2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в с. Розльоти, вул. Перемоги, 62, вказуючи на те, що 28 червня 2006 року померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна за законом, однак у спадкодавця не було правовстановлюючих документів на спадкове майно. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] народилась 16.04.1951 року. Згідно рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 07.06.2010 року встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла 28.06.2006 року. Після її смерті залишився будинок за адресою с. Розльоти, вул. Перемоги, буд 62, Коропського району, Чернігівської області за яким не зареєстровано право власності. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 22.07.2010 року [PERSON] визначено додатковий строк в два місяці на прийняття спадщини після смерті матері. Позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та прийняла спадщину подачею заяви. Згідно довідки Розльотівської сільської ради від 14.06.2011 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Розльоти, вул. Перемоги, 62, Коропського району, Чернігівської області, належав померлій [PERSON]. Оскільки позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлої матері, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 281/2010 від 07.09.2010 року суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спірний будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу в обґрунтування заяви зазначив, що подружнє життя не склалось у звязку з чим збереження шлюбу є неможливим. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Від надання строку на примирення відмовився. Відповідачка позов визнала, від надання строку на примирення відмовилась. Просить прізвище залишити [PERSON]. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15.08.1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося по тій причині, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Зазначене в сукупності є підставою для задоволення позову і розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі ТОККПНЛ) [PERSON], звернулася в суд з заявою про примусову госпіталізацію у психіатричну лікарню [PERSON], [INFO], жительки м.Теребовля вул.. Коцюбинського,17, Тернопільської області, посилаючись на те, що остання, 30.06.2011 року о 15 год.25 хв. по направленню лікаря-психіатра [PERSON] поступила на обстеження в приймальне відділення ТОККПНЛ з діагнозом: помірна розумова відсталість, загальний недорозвиток мови. У звязку з необхідністю оформлення на МСЕК для встановлення групи інвалідності лікар зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї психічного розладу, який обумовлює неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує його життєдіяльність. [PERSON] оглянута зав. відділенням та комісією лікарів яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію, але її згоди на госпіталізацію неможливо взяти у звязку з її недоумством. \~ В судовому засіданні лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] подану заяву підтримала. Прокурор щодо задоволення заяви не заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд встановив наступні обставини справи. 30.06.2011 року о 15 год.25 хв. по направленню лікаря-психіатра [PERSON] на обстеження в приймальне відділення ТОККПНЛ з діагнозом: помірна розумова відсталість, загальний недорозвиток мови для оформлення на МСЕК для встановлення групи інвалідності поступила [PERSON], [INFO], жителька м.Теребовля вул.. Коцюбинського,17, Тернопільської області. Після її огляду лікарем-психіатром зроблено висновок, підтверджений висновком №10 від 1.07.2011 року комісії лікарів-психіатрів ТОККПНЛ про необхідність госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар для лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність та необхідністю оформлення на МСЕК для встановлення групи інвалідності . Відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути примусово госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність. За вказаних обставин справи, суд вважає, що подану заяву. слід задовольнити, оскільки є необхідність у госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у звязку з наявністю в нього тяжкого психічного розгляду, внаслідок якого хвора не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з березня 2011 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Від спільного проживання вони мають одну спільну неповнолітню дитину доньку Альону, 05.08.2005. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду вона пояснила, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характерів та поглядів на життя. Сімя розпалася, на протязі року спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу, оскільки строк для примирення надавати не доцільно. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Відповідач суду пояснив, що позов визнає в повному обсязі, спільне проживання припинено і господарство не ведеться з березня 2011 року. Наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення надавати не доцільно Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання, принципового небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. В своїй заяві заявниця посилається на те, що вона проживає разом з матірю та бабусею в с. Мала Козара, Романівського району, Житомирської області та зустрічалася з хлопцем [PERSON], [INFO], старшим від неї на 9 місяців і через деякий час вона завагітніла та хоче зареєструвати шлюб із [PERSON], але не досягла шлюбного віку, що заважає укладенню шлюбу, а тому просить винести рішення, яким надати їй право на шлюб із [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні 01.07.2011 року заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала повністю і просить заяву про надання права на шлюб задовольнити. Зацікавлені особи представник органу опіки і піклування [PERSON] сільської ради - [PERSON], законний представник заявниці - [PERSON], наречений - [PERSON], також просять заяву [PERSON] задовольнити, рахуючи що це буде відповідати інтересам заявниці. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, із слідуючих підстав : Так, судом встановлено, що між сторонами склалися добрі взаємовідносини, згідно медичної довідки виданої Романівської центральною районною лікарнею, [PERSON].В. знаходиться на обліку в жіночій консультації Романівської ЦРЛ з приводу вагітності 20-21 тижнів. ( а.с. 4), сторони чекають дитину, заінтересована особа - [PERSON] не заперечує проти надання її доньці [PERSON] права на шлюб із [PERSON] Сам [PERSON] також просить суд надати дозвіл заявниці на шлюб з ним. Судом встановлено, що фізичний та психічний стан здоровя заявниці задовільний. Суд вважає, що в даному випадку шлюб заявниці саме із заінтересованою особою [PERSON] відповідатиме їх найвищим інтересам. Сімя є первинним та основним осередком суспільства (ч.1 ст.3 СК України). Шлюбний вік для жінки встановлюється у 17, а для чоловіка у 18 років (ч.1 ст.22 СК України). За нормою ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 14 років, за рішенням суду їй може бути надане право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. При таких встановлених обставинах справи суд приходить до висновку, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає в повному обсязі її інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернувся до суду із заявою про надання права на шлюб. В своїй заяві заявник посилається на те, що він проживає разом з батьками в с. Мала Козара, Романівського району, Житомирської області, зустрічався з дівчиною [PERSON], [INFO], через деякий час вона завагітніла і вони хочуть зареєструвати шлюб. Для укладення шлюбу заявник не досяг шлюбного віку, що заважає укладенню шлюбу, а тому просить винести рішення, яким надати йому право на шлюб із [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні 01.07.2011 року заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав повністю і просить заяву про надання права на шлюб задовольнити. Зацікавлені особи представник органу опіки і піклування [PERSON] сільської ради - [PERSON], законні представники - [PERSON], [PERSON]С, наречена - [PERSON], також просять заяву [PERSON] задовольнити, рахуючи що це буде відповідати інтересам заявника. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, із слідуючих підстав : Так, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склалися добрі взаємовідносини, згідно медичної довідки, виданої Романівської центральною районною лікарнею, [PERSON].В. знаходиться на обліку в жіночій консультації Романівської ЦРЛ з приводу вагітності 20-21 тижнів. ( а.с. 5), сторони чекають дитину, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON]С та [PERSON] не заперечують проти надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] [PERSON], також просить суд надати дозвіл заявнику на шлюб з нею. Судом встановлено, що фізичний та психічний стан здоровя заявника задовільний. Суд вважає, що в даному випадку шлюб заявника саме із заінтересованою особою [PERSON] відповідатиме їх найвищим інтересам. Сімя є первинним та основним осередком суспільства (ч.1 ст.3 СК України). Шлюбний вік для жінки встановлюється у 17, а для чоловіка у 18 років (ч.1 ст.22 СК України). За нормою ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 14 років, за рішенням суду їй може бути надане право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. При таких встановлених обставинах справи суд приходить до висновку, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає в повному обсязі його інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved