Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним наказу, яким його позбавили премії та винагороди за вислугу років за вересень 2010 року, посилаючись на те, що він працював в.о. гірничого майстра. Розпорядженнями 77 та 78 від 15.06.2009 року на нього було покладено обовязок проводити візуальний огляд трубопроводу. Він проводив такий огляд за місцем виконання основних робіт, але він фізично не мав можливості виїздити за межі карєру. Коли в балці було вкрадено частину водоводу, його безпідставно наказом 1189 було покарано. Він не порушував вимоги посадової інструкції, тому покарання вважає незаконним. Наказом йому нанесено моральну шкоду, тому що його родина була позбавлена нормального грошового забезпечення. Просить стягнути 1500 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач пояснив, що в межах свого робочого місця він проводив щоденний огляд, а коли їхав транспортом підприємства на роботу, візуально оглядав водовід і за межами карєру, але крадіжка була зроблена в балці, де побачити, що частину труби вкрадено, було неможливо. Він в робочий час не мав можливості оглядати водовід за межами робочого місця, тому що для огляду всіх водоводів треба витратити цілий день. Представник позивача [PERSON] просив задовольнити позов, тому що позивач не є матеріально-відповідальною особою, за посадовою інструкцією не зобовязаний був робити огляд водоводу за межами свого робочого місця, і фізично не мав такої можливості, крадіжка водоводу відбулася за межами карєру, відповідач видав незаконний наказ. незаконно позбавив позивача винагороди, тому зобовязаний відшкодувати моральну шкоду. Представники відповідача. [PERSON] позов не визнала і пояснила, що розпорядженням 78 на позивача було покладено обовязок щодня візуально наглядати за водоводами, але позивачем вимоги розпорядження та посадової інструкції не виконувалися, сталася крадіжка частини водоводу, а позивач продовжував в журналі робити записи про перевірку наявності водоводу. Тому були всі підстави для накладання стягнення. Судом досліджені докази, надані сторонами. Суд приходить до наступного: Позивач працює в Грушевському карєрі ВАТ МГЗК , з 10.08.2010 року він призначений в.о. гірничого майстра.(а.с.25-27) Розпорядженням начальника Грушевського карєру № 78 від 15.06.2009 року за карром були закріплені водоводи. Відповідальними за своєчасний візуальний нагляд за водоводами, ведення записів про результати візуального нагляду в журналі приймання-передачі змін є машиністи насосних установок, начальники змін дільниці ДВО або особи, що їх замінюють. (а.с.35,36). З 2009 року посади начальника зміни замінені на посаду гірничого майстра. Позивач ознайомлений з розпорядженням. 04.09.2010 року було виявлено розкрадання частини паводкового водоводу в кількості 231,7 м. В судовому засіданні встановлено, що розкрадання сталося не на Грушевському карєрі, а за його межами (а.с.55). Наказом № 1189 від 06 жовтня 2010 року (п.6) позивача було позбавлено премії за вересень 2010 року та винагороди за вислугу років за вересень 2010 року. (а.с.7,8) Позивачем не оспорюється те, що за відповідними Положеннями (а.с.43-47) можливе позбавлення зазначених виплат, але позивач вважає, що не було причин застосовувати таке позбавлення щодо нього. За посадовою інструкцією (а.с.31-34), роботи позивачем повинні проводитися на дільниці. Стосовно збереження ТМЦ, Інструкцією передбачено, що при відвідуванні дільниці гірничий майстер превіряє на початок та кінець зміни наявність та збереження закріплених за дільницею ТМЦ.(а.с.32). За розпорядженням №78 трубопроводи закріплені за Грушевським кар*єром, без розподілу на дільниці. Таким чином, суд вважає, що за посадовою інструкцією в обовзок позивача входила тільки перевірка наявності ТМЦ на дільниці, тобто в межах карєру, а не перевірка всьіх трубопроводів, частина яких прохождить поза межами кар*єру і має довжину близько 8 км. За поясненнями представників відповідача, візуальний огляд трубопроводу двічи за зміну позивач повинен був робити під час руху на роботу та з роботи автобусом, який доставляє працівників на роботу. За думкою представників відповідача, в звзку з тим, що частину водоводу в балці не видно, позивач повинен був зупиняти автобус, виходити, перевіряти наявність водоводу в балці, та рухатись далі. Транспорту для огляду труб за межами дільниці позивачеві не надавали, і перевірка повинна була проводитися саме вказаним представниками способом. Позивач повного огляду не проводив, тому крадіжка не була одразу виявлена. Суд вважає, що будь-яке розпорядження не повинно протирічити нормам КЗпП, і виконання кожного розпорядження повинно бути забезпечене, зокрема, водії автобусу не підкоряються розпорядженню гірничого майстра. . Крім того, в даному випадку позивач повинен був виконувати розпорядження по огляду водоводу за межами карєру кожен раз поза межами робочого часу, тому що поїздка на роботу та з роботи не входить до робочого часу. Відповідачем не зазначено, яким чином оплачувалася постійна понаднормативна робота позивача. Крім того, при підготовці справи до розгляду відповідачем не надані журнали, в яких позивач розписувався за виконану роботу, тому суд не може зробити висновків, чи вводив позивач керівництво в оману, зазначаючі про ретельні перевірки наявності водоводів. При таких обставинах суд вважає, що підстав для позбавлення позивача премії не було, і позов підлягає задовленню. За ч.1 ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником... моральної шкоди проводиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль по організації життя. Суд вважає, що позбавлення премії та винагороди за вислугу років призвело до певних моральних страждань позивача, це вимагало додаткових зусиль по організації життя. Але суд вважає, що сума 1500 грн є недооведеною, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума 150 грн. .

Outcome: partial