overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. На підставу своїх вимог посилається на те, що 03.12.1999 року помер житель [INFO] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,33 га., що належала померлому на підставі рішення Лоташівської сільської ради від 21.11.2001. Дана земельна ділянка розташована на території Лоташівської сільської ради та оскільки, спадкоємці за законом померлого чи за заповітом не успадкували дану земельну ділянку в встановлений законом шестимісячний строк, то сільська рада, як орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину відумерлою. В судовому засіданні сільський голова [PERSON] заяву підтримав повністю і просив суд її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно рішення Лоташівської сільської ради від 21.11.2001 року за № 15/10 про надання земельних ділянок та видачу державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів, [PERSON] отримав у приватну власність земельні частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату серії ЧР№ 0141424 площею 5,33 га. Згідно довідки виданої виконкомом Лоташівської сільської ради № 132 від 17.03.2011 року, що [PERSON] проживав в [INFO] без виїзду до дня смерті 03.12.1999року. Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори №226/02-14 від 01.04.2011 року спадкова справа [PERSON], який помер 03.12.1999 року не заводилась. Згідно копії актового запису про смерть №40 від 04.12.1999 року виданого Державним органом реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] помер 03.12.1999 року в с.Лоташеве Тальнівського району, підтвердженням факту смерті є лікарське свідоцтво про смерть №57 від 03.12.1999 року видане Кривоколінською медамбулаторією Тальнівського району Черкаської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 даної статті спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність громади за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. На підставу своїх вимог посилається на те, що 03.09.1998 року помер житель [INFO] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,28 га., що належала померлому на підставі рішення Лоташівської сільської ради від 21.11.2001. Дана земельна ділянка розташована на території Лоташівської сільської ради та оскільки, спадкоємці за законом померлого чи за заповітом не успадкували дану земельну ділянку в встановлений законом шестимісячний строк, то сільська рада, як орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину відумерлою. В судовому засіданні сільський голова [PERSON] заяву підтримав повністю і просив суд її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно рішення Лоташівської сільської ради від 21.11.2001 року за № 15/10 про надання земельних ділянок та видачу державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів, [PERSON] отримав у приватну власність земельні частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікатів серії ЧР № 0141809 та серії ЧР № 0141675 площею 3,28 га. Згідно довідки виданої виконкомом Лоташівської сільської ради № 128 від 17.03.2011 року, що [PERSON] проживав в [INFO] без виїзду до дня смерті 03.09.1998року. Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори №226/02-14 від 01.04.2011 року спадкова справа [PERSON], який помер 03.09.1998 року не заводилась. Згідно копії актового запису про смерть №14 від 04.09.1998 року виданого Державним органом реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] помер 03.09.1998 року в с.Піщана Тальнівського району, підтвердженням факту смерті є лікарське свідоцтво про смерть №31 від 03.09.1998 року видане Кривоколінською медамбулаторією Тальнівського району Черкаської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 даної статті спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність громади за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. На підставу своїх вимог посилається на те, що 20.06.2003 року помер житель [INFO] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,33 га., що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 21.11.2001 року. Дана земельна ділянка розташована на території Лоташівської сільської ради та оскільки, спадкоємці за законом померлого чи за заповітом не успадкували дану земельну ділянку в встановлений законом шестимісячний строк, то сільська рада, як орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину відумерлою. В судовому засіданні сільський голова [PERSON] заяву підтримав повністю і просив суд її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР № 050888 виданого 21.11.2001 року, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,33 га., яка розташована на території Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Згідно довідки виданої виконкомом Лоташівської сільської ради № 124 від 17.03.2011 року, що [PERSON] проживав в [INFO] без виїзду до дня смерті 20.06.2003 року. Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори №226/02-14 від 01.04.2011 року спадкова справа [PERSON], який помер 20.06.2003 року не заводилась. Згідно копії актового запису про смерть №10 від 20.06.2003 року виданого Державним органом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] помер 19.06.2003 року в с.Лоташеве Тальнівського району, підтвердженням факту смерті є лікарське свідоцтво про смерть №197 виданого Тальнівською ЦРЛ Черкаської області 20.06.2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 даної статті спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність громади за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. На підставу своїх вимог посилається на те, що 07.06.1997 року помер житель [INFO] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,76 га., що належала померлому на підставі рішення Лоташівської сільської ради від 21.11.2001. Дана земельна ділянка розташована на території Лоташівської сільської ради та оскільки, спадкоємці за законом померлого чи за заповітом не успадкували дану земельну ділянку в встановлений законом шестимісячний строк, то сільська рада, як орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину відумерлою. В судовому засіданні сільський голова [PERSON] заяву підтримав повністю і просив суд її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно рішення Лоташівської сільської ради від 21.11.2001 року за № 15/10 про надання земельних ділянок та видачу державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів, [PERSON] отримав у приватну власність земельні частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату серії ЧР № 0141575 площею 2,76 га. Згідно довідки виданої виконкомом Лоташівської сільської ради № 130 від 17.03.2011 року, що [PERSON] проживав в [INFO] без виїзду до дня смерті 07.06.1997року. Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори №226/02-14 від 01.04.2011 року спадкова справа [PERSON], який помер 07.06.1997 року не заводилась. Згідно копії актового запису про смерть №11 від 09.06.1997 року виданого Державним органом реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] помер 07.06.1997 року в с.Лоташеве Тальнівського району, підтвердженням факту смерті є лікарське свідоцтво про смерть №23 від 07.06.1997 року видане Кривоколінською медамбулаторією Тальнівського району Черкаської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 даної статті спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність громади за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. На підставу своїх вимог посилається на те, що 02.05.2009 року померла жителька с. Піщана, Тальнівського району, Черкаської області [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,31га., що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 21.11.2001 року. Дана земельна ділянка розташована на території Лоташівської сільської ради та оскільки, спадкоємці за законом померлої чи за заповітом не успадкували дану земельну ділянку в встановлений законом шестимісячний строк, то сільська рада, як орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину відумерлою. В судовому засіданні сільський голова [PERSON] заяву підтримав повністю і просив суд її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР № 050616 виданого 21.11.2001 року, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,31га., яка розташована на території Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Згідно довідки виданої виконкомом Лоташівської сільської ради № 125 від 17.03.2011 року, що [PERSON] проживала в [INFO] без виїзду до дня смерті 02.05.2009 року. Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори №226/02-14 від 01.04.2011 року спадкова справа [PERSON], яка померла 02.05.2009 року не заводилась. Згідно копії актового запису про смерть №06 від 04.05.2009 року виданого Державним органом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] померла 02.05.2009 року в с.Піщана Тальнівського району, підтвердженням факту смерті є лікарське свідоцтво про смерть №145 виданого Тальнівською ЦРЛ Черкаської області 02.05.2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 даної статті спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність громади за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. На підставу своїх вимог посилається на те, що 26.11.2005 року померла жителька с. Лоташеве, Тальнівського району, Черкаської області [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,30га., що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 21.11.2001 року. Дана земельна ділянка розташована на території Лоташівської сільської ради та оскільки, спадкоємці за законом померлої чи за заповітом не успадкували дану земельну ділянку в встановлений законом шестимісячний строк, то сільська рада, як орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину відумерлою. В судовому засіданні сільський голова [PERSON] заяву підтримав повністю і просив суд її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ЧР № 000859 виданого 21.11.2001 року, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,30га., яка розташована на території Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Згідно довідки виданої виконкомом Лоташівської сільської ради № 127 від 17.03.2011 року, що [PERSON] проживала в [INFO] без виїзду до дня смерті 26.11.2005 року. Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори №226/02-14 від 01.04.2011 року спадкова справа [PERSON], яка померла 26.11.2005 року не заводилась. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 даної статті спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність громади за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1993 року, від подружнього життя в них народилося двоє дітей, які проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що подружні відносини між ними не склалися, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями і перебуваючи в стані алкогольного спяніння, влаштовував безпричинні сварки та скандали, під час яких принижував її та ображав. Крім того, чоловік не забезпечує сімю матеріально, не дбає за її добробут та дітей. На неодноразові прохання змінити своє ставлення до сімї не реагував, а тому вони розійшлися і понад півроку проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Вважає, що їхній шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно і поновити її не можливо, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач , [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, однак подав до суду заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що понад півроку сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно майна та проживання дітей відсутні, позивачка втратила почуття любові і поваги до чоловіка, наданий судом двічі строк для примирення бажаних результатів не приніс, позивачка заперечує примирення, тож шлюб носить формальний характер і подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втрати право користування житловим будинком № 65, що по вулиці Перемоги в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що зазначений будинок належить їй на праві власності. Відповідач зареєстрований у зазначеному будинку, але в ньому не проживає. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивачки надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутність та відмову від відшкодування понесених судових витрат. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутність. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі с. 156 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

позивачка звернулась з вищеозначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.06.2007 року, подана заява про розірвання шлюбу. Мають доньку [PERSON] [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження вказаний відповідач. З відповідачем проживають окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини до повноліття дитини . У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що добровільно надавав допомогу на утримання доньки, але позивачку не влаштовує сума. Постійної роботи не має, бо не влаштовує заробітна плата, працює посезонно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовом таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та мають доньку [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Батьками у свідоцтві про народження вказані позивачка та відповідач. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає, має змогу виплачувати аліменти у розмірі % частини всіх видів заробітку . Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що в 1996р. вона уклала шлюб з відповідачем в [PERSON] с/раді Лубенського району. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу мають двох синів: Дениса, 16.05.1997р.н. та Максима, 03.07.2002р.н. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Подружнє, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Намірів зберегти сімю позивач не має, прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач позов підтримала, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення. Причини своєї неявки суду не повідомив. Позивач наполягає на винесенні заочного рішення. 04 травня 2011 року головуючим ухвалено провести заочний розгляд справи, що передбачено ст..224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зясувавши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 226.10.1996р. позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON] с/раді Лубенського району , а/з №05. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу мають двох синів: Дениса, 16.05.1997р.н. та Максима, 03.07.2002р.н. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін. Намірів зберегти сім"ю позивач не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та регулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивач звернувся через суд з позовом, в якому вказує, що згідно кредитної угоди №205238 від 18.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 14\~000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.12.2012 року. Відповідач [PERSON] неналежно виконувала умови кредитного договору в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 147 825, 56 грн., яка складається з наступного: 11 672,09 доларів США - заборгованість за кредитом, 4 635, 23 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 519, 46 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штраф відповідно до умов кредитного договору - 744,27 доларів США . Відповідно до умов кредитної угоди кредит підлягає достроковому погашенню. А згідно договору іпотеки № 205238 від 18.12.2007 року в забезпечення кредиту [PERSON] передав позивачу в іпотеку квартиру загальною площею 46,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Належить квартира на праві власності на підставі договору дарування. Тому ПАТ КБ « ПриватБанк»просіть в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №205238 від 18.12.2007 року звернути стягнення на квартиру загальною площею 46,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу. Виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які зареєстровані і мешкають [ADDRESS] без надання житла. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачи [PERSON], [PERSON], представник [PERSON] позов не визнали. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Статтею 35 Закону України «Про Іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя не буде виконана, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON] пояснили, що не отримували від позивача повідомлення про намір звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача ні при зверненні до суду з позовом, ні в судовому засіданні ні надав будь-яких доказів по цьому питанню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки без виконання вимог ст.. 35 Закону України «Про іпотеку» і тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed