Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте в позові зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без застосування технічних засобів. Просить звільнити його від сплати судового збору як потерпілого від ЧАЕС. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення бере на себе. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29.12.2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 26, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона матиме право на день своєї смерті, заповіла своєму синові [PERSON]. 03 лютого 2006 року [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO], померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, 1970 року побудови, розташованого в с. Лукянівка по вул.. Набережна, 8 Таращанського району Київської області, загальною вартістю 37244 грн, змельних ділянок та майнового паю. Спадкоємцем за заповітом та за законом після її смерті був [PERSON], який фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та вів спільне господарство з спадкодавцем, своєю матірю, але юридично не оформив своїх спадкових прав. 13.07.2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 27, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він матиме право на день своєї смерті, заповів своєму племінникові [PERSON]. 23.07.2010 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, 1970 року побудови, розташованого в с. Лукянівка по вул.. Набережна, 8 Таращанського району Київської області, загальною вартістю 37244 грн, земельних ділянок та майнового паю, що належали [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач. Спадкоємцями за законом є позивач та [PERSON], останній відмовився від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом та заповітом немає. 11.10. 2010 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. 02.03.2011 року йому було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на приватизовані земельні ділянки та майновий пай. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок і запропоновано звернутися до суду. Той факт, що будинок належав на праві власності померлій [PERSON] стверджується виписками з погосподарської книги Лукянівської сільської ради за 2005 - 2010 роки, згідно яких [PERSON] була головою двору, зареєстрована і до дня смерті проживала по вул .Набережна, 8. с. Лукянівка Таращанського району Київської області, тобто була власником будинку. З цього випливає, що будинок після її смерті переходить у власність до спадкоємця. Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до 2.3 та п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) вирішується у судовому порядку. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує право власності. Таким чином, позивач своєчасно прийняв спадщину і є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 23.07. 2010 року. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Сторони є потерпілими від ЧАЕС і підлягають звільненню від сплати судового збору. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення позивач бере на себе.

Outcome: approved