overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач ) та [PERSON] ( на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплата судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулоря до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач) та [PERSON] (на далі відповідач) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. 2 Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське # фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач ) та [PERSON] ( на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони. ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач ) та [PERSON] ( на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обгрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське < фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач ) та [PERSON] ( на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони. ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулоря до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач ) та [PERSON] ( на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ІДПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»» (на далі співвідповідач ) та [PERSON] (на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське _ фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач ) та [PERSON] (на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторойи ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське, фінансове агентство «Верус»» ( на далі співвідповідач ) та [PERSON] ( на далі відповідач ) про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, та утворив заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Крім того, між позивачем та співвідповідачем ТОВ «Верус» був укладений договір поруки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, утворивши заборгованість. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони. ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню щодо вимог до відповідача. Інші вимоги на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. Судові витрати підлягають стягненню на користь держави та бюджету міста.

Outcome: partial