overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вимогою визнати 1/6 частину жилавого будинку за адресою [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , спільною сумісною власністю подружжя, визнати договір дарування 1/6 частини будинку укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним, визнати за [PERSON] право власності на 7/25 частин будинку за адресою [ADDRESS] , виділивши їй відповідно до першого варіанту висновку експертизи № 10, а саме: жилу кімнату 1-1 площею 20,0 кв.м, кухню II площею 5,3 кв.м., веранду І площею 4,2 кв.м. та ґанок 2,34 кв.м. вартістю 46 677 гривень. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] , уточнила та зменшила розмір позовних вимог, та просила суд визнати за [PERSON] право власності на 7/25 частин будинку за адресою [ADDRESS] , виділивши їй відповідно до першого варіанту висновку експертизи N? 10, а саме: жилу кімнату 1-1 площею 20,0 кв.м, кухню II площею 5,3 кв.м., веранду 1 площею 4,2 кв.м. та ґанок 2,34 кв.м. вартістю 46 677 гривень, решту позовних вимог просила залишити без розгляду. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] позовну вимогу про визнання права власності на 7/25 частин будинку за адресою [ADDRESS] , виділивши їй відповідно до першого варіанту висновку експертизи N? 10, а саме: жилу кімнату 1-1 площею 20,0 кв.м, кухню ІІ площею 5,3 кв.м., веранду І площею 4,2 кв.м. та ґанок 2,34 кв.м. визнали та не заперечували проти її задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, 18.06.1983 року було укладено шлюб між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , після чого вона вселилась у будинок за адресою [ADDRESS] у кімнату площею 16,1 кв.м. Весь будинок належав на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині кожному на підставі свідоцтв про право власності на спадщину, що залишилась після смерті матері [PERSON] , і в натурі розділений не був. У зв`язку з тим, що в кімнаті, у якій проживала позивачка з чоловіком необхідно було робити капітальний ремонт, на спільній нараді було вирішено, що позивачка з чоловіком за спільні кошти проведе капітальний ремонт у кімнаті, та зробить прибудову, а в подальшому цю частину будинку виділять в натурі їм. Від шлюбу у позивачки народилося двоє дітей, однак у 1989 році між позивачкою та відповідачем склалися неприязні стосунки , і 16.11.1989 року шлюб між ними було розірвано. В 1990 році таємно від позивачки [PERSON] оформив самовільно побудовані та переобладнані приміщення на своє ім`я. Задовольняючи позовні вимоги позивачки, суд бере до уваги те що відповідачі визнали у судовому засіданні вимогу позивачки про визнання права власності на 7/25 частин будинку за адресою [ADDRESS] , виділивши їй відповідно до першого варіанту висновку експертизи № 10, а саме: жилу кімнату 1-1 площею 20,0 кв, кухню II площею 5,3 кв.м., веранду І площею 4,2 кв.м. та ґанок 2,34 кв.м. та не заперечували проти її задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тривалий час не проживають разом та не ведуть спільне господарство, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім?ї є неможливим. У судовому засіданні відповідачка позов визнала і просила шлюб розірвати, оскільки понад чотири роки разом із позивачем не проживає. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2002 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 24.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції). Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON], посилаючись на те, що встановлення даного факту є необхідним для прийняття спадщини після смерті її брата. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що актовому записі про народження її прізвище та прізвище батьків помилково записано [PERSON] замість [PERSON], в зв`язку з чим виникли розбіжності, які є перешкодою для прийняття заявницею спадщини. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається із актового запису про народження №13 від 25.02.1912 року батько заявниці та померлого [PERSON], [PERSON] народився 21лютого 1912 року в селі Чернихівці Збаразького району Тернопільської області. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] проживало в [INFO] разом із дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується даними погосподарської книги №6 за 1967-1969 роки. Із актового запису №2 від 19.01.1948 року про народження заявниці вбачається, що її прізвище та прізвища батьків записано [PERSON] та [PERSON] 04.01.2010 року в с. Чернихівці Збаразького району [PERSON] помер у віці 67 років, що стверджується актовим записом про смерть №1 від 04.01.2010 року. Факт родинних відносин заявниці із померлим [PERSON] підтвердила в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які ствердили, що померлий [PERSON] приходився братом заявниці. Проаналізувавши докази представлені заявницею, суд вважає, що її вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сестрою померлого [PERSON] підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами дослідженими судом. Встановлення даного факту має юридичне значення і є необхідним для прийняття заявницею спадщини по заповіту, залишеної спадкодавцем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

В листопаді 2010 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 05 січня 2006 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували в Кошилівській сільській раді, Заліщицького району, Тернопільської області, актовий запис № 1. Від шлюбу вони дітей не мають. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини між ними неприязні. Проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, миритись не бажають. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати прізвище змінити на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений . Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 6 липня 2007 року позивачка стала спільно проживати з відповідачем, [PERSON] та вести з ним загальне господарство. 29.12.2008 року позивачка народила, [PERSON], батьком якого є відповідач. З грудня 2009 року позивачка з відповідачем не проживає. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не бажає, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву в якій позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився і про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе слухати справу в його відсутності на підставі зібраних матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне у відповідності до ст. ст. 180 - 183 СК України позов задоволити повністю, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що з 6 липня 2007 року позивачка стала спільно проживати з відповідачем, [PERSON] та вести з ним загальне господарство. 29.12.2008 року позивачка народила, [PERSON], батьком якого є відповідач. З грудня 2009 року позивачка з відповідачем не проживає. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не бажає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 12.06.1993 року, який зареєстровано у Миролюбівській сільраді Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, актовий запис №6. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: Олександра,[INFO] та Віталія,12.08/[INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Як пояснила позивачка їх сімя з відповідачем не склалась і в даний час вони проживають окремо. Добровільної матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не надає. Вона на теперішній час працює, але потребує матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач може їй надавати матеріальну допомогу, так як фізично здоровий і може працювати. В звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача до повноліття дітей, починаючи з дня подачі заяви. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується судовою розпискою з його підписом, причину неявки в судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як вони підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу сторін, свідоцтвом про народження дітей у шлюбі, довідкою про находження дітей на утриманні позивачки. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення суду при розгляді цивільної справи на користь Держказначейства в Синельниківському р-ні Дніпропетровської області в сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 11. Шлюб зареєстровано відділі РАГС виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох дітей: доньку- Тутову [PERSON]»ю Денисівну, [INFO] і сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей і довідкою квартального комітету. Як зазначила в позові позивачка, їх сімя з відповідачем не склалась і після чергової сварки, яка відбулась між ними два місяці назад, відповідач перейшов проживати до своєї матері. З цього часу сумісно не проживають. Шлюб між ними в даний час ще не розірвано. Добровільної матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не надає, тому вона вимушена була звернутись до суду. Вона на теперішній час працює, але потребує матеріальної допомоги. Відповідач може їй надавати матеріальну допомогу, так як він працездатний, має постійне місце роботи. В звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частину усіх видів доходів відповідача до повноліття дітей, починаючи з дня подачі заяви. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Позивач надала суду заяву, в якій просили справу розглянути без її участі, позов вона підтримує. Відповідач в судове засідання не з*явився про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов він визнає, згоден платити аліменти на кожну дитину в розмірі 1/4 всіх видів доходу до повноліття дітей. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як вони підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу сторін, свідоцтвом про народження дітей у шлюбі, довідкою про находження дітей на утриманні позивачки. Позов відповідач визнав у повному обсязі, що підтверджується його заявою. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення суду при розгляді цивільної справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, де зазначила, що в її трудовій книжці колгоспника невірно записане ім 'я „Меланія", тому в даний час вона не може оформити пенсію по досягненні пенсійного віку. Просить встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника № 719 на ім 'я [PERSON]. Внести зміни до трудової книжки в досудовому порядку не має можливості, у зв 'язку з ліквідацією колгоспу ім.Жуйбишева та його правонаступників. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала і пояснила, що в свідоцтві про її народження її ім 'я було записано „ Міля ", у школі її записали „ Меланія ", в свідоцтві про одруження та паспорті також: було записано „Меланія", в 1980році вона змінила прізвище на „ Люмила " і отримала повторно всі документи на це ім 'я. В трудовій книжці колгоспника зазначено її дошлюбне прізвище „Наконечна" та ім'я „Міля", що не збігається з паспортом. Представник управління Пенсійного Фонду в м. Бердичеві в судове засідання не з'явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з паспортом громадянина України заявниця є [PERSON], [INFO], (а. с. 9) Трудова книжка колгоспника № 719 видана 11.07.1975 року колгоспом ім.Жуйбишева Хмільницького району Вінницької області на ім'я [PERSON], (а. с. 4) 3 даних трудової книжки вбачається, що [PERSON] закінчила Ірпінський сільгосптехнікум в 1975році та працювала в колгоспі ім.Куйбишева.(а.с.4-6) Атестат про закінчення технікуму виданий [PERSON], (а. с. 7) Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 26.02.1980року [PERSON] „Мілья" Дмитрівна змінила ім 'я на - „Людмила". Всі інші документи заявниці, зокрема, свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження, паспорт громадянки України, приведено у відповідність свідоцтву про зміну імені. Заявниця повторно отримала всі ці документи, в яких її ім 'я записано „Людмила". Дошлюбне прізвище [PERSON] - „Наконечна", у зв 'язку з укладенням шлюбу: [PERSON], прізвище „Наконечна" змінено на „Гарматюк". Зміни внесені також до трудової книжки БТ № 2516001 на ім'я [PERSON], яку видано 31.05.1978 року профтехучилищем м.Івано-Франківськ, а саме, прізвище „Наконечна" змінено на „Гарматюк", ім'я „Міля" на „Людмила" на підстав свідоцтва про зміну імені. Оцінивши зазначені докази, суд дійшов висновку про те, що трудова книжкс колгоспника № 719 на ім 'я [PERSON] належить заявниці [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення оскільки саме змістом трудової книжки працівника підтверджується трудовий стаж для призначення пенсії. Заявниця позбавлена можливості внесення змін до трудово книжки в досудовому порядку, що стверджується довідкою Хмільницько, райдержадміністрації. (а. єс. 8) На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним сина - [PERSON], [INFO], який страждає на психічну хворобу, не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, просить також встановити опіку та призначити його опікуном, оскільки проживає спільно з сином і здійснює за ним догляд. В судовому засіданні заявник заяву підтримав з зазначених підстав, суду пояснив, що син хворіє з дитинства, в нього відсутня мова, він проявляє агресію, не взмозі задовольнити свої потреби. В 2005році померла його мати, з цього часу всі обов'язки по догляду за сином виконує він. Представник органу опіки та піклування не заперечила проти задоволення заяви, надала подання про доцільність призначення опікуном заявника, мотивуючи тим, що він постійно проживає з ним і може бути опікуном недієздатної особи. Прокурор та представник заінтересованої особи в судове засідання не з 'явилися, надали клопотання про розгляд справи без участі їх представників. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд вважає можливим заяву задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON],25.10.1978року народження, є сином заявника, родинний зв 'язок підтверджується свідоцтвом про його народження, (а.с.б) Його мати -[PERSON] померла 26.01.2005 року. (а. с. 12) [PERSON] є інвалідом дитинства, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері Бердичівської ЦРЛ з діагнозом: олігофренія в стадії ідіотії, є інвалідом 1 групи дитинства безстроково.(а.с.7,10,11) Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 476-10 від 12.10.2010року [PERSON] з дитинства виявляє ознаки розумової відсталості в ступеню ідіотії. В даний час ступінь недоумства настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує сторонньої допомоги, (а. с. 22-23) Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, є підстави передбачені законом для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ст.60 ЦК України у разі визнання особи недієздатною суд встановлює опіку над фізичною особою і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання органу опіки та піклування доцільно призначити опікуном його батька [PERSON] Відповідно до ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між; ними, можливості виконувати обоє 'язки опікуна або піклувальника. Заявник є батьком недієздатної особи, проживає спільно з ним і здійснює за ним сторонній догляд, створив належні умови для його проживання. Він пенсіонер, не працює і має час для здійснення догляду за хворим, характеризується позитивно, за станом здоров 'я може бути опікуном, (а.с.8,9, матеріали додані до подання) Суд не вбачає перешкод для призначення заявника опікуном недієздатної особи. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Руськоіванівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: земельної ділянки площею 4,16 га., що розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив №11, ділянка №3, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №005436 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 06 березня 2003 року, згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2002 року №573/2002, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №36/19. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу у його відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 02 березня 2009 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №171189 від 02 березня 2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,16 га., що розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив №11, ділянка №3, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №005436 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 06 березня 2003 року, згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2002 року №973/2002, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №36/19. Але в зв'язку з відсутністю роботи та коштів на оформлення свідоцтва про право на спадщину позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч. 1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, что вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті батька [PERSON] 21.11.2009 року відкрилась спадщина, однак житловий будинок, який розташований в с.Торчин Коростишівського району, вул.Л.Радченка, 18. Згідно заповіту померлого від 17.09.2008 року, все майно, що належить [PERSON], останній заповів своєму сину - позивачу по справі [PERSON] [PERSON] за життя не отримав свідоцтво про право власності, а тому спадкоємець [PERSON] в нотаріальній конторі не має можливості оформити спадщину на вказаний будинок. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просить задовольнити позовні вимоги. Від відповідача - Торчинської сільської ради, надійшла заява, просять справу розглядати без їх участі, позов визнають повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в попередньому судовому засіданні в .в'язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved