Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.12.2008 року звернувся до суду з позовом і, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: - вселити його в квартиру [ADDRESS]; - виділити йому у користування кімнату жилою площею 11,9 кв.м.,а відповідачам виділити у користування кімнати жилою площею 15,7 кв.м., 19,0 кв.м., і 10,0 кв.м.; - зобовязати виконавчий комітет Дніпровської районної Ради м. Дніпродзержинська укласти з ним договір найму жилого приміщення на кімнату жилою площею 11,9 кв.м., а з відповідачами на кімнати жилою площею 15,7 кв.м., 19,0 кв.м., і 10,0 кв.м.; - зобовязати ВАТ «Абонент-ХХ1» відкрити окремі рахунки на спірну квартиру. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1972 року по 2000 рік. Від шлюбу мають 3 дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На склад сімї з 5 осіб їм була надана квартира [ADDRESS] на підставі рішення Заводського РВК №10 від 13 січня 1989 року в порядку поліпшення житлових умов. Квартиронаймачем є [PERSON] Всі члени родини були одразу зареєстровані в квартирі. Квартира складається з 4 ізольованих кімнат житловою площею 56,6 кв.м., кожна з кімнат складає: 19,0 кв.м., 15,7 кв.м., 11,9 кв.м., 10,0 кв.м. Загальна площа квартири 83,0 кв.м. 11 січня 1994 року старший син [PERSON] знявся з реєстраційного обліку і виїхав з квартири. 04 грудня 2007 року був знятий з реєстраційного обліку син [PERSON] у звязку зі смертю. В квартирі залишились зареєстрованими у теперішній час він [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON]. Після смерті сина дружина відмовилася виконувати умови їх домовленості про порядок користування квартирою і в квітні 2008 року вона змінила замок на вхідних дверях в квартиру, категорично відмовилася надавати ключі, також не сприймає пропозиції щодо обміну житла. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечують та 30.03.2009 року звернулися до суду з зустрічним позовом і просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою №72 будинку №26 по пр-ту Карла Маркса у м. Дніпродзержинську. В обґрунтування свого зустрічного позову та заперечуючи проти позову [PERSON] вони в позовній заяві та судовому засіданні зазначили, що з початку 1997 року [PERSON] в квартирі не проживає, забрав свої речі і став проживати з іншою жінкою по проспекту Металургів,46-33 у м.Дніпродзержинську, хоча і мав ключі від квартири. [PERSON] квартирою не цікавився, вони йому користуватися квартирою не перешкоджали. Вони в квартирі проводять поточні ремонти, сплачують комунальні послуги. Просять їх позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представники третіх осіб: Відділ реєстрації міграції фізичних осіб, ТОВ Абонент-ХХ1 , ТОВ «Крона» та Виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, - у судове засідання не зявились, а згідно їх листів просять суд розглянути справу у їх відсутність. З рішенням суду згодні. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що для правильного вирішення спору спочатку необхідно зясувати, чи втратив [PERSON] право користування жилим приміщенням, тобто вирішити по суті зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сімї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права. Тому суду для правильного вирішення спору необхідно встановити строк, протягом якого був відсутній відповідач [PERSON] у спірній квартирі, а також причини його відсутності. При з'ясуванні строку відсутності відповідача в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад шість місяців, чого не заперечує сам відповідач та підтверджується у судовому засіданні як показами свідків [PERSON] та [PERSON], а також актом про не проживання [PERSON] в спірній квартирі від 11.03.2008 року (а.с.45). Що ж до причин відсутності [PERSON] у спірній квартирі, то суд вважає, що доводи позивачок [PERSON] та [PERSON] про те, що відповідач відсутній більше шести місяців в спірній квартирі без поважних причин, не знайшли підтвердження доказами, що по справі. Так, відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали, що у них з позивачем склалися неприязні відносини, так як він зустрічався з іншою жінкою; свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її чоловік [PERSON] не міг потрапити в спірну квартиру, так як у нього не було від неї ключів. Ключі йому ніхто не давав. Позивач прийшов проживати до неї у 2004 році після офіційної реєстрації шлюбу, але до цього вони знімали квартиру на протязі 3 років. Свою квартиру покинув чоловік в звязку з тим, що не склалося життя: багато часу проводив на роботі, так як були постійні скандали з дружиною, і він міг там перебувати тільки за її відсутності, так як вона вчиняла сварки. Декілька разів він звертався до відповідачів з проханням надати ключі, але йому було відмовлено. Після цього її чоловік декілька разів звертався у міліцію та ЖЕК з питання про доступ його у квартиру у 2008 та 2009 роках. Йому з цього питання була надана проживає у спірній квартирі з 1997 року, так як покинув родину та пішов до іншої жінки, а також з-за того, що у сімї часто виникали скандали з питання подружньої невірності позивача. З листа державного виконавця Ковтуна І.О. від 26.03.2009 року (а.с.52) витікає, що був фактично виконаний виконавчий лист №2-379 від 01.03.2007 року про солідарне стягнення з позивача та відповідачів суми заборгованості перед ТОВ «Крона» по квартплаті 898 гривень27 коп. Як свідчить лист директора ТОВ «АбонентХХІ» від 17.08.2007 - 2 - року, мало місце звернення [PERSON] до цього товариства від 16.08.2007 року з питання реєстрації малолітньої дитини [PERSON] в спірній квартирі (а.с.57). З довідки ПП [PERSON] від 06.04.2009 року видно, що [PERSON] у січні 2008 року звертався до ПП [PERSON] з питання продажу чи обміну спірної квартири (а.с. 58). Згідно з довідкою начальника МГБ Дніпровського РВ від 08.04.2009 року [PERSON] 31.03.2009 року звернувся до міліції по факту перешкоджання йому в проживанні у [INFO] зі сторони [PERSON]Д.(а.с.59). Докази ж, які надані [PERSON] та [PERSON] в цій частині суд до уваги не приймає, так як довідка про те, що [PERSON] не звертався до КП «Ордер» з приводу обміну спірної квартири (а.с.42) не може бути доказом того, що позивач [PERSON] не міг звернутись з цього приводу до інших фізичних осіб-підприємців, або до юридичних осіб. Довідка начальника Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська від 15.04.2008 року про те, що [PERSON] не звертався до міліції з питання перешкоджання йому у проживанні у спірній квартирі (а.с.43) не містить даних про період відсутності таких звернень, а довідка від 18.03.2009 року, де вказано, що він не звертався до міліції в період з 15.04.2008 року не мають ніякого значення для вирішення справи, так як наприклад з квитанцій про сплату судового збору та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи видно. Що вони проплачені 07.10.2008 року,тобто до того, як сплив шестимісячний термін з 15.04.2008 року (а.с.1-2). Крім того, вирішальне значення для вирішення зустрічного позову має та обставина, що [PERSON] подав свій позов про вселення та зміну умов договору найму 10.12.2008 року, а [PERSON] та [PERSON] зустрічний позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою подали до суду тільки через 3 місяці 18 днів після подачі основного позову (а.с.3, 32). Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно зі ст.64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. В силу Конституції України та ст. 9 ЖК України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. З вищевикладеного видно, що позивач [PERSON] право на користування спірною квартирою не втратив, а значить у задоволенні зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] повинно бути відмовлено, а позов [PERSON] в частині вселення його у спірну квартиру підлягає задоволенню, а позивач [PERSON] вселенню в спірну квартиру. Далі. Вирішуючи позов [PERSON] в частині його вимог про зміну умов договору найму жилого приміщення, суд вважає, що у цій частині позов також підлягає задоволено, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 103,104 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сімї і наймодавця, а член сімї наймача вправі за згодою інших членів сімї вимагати укладення з ним окремого договору найму, якщо жила площа, що припадає на нього, може бути виділена у вигляді приміщення, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У випадку відмови членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, спір може бути вирішено у судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що у спірній квартирі зареєстровано 4 особи: сторони по справі та малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідачі проти розділу жилого приміщення заперечують. Але у квартирі на кожного члена сімї наймача припадає по (19,0 + 15,7 + 10,0 + 11,9) : 4 =14,15 кв.м. жилої площі. У випадку задоволення позову на відповідачів з дитиною буде припадати по (19,0+ 10,0+15,7) : 3 = 14,9 кв.м. жилої площі, тобто їх житлові права не порушуються, в той час, як позивачу буде виділено тільки 11,9 кв.м. жилої площі. Таким чином, суд може допустити пропонований позивачем варіант розділу житла, так як згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України» при розділі житлового приміщення суд може виділити ізольоване жиле приміщення меншого розміру, чим жила площа, що припадає на члена родини наймача, але тільки за вимогою самого члена родини. Саме про такий розділ житла позивач і просить суд. Виходячи з викладеного та ст. ст. 9, 63-65, 71,72, 103-104 ЖК України,

Outcome: approved