Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 вересня 2010 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 31 травня 2004 року померла його мати [PERSON], яка мешкала в с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області та при житті являлася членом КСП „Каплунівське. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0047969, виданого Краснокутською районною державною адміністрацією [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП „Каплунівське на території Каплунівської сільської ради розміром 5,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є земельний пай. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавці [PERSON], в звязку з чим звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування з законом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та прохав задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 31 травня 2004 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІВЛ №452833, виданого 03 червня 2004 року Каплунівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, яка постійно проживала в [INFO]. При житті мати позивача [PERSON] являлася членом КСП „Каплунівське та згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0047969 їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності на території Каплунівської сільської ради розміром 5,79 в умовних кадастрових гектарах. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. Позивач фактично прийняв спадщину, яка складається із земельної частки (паю), але юридично не оформив. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини на підставі правил статті 1220 ЦК та статті 249 ЦК України, слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Спадкоємцем після смерті матері [PERSON] являються її діти [PERSON] та [PERSON], який відмовився від своєї частки в спадщині на користь позивача, що підтверджується наданою в матеріали справи та відповідним чином завіреною заявою. Чоловік спадкодавці [PERSON] помер 22 червня 1995 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №272306. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, спадкоємець [PERSON] в установленому законом порядку відмовився від своєї частини спадщини на користь позивача, про що свідчить його письмова заява, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Вислухавши пояснення позивача і перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, а саме позивач дізнався про те, що його мати має право на земельну частку (пай) лише в 2010 році, коли виявив вдома земельний сертифікат. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved