overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради та відділу Держккомзему в Чуднівському районі, Житомирської області про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею відповідно 2,4576 га. та 2,4880 га. що розташовані на території [PERSON] сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали померлій матері позивачки [PERSON], яка померла 08 грудня 2008 року і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, але не може отримати СВІДОЦТВ0 про право на спадщину за законом на земельні ділянки, так як при видачі державних актів зроблено підчистки в написанні індексно-кадастрових номерах земельних ділянок, в зв»язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдиний спадкоємиць. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача відділу Держкомзему в Чуднівському районі позов визнав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився але направив заяву в якій просить позов задоволити. Суд, вислухавши позицію вказаних осіб, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON]І .. , яка померла 08 грудня 2008 року, за життя набула право власності на земельні ділянки площею 2,4576 га. та 2,4880 га., що розташовані на території [PERSON] сільської ради, Чуднівського району, але при видачі їй державних актів на правона земельні ділянки серії ЖТ №016944 та серії ЖТ №016945, виданих згідно розпорядження голови Чуднівської РДА від 04 березня 2003 року №90 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №882 та №883, індексно- кадастрові номера земельних ділянок містять підчистки та виправлення. Відповідно до п.2 «Інструкції про порядок складання, видач, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року №43, будь-які виправлення в державних актах не допускаються. Після смерті заповідача, позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст.1268 ч.3 ЦК України), що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою [PERSON] сільської ради №238 від 19.02.2010 року, але в зв»язку із допущеними підчистками та виправленнями у вказаних вище документах це не дає можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та враховуючи подаю нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державних актів відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. З огляду на вказані обставини суд приймає визнання позовних вимог представниками відповідачів, так як така позиція не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною заявою, вказавши, що 23 лютого 2010 року померла її матір [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на її майно, 25.08.2010 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщин\ , проте державним нотаріусом їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вона проживає в м. Ялті . Після смерті матері перебувала у стані тяжкого стресу, не знаючи тонкощів цивільного законодавства, пропустила строк звернення до нотконтори про прийняття спадщини. Крім того, проживає на великій відстані від м. Кривого Рогу і не мала можливості своєчасно звернутися за прийняттям спадщини протягом встановленого законом строку . В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги півдтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Суд. взявши до уваги заяви сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] ( а.с. 6). Згідно заповіту від 17.03.2009 року , посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької держнотконтори [PERSON] , [PERSON] заповідала всі належне їй майно [PERSON] (а.с.8 ). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 23.02.2010 року ( а.с. 4) 25.08.2010 року Третя Криворізька державна нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 7). Відповідно до ч.З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 23.02.2010 р., тому що не знала, що відповідно до вимог Цивільного кодексу України протягом шести місяців після відкриття спадщини необхідно було подати заяву про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] не заявляла про свою відмову від спадщини. Таким чином, суд вважає встановленим, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважної причини і їй можливо визначити додатковий строк до 14.03.2011 року, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла 23 лютого 2010 року'.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, оскільки позивачам на праві власності (кожному по ? частині) належить домоволодіння з надвірними будівлями по вул.Котляревського, 21, м.Красноград Харківської області з 11.07.2009року. Відповідач по справі зареєстрований в домоволодінні позивачів і добровільно не виписується. В судове засідання позивачі не зявились, однак відповідно до поданих заяв вони просять проводити розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані матеріли справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Відповідно до договору міни від 11.07.2009р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали власниками домоволодіння з надвірними будівлями по вул.Котляревського, 21, м.Красноград Харківської області кожен по ? частини. Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів та довідкою КПТІ «Інвентаризатор» про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Таким чином саме з цього часу відповідач [PERSON] втратив право на користування та проживання у вказаному будинку, а отже підлягає зняттю з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення із будинку та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову вона зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 05 травня 2009 року. Після розірвання шлюбу відповідач продовжує жити в її будинку та значиться зареєстрованим в ньому. Так як він не працює і зловживає спиртними напоями, своєю поведінкою він створює неможливі для проживання умови, вчиняє сварки, виражається нецензурно на неї та її сестру [PERSON], яка є недієздатною, а також причиняє їм тілесні ушкодження. За це він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, але незважаючи на попередження, свою поведінку не змінив, добровільно виселятися з будинку не хоче, тому вона просить суд виселити відповідача з будинку, який належить їй на праві власності і розташований за адресою: вул. Залізнична, с. Маховик Красноградського району Харківської області без надання іншого житлового приміщення та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачка позов підтримала і просила розглянути справу без неї, про що подала заяву. Відповідач позов визнав і просив розглянути справу у його відсутність, про що зазначив в поданій заяві. У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач позов визнав, позов підтверджується витягом з реєстру прав власності (а.с.6-9), копією рішення та копією свідоцтва про розлучення сторін (а.с.9-10), актом Попівської сільської ради, про те, що [PERSON] не має майнових претензій до [PERSON] (а.с.11), довідкою Красноградського РВ та копією постанови суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності (а.с.12-13), характеристикою на відповідача (а.с.16). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказувала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2009 року. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не проживають разом. Відповідач стосунків з дитиною не підтримує, її вихованням не займається. Враховуючи те, що добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає, сама вона не має змогу утримувати дитину, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що донька [PERSON] проживає з нею, батько взагалі не цікавиться життям доньки, не допомагає матеріально. Відповідач позов визнав частково, згодний сплачувати аліменти, але не дружині, а дочці, за умови, що кошти будуть перераховуватися на спеціальний рахунок, відкритий на імя дитини. Суд, перевіривши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.2). З довідки Селещинської сільської ради вбачається, що позивачка разом з дочкою зареєстрована та проживає в [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. За вказаних обставин, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в частці від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також п.5 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7 «Про державне мито», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованості за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в сумі 744,83 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не сповістив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи зібрані по справі докази суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню. Встановлено, що власником квартири № 43, розташованої в будинку № 12 корп. 1 по проспекту Перемоги в м. Кіровограді є [PERSON], про що свідчить виписка з домової книги.(а. с 8). Позивач надає послуги по утриманню житлового будинку, споруд та прибудинкової території, де мешкає відповідач. Відповідно до ст. 68 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідач впродовж тривалого часу не сплачував за утримання будинку та прибудинкової території, а тому утворилась заборгованість в сумі 744,83 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь КРЕП № 6 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача борг за спожитий газ в сумі 633 грн. 74 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про зменшення позовних вимог, в зв'язку з частковою сплатою, просить стягнути 546 грн. 52 коп., а також судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена алежним чином, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи, що представник позивача в судовому засіданні не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані по справі докази суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач шляхом відкриття особового рахунку і видачі розрахункової книжки на ім'я [PERSON], яка мешкає за адресою вул. Косм. Попова 18[ADDRESS] м. Кіровоград, підприємство уклало з нею договір № 92173 на постачання природного газу для побутового споживання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. В порушення вимог ст. 526 ЦК України відповідач не виконує свої зобов'язання перед позивачем, щодо оплати за спожитий природний газ, належним чином, а тому заборгованість становить 546 грн. 52 коп. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному язі, а тому заборгованість в сумі 546 грн. 52 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь ВАТ Кіровоградгаз". Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] народилася 13 листопада 1961 року, в с. Джупинівка Іллінецького району Вінницької області, згідно свідоцтва її батьком являється - [PERSON], який помер 26 червня 1988 року. При подачі документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання необхідна згода батьків, але у свідоцтві про смерть прізвище батька записане російською мовою як «Аликсиевич Николай Михайлович», що не співпадає з прізвищем заявниці в свідоцтві про її народження, в якому воно вказано - [PERSON], а прізвище батька записане [PERSON]. В свідоцтві про смерть батька, його прізвище записано «Аликсиевич Николай Михайлович», що не співпадає з свідоцтвом про одруження батьків від 24 червня 1956 року в якому їх прізвище після реєстрації шлюбу записано як [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, із наведених в ній підстав. Суд вислухавши пояснення заявниці [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обгрунтованими, оскільки той факт, що [PERSON] є дочкою [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, її паспортом, свідоцтвом про смерть батька від 19 липня 1988 року, свідоцтвом про одруження батьків від 5 вересня 1982 року. Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач вказує на те, що 20 квітня 2007 року в с.Бейзимівка, Чуднівського району, Житомирської області померла [PERSON]. Згідно з чинним цивільним законодавством він являється спадкоємцем майна померлої, за заповітом посвідченим 21 липня 2004 року Бейзимівською сільською радою, Чуднівського району, зареєстрованим в реєстрі 22, інших спадкоємців які претендують на спадкове майно не має, поскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини - шість місяців, з дня смерті спадкодавиці. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що після смерті заповідачки він постійно проживав в м.Москва, Росія і не знав про існування заповіту складеного на його ім»я. До України приїхав тільки у вересні місяці 2010 року. В зв»язку з вищевикладеним позивач просить суд визначити йому додатковий строк терміном 60 днів після набрання чинності рішенням суду для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 20 квітня 2007 року в с.Бейзимівка, Чуднівського району, Житомирської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об»ємі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого: Згідно свідоцтва про смерть серії 1- ТП .№062083, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції,Житомирської області 21 квітня 2007 року [PERSON] померла у віці 76 років в с.Бейзимівка, Чуднівського району, Житомирської області. Після смерті спадкодавиці відповідно до положень ч.l ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на її майно. До цього часу спадщина не прийнята. Із заповіту посвідченого 21 липня 2004 року Бейзимівською сільською радою, зареєстрованим в реєстрі №22, вбачається, що покійна [PERSON] все своє майно заповіла позивачучу. Отже судом встановлено, що позивач має право на спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини і його перебіг починається з моменту вступу рішення суду в законну силу. З пояснень представника позивача вбачається, що [PERSON] пропустив строк внаслідок того, що після смерті спадкодавиці, постійно проживав в м.Москва і не знав про існування заповіту складеного покійною на його ім»я. До України він приїхав у вересні місяці 2010 року і звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак там йому пояснили, що він не може подати заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці, оскільки пропустив встановлений законом для цього строк. Тому суд визнає пропущеним строк позивачем з поважної причини і визначає додатковий строк для прийняття спадщини. Судові витрати по справі слід покласти на позивача з огляду на його позицію. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до суду про визнання її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], який народився у м. Любєрці Московської області, Російської Федерації, безвісно відсутнім, оскільки її донька [PERSON], [INFO] досягла повноліття і їй необхідно отримати паспорта громадянки України, для чого необхідна згодо батька та його паспорт. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO], який народився у м. Любєрці Московської області, Російської Федерації, який зареєстровано 29.10.1993 року та розірвано 24.04.2007 р. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В 1997 р. [PERSON] з чоловіком та донькою переїхала з м. Москва, РФ до м. Запоріжжя. У 1999 р., після сварки, [PERSON] зібрав деякі свої речі і повідомив, що їде на заробітки, оскільки не може знайти роботу у м. Запоріжжі. З тих пір жодних відомостей про нього не має , з родичами чоловіка [PERSON] жодних звязків не підтримує. 04.09.20010 р. [PERSON] звернулась до Хортицького РО ЗГУ УИВС України в Запорізькій області з заявою про розшук [PERSON], однак прийнятими мірами розшуку Хортицькому РО ЗГУ УМВД України в запорізькій області не вдалось можливим встановити його постійне місце проживання та реєстрації. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України та ст. 246, 247 ЦПК України за заявою за місцем проживання заявника, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою , якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи, що встановлення безвісно відсутнім [PERSON] для його дитини має юридичне значення, оскільки [PERSON], [INFO] досягла повноліття і їй необхідно отримати паспорта громадянки України, для чого необхідна згодо батька та його паспорт , суд вважає за необхідним заяву задовольнити. Виходячи з вище викладеного і

Outcome: approved