Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду мотивуючи тим, що відповідач, будучи власником квартири [ADDRESS], неналежно виконує свої зобов»язання перед позивачем, передбачені п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, де зазначено, що власники квартири зобов»язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Між сторонами маються фактичні відносини щодо надання та отримання послуг з утримання будинків та прибудинкової території, що підтверджується платіжними документами, згідно яких відповідач періодично оплачував надані послуги. Проте відповідач не проводить оплату вартості наданих послуг, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.04.08 по 01.01.11 в розмірі 1586 грн. 86 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати, а також зобов»язати відповідача укласти договір між сторонами. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить заслухати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, так як договор про надання послуг з позивачем не укладався, фактично ніяких послуг відповідачеві не надавалося. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Як стверджує позивач, відповідач не проводить оплату вартості наданих послуг, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.04.08 по 01.01.11 в розмірі 1586 грн. 86 коп. Відповідно до ст.66, 67 та 68 ЖК України наймач (власник) квартири зобов»язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, не допускається одностороння відмова від виконання зобов»язань. Як вбачається із ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, що є підставою для виникнення зобов»язання між сторонами. Ст.20 Закону передбаченні права споживача, в тому числі п.1 одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлового-комунальних послуг. П.3 ст.20 Закону споживач зобов»язаний: укласти договір на надання житлового-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справ та обов»язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Такми чином, аналізуючи позов та докази, надані позивачем на підтвердження позову, суд вважає, що між сторонами відсутні буть-які договірні відносини і посилання позивача на періодичну оплату до 2008 року відповідачем наданих послуг не є підтвердженням, як стверджує позивач, фактичних відносин, що не передбачено цивільним законодавством, так як і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», і Цивільним законодавством передбачено виникнення зобов»язань тільки на підставі договору. Також суд не вбачає підстав для зобов»язання відповідача укласти договір з позивачем, так як відповідачем не надано доказів, чи звертався він з пропозицією до відповідача укласти договір, як відреагував відповідач на дану пропозицію, які умови ставилися в договорі і чи досягли сторони суттєвих умов укладення договору.

Outcome: dismissed