Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

Позивачка особисто та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до Виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська і просить суд визнати за нею та неповнолітнім [PERSON] право користування житловим приміщенням, загальною площею 21,4 кв.м., жилою площею 12,2 кв.м. у квартирі по б-ру Будівельників, 51-158 у м. Дніпродзержинську та зобовязати виконком Дніпровської райради видати їм ордер на право зайняття житлового приміщення. Обґрунтовуючи позов, вона в позовній заяві та у судовому засіданні зазначила, що вона, [PERSON], проживає та зареєстрована у квартирі, розташованій за адресою: м. Дніпродзержинськ, бульвар Будівельників, буд.№ 51, кв.№ 158. Ця квартира була виділена її чоловіку [PERSON] та членам його сімї: дружині [PERSON], та дітям: сину [PERSON], [INFO]; дочці [PERSON], [INFO], - на підставі рішення виконкому Брежнєвського району м. Дніпродзержинська за № 110 від 21 квітня 1983 року. Вони всі проживали та були зареєстровані за місцем розташування квартири з 29 квітня 1983 року. 18 травня 1995 року у цій квартирі був зареєстрований та став проживати і її онук [PERSON], [INFO], матірю якого є її дочка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. 02 травня 2001 року її дочка [PERSON] померла. Після смерті дочки, приймаючі до уваги, що її чоловік та батько її сина [PERSON] також помер 23 червня 2000 року, рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська № 105 від 20 червня 2001 року вона була призначена опікуном неповнолітнього онука [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська № 309 від 15 листопада 2006 року малолітньому онуку [PERSON], [INFO], був встановлений статус дитини - сироти. Згідно довідки, наданої 29 жовтня 2009 року ТОВ «Абонент 21» на день смерті її дочки, яка була зареєстрована за адресою: [INFO], вона мала такий склад сімї: мати [PERSON], брат [PERSON], та син [PERSON]. 18 травня 2001 року дочка була знята з реєстраційного обліку по квартирі, і у квартирі залишилися проживати вона (позивачка [PERSON]В.), її син [PERSON] та її малолітній онук [PERSON] Вони з сином проживали однією сімєю, вели спільне господарство, і разом користувалися квартирою по бульвару Будівельників 51- 158 у м. Дніпродзержинську. Але у звязку зі скрутним матеріальним становищем та з метою отримання житлової субсидії для сплати комунальних послуг, вони разом з сином вирішили розділити особові рахунки на квартиру. За їх з сином спільною домовленістю, рішенням виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська №\~264 від 19 листопада 2003 року був проведений розподіл особових рахунків: на її імя відкритий особовий рахунок № 283338, а на імя сина [PERSON] відкритий особовий рахунок № 283344. Згідно розподілу особових рахунків вона разом з неповнолітнім онуком мала право користуватися двома жилими кімнатами площею 17,2 кв.м. та 7,8 кв.м, у квартирі по бульвару Будівельників, 51- 158 у м. Дніпродзержинську, а син мав право користуватися однією житловою кімнатою, площею 12,2 кв.м. Після розподілу особових рахунків вона повинна була сплачувати комунальні послуги та квартирну плату тільки за виділене їй та онуку в користування приміщення в квартирі, і тому мала можливість отримати житлову субсидію для сплати комунальних послуг, при цьому не врахування доходів сина, який самостійно сплачував комунальні послуги та квартирну плату за частку житлового приміщення, яка була виділена йому в користування. Але при цьому, вони з сином фактично проживали однією сімєю, він надавав їй та своєму племіннику матеріальну допомогу, турбувався про них, зважаючи на її пенсійний вік та стан здоровя. І до цього ж слід зауважити, що найближчим часом вони з сином мали намір приватизувати свої частки квартири. 12 січня 2004 року Фондом комунальної власності їй було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, у якому зазначено, що приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: б-р Будівельників, 51- 158, - дійсно належить на праві спільної сумісної власності їй, [PERSON], та члену сімї [PERSON], загальна площа частини квартири спільного заселення становить 42,0 кв.м., житлова площа 25,0 кв.м. ( кімната 7,8 кв.м., кімната 17, 2 кв.м.). Але 05 серпня 2004 року її син [PERSON] раптово помер. 27 серпня 2004 року за наданим нею свідоцтвом про смерть син був знятий з реєстраційного обліку по вищевказаній квартирі. До моменту своєї смерті син не встиг подати документи для приватизації частки квартири, яка була виділена йому в користування, хоча мав такий намір, зважаючи на те, що вони з онуком були його єдиними близькими родичами, і у випадку приватизації своєї частки квартири, мій онук та племінник сина [PERSON], який залишився сиротою, мав би право єдиний спадкувати як після її смерті, так і після смерті сина. Після трагічної загибелі сина вона та її неповнолітній онук залишилися проживати у квартирі, розташованій по бульвару Будівельників 51 158 у м. Дніпродзержинську, використовували для проживання всі жилі кімнати, у тому числі і кімнату, особовий рахунок на яку був відкритий на імя сина [PERSON] Вона постійно з 1983 року проживає у [INFO] 158 у м. Дніпродзержинську, ця квартира є єдиним постійним місцем проживання її та її неповнолітнього онука [PERSON], який є сиротою, і не має, крім неї, будь-яких родичів. На момент смерті її сина [PERSON] вони всі разом проживали однією сімєю, вели спільне господарство, спільно користувалися всією квартирою, незважаючи на розподіл особових рахунків на квартиру. І після смерті сина вони з онуком так і продовжили користувалися всією квартирою в цілому. Весь час з моменту смерті сина вона сплачує квартирну плату та плату за комунальні послуги за всю квартиру в цілому, підтримує всю квартиру в належному жилому стані, виконує всі обовязки, що випливають з договору найму всього жилого приміщення у квартирі. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] до Виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська про визнання права користування жилим приміщенням підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому -будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. В силу ст.50 ч.3 ЖК України не допускається заселення квартири, збудованої для однієї сімї, двома і більше сімями, або двома і більше одинокими особами … Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами та несуть всі обовязки, що витікають із договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем відповідальність за обовязками, що витікають із зазначеного договору. Згідно ст. 65 Житлового Кодексу України наймач має право вселити у житлове приміщення, що він займає, своїх дітей, батьків, і особи, що вселилися у житлове приміщення, як члени сімї наймача, набувають рівне з іншими членами сімї право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира виділена [PERSON] та членам його родини на одну сімю на підставі рішення виконкому Брежнєвського району м.Дніпродзержинська від 21 квітня 1983 року № 110, що підтверджується копією ордеру. В даній квартирі зареєструвалися та стали мешкати [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 18 травня 1995 року зареєстрований і мешкає по теперішній час [PERSON], син [PERSON]. Рішенням виконкому Дніпровської районної ради особові рахунки в квартирі були розділені між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією рішення, та довідкою. 12 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] Фондом комунальної власності було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в якому зазначено, що ними приватизовані кімнати у квартирі спільного заселення, що підтверджується копією свідоцтва про право власності. 05 серпня 2004 року помер син позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Але позивачка та її онук продовжували мешкати в квартирі 158 будинку 51 по б.Будівельників у м.Дніпродзержинську та сплачувати за всі комунальні послуги у повному обсязі, що підтверджується актами про проживання з ТОВ Крона. Тому суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] та [PERSON] права користування жилим приміщенням, яке згідно розподілу особових рахунків належало [PERSON], так як у іншому разі квартира, яка збудована для однієї сімї, буде заселена двома сімями, що суд вважає недопустимим. На підставі викладеного, ст..ст.48,50, 64-65 ЖК України та

Outcome: approved