Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-20 00:00:00

У липні 2010 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Центральному районі м. Миколаєва звернулося до суду з позовом до Територіального управляння Держгірпромнагляду по Миколаївській області про визнання наказу незаконним та скасування актів форми Н-5 та Н-1 про нещасний випадок. Свої вимоги обгрунтовував тим, що 11.03.2008р. провідний інспектор праці Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області [PERSON] під час проведення перевірки на Малому Приватному підприємстві «Кредо-центр» отримала тілесні ушкодження. На підставі наказу №35 від 14.08.2008р. Територіальною державною інспекцією праці було призначено комісію з розслідування нещасного випадку, яка прийшла до висновку, що відсутні підстави для визнання факту втрати [PERSON] працездатності, як нещасний випадок на виробництві до остаточного судового рішення та підтвердження МСЕК зв'язку між втратою працездатності та зафіксованими СМЕ тілесними ушкодженнями. На підставі заяв та скарг [PERSON] на підставі Наказу №309 від 30.11.2009р. Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області було знову призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку за результатами роботи комісії було складено акт форми Н-5 від 08.12.2009р. та Акт №1 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом. Посилаючись на те, що відсутні підстави передбачені Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004р. за № 1112 (надалі Порядок) для проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON], та на те, що акт складено в порушення п.41,42 Порядку, всупереч думки більшості членів комісії, до складу комісії не включено представника органу МПП «Кредо-центр» на території якого стався нещасний випадок, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ про призначення комісії зі спеціального розслідування та скасувати складені акти за результатами розслідування комісії форми Н-5 та Н-1 про нещасний випадок. Судом до участі в якості третьої особи залучено - Миколаївську обласну профспілку працівників соціальної сфери. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили про його задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, при цьому пояснивши, що наказ №309 від 30.11.2009р. «Про призначення комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку» було видано на підставі листа Держгірпромнагляду, чому опорювані акти були затверджені начальником всупереч думки більшості членів комісії йому не відомо. Представник третьої особи - Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позов підтримують на чому неодноразово наполягали під час попередніх засідань. У судове засідання представник МПП «Кредо-центр» не з'явився про місце й час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, на попередніх засіданнях просив про задоволення позову. Представник Миколаївської обласної профспілки працівників соціальної сфери у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. [PERSON] у судове засідання не з'явилася про місце й час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 11 березня 2008 року провідний державний інспектор праці Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області [PERSON] під час проведення перевірки Малого приватного підприємства «Кредо-центр» іншою особою їй завдано тілесні ушкодження. Адміністрацією за місцем роботи [PERSON] наказом за №35 від 14.08.2008р. було призначено комісію з розслідування нещасного випадку відповідно до Порядку, яка прийшла до висновку, що відсутні підстави для визнання факту втрати [PERSON] працездатності, як нещасний випадок на виробництві до остаточного судового рішення та підтвердження МСЕК зв'язку між втратою працездатності та зафіксованими СМЕ тілесними ушкодженнями. Наявні в розпорядженні комісії з розслідування документи не дають підстав для складання актів про нещасний випадок Н-1. або НПВ, у зв'язку з чим прийнято рішення про припинення розслідування без складання акту про нещасний випадок. 17 листопада 2008 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області, Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов'язання складання акту форми Н-1. Ухвалою цього ж м суду від 20.032009 року провадження по даній справ зупинено до вирішення Центральним районним судом м. Миколаєва кримінальної справи. На підставі заяв [PERSON] до Держгірпромнагляду, Наказом Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області №309 від 30.11.2009 р. знову було створено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з [PERSON]. За результатами роботи спеціальної комісії було складено акт форми Н-5 від 08.12.2009р. та акт№1 форми Н-1 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом. Відповідно до пункту 16 Порядку, нещасні випадки, пов'язані із завданням тілесних ушкоджень іншою особою, або вбивством працівника під час виконання або у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків чи дій в інтересах підприємства незалежно від порушення кримінальної справи визнаються пов'язаними з виробництвом (крім випадків, що сталися з особистих мотивів). Стаття 22 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії складається акт за встановленою формою. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Пунктом 40 Порядку передбачено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я; випадки смерті працівників на підприємстві; випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових обов'язків; нещасні випадки з тяжкими наслідками, утому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням органів Держнаглядохорнпраці). Віднесення нещасних випадків до таких, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі до нещасних випадків з можливою інвалідністю потерпілого, здійснюється відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, що затверджується МОЗ. Нещасний випадок, який стався з [PERSON], не передбачає ознак встановлених у пункті 40 Порядку, тому і не підлягав спеціальному розслідуванню. За такого, Наказ Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області №309 від 30.11.2009р. «Про призначення комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку» є незаконним та підлягає скасуванню. Враховуючи викладене суд вважає, що Акт форми Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку та Акт №1 форми Н-1 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом, затверджений начальником Територіального управління Держгірпромнагляду України по Миколаївській області 8 грудня 2009 року підлягають скасуванню. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 8,50грн. та витрати н а інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved