Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Прокурор Комінтернівського району м. Харкова в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 8756 гр. В обґрунтування свого позову прокурор посилається на те, що 24 травня 2009 року [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] суму 2100 доларів США строком до 24.06.2009 року, що підтверджується виданою ним розпискою. У зазначений строк відповідач суму боргу не повернув. 26.08.2009 року [PERSON] помер. [PERSON] є матрю померлого та спадкоємцем першої черги. Спадщину після смерті свого сина [PERSON] прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, від спадщини вона не відмовлялася. Після смерті [PERSON] відповідач повернув [PERSON] борг в сумі 1000 доларів США. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Заінтересована особа [PERSON], 3-тя особа [PERSON] підтримали позовні вимоги Прокурора Комінтернівського району м.Харкова у повному обсязі. 3-тя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що суму боргу 1100 доларів США він повернув за життя [PERSON] у липні 2009 року, без оформлення розписки. Борг в сумі 1000 доларів США він повернув [PERSON] також без оформлення розписки. Суд, заслухавши пояснення сторін, заінтересованої сторони, 3-ої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного Судом встановлено, що згідно з розпискою від 24.05.2009 року [PERSON] позичив у [PERSON] 2100 доларів США на строк до 24 червня 2009 / а.с.4/. У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначені обставини не оспорював. Відповідно до ст. 1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона / позикодавець/ передає у власність другій стороні / позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів / суми позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, у встановлений строк відповідач борг [PERSON] не повернув, що підтверджується поясненнями відповідача та заінтересованої особи. 26 серпня 2009 року [PERSON] помер в м.Харкові у віці 46 років / а.с.5/. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є його батьки [PERSON], [PERSON] та дочка [PERSON] / а.с.21,22/. [PERSON] та [PERSON] на спадщину- суму за договором позики від 24.05.2009 року, яку не повернув відповідач [PERSON] не претендують. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки дільниці №11 КП «Жилкомсервіс» від 11.11.2010 року вбачається, що померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із своєю матірю за адресою : [ADDRESS]. 09.09.2009 року його знято з реєстрації за зазначеною адресою у звязку зі смертю / а.с.23/. Судом також встановлено, що 16.02.2010 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі / а.с.20/. Відповідач, 3-ті особи зазначені обставини не заперечують. Таким чином, суд вважає, що мати померлого [PERSON] [PERSON] спадщину після його смерті прийняла. З пояснень учасників процесу судом встановлено, що [PERSON] повернув [PERSON] суму боргу у розмірі 1000 доларів США частками по 500 доларів США наприкінці 2009 року на початку 2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст.545 ЦК України підтвердженням виконання зобовязання є розписка кредитора про повне або часткове виконання зобовязання, наявність боргового документа у боржника. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що зі слів її сина [PERSON] їй було відомо, що [PERSON] суму боргу йому не повернув. Твердження [PERSON] про те, що він у липні 2009 року повернув [PERSON] 1100 доларів США без оформлення розписки, суд до уваги не приймає, оскільки ним на підтвердження цієї обставини жодних доказів не надано. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] свої зобовязання за договором позики виконав частково, повернувши [PERSON] 1000 доларів США, ним не виконано зобовязання в частині повернення боргу у розмірі 1100 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума боргу 8756 гр. / 1100 доларів США х 7,96 гр/. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» і Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ» з відповідача підлягають стягненню на користь відповідача судові витрати у розмірі 207,56 гр., в тому числі судовий збір у розмірі 87,56 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гр..

Outcome: approved