overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 18 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградської міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно актового запису №203. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги не здійснює на її утримання. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд вислухавши пояснення сторін по справі та дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Суд вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали цивільної справи, а саме свідоцтва про народження дитини (а.с.4), свідоцтво про шлюб (а.с.З), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

В жовтні 2009 року позивачі звернулись до суду із позовною заявою, в якій просили суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог позивачі вказували, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 22.03.2005 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6208 від 24.03.2005 року. В вищевказаній квартирі окрім позивачів зареєстровані: [PERSON] - колишня дружина [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] припинені шлюбні відносини, внаслідок чого остання добровільно виїхала за іншою адресою: [ADDRESS] . Позивачі стверджують, що відповідач покинула спірну квартиру за власним бажанням та не мешкає там понад встановленого річного строку, перешкод в користуванні спірною квартирою їй ніхто не чинив, її майна там немає, участі в оплаті комунальних платежів не приймає. В судовому засіданні позивачі позов підтримали та, посилаючись на факти наведені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, разом з тим, підтвердила факти, наведені в позовній заяві, зокрема, щодо відсутності в спірному помешканні понад року. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав . Судом встановлено,\~що власниками\~квартири [ADDRESS] є\~позивачі на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності від\~22.03.2005\~року,\~зареєстрованого в\~електронному Реєстрі\~прав власності\~на нерухоме\~майно Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6208 від 24.03.2005 року (а.с. 6). В вищевказаній квартирі окрім позивачів зареєстровані: [PERSON] - колишня дружина [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно з актами про не-проживання від 05.09.2009 року та від 22.09.2009 року, відповідач не проживає в спірній квартирі у зв`язку з тим, що вибула на постійне місце проживання за іншою адресою (а.с. 12, 21). Відсутність відповідача [PERSON] в спірній квартирі понад встановленого річного строку підтвердилось поясненнями [PERSON] , [PERSON] , допитаними в судовому засіданні в якості свідків. Таким чином, вбачається, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, згідно з ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 27 листопада 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 722. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. Позивач стверджує, що спору, щодо порядку виховання та утримання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - Шимко. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

17.05.2010 р. позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що [PERSON] є користувачем послуг по опаленню квартири в [ADDRESS] , однак тривалий час не сплачує кошти за вказані послуги, борг по яким на даний час становить 246 грн. 39 коп. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 246 грн. 39 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 51 грн. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги уточнив, зменшив суму позову в зв`язку з добровільною сплатою частини коштів, і просив стягнути з позивача 46 грн. 39 коп., а також судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, до початку судового засідання подала заяву, в якій просила справу слуханням відкласти. Однак зважаючи на те, що провадження по даній справі відкрито ще 18.05.2010 р., відповідачка неодноразово зверталася в суд із заявою про відкладення розгляду справи (а.с. 17,26,30,32), тому суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у них даних і доказів за відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.ст.66-68 ЖК України, п.3 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.1 ст.13 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (для приватизованих квартир) власники квартир (або квартиронаймачі для неприватизованих квартир) та проживаючі з ним повнолітні громадяни зобов`язані щомісячно оплачувати послуги з утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Матеріалами справи встановлено, що відповідач відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення від 02.11.2009 р. (а.с.13) є абонентом по користуванню послугами з опалення, і згідно зазначеного договору він зобов`язаний здійснювати оплату за користування даним видом послуг не пізніше 15 числа розрахункового місяця. Однак в порушення умов згаданого вище договору, відповідач [PERSON] тривалий час не сплачує кошти, в зв`язку з чим станом на 13.12.2010 р. виник борг за користування опаленням, розмір якого, за мінусом добровільно сплачених коштів в розмірі 200 грн., становить 46 грн. 39 коп., і який необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 30 грн., а всього 76 грн. 39 коп. Крім того, згідно рішення Тростянецької міської ради №722 від 22.12.2009 р. КП «Трестянецьке ЖЕУ» звільнено від сплати судового збору при зверненні з позовом до Тростянецького районного суду по 31.12.2010 р. включно, в зв`язку з чим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. в доход держави. На підставі викладеного, ст.ст.66, 68 ЖК України, п.3 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.1 ст.13 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

07.05.2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 635400984133А від 06.06.2008 року у сумі 4985,48 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказував, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 06 червня 2008 року був укладений кредитний договір № 635400984133А, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 5000,00 грн. із сплатою 22 % річних, сплатою щомісячної комісії в сумі 82,50 грн. та кінцевим терміном повернення до 06.06.2009 року. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 26 квітня 2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 4985,48 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір № 635400984133А, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 5000,00 грн. із сплатою 22 % річних, сплатою щомісячної комісії в сумі 82,50 грн. та кінцевим терміном повернення до 06.06.2009 року. Разом з тим, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов кредитного договору у зв`язку із чим, станом на 26 квітня 2010 року, заборгованість відповідача за кредитним договором склала 4985,48 грн., що складається з простроченого кредиту-2184,76 грн., пені - 2095,44 грн., штрафу - 705,28 грн. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, пеню та штраф. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками; розрахунками; договорами. \~ \~ \~ \~ На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, стверджуючи, що 21.07.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №010/82/0025/91731, згідно до умов якого [PERSON] отримала 4200 грн., які зобов`язалась повернути з 21.07.2008 року по 21.07.2010 року гад 29,9% річних. Станом на 01 листопада 2009 року заборгованість відповідача перед банком становить 5284,73 грн., яка складається з: з заборгованості за кредитом в сумі 4200 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 1084,73 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні просила стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в сумі 4200 грн., заборгованість за простроченими відсоткамив сумі 1084,73 грн., а також судовий збір в розмірі 52,85 грн., а також 120 грн., сплачених за інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, а всього 5457,58 грн.. Відповідачка до суду жодного разу не з`явилась з невідомих суду причин, хоча була повідомлена своєчасно та належним чином шляхом подання оголошення в пресі, тому на /підставі п. 9 ст. 74 ЦПК України та за згодою представника позивача, справа розглядається заочно. Вислухавши представника банку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №010/82/0025/91731, згідно до умов якого [PERSON] отримала 4200 грн., які зобов`язалась повернути з 21.07.2008 року по 21.07.2010 року під 29,9% річних. Станом на 01 листопада 2009 року заборгованість відповідача перед банком становить 5284,73 грн., яка складається з: з заборгованості за кредитом в сумі 4200 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 1084,73 грн. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити нараховані по ньому відсотки. \~ \~ \~ \~Відповідно \~ \~ \~ \~до \~ \~ \~ \~ст. \~ \~ \~ \~553 \~ \~ \~ \~ЦК \~ \~ \~ \~України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Таким чином, з відповідачки слід стягнути заборгованість в сумі 5284,73 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 4200 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 1084,73 грн. крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір в розмірі 52,85 грн., а також 120 грн., сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 5457,58 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливі, у зв`язку з чим позов просить задовольнити. У судове засідання позивачка не з`явилася, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] зареєстрували шлюб 01 жовтня 1991 року у відділі РАЦС по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 307. що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 18 жовтня 2007 року. Ухвалою суду від 14 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] було надано строк для примирення тривалістю два місяці, однак примирення між сторонами не відбулося. У теперішній час шлюбні стосунки з відповідачем припинені, загальне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї не можливе. Судом також встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. Суд, враховуючи вищеназвані обставини, приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. На основі вищевикладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02.09.1995 року, від шлюбу в подружжя є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на іі утриманні. Причиною розлучення позивачка вважає те, що з грудня 2009 р. по лютий 2010 р. між сторонами склалися погані сімейні взаємовідносини, відповідач почав зловживати спиртними напитками, в стані алкогольного спяніння вчиняв безпідставні скандали, обзивав позивачку, принижував її як жінку, наносив побої. Таке життя викликало у позивачки психологічні та моральні страждання та негативно впливало на виховання дітей. Відповідач зовсім не цікавиться дітьми, покинув сімю і проживає окремо. Сімя розпалася, відновлювати сімейні відносини позивачка не бажає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених в позові підстав. Суду пояснила, що з грудня 2009 року сторони спільно не проживають, через неадекватну поведінку відповідача та непорозуміння в сімї вона не бажає відновлювати спільні відносини. Просить шлюб розірвати. Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи встановив, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 265734 шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 02.09.1995 року відділом РАЦСу Городенківського району, актовий запис № 6. Судом встановлено, що сімя розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому вважає що позов слід задовольнити. Суд вважає доцільним дітей залишити на проживанні з позивачкою. На підставі ст.ст. 112,114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин між його матір'ю [PERSON], яка померла 08 червня 2009 року в м.Збаражі Збаразького району Тернопільської області, та її матір'ю, а його бабусею, [PERSON], яка померла 10 квітня 2006 року в с. Бережанка Лановецького району Тернопільської області, мотивуючи свої вимоги тим, що розбіжність запису дівочого прізвища матері у свідоцтві про народження, стала перешкодою в оформленні його спадкових прав на земельний пай та земельну ділянку, що колись належала його бабусі - [PERSON] згідно державного акту серії ТР№ 022925. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав і просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бережанської сільської ради Лановецького району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому Бережанська сільська рада просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, вимоги заявника визнають. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Так, в ході судового засідання було встановлено, що заявник - [PERSON] народився 25.08.1960 року в с. Бережанка Лановецького району Тернопільської області і матір'ю його є [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження (а с. 4). Мати заявника [PERSON] народилася 19.07.1941 року в с. Бережанка Лановецького району Тернопільської області, і матір'ю її є [PERSON], що стверджується поясненнями заявника, довідками виданими Бережанською сільською радою Лановецького району Тернопільської області за № 827 від 13.12.2010р. (а.с. 18), за № 828 від 13.12.2010р. (а.с 19), за №829 від 13.12.2010р. (а.с. 20), за № 830 від 13.12.2010р. (а.с. 21). Мати заявника [PERSON] померла 08.06.2009 року в м. Збараж Збаразького району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть від 08.06.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області (а.с. 6). Бабуся заявника [PERSON] померла 10.04.2006 року в с.Бережанка Лановецького району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть від 26.04.2006 року, виданого Бережанською сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с. 7). Як пояснив заявник, встановлення факту родинних відносин між його матір'ю [PERSON] та його бабусею [PERSON] необхідне йому для оформлення спадщини. Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON], яка померла 08 червня 2009 року в м. Збараж Збаразького району Тернопільської області, була донькою [PERSON], яка померла 10 квітня 2006 року в с. Бережанка Лановецького району Тернопільської області. На підставі наведеного та

Outcome: approved