overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу народила сина [PERSON] , [INFO], батьком якого є відповідач. Вона не працює , так як доглядає за сином до досягнення ним трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає У звязку з тим, що відповідач офіційно ніде не працює, займається самостійним заробітком, від якого має відповідний дохід, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, і до досягненням сином [PERSON] , [INFO] 3-х річного віку, В попередньому судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів, та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 100 грн, та в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та задоволити позов Відповідач позов не визнав , пояснив , що не працює, тому не згоден платити аліменти крім того стверджує , що позивачка негідно, аморально поводилась у шлюбних відносинах тому не має права на утримання. Суд вважає , що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має не залежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина з якою проживає дитина має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. 5 ст. 75 СК України права на утримання не має той із подружжя , хто негідно поводився у шлюбних відносинах. Встановлено, що позивачка з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], батьком якого є відповідач., відповідач проживає окремо, дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надав жодних доказів щодо неможливості сплати аліментів в розмірі 100 грн., однак зазначив, що іншої сімї немає, на утриманні інших дітей, крім сина немає, має задовільний стан здоровя, має професію зварювальника, на обліку в Центрі зайнятості як безробітний не перебуває. Ці обставини визнані позивачкою, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Суд не приймає посилання позивача на негідну поведінку дружини , так як дана обставина не визнана позивачкою та не доведена відповідачем Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 29 грудня 2005 року помер його батько - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 05.02.2007 року, спадкоємцями є його сестра [PERSON] та його брат [PERSON], які успадкували спадкове майно в рівних частках житлового будинку розташованого у м. Житомирі по провулку 2-му Транзитному, № 49. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач не звернувся із заявою до Першої нотаріальної контори м. Житомира у зв'язку з тим, що його батько одружився другий раз і не підтримував з ними відносин. Саме з цих причин позивачем не подано заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачі не дають [PERSON] письмової згоди для прийняття спадщини. Позивач звертався із заявою до Першої нотаріальної контори м. Житомира про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, але йому було відмовлено постановою нотаріуса №2452 від 08.10.09 р.. «У зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження гр. [PERSON] його батьком записаний гр. [PERSON], що не відповідає документам померлого 29 грудня 2005 року [PERSON]». Але рішенням апеляційного суду Житомирської області від 10 червня 2010 року, було встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивач являється сином померлого [PERSON]. У зв'язку з чим просить суд визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримав із вказаних підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився причини неявки суду не відомі Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.12.2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.12.2005 року. На момент смерті за [PERSON] рахувалося спадкове майно, житловий будинок у м. Житомирі по пров. 2-му Транзитному, 49, до будинку належать прибудови відповідно до технічного паспорту. Позивач звертався із заявою до Першої нотаріальної контори м. Житомира про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, але йому було відмовлено постановою нотаріуса №2452 від 08.10.09р. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 10 червня 2010 року, було встановлено факт родинних відносин, а саме, що позиве- являється сином померлого [PERSON]. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини поважних причин, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини За вказаних обставин суд вважає, що строк подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин і є підстави визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом терміном - два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованого відділом РАЦС Корецького районного управління юстиції від 06.05.2005 року, актовий запис за № 16. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач належним вихованням дітей не займається, добровільної допомоги на утримання не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок, щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач надіслала до суду заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі по 100 (сто) гривень 00 копійок на кожного, щомісячно до досягнення ними повноліття, витрати по справі покласти на відповідача та не заперечує проти прийняття рішення при попередньому розгляді по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу слухати у його відсутність, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по ній, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Згідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Суд зважає на позицію| сторін, які не заперечують проти ухвалення судового рішення при попередньому розгляді справи та вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які дають можливість винести судове рішення при попередньому розгляді справи. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярні доходи. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів який є працездатним. Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, займається веденням домашнього господарства. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. На підставі наведеного, ст.ст. 79, 80, 82, 180, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрований Користівською сільською радою Корецького району Рівненської області від 12.08.2006 року, актовий запис за № 06. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, а саме: [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач належним вихованням дитини не займається, добровільної допомоги на утримання не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі 50 (п'ятдесят) гривень 00 копійок, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач надіслала до суду заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі 50 (п'ятдесят) гривень 00 копійок, щомісячно до досягнення нею повноліття, витрати по справі покласти на відповідача та не заперечує проти прийняття рішення при попередньому розгляді по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу слухати у його відсутність, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по ній, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Згідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Суд зважає на позицію сторін, які не заперечують проти ухвалення судового рішення при попередньому розгляді справи та вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які дають можливість винести судове рішення при попередньому розгляді справи. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярні доходи. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним. Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, займається веденням домашнього господарства. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. На підставі наведеного, ст.ст. 79, 80, 82, 180, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на грошові внески у сумі 8,91 грн. на рахунку №3191/010, у сумі 4345 грн. 30 коп. на рахунку №915510711/010, у сумі 4883 грн. 75 коп. на рахунку №9155101831/010, у сумі 824 грн. 65 коп. на рахунку №9155101964/010, у сумі 858 грн. 25 коп. на рахунку №9155101965/010, у сумі 0,47 грн. на рахунку №21223, у сумі 0,29 грн. на рахунку №0571023 у філії - Балтське відділення №2822 ВАТ «Державний Ощадний банк України», які раніше належали [PERSON], померлій 04 січня 2006 року, стверджуючи, що його матері [PERSON] належали вище вказані грошові внески у відділенні банку. 04 січня 2006 року [PERSON] померла. Позивач поховав матір, і як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після її смерті, в нього на руках знаходяться ощадні книжки на грошові внески у філії - Балтське відділення №2822 ВАТ «Державний Ощадний банк України». Крім нього спадкоємцем першої черги за законом є його сестра [PERSON], але вона відмовилася від своєї частки спадщини на користь позивача. Але, у встановлений законом строк, позивач, по причині юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді грошових внесків, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні його представник за дорученням [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутністю у відповідності з вимогами законодавства України. Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, матері позивача [PERSON] належали грошові внески у сумі 8,91 грн. на рахунку №3191/010, у сумі 4345 грн. 30 коп. на рахунку №915510711/010, у сумі 4883 грн. 75 коп. на рахунку №9155101831/010, у сумі 824 грн. 65 коп. на рахунку №9155101964/010, у сумі 858 грн. 25 коп. на рахунку №9155101965/010, у сумі 0,47 грн. на рахунку №21223, у сумі 0,29 грн. на рахунку №0571023 у філії - Балтське відділення №2822 ВАТ «Державний Ощадний банк України», що після її смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом (крім нього спадкоємцем першої черги за законом є його сестра [PERSON], але вона відмовилася від своєї частки спадщини на користь позивача, про що надала суду заяву), фактично прийняв спадщину у вигляді грошових внесків і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02 липня 2007 року відділом РАЦСу Кузнецовського міського управління юстиції в Рівнеській області, актовий запис № 145. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю і просить суд шлюб розірвати, а дитину залишити на її виховання до настання нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що з позивачкою не ведуть спільного господарства, проживають окремо і не заперечує проти розірвання шлюбу та дитини залишення на виховання матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І - ГЮ № 023385 від 02 липня 2007 року. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження І-ГЮ № 070646 від 28.02.2008 року. Оскільки сторони просять позов задовольнити, вказують на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сторони проживають окремо, сім'я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а дитину залишити на виховання матері до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з серпня 2009 року, сім'я розпалася оскільки подружнє шиття не склалося. Від спільного проживання вони неповнолітніх дітей не мають. У судовому за\-сіданні позивачка позовні вимоги підтримала* суду вона пояснила, що сім'я розпалася остаточно, примирення між ними не можливу за різністю характерів та поглядів на життя, зловживання алкогольними напоями від\-повідачем на протязі тривалого часу. Сім'я розпалася, оскільки подружнє життя не склалося, з того часу спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягав на розірванні шлюбу, оскільки примирення не відбулося. Відповідач в судове засіданні не з'явився, будучи належним чином повідомлений через засоби масової інформації, про час та місце розгля\-ду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Отже судом, справу розглянуто без його участі в заочному судовому засіданні, від\-повідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягав задоволенню. Сім'я розпалась внаслідок несу\-місності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання на протязі тривалого часу, принципового небажання позивачки примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Таким чином,, в судовому засіданні встановлено, що маються всі пе\-редбачені ст.110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

4 жовтня 2010 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача моральної шкоди. Посилалась на те, що рішенням Полтавського районного суду м. Полтави було від 15 червня 2010 року був задоволений її позов про визнання недійсним договору поруки, що був укладений 1 5.05.2006 року в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору, що укладений між банком та [PERSON] Зазначала, що вона договору поруки з банком не укладала, більш того в період підписання такого договору вона була за межами України і не могла приймати участь в укладанні такого договору. Посилалась на те, що з вини працівників банку вона пережила стрес, її звичайний спосіб життя був порушений, вона переживала та їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 20 000 грн. Просила стягнути 20 000 грн. моральної шкоди 120 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи 1100 грн. судового збору та 2 000 грн. за надання правової допомоги. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не взнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що вина банку в укладанні не встановлена, саме позивач належним чином не слідкувала за своїми особистими документами, паспортом, ідентифікаційним номером, що послужило причиною укладення договору поруки. Позивач не надала доказів заподіяння їй моральної шкоди, визначення її розміру . Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Рішенням Полтавського районного суду від 15 червня 2010 року договір поруки, що укладений між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання умов кредитного договору від 15.05.2006 року, який укладений між [PERSON] та відповідачем визнаний недійсним. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Позивач та її представник не надали суду жодного доказу в підтвердження вини відповідача в заподіянні позивачеві моральної шкоди. Рішенням суду поновлене порушене право відповідача, отже підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає. Щодо вимог про стягнення витрат по справі, то оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, витрати по справі не можуть бути стягнуті з відповідача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

24 лютого 2007 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих в селі Огульці по вул. Карла Маркса, №7 Валківського району Харківської області, які належать померлій на підставі свідоцтва про право власності виданого 15.07.1997 року виконком Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області, земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 218\~000 890, площею 4,6136 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Огульцівської сільської ради «КСП Огульчанське», грошових заощаджень, які знаходяться в філіалі Державного ощадбанку 2835/03 в с. Огульці Валківського району Харківської області на рахунку №1276, а також на рахунку №9155/1-110. Вищезазначене майно 05.05.1994 року померла заповіла позивачу по справі [PERSON], що зареєстровано в реєстрі №15 Огульцівської сільської ради. В даний час заповіт ніким не змінений, і не скасований. Позивач є єдиною спадкоємицею спадщини померлої [PERSON], але оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не змогла в установлений законом шестимісячний строк у звязку з юридичною необізнаністю, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] була відсутня, згідно заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача - Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області був відсутній, сільська рада надала лист згідно якого просить справу слухати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач постійно проживала з померлою [PERSON], і на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановлено ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Позивач по справі є єдиною спадкоємицею на залишену після смерті її матері спадщини, і це підтверджується свідоцтвом про її народження.

Outcome: approved