Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» звернулось до суду з позовом в якому зазначило, що 15.09.2009 між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є позивач, та ТОВ «Мзіурі» укладено генеральну кредитну угоду № 01/02-01/0157 (далі Угода) з загальним лімітом наданих коштів 4108427,16 грн. терміном користування до 29.10.2014. В наступному за згодою сторін до генеральної кредитної угоди вносилися зміни шляхом укладання Додаткової угоди № 1 від 25.12.2009, які виразились у зміні ліміту кредитування. В рамках генеральної угоди та на її виконання між Банком та позичальником укладено кілька кредитних договорів, а саме: -кредитний договір № 010/02-01/0160 від 15.09.2009 за яким позичальнику відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 2846962,42 грн. з кінцевим терміном повернення 28.10.2014 (договір № 1). Графік погашення кредиту за вказаним договором змінено Додатковою угодою № 1 до нього від 25.12.2009. -кредитний договір № 010/02-01/0161 від 15.09.2009 за яким позичальнику відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 1261464,74 грн. строком повернення до 29.12.2009 (договір № 2). Кінцевий термін погашення кредиту до зазначеного договору, розмір відсоткової ставки за ним змінені Додатковою угодою № 1 до вказаного договору. В забезпечення виконання умов кредитних договорів, укладених відповідно до Угоди, між Банком та [PERSON] (відповідач 1) і [PERSON] (відповідач 2), укладено договори поруки відповідно № 12/02-01/0158 від 15.09.2009 і № 12/02-01/0159 від 15.09.2009 згідно з умовами яких поручителі взяли на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобовязанням позичальника ТОВ «Мзіурі», яки виникають з Угоди та кредитних договорів. При цьому в п. 2.1. зазначено, що поручителі несуть відповідальність перед банком у тому ж обсязі що і позичальник ТОВ «Мзіурі». Через невиконання позичальником умов Угоди і кредитних договорів станом на 14.07.2010 заборгованість перед позивачем склала за договором № 1: 3380841,78 грн. де 2970347,43 грн. заборгованість за кредитом; 38560028 грн. за відсотками за користування кредитними коштами; 4510,91 грн. сума пені за порушення строку погашення кредиту за період з 01.02.2010 по 14.07.2010; 20383,16 сума пені за порушення строку погашення відсотків за період з 01.01.2010 по 14.07.2010. За договором № 2 заборгованість становить: 1487301,91, з яких 1311399,74 заборгованість за кредитом; 160781,20 грн. за відсотками за користування кредитними коштами; 7513,29 грн. сума пені за порушення строку погашення кредиту за період з 01.02.2010 по 14.07.2010; 7607,68 сума пені за порушення строку погашення відсотків за період з 01.01.2010 по 14.07.2010. Отже, загальна заборгованість за кредитними договорами, укладеними в рамках Угоди становить 4868143,69 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену загальну суму заборгованості та судові витрати. В суді представник позивача підтримав позовні вимоги та наполіг на їх задоволенні. Представник 1-го відповідача проти позову заперечував, пославшись на той факт, що позивачем порушені умови договорів поруки та норми закону, що регулюють правовідносини між боржником, поручителем та кредитором. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини. Факт укладення між третьою особою та позивачем [PERSON] кредитної угоди № 01/02-01/0157 від 15.09.2009, кредитних договорів № 010/02-01/0160 та № 010/02-01/0161 від тієї ж дати, Додаткових угод до них та договорів поруки № 12/02-01/0158 від 15.09.2009 і № 12/02-01/0159 від 15.09.2009 між Банком і відповідачами сторонами не заперечується. Крім того, відповідачами не надано заперечень щодо загального розміру заборгованості за вказаними Угодою і договорами (а.с. 8-9, 13-14, 18-23, 31-51). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Пунктом 14.3. Договору № 1 та № 2 передбачено, що Позичальник несе відповідальність за виконання Договору всіма своїми активами, на які відповідно до закону може бути звернене стягнення, а п. 15.1. містить положення, згідно з яким Договір діє до повного виконання Сторонами прийнятих відповідно до нього зобовязань. Договорами поруки, укладеними з кожним з відповідачів, передбачено: що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобовязань за Угодою та/або кредитними договорами, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник (п. 2.1.); якщо до поручителя надійде письмова вимога кредитора про погашення суми заборгованості за Угодою та/або кредитними договорами і таких коштів у поручителя не буде, то кредитор має право звернути стягнення за рахунок майна Поручителя (п. 2.3.); сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобовязання у випадку невиконання. Також порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобовязання не предявить вимоги до поручителя (п. 4.1.). Відповідачами не надано суду доказів припинення зобовязання за існуючими Угодою, Договорами № 1 і № 2, договорами поруки, підстави для чого передбачені ст.ст. 554, 598-609 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи зі змінами в умовах Угоди та кредитних договорів поручителі належним чином ознайомлені, про що свідчить укладення з ними додаткових угод, окрім того належним чином сповіщались про необхідність виконання зобовязань за кредитними договорами, а саме погашення суми заборгованості (а.с. 9, 11-12, 14, 16-17). На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved