overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем разом не проживає з червня 2010 року. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає. Вважає, що він у змозі та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як він є працездатним. Тому просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважність причини своєї неявки в судове засідання не повідомив. Тому, відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України «Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Відповідач є батьком [PERSON], 23 травня 20009 року народження. Ця обставина стверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідає є працездатним та у змозі виплачувати аліменти на утримання свого сина. Тому суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

09.11.2009 року позивач звернувся до Кілійського районного суду із зазначеним позовом в якому пояснює, що 22 жовтня 2009 року він передав в борг відповідачу 4500 грн. з умовою повернення боргу протягом трьох днів. Відповідач в строк гроші не повернув та 22 жовтня 2009 року написав розписку про повернення боргу в строк до кінця жовтня 2009 ро\-ку. Договір позики оформлений розпискою , яку видав відповідач. До цього часу відповідач не повернув борг, тому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 4500 грн. та проценти в сумі 16875 грн. Позивач надав заяву про підтримання позовних ви\-мог та розгляд справи без його участі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в су\-дове засідання не прибув , про поважні причини не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази , та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню. Згідно оригинала розписки від 22 жовтня 2009 року , сторони уклали договір по\-зики, згідно до якого , відповідач отримав від позивача 4500 грн., які зобовязався поверну\-ти в строк до кінця жовтня 2009 року. Таким чином встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що виті\-кають з договору позики , які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позико\-давець) передає другій стороні грошові кошти або інші речі, в позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій фор\-мі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір не\-оподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від по\-зичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позико\-давцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. В звязку з зазначеним суд вважає позовні вимоги про стягнення суми позики та\-кими , що підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог про стягнення процентів відмовити у звязку з тим, що договором позики не було встановлена виплата процентів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

БМКП «Водоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в сумі 686,21 грн., а також судові витрати: держмито в сумі 51 грн. та 30 грн. за оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Представник позивача суду пояснив, що БМКП «Водоканал» свої обовязки по договору № 2742 укладеного 11.12.2006 року виконує, а відповідачка, продовжуючи користуватися наданими послугами з водопостачання та водовідведення, абонентську плату до каси підприємства не вносить, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 686,21 грн. станом на 19 березня 2010 року. В добровільному порядку відповідачка відшкодувати завдані збитки відмовилась, у в`язку з чим позивач змушений звернутися до суду та просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. Розглянувши позов в межах заявлених вимог та наданих доводів, з огляду на ствердження позивача, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що між БМКП «Водоканал» та [PERSON], що мешкає за адресою: м. Балта, вул. Виноградна, 21, укладено договір № 2742 від 11.12.2006 року про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню. БМКП «Водоканал» своєчасно та якісно надавало користувачці послуги по водопостачанню та водовідведенню, однак [PERSON] не розраховувалася своєчасно за надані послуги, тому виникла заборгованість станом на 19.03.2010 року у сумі 686,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що з 24.11.1967 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON],який помер 06.06.2009 року. За час спільного сумісного проживання, позивачем з чоловіком був виплачений пай в ЖБК «Труд» і 30.10.1991 року на ім.»я [PERSON] було видано свідоцтво на право особистої власності на [ADDRESS]. Оскільки частки не визначені, позивач не може оформити спадщину. У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили визначити частки за [PERSON] та [PERSON] по ? частині на [ADDRESS] по ? частині за кожним. Визнати за позивачем право власності на ? частину вказаного нерухомого майна ,як частка спільного майна подружжя, ? частина в порядку спадкування як обов»язкова частка у спадщині, а всього на ? частини вказаної квартири. Відповідачі - Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, причина неявки невідома, клопотань про відкладення справи не надходило. Враховуючи клопотання представників позивача, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. ст. 224,225 ЦПК України. Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач 24 листопада 1967 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Згідно свідоцтва № 1408 на право особистої власності від 30.10.1991 року квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON]. 05 червня 2009 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. [ADDRESS] була набута за час шлюбу позивача з чоловіком [PERSON], а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ч.1 ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, частки у справі спільної сумісної власності на к. 1 по вул. Ст. Халтуріна,6 м. Полтави між [PERSON] та [PERSON] є рівними та складають по ? частині за кожним. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З такою ж завою звернулась і відповідач [PERSON], на користь якої [PERSON] за час життя було складено заповіт від 17.05.2008 року . Таким чином, після встановлення судом розміру часток, сторони мають право звернутися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину як за законом , так і за заповітом . Що стосується позовних вимог про визнання за позивачем права власності на ? частину спірної квартири та ? частини, а всього ? частини , то вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Закону України « Про нотаріат» оформленням спадщини відноситься до компетенції нотаріальних органів. Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги до декількох відповідачів, в той час як належним відповідачем є [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

У позовній заяві вказується, що 16 листопада 2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого останнім було отримано кредитні кошти в сумі 16500 гривень, строком до 16.11.2010 року зі сплатою 24% річних. Погашення заборгованості за кредитним договором повинно проводитись згідно з графіком, який є невідємною частиною кредитного договору. У зв'язку з порушенням графіку погашення кредиту в відповідача утворилась загальна заборгованість в сумі 23884,53 грн., з яких 14135,9 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 7264,61 грн. - заборгованість по відсотках. Згідно з п. 4.3. кредитного договору, за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів, позичальник сплачує штраф в розмірі 25% від суми неповерненого кредиту та несплачених процентів, у звязку з чим, розмір штрафу складає, 2484,02 грн. Представник позивача з указаних підстав позов підтримала та просила суд стягнути з відповідача вказану в позовній заяві суму заборгованості на користь банку. Відповідач на розгляд справи до суду не зявився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 листопада 2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого останнім було отримано кредитні кошти в сумі 16500 гривень, строком до 16.11.2010 року зі сплатою 24% річних. Погашення заборгованості за кредитним договором повинно проводитись згідно з графіком, який є невідємною частиною кредитного договору. Судом безспірно встановлено, що з дня видачі кредиту за кредитним договором відповідачем вказане зобовязання належним чином не виконувалось. Факт невиконання в порушення вимог ст. 526. ст. 1050, ст. 1054 ЦК України вказаного зобовязання за кредитним договором підтверджується дослідженим судом розрахунком заборгованості, згідно з яким розмір заборгованості відповідача становить 23884,53 грн., з яких 14135,9 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 7264,61 грн. - заборгованість по відсотках. Згідно з п. 4.3. кредитного договору, за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів, позичальник сплачує штраф в розмірі 25% від суми неповерненого кредиту та несплачених процентів, у звязку з чим, розмір штрафу складає 2484,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішеня, яким стягнути з відповідача у її користь аліменти на утримування дочки [PERSON] у розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітків, але не менше встановленого законом мінімуму. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалась на те, що з 14 лютого 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Її матеріальне становище є незадовільним, а тому просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину, для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання [PERSON] не зявилася, однак до суду подала заяву в якій позов підтримала в повному обємі. В звязку з сімейними обставинами справу просить розглянути в її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у його відсутності з винесенням заочного рішення та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обовязки сторін. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) підтверджено, що з 14 лютого 2006 року сторони перебувають зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.5) видно, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки, виданої виконкомом Небилівської сільської ради Рожнятівського району №2003 від 25 жовтня 2010 року, проживає разом із [PERSON] та перебуває на її утриманні. Актом обстеження матеріально - побутових умов позивачки від 25 жовтня 2010 року підтверджено, що матеріально-побутові умови сімї [PERSON] є задовільними. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше встановленого законм мінімуму, оскільки є працездатним та не подав будь-яких доказів у заперечення позову. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення , яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, дитину залишити їй на виховання, судові витрати віднести за рахунок відповідача. В основі своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 12 серпня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 28 грудня 2008 року народилася дочка [PERSON]. Спільне сімейне життя не склалося, оскільки вони є різними за характерами, у них різні погляди на сімейне життя, в звязку з чим між ними систематично виникали непорозуміння та сварки. Відповідач зловживає алкогольними напоями, на ґрунті чого вчиняє сімейні дебоші. На даний час вони разом не проживають, жодних подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує тільки формально. Просить шлюб розірвати, а дочку залишити на проживанні з нею. У судове засідання [PERSON] не зявилася, однак до суду подала заяву в якій позов підтримала в повному обємі. В звязку з сімейними обставинами справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, недивлячись на те, що про час та день слухання справи повідомлявся через оголошення у газеті /„Галичина від 13 листопада 2010 року за №169 /. Відповідно до пункту 9 ст.74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик , відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності з винесенням заочного рішення та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обовязки сторін. Суд, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-НМ №057935 від 12 серпня 2008 року (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). За період спільного подружнього життя сторони не змогли створити належної сімї, нехтували своїми подружніми обовязками, що і привело до розпаду сімї. На даний час сторони разом не проживають, жодних подружніх стосунків не підтримують, шлюб між ними існує тільки формально. Спір про майно між сторонами відсутній, як і примирення не можливе. За таких обставин суд вважає, що зберігати шлюб між сторонами недоцільно, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а дочку слід залишити на проживанні з позивачкою, як вона про це просить. Витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що в них з відповідачкою різні погляди на життя, коли він виїжджає на сезонні роботи відповідачка зраджує в подружній вірності, у зв»язку з цим у них виникають сварки та непорозуміння. Дальше проживати подружнім життям не можливо, шлюб існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з'явивсь, але надіслав суду телефонограму, де вказує, що позов підтримує, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала суду письмову заяву в якій позов визнає, просить справу розглядати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони, згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2007 року. Від шлюбу у сторін народився, син [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній. Сторони не зійшлись характерами та поглядами на життя, в зв'язку з чим виникали суперечки. В даний час сім»я розпалась остаточно примирення між ними не можливе, шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечить інтересам позивача, що має істотне для нього значення, а тому шлюб слід розірвати. На думку суду місцем проживання неповнолітнього сина слід визначити місце проживання його матері. На підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 7 червня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальше збереження шлюбу і спільне проживання неможливе із-за різних характерів та поглядів на життя. Злагоди в сімейному житті між ними немає. Проживаючи спільно, вони постійно конфліктували. Конфлікти виникали на побутовому рівні. Часті конфлікти призвели до повного розриву їхніх сімейних стосунків. Відповідач зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного спяніння неодноразово бив її. Шлюбних стосунків з відповідачем в даний час вона не підтримує з листопада 2009 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Допитана в якості свідка позивачка суду показала, що вона з відповідачем одружилась 7 червня 2008 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після одруження проживали з її батьками, а потім переїхали проживати окремо від батьків в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. Між ними почали виникати конфлікти на побутовому рівні, відповідач зловживав спиртними напоями, в результаті чого він неодноразово бив її. Це призвело до того, що з листопада 2009 року вони почали проживати окремо. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки її покази як свідка, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 7 червня 2008 року в відділі РАЦС Новоукраїнського РУЮ Київської області, актовий запис № 37. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 8 жовтня 2008 року. З листопада 2009 року сторони припинили шлюбні стосунки, з цього ж часу проживають окремо. Вказані обставини підтверджуються: показами допитаної в якості свідка позивачки, свідоцтвом про шлюб серії 1-ОЛ № 030323, виданим 7 червня 2008 року, відповідно до якого сторони одружились 7 червня 2008 року (а. с. 5), копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ № 066068 виданого 15 жовтня 2008 року, згідно якої сторони від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], довідкою виконкому Ставищенської селищної ради Київської області від 16.09.10 р. за № 2707/6 про склад сімї позивачки (а. с. 7). У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що взаємовідносини, які склались в сімї сторін, свідчать про те, що їх сімя розпалася остаточно і збереження такого шлюбу неможливе і недоцільне, оскільки суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved