Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

21.10.2010 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний [PERSON]» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просять, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка становить 567 976,00грн., а також вирішити питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що згідно кредитного договору №162/2007 від 25 грудня 2007р. фізичній особі [PERSON], акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вишгород Київської області» був наданий кредит на придбання автомобіля CADILLAC ESCALADE в сумі 501500,00грн. під 14,5% річних, терміном погашення 20.12.2012р., з щомісячним погашенням заборгованості згідно графіку та відсотків відповідно до п.2.4 та п.3.3 кредитного договору. В забезпечення своїх кредитних зобовязань відповідач, згідно договору застави, посвідченого 25.12.2007р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №763, надав у заставу майно: - автомобіль легковий марки CADILLAC ESCALADE, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії ААС №223933, виданого та зареєстрованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 25.12.2007 року, вартість заставного майна склала 557000,00грн.. Згідно розпорядження від 25.12.2007р. відповідачу, для придбання автомобіля, було видано кредит. Частково здійснивши платежі, остання проплата по кредиту здійснена 01.10.2008р. в сумі 8357,61грн., по відсотках 17.11.2009р. 3500,00грн., [PERSON], сплату відсотків та кредиту припинив, порушивши умови виконання договору та недотримується графіку погашення кредитної заборгованості. Станом на 27.11.2010р. за відповідачем рахується заборгованість в сумі 567976,66грн., з них кредит 426275,03грн. (строкова заборгованість 299091,45грн., прострочена заборгованість 127183,58грн.), прострочені відсотки 66762,02грн., відсотки за період з 30.06.2010р. по 26.07.2010р. 457,23грн., неустойка, відповідно до п.6.4 кредитного договору (за несвоєчасне погашення кредиту 1050,00грн., за несвоєчасне погашення відсотків 1000,00грн.), комісійна винагорода 4376,13грн., в тому числі, прострочена комісійна винагорода 4200,00грн., за липень 2010 року 176,13грн., штраф у розмірі 15% від суми кредиту за невиконання взятих на себе зобовязань щорічне страхування майна, згідно п.6.6 кредитного договору 63941,25грн.. Відповідачу неодноразово направлялася вимога (листи від 15.05.2009р., 01.10.2009р., 26.01.2010р.) про виконання умов п.2.4 кредитного договору (погашення кредиту та процентів за ним, щомісячно, у відповідності до графіку), так як останній від сплати кредитної заборгованості ухиляється, умови кредитного договору не виконує. Також, [PERSON], як позичальник зобовязаний застрахувати предмет застави на його повну вартість на користь заставодержателя, відповідно до п. 5.2.13, п.5.2.15 кредитного договору та п.3.12 договору застави, які не виконав у 2009р., 2010р., бо договір страхування, укладений в АСТ «Вексель» 24.07.2008р. за №202-9596/07 КЦСП, діяв до 24.12.2008р.. У звязку з цим, для захисту своїх прав, позивач змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 567 976,66грн., судові витрати в розмірі 1820,00грн.., з них держмито 1700,00грн., 120,00грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» встановити відповідачу тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. За ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2010 року, матеріали вищенаведеної цивільної справи, відповідно до ст. 116 ч.1 п.2 ЦПК України, за підсудністю передані до Городищенського районного суду Черкаської області. До судового засіданні, на 10.11.2010 року, ні позивач, ні відповідач не зявилися. Від представника позивача ПАТ Промінвестбанк [PERSON] надійшла заява, з доданням довіреності, про проведення засідання 10.11.2010 року без участі представника позивача, із зазначенням, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] причину своєї неявки до суду не повідомив, як і не надходило заяв про перенесення слухання справи, чи слухання справи без його участі з викладенням позиції щодо заявлених позовних вимог, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися вчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення за №00042139. З огляду на викладене вище, суд вважає, що за наявності відповідного листа, рекомендованого повідомлення, неявка сторін, не перешкоджає розглядові справи по суті, і за таких обставин у справі достатньо доказів для її обєктивного розгляду. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог вивчивши наявні у матеріалах справи докази, врахувавши думку представника позивача, що викладена у заяві від 05.11.2010 року, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги Акціонерного комерційного [PERSON] банку «Промінвестбанк» є стягнення заборгованості відповідно до договору кредиту за №162/2007 від 25.12.2007 року, а також, вимога щодо тимчасового обмеження відповідачу у праві виїзді за межі України, стягнення понесених судових витрат. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25.12.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ), який є юридичною особою, позивач по справі, в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м. Вишгород Київської області» та [PERSON], відповідачем по справі, укладено кредитний договір №162/2007, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 501500,00грн., із сплатою процентної ставки, за користування кредитом, в розмірі 14,5% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 20.12.2012 року, погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником, щомісячно у відповідності до графіку (Додаток №1), який є невідємною частиною цього Договору (а. с. 10-14). Відповідно до розпорядження бухгалтерії від 25.12.2007 року кошти в сумі 501500,00грн. були перераховані ТОВ «Автосайт Трейдинг», призначення платежу: оплата за автомобіль, згідно договору-купівлі продажу №92 від 24.12.2007р., на цілі виданого кредиту для придбання автомобіля, згідно кредитного договору №162/2007 від 25.12.2007р. (а. с. 17), на призначенням платежу [PERSON], згідно платіжного доручення №01 від. 25.12.2007р. (а. с. 18). Цього ж дня, 25.12.2007р., в забезпечення своїх кредитних зобовязань відповідач, згідно договору застави, посвідченого 25.12.2007р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №763, надав у заставу майно: - автомобіль легковий марки CADILLAC ESCALADE, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії ААС №223933, виданого та зареєстрованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 25.12.2007 року (а. с. 24), вартість заставного майна склала 557000,00грн. (а. с. 15-16). А також, 25.12.2007р., укладено договір страхування наземних транспортних засобів №202-9596/07 КЦСП, між АСТ «Вексель» та [PERSON], що діяв до 24.12.2008р.. Станом на 27.07.2010 року за розрахунками позивача за відповідачем рахується заборгованість в сумі 567976,66грн. (яку останній, не зважаючи на неодноразові вимоги, що мали місце 15.05.2009р. за №02-05/9 (а.с. 19), 01.10.2009р. за №02-05/173 (а. с.20), 26.01.2010р. за №-2-05/10 (а.с.22), в яких товариство доводило [PERSON] про наявність заборгованості та необхідності виконання умов кредитного договору, наслідки невиконання), заборгованість не погасив (остання проплата: по кредиту здійснена 01.10.2008р., по відсотках - 17.11.2009р.), і складається, з : кредиту в розмірі 426275,03грн. (строкова заборгованість 299091,45грн., прострочена заборгованість 127183,58грн.), прострочених відсотків 66762,02грн., відсотків за період з 30.06.2010р. по 26.07.2010р. 457,23грн., неустойки, відповідно до п.6.4 кредитного договору (за несвоєчасне погашення кредиту 1050,00грн., за несвоєчасне погашення відсотків 1000,00грн.), комісійної винагорода 4376,13грн. (в тому числі, прострочена комісійна винагорода 4200,00грн., за липень 2010 року 176,13грн.), штрафу в розмірі 15% від суми кредиту за невиконання взятих на себе зобовязань (щорічне страхування майна, згідно п.6.6 кредитного договору) 63941,25грн., відповідно до розрахунку вартості позову (а. с. 7). Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. ст. 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодержателем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Стаття 217 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачає, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Одним, із таких заходів може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, на підставі положення статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р., де зазначено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють неврегульовані боргові зобовязання. Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс витрати в розмірі 1820,00грн., сплатив судовий збір (мито) в сумі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., суд, стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved