Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

11.10.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 10 травня 2002 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу двох земельних ділянок, які належать [PERSON] та її чоловікові, який помер. На виконання договору купівлі-продажу, він передав [PERSON] 3\~000 доларів США, про отримання коштів, відповідачка оформила розписку. На порушення договору, 20 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до прокуратури Магдалинівського району. До вирішення питання в суді, [PERSON] самовільно почала обробляти земельні ділянки, фактично, розірвавши договір в односторонньому порядку. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 24\~000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступного. Оскільки правовідносини між сторонами виникли в 2002 році, суд застосовує норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин. Згідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі продажу нерухомого майна ( у тому числі земельної ділянки) повине бути нотаріально посвідчений. Судом встановлено, що 10.05.2002 року [PERSON] продала [PERSON] два земельних паю за 3\~000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідачки. Зазначений договір нотаріально не посвідчувався. Судом встановлено, що в 2002 році був введений мораторій на продаж землі сільськогосподарського призначення (тобто, продаж земель сільськогосподарського призначення була заборонена). Судом встановлено, що предметом договору купівлі-продажу є земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю. Згідлно до ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі\~ відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Враховуючите, що договір між сторонами не відповідає вимогам закону, кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою. Оскільки позивачем за договором було сплачено відповідачу 3000 доларів США, що підтверджується розпискою, [PERSON] повинна повернути отримані кошти. Згідно довідки банку, станом на 02.07.2010 року за курсом НБУ України вартість 1 долара США складала 7,9087 грн. Таким чином, відповідачка повинна сплатити позивачу 23\~726,10 грн. На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанцій, позивач поніс витрати на сплату держмита, витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення на загальну суму 360 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial