Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивачем заявлено зазначені вимоги з тих підстав, що відповідач порушила умови кредитного договору від 28.09.2006 року , згідно з яким їй було надано позивачем у кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 24500 доларів США, а також у розмірі 1050 доларів США на сплату страхових платежів. Договором передбачено, що боржник зобов»язалася за користування кредитом сплачувати відсотки в розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості, щомісячно погашати заборгованість по кредиту в сумі 696, 19 доларів США, по відсоткам, комісії, інших витратах банку відповідно до умов договору. В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором між сторонами 28.09.2006 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким відповідач надала в іпотеку належну їй трикімнатну квартиру загальною площею 66, 20 кв.м., житловою площею 39 кв.м., яка розташована в [ADDRESS]. В зв»язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору на загальну суму 16193, 60 доларів США відповідно до договору іпотеки заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартири позивачем з укладенням від імені відповідача договору купівлі- продажу будь- яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданим позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також заявлено вимогу про виселення відповідачки з вказаної належної їй на праві власності квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області та стягненні понесених судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про день і час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України і суд, зі згоди представника позивача, ухваляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору від ' ___ 28.09.2006 року , згідно з яким відповідачка отримала від позивача кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 24500 доларів США на ПК споживчий , а також у розмірі 1050 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків в розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячно погашення заборогованості за кредитом в сумі 696, 19 доларів США, по відсоткам, комісії, інших витрат банку відповідно до умов договору. /а.с.7-8/ Відповідно до умов вказаного договору забезпеченням виконання зобов»язання позичальником за даним договором виступає іпотека трикімнатної кватири № 198 в будинку № 43 по вул. Леніна в м. Бердичеві, яка належить відповідачці на праві власності. Договір іпотеки /а.с.9-10/ укладено між сторонами 28.09.2010 року, ним передбачено право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого - небуть із зобов»язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідачем порушено взяті зобов»язання по кредитному договору. З представленого розрахунку заборгованості за кредитним договором /а.с. 14-15/ вбачається, що відповідачкою не виконано зобов»язання по щомісячному погашенню кредиту, сплаті відсотків, комісії. Станом на 02.12.08 р. основний борг становить 110212, 49 грн, відсотки -4168,93 грн, комісія - 1049,87 грн, пеня - 223,40 грн, що в цілому становить 115654 грн 69 коп. Статтями 526, 527, 530, 611 ЦК України встановлено, що зобов»язання має виконуватись належним чином, належними сторонами , у встановлені строки , а в разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов»язання та або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань у не менеш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону. Відповідачці було надіслано повідомлення 07.10.2008 року з вимогою усунути порушення та попереджено про звернення стягнення на заставлене майно. /а.с.16/ Таким чином, згідно укладеного між сторонами кредитного договору, договору іпотеки, ст. 12 Закону України «Про іпотеку» позивач має право на звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмкт іпотеки. Законом, а саме ч. 1 ст. З 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено , що в разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, як це встановлено ст. 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом здійснення права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь- якій особі покуццеві. Отже позов в цій частині являється підставним. Позивач також просить виселити відповідачку з вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку. Однак позов в цій частині являється безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає. Так ч. З ст. 109 ЖК України визначено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками , встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають в ньому, зобов»язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх прмусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Позивачем суду не надано доказів про те, що що він звертався з письмовою вимогою до відповідачки добровільно звільнити належну їй квартиру і вона та інші мешканці квартири , відмовилися виселитися з неї. Судові вирати позивача, згідно ст.ст. 79, 81,88 ЦПК України, підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved