Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-30 00:00:00

16 грудня 2010 року [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до КП "Рівнеелектроавтотранс" про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 19.10.2010 року, близько 12 год. 30 хв., на перехресті вул. Відінська-вул.Ст.Бандери в м.Рівне, водій [PERSON],керуючи тролейбусом 9 ТР Шкода,д.н. 134, належний КП "Рівнеелектроавтотранс", не врахував дорожню обстановку,не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки Пежо Боксер,д.н. [NUMBER] під її керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний їй транспортний засіб отримав механічні пошкодження,вартість завданого збитку автомобілю згідно звіту №376П від 29.10.2010 року,складеного експертом ПП Експерт-Сервіс-Альфастановить 5\~214 грн. 65 коп. Вказує,що вона та її сімя постійно користувалися автомобілем, пошкодження транспортного засобу створило незручності, ремонтні роботи та придбання запчастин вимагало вкладення значних коштів,призводило до хвилювань, що негативно відобразилось на самопочутті всіх членів родини. Покликаючись на викладені обставини,просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь на відшкодування майнової шкоди 5 214 грн. 65 коп., 500 грн. 00 коп. за проведення експертного дослідження оцінки автомобіля, на відшкодування моральної шкоди 1600 грн. 00 коп., витрати за надання правової допомоги в сумі 1400 грн. 00 коп.,200 грн. 00 коп. за надані послуги нотаріуса, та судові витрати по справі. Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Вказує, що відповідальність за пошкодження транспортного засобу повинна нести страхова компанія,а не КП РівнеелектроавтотрансРівненської міської ради. Огляд та оцінка автомобіля проводились у відсутності представника їхнього підприємства,вартість матеріального збитку є завищеною, факт завдання моральної шкоди для [PERSON] нічим не підтверджений. Окрім того вказав,що підприємство значиться як КП РівнеелектроавтотрансРівненської міської ради, а тому вони не є належним відповідачем. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнив стосовно належного відповідача. Просив позов задовольнити,покликаючись на обставини,викладені в позовній заяві. Вимоги предявляє до комунального підприємства Рівнеелектроавтотранс Рівненської міської ради,з якого просить стягнути вищезазначену матеріальну та моральну шкоду. Ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості належного відповідача залучено комунальне підприємство Рівнеелектроавтотранс Рівненської міської ради. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. В попередньому судовому засіданні позов не визнавав з посиланням на письмові заперечення проти позову. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено судом, чого відповідачем не оспорюється [PERSON] працює на посаді водія пасажирського тролейбуса КП "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради, перебуває з відповідачем в трудових відносинах. 19 жовтня 2010 року, близько 12 год. 30 хв., на перехресті вул. Відінська-вул.Ст.Бандери в м.Рівне, водій [PERSON],який перебував в трудових відносинах з КП "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради керуючи тролейбусом 9 тр Шкода, д.н. 134, належний КП "Рівнеелектроавтотранс", не врахував дорожню обстановку,не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки Пежо Боксер,д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON],який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду від 12 листопада 2010 року [PERSON] який перебував в трудових відносинах з КП "Рівнеелектроавтотранс",було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАп. Наведені обставини підтверджуються також довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 25.10.2010 року №35/1701,складену начальником ВОДТП. Фактично ці обставини сторонами не оспорюються. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 089225 [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. Згідно звіту №376П,складеного 29.10.2010 року аварійним комісаром [PERSON] ПП Експерт-Сервіс-Альфа, матеріальний збиток,завданий власникові PEUGEOT Boxer,р.н. [NUMBER] [PERSON] в результаті пошкодження при ДТП складає 5\~214 грн. 65 коп. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких переконливих доказів на спростування експертного дослідження відповідач суду не надав, тому суд приймає цю суму як таку, що відповідає дійсному розміру завданої позивачці пошкодженням автомобіля шкоди. Згідно п.4 постанови пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкодиджерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно загальних підстав цивільно - правова відповідальність за заподіяння шкоди настає при наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В судовому засіданні встановлено,що шкода позивачці заподіяна неправомірними діями [PERSON], який перебував за кермом тролейбуса 9 тр Шкода, належного КП РівнеелектроавтотрансРівненської міської ради. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України,шкода,завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою,яка на відповідній правовій підставі (право власності,інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,механізмом,іншим обєктом,використання,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обовязків). Тому з врахування викладеного, а також врахувавши, що [PERSON] понесла витрати по проведенню експертного дослідження в сумі 500 грн. 00 коп.,що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру №77 від 29.10.2010 року, її вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5\~214 грн. 65 коп. та 500 грн. 00 коп. підлягають до задоволення в повному обсязі. Разом з тим позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд визнає такими, що підлягають до задоволення частково. Як доведено в судовому засіданні в результаті ДТП, що сталася з вини [PERSON] порушено право власності позивачки, належному їй автомобілю завдано значні механічні пошкодження. Маючи потребу в користуванні транспортного засобу, через його пошкодження, позивачка тривалий час не могла ним користуватися, чим були порушені її нормальні життєві звязки, звичний для неї ритм життя,що негативно відобразилось на самопочутті всіх членів родини. Тому розмір відшкодування моральної шкоди, визначений [PERSON] 1600 грн. 00 коп. суд вважає явно завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданих моральних страждань. Враховуючи рівень порушення душевного спокою позивачки, глибину та тривалість психологічних страждань, істотність вимушених змін в її життєвих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає до стягнення в сумі 500 грн. 00 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З оглянутого в судовому засіданні договору від 19.10.2010 року про надання правової допомоги та долученої до справи квитанції від 15.12.2010 року вбачається, що позивачкою за послуги адвоката сплачено 1 400 грн. 00 коп., відповідно до стягнення з відповідача на відшкодування цих витрат належить вказана сума. Крім того, на користь позивачки підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 75 грн. 15 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. Вимога про стягнення з відповідача 200 грн. 00 коп. за послуги нотаріуса є безпідставною та нічим не підтвердженою, в її задоволенні суд відмовляє. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1172 ЦК України,

Outcome: partial