overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 05 вересня 2003 року зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС Орджонікідзевського рай управління юстиції м. Маріуполя. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У лютому 2010 року шлюбні відносини між ними були припинені у звязку з втратою почуттів любові та поваги один до одного. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними та різні погляди на сімейне життя. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, оскільки неодноразові спроби до примирення не давали позитивного результату. Просив суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені ним вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 213276, виданим Відділом РАГС Оржонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 05 вересня 2003 року, актовий запис № 275. Шлюб перший. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 112783, виданого Орджонікідзевським Відділом РАГС м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] народилася 10 лютого 1999 року, актовий запис № 136, в графі „батьки зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Згідно довідки № 574, виданої Орджонікідзевським Відділом РАГС м. Маріуполя, [PERSON] народилася 07 серпня 2003 року, актовий запис № 579, графі „батьки зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачкою пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище сторін залишити без змін На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно реконструйовану квартиру. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що їм належить в рівних частках на праві власності кв. 3 в будинку 38 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі. Вони без дозволу на це компетентних органів, провели реконструкцію в квартирі шляхом демонтажу перегородок, які не є несучими, та монтажу нових, демонтажу конструкцій вбудованих шаф та монтажу нових, побудови нового сумісного санітарного вузлу та монтажу нових перегородок, що призвело до утворення квартири із жилою площею 36 кв. м. та загальною площею 63,1 кв. м. Перебудова в квартирі не порушує нічиїх прав та інтересів, при проведені реконструкції правил та державних вимог будівництва порушено не було, тому просять суд визнати за ними право власності на квартиру 3 в будинку 38 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі в рівних частках. У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги, дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили задовольнити позов. Представник відповідача, Маріупольської міської ради, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що квартира 3 в будинку 38 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 11 липня 2002 року, що підтверджується копією вказаного договору купівлі-продажу, який засвідчений нотаріусом, [PERSON], реєстр № 428. Згідно свідоцтву про шлюб, виданому 14 липня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 348, [PERSON] одружився із [PERSON], після чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. При обстеженні квартири 3 в будинку 38 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі за даними Маріупольського БТІ було виявлено факт реконструкції вказаної квартири, жила площа якої складає 36 кв. м., загальна площа складає 63,1 кв. м. За висновком будівельно-технічної експертизи № 58 від 22 лютого 2011 року самовільна реконструкція квартири 3 в будинку 38 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі не суперечить вимогам державних будівельних норм України, несуча спроможність та технічний стан конструкцій жилого будинку літ. А-9 не погіршено. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт та зміни в квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права власності на реконструйовану квартиру 3 в будинку 38 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі. На підставі ст. 383 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 04.02.1089 р. уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом ЗАГСу м.Дрогобича Львівської області. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей : [PERSON] та Марія. 07.12.2007 р. їхній шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачкою. Починаючи з 26.11.2007 р. на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду відповідач сплачував аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. 03.08.2011 р. старшій дочці [PERSON] виповнилося 18 років і рішенням Дрогобицького міськрайонного суду відповідача зобовязано сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до закінчення нею навчання. 28.02.2011 р. молодшій дочці [PERSON] виповнилося 18 р. і сплата аліментів по виконавчому листу припинена. Однак, на даний час вона є студенткою 1 го курсу обліково-економічного факультету Львівської державної фінансової академії денної форми навчання. Термін навчання складає з 01.09.2010 р. по червень 2010 р. В даний час їй важко утримувати двох дітей, які навчаються, відповідач добровільно відмовляється допомагати дітям, а тому вона змушена звернутись до суду про примусове стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд постановити рішення, яким стягувати в її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця. В решті позовних вимог покликається на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні подав заяву, в якій не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 700 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення. Суд вважає , що позов підлягає до задоволення оскільки відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка , син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ту обставину, що відповідач є батьком повнолітньої дочки Надії28.02.1993 року народження, на утримання якої погоджується сплачувати аліменти - сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. З оглянутої судом довідки за № 580 від 25.02.2011 р. вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 го курсу обліково-економічного факультету Львівської державної фінансової академії і навчається на бюджетній основі. Форма навчання стаціонар. Термін навчання з 01.09.2010 р. по червень 2014 року. Дочка відповідача потребує матеріальної допомоги , відповідач може надавати таку допомогу, так як має постійне місце роботи , не заперечує щодо сплати аліментів в розмірі 700 грн. щомісячно для продовження нею навчання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач по справі проживає за адресою: [INFO] та відповідно являється споживачем послуг, що надає ДП Криворізька теплоцентраль, а саме опалення та гарячого водопостачання. Згідно до ст. 68 Житлового кодексу України як квартиронаймач повинен своєчасно, тобто щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. Однак, відповідач в порушення вимог чинного законодавства не здійснював оплати комунальних рахунків за спожиті послуги. У звязку з чим за період з 01.03.2007 року по 31.08.2008 року за відповідачем накопичилась заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 1805,08 грн. Таким чином, посилаючись на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 1805,08 грн., а також покласти на відповідача витрати по справі. В судове засідання представник позивача, не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, не зявився проте, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги фактично визнав, просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, згідно до довідки від 31.01.2011 року (а. с. ) відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], отже є споживачем послуг опалення та гарячого водопостачання, що надає позивач. Однак, в порушення ст. 68 ЖК України, якою наймачів зобовязано оплачувати комунальні рахунки, своєчасної, щомісячної оплати комунальних платежів не здійснював, що підтверджується випискою з особового рахунку від 31.01.2011 року (а. с. ). Позивач просить стягнути суму заборгованості, яка накопичилась за період з 01.03.2007 року по 31.08.2008 року, що, відповідно до ст.ст. 256, 259 ЦК України виходить за строк позовної давності який просив застосувати відповідач, проте згідно матеріалів справи позивач в березні 2010 року звертався до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу в якому просив стягнути суму заборгованість за вказаний період, у звязку з чим суд доходить до висновку, що з березня 2010 року було перервано строк позовної давності, та позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути витрати по оплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення та потребою в обґрунтуванні доводів позивача, на що необхідно витратити значний час, суд вважає необхідним проголосити його вступну і резолютивну частини, а складання повного тексту рішення відкласти до 29 березня 2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд у зв*язку з нововиявленими обставинами ухвали Волноваського районного суду від 03.11.2009 року, ухваленої у справі за його скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця. Підставою для перегляду ухвали, якою йому відмовлено у задоволенні скарги та яка 25.05.2010 року була залишена без змін при її апеляційному оскарженні, у зв*язку з тим, що державний виконавець діяв у відповідності із Законом України Про виконавче провадження, зазначив те, що ухвала суду є несправедливою, незаконною, державний виконавець не надала суду жодних доказів, які б підтверджували проведену ним роботу по виконанню виконавчого листа, судом не були враховані та не оцінені належним чином надані ним докази. Заявник у судове засіданні не з*явився, у письмовій заяві просить суд розглянути його вимоги, на задоволенні яких наполягає, у його відсутність у зв*язку із хворобою. Представник ДВС Волноваського РУЮ у судове засідання також не з*явився, у письмовій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність та відмовити у задоволенні заяви [PERSON] Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали у зв*язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявникові, тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові. Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими, тому у задоволенні заяви необхідно відмовити через відсутність ново- виявлених обставин.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Заявник АТ « банк [PERSON]» в особі філії АТ « [PERSON] [PERSON]» в м.Києві звернувся до суду з заявою про винесення додатковогорішення, посилаючись на те, що 24 січня 2011 року у цивільній справі №2-3675/10 за позовною заявою AT "[PERSON] ВОРОТА" в особі ФІЛІЇ AT "[PERSON] ВОРОТА" В М. КИЇВ Києво-Святошинським районним судом Київської області було вирішено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісова мавка", [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 6 200 401 (шість мільйонів двісті тисяч чотириста одна) грн. 14 коп., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 00 коп., а вього 6 202 221 грн. Рішення набрало законної сили 08.02.2011 р. Позивач в позовній заяві, просив розірвати Договір про надання кредиту № 59/07U від 28.11.2007 року. Однак, в заяві про уточнення позовних вимог, зареєстрованій канцелярією суду 30.09.2010 року та під час судового розгляду, позивач просив п.2 позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором виключити. Просив ухвалити додаткове рішення до рішення суду від 24 січня 2011 року по справі №2-3675/10, яким п. 2 вимог позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором виключити. В судове засідання заявник, зацікавлені особи не зявилися, Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що згідно ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення, а також, те, що не закінчився строк на виконання рішення, та те що додаткове рішення не може вплинути на суть самого рішення, заяву про винесення додаткового рішення задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя , крім того між ними постійно виникали конфлікти та сварки, а тому просить шлюб розірвати, а неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] , яку вони мають від спільного подружнього життя з відповідачем залишити їй на виховання. Так як з відповідачем склалися неприязні відносини, матеріальної допомоги на утримання дитини він не дає, то вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. за місяць і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.2003 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину- дочку [PERSON] [INFO] Втративши почуття любові та взаємоповаги між сторонами склалися неприязні стосунки вже тривалий час вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, ведення спільного господарства, бютжету, проживають окремо. Проти примирення позивачка категорично заперечує. Відповідач не обтяжений аліментними зобовязаннями, утриманням непрацездатних членів сімї, має задовільний стан здоровя, а тому він спроможний сплачувати аліменти , які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. за місяць , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України. А тому, суд знаходить, що розлад в сімї носить стійкий характер і збереження її стало неможливим. [PERSON] [INFO] слід залишити на виховання [PERSON] Залишити позивачці прізвище «Богданова». При таких обставинах суд вважає, що зберігати даний шлюб недоцільно і його слід розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що 10.11.1998 року померла її мати, [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 8,34 умовних кадастрових гектари, на землях ВАТ Червоний ПерекопЧервоноперекопської сільської ради Каховського району Херсонської області. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування. Спадщину вона прийняла фактично, після смерті матері вона зберігала ощадкнижку та сертифікат. Відмови від спадщини вона не заявляла. В попереднє судове засідання сторони подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивач на позові наполягає, відповідачка із позовом згодна, не заперечує проти прийняття спадщини у попередньому судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження позивачки її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Прізвище позивачки після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 21.01.2011 року 11.03.1977 року зареєстроване розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після розірвання шлюбу Антонюк (а.с. 6). Відповідно свідоцтва про народження відповідачки її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Прізвище відповідачки після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 15). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії серії ХС №0090794 від 04.12.1996 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ [PERSON] 8,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 9). 10.11.1998 року [PERSON] померла (а.с. 4). Згідно довідки Каховської міської державної нотаріальної контори №66/01-16 від 11.02.2011 року після смерті [PERSON] не була заведена спадкова справа, оскільки ніхто із спадкоємців з заявою про прийняття спадщини не звертався (а.с. 10). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) сторони є спадкоємцями першої черги до майна померлої матері. Відповідачка відмовилася від спадщини на користь позивачки. Оформити свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, бо не ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, і він не може довести факт прийняття спадщини. Згідно ст. 548 ЦК України (у редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК України (у редакції 1963 року) доказом прийняття спадщини є фактичне управління або володіння спадковим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду,повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 01 квітня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суд з заявою про продовження примусового лікування [PERSON] в ХОПЛ № 1, мотивуючи тим, що [PERSON] перебуває в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні на примусовому лікуванні згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.09.2010 року. 23.03.2011 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку що [PERSON] страждає на змішану судинну коркову та підкоркову деменцію з поведінковими розладами, внаслідок психічного захворювання не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На сьогодні стан хворої не покращився, тому вона потребує продовження лікування в психіатричному стаціонарі. В судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву, вказуючи що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не змогла усвідомлено висловити думку відносно подальшого лікування. Заслухавши представника ХОПЛ № 1, думку прокурора, який не заперечував проти госпіталізації, дослідивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] була доставлена в Хмельницьку обласну психіатричну лікарню № 1 23.09.2010 і згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.09.2010 року була госпіталізована в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку. 23.03.2010 року [PERSON] була повторно оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність продовження госпіталізації, зазначивши, що [PERSON] страждає на змішану судинну коркову та підкоркову деменцію з поведінковими розладами. У звязку з тим, що у [PERSON] відмічається важкий стан, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, враховуючи, що через безпорадність неможливо отримати усвідомлену згоду хворої на лікування, вона потребує продовження лікування в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. За наведених обставин заява обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 02 квітня 2011 року.

Outcome: dismissed