Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-09 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості по кредиту з позичальника, відповідачки у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.06.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір №СЬ-004/327/2006 про надання кредитних коштів в розмірі 18252 долари США зі ставкою 12% річних, строком до 05.06.2012 року. Фактично прийняті на себе зобов'язання позичальник не виконує: не погашались кредит, нараховані проценти, що спричинило заборгованість перед позивачем. У зв'язку з несплатою коштів за відповідачкою станом на 10.03.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 11316, 99 доларів США, що еквівалентно 90354,84 гривні за курсом НБУ на 10.03.2010 року, та 5927,87 гривень штрафних санкцій, які позивач просить стягнути з вартістю судових витрат з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, попередньо позовні вимоги підтримав, просив справу слухати у його відсутність, про що подав письмову заяву. Відповідачка в судовому засіданні не з'явилась, що не перешкоджає розгляду справи у її відсутність, в порядку ст.ст.224-226 ЦПК України, заперечень проти позову не подала. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором, кредитор зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що 05.06.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір №СЕ-004/327/2006 про надання кредитних коштів в розмірі 18252 долари США зі ставкою 12% річних, строком до 05.06.2012 року. Фактично прийняті на себе зобов'язання позичальник не виконує: не погашались кредит, нараховані проценти, що спричинило заборгованість перед позивачем. У зв'язку з несплатою коштів за відповідачкою станом на 10.03.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 11316, 99 доларів США, що еквівалентно 90354,84 гривні за курсом НБУ на 10.03.2010 року, та 5927,87 гривень штрафних санкцій, та позивач сплатив судові витрати в сумі держмита у справі 962,65 гривні та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу 120 гривень, що підтверджується договором кредиту від 05.06.2006 року №СЬ-004/327/2006, платіжними документами, розрахунком боргу тощо. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав, а відповідачка ні, що не оспорювали протягом розгляду справи. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованість, а також судові витрати в порядку ст.ст.84, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved