Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

21.06.2011 року позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 3 липня 2001 року державним нотаріусом [PERSON], було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями [PERSON] який помер 02.11.2000 року є його мати [PERSON] його сестра [PERSON] його брат [PERSON] та його дід [PERSON], який згодом теж помер, частка спадщини якого відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом відійшла його сестрі [PERSON] його брату [PERSON] та йому. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво, складається з: житлового будинку площею 28.1 кв.м, надвірні будівлі і споруди: сарай, льох, вбиральня, криниця, огорожа, замощення. Після зазначених вище подій він домовились з моїми рідними що в зазначеному будинку буде проживати він з своєю сім'єю. Так за власні кошти їм був проведений ремонт в будинку і в період з 2003 року по 2006 рік ним самовільно без дозволу та погодження проектної документації було проведено самочинно, а саме: переобладнані допоміжні приміщення у житлові, при цьому збільшена житлова площа на 19,8 м2. при зверненні до Бориспільського бюро технічної інвентаризації для реєстрації переобладнаного допоміжного приміщення у житлове йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. У звязку з вищенаведеним позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно переобладнане нерухоме майно: житлову добудову площею 19,8 м2., яка розташована по вул. Коцюбинського буд. 129 в м. Бориспіль, Київської області. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, до початку розгляду справи надав через канцелярію суду заву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідачі до суду не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи представник Бориспільської міської ради Київської області та представник Управління архітектури та містобудування Бориспільської міської ради Київської області через канцелярію суду, надали до суду заяви, в яких покладаються на розсуд суду при вирішенні спору та просять суд проводити розгляд справи у їх відсутність. Третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до суду не зявилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотання про перенесення розгляду справи не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 липня 2001 року посвідченого державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1879, спадкоємцями [PERSON], який помер 02.11.2000 року є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2002 року посвідченого державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1222 частина спадщини після смерті [PERSON] відійшла сестрі позивача [PERSON], брату позивача [PERSON] та позивачу [PERSON] (а.с.8). Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво, складається з: житлового будинку площею 28.1кв.м, надвірні будівлі і споруди: сарай, льох, вбиральня, криниця, огорожа, замощення. Згідно з повідомленням № 340/1028 від 02 березня 2011 року КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» Бориспільської міської ради вбачається, що в м. Бориспіль, Київської області, вул.. Коцюбинського, 129 власниками якого є [PERSON], [PERSON], середа Ю.М., [PERSON] самочинно переобладнанні допоміжні приміщення, виявлені відхилення від затвердженого проекту будівництва житлового будинку, при цьому збільшена площа на 19,8 м.кв (а.с.14). Отже, позивач вирішив здійснити переобладнання обєкту нерухомого майна шляхом розширення його житлової площі. Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Бориспільської міської ради було складено висновок про відповідність забудови, зареєстрований за № 484/1-09 від 06.04.2011 року. При цьому було обстежено земельну ділянку по вул. Коцюбинського, 129, в м. Бориспіль, Київської області, де самочинно переобладнані допоміжні приміщення у житлові, при цьому збільшена житлова площа на 19,8 м2. - будівництво здійснено без порушень протипожежних та санітарних норм (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України передбачено, що прав власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Бориспільським міським бюро технічної інвентаризації було розроблено технічний паспорт на житловий будинок № 129, що знаходиться в м. Бориспіль, Київської області, по вул. Коцюбинського, який включає поверхневий план та експлікацію до плану будинку (а.с.9-13). Таким чином, позивач, в період часу починаючи з 2003 року по 2006 рік власними силами самовільно без дозволу та погодження документації було проведено самочинно, а саме: здійснив переобладнання допоміжних приміщень у житлові, шляхом розширення його житлової площі. Але здійснивши переобладнання житлової будівлі позивач не розробив проектну документацію на будівництво та не подав до інспекції архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт\~та декларації про готовність обєкта до експлуатації. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частина 2 вказаного закону передбачає, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У звязку з цим суд приходить до висновку про те, що побудоване [PERSON] нерухоме майно (нежитлова будівля-магазин) відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, оскільки воно збудоване без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Статтею 331 ч.2 ЦК України передбачено загальне правило виникнення та набуття права власності на обєкт нерухомого майна, а саме: якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно до ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Частиною 7 ст. 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. У звязку з тим, що особа, яка здійснила самочинне будівництво не набуває на нього права власності, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на таке нерухоме майно, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, оскільки, як встановлено судом це не порушує прав та інтересів інших осіб. Крім того, судом враховано те, що самочинне будівництво побудовано [PERSON] за власні кошти, а не визнання за ним права власності на нього порушує його особисті майнові права щодо користування, володіння та розпорядження самочинно переобладнаним нерухомим майном: житлову добудову площею 19,8 м2., яка розташована по вул. Коцюбинського буд. 129 в м. Бориспіль, Київської області. Також судом встановлено, що самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам інших осіб, не порушує права інших осіб, не потребує перебудови і не підлягає знесенню. До адміністративної відповідальності за самочинне будівництво позивач не притягувався. Підстав, які б були перешкодою щодо визнання права власності на самочинно побудоване позивачем нерухоме майно, - судом під час судового розгляду справи не встановлено. Судові витрати у справі, а саме, - ( 125 грн. 64 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи), слід покласти на [PERSON], який оплатив їх при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 331 ч. 1, 328 ч. 1, 376 ЦК України,

Outcome: approved