Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнив та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 11\~885 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят пять) гривень 33 коп., витрати по судовому збору у розмірі 118,85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 04.04.2008 року між сторонами було укладено ДОГОВІР №209807, згідно п.1 якого, відповідач просила відкрити картковий рахунок та надати грошові кошти на умовах, в розмірі та порядку, визначеному даним Договором. Відповідно до р.5 Заяви-Анкети/Договору №209807, відповідачу було надано кредит в сумі 7\~500,00 грн., строком на десять років із відсотковою ставкою в розмірі 29%. Відповідно до п.8 Договору, відповідач зобовязалась щомісячно, в строк не пізніше 25 числа здійснювати щомісячний платіж в розмірі 5 відсотків від встановленого кредитного ліміту. Щомісячний платіж містить в собі відсотки, нараховані за користування [PERSON] в попередньому календарному місяці, комісію, нараховану наприкінці попереднього календарного місяця, частину кредитного ліміту та іншу заборгованість згідно із Договором та діючими тарифами. Відповідно до п.10 Договору, в разі, коли чотири рази підряд Позичальником не будуть здійснені або будуть здійснені не в повному обсязі щомісячні платежі, Банком може бути використане закріплене право припинити строк дії кредитного ліміту. Даним пунктом передбачено зобовязання Позичальника в повному обсязі сплачувати заборгованість по кредитному ліміту. Пунктом 21 Договору закріплено право Банку вимагати від Позичальника дострокового повного погашення заборгованості. Відповідач використала кредитні кошти, після чого уникає свого зобовязання щодо їх повернення та сплати відсотків по кредиту. Відповідно Договору, відповідач повинна була сплату заборгованості проводити шляхом внесення готівки або перерахування безготівкових грошових коштів на рахунок Банку, чого на даний момент не зроблено. Станом на 2101.2010 року за неналежне виконання своїх договірних зобовязань перед ВАТ «Хоум [PERSON]» у відповідача існує заборгованість на загальну суму 11\~885 грн. 33 коп. Предявлені Банком вимоги сплатити заборгованість Відповідачем задоволені не були. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач неодноразово викликалась до суду, але в суд так і не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала, також не надала заперечень проти позову. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити предявлені позовні вимоги у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Заява-Анкета/Договір №209807, згідно якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 7 500 грн., строком на 10 років, зі сплатою 29% річних. (а.а.с.17-19). Згідно п.8 Договору, відповідач зобовязалась щомісячно, в строк не пізніше 20 числа погашати частину Кредитного ліміту, в розмірі 5 відсотків використаного Кредитного ліміту станом на останній банківський день попереднього календарного місяця, та проценти, нараховані за користування Кредитним лімітом в попередньому календарному місяці. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Однак, відповідач [PERSON] в порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобовязання належним чином не виконала, в зв'язку з чим, станом на 21.01.2010 року утворилась заборгованість, яка склала суму в розмірі 11\~885,33 грн. із розрахунку: заборгованість за кредитом 7 840,30 грн., заборгованість за відсотками 810,03 грн., заборгованість за комісіями 3 235,00 грн. (а.а.с.22-23) та відповідачем не оспорюється. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного Договору, що спричинило його істотне порушення. Таким чином суд вважає, що заборгованість, визначена позивачем в розмірі 11 885 грн. 33 коп., є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в загальному розмірі 238 грн. 85 коп. (а.а.с.28-29). На підставі викладеного,

Outcome: approved