Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

16 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 10 липня 2009 року він уклав з [PERSON] у простій письмовій формі договір позики грошових коштів на суму 120\~000 грн. з кінцевим строком повернення 15 липня 2009 року. Проте до цього часу відповідач борг не повернув. Крім того, сторони домовилися, що в разі прострочення виконання грошового зобовязання [PERSON] повинен сплатити йому, [PERSON], неустойку в розмірі 0,5 % від суми позики за кожен день прострочення. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача 376\~200 грн., з яких: 120\~000 грн. сума за договором позики, 256\~200 грн. пеня. 7 грудня 2010 року позивач подав письмову заяву про залишення позовних вимог про стягнення пені з відповідача, які знаходяться поза межами річного строку, без розгляду. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України судом було проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2009 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 120\~000 грн., які зобовязався повернути до 15 липня 2009 року, про що видав останньому розписку (а.с. 18). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. З розписки про отримання відповідачем грошових коштів вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що в разі невиконання [PERSON] грошового зобовязання у встановлений строк, він зобовязаний сплатити [PERSON] неустойку в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення. Розмір неустойки за 1 рік прострочення виконання грошового зобовязання складає 219\~000 грн. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики, а також неустойки за прострочення виконання грошового зобовязання в межах річного строку підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: partial