overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

На підставі договору купівлі-продажу відповідач отримав від підприємства позивача у кредит масло соняшника на суму 14909,48 грн. і за умовами договору зобовязався сплатити у розстрочку, шляхом розрахунків згідно графіка. За період 2008-2009рр. відповідач частково вносив кошти в рахунок погашення зобов»язань, однак станом на 25.10.2010 року, залишилось несплаченою сума зобов»язання у розмірі 12453,48 грн. Позивач, посилаючись на те, що відповідач відмовляється в добровільному порядку погасити суму кредиту, хоча керівництво СТОВ «Україна» неодноразово пропонувало відповідачу погасити суму за зазначеним договором - у поданій заяві просить суд стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 12453,48 грн. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги цілком, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач не з»явився до суду двічі з невідомих причин, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що поданий позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно отримав від СТОВ «Україна» у кредит масло соняшника на умовах договору купівлі-продажу із розстрочкою платежу від 31.12.2008, що вбачається з копії договору на ах.7. Відповідно до розділу 4 вказаного договору відповідач зобовязався сплачувати заборгованість за графіком і повний розрахунок здійснити в строк до 01 липня 2010 року. Із копій розрахункових документів /а.с.9,10/ вбачається, що відповідач сплатив тільки частину коштів, передбачених умовами договору, при цьому відповідач був належним чином повідомлений і знав про існування у нього боргу перед підприємством позивача, але в добровільному порядку не сплатив суму боргу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов»язання повинно виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, так як згідно ст.530 ЦК України, якщо у забов»язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін, в зв»язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Також, вважаючи, що відповідач не з»вився до суду двічі та не повідомив суд про причину своєї неявки, суд вважає за необхідне винести по справі заочне рішення. На підставі викладеного, ст.ст. 526,530, ГК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд з даною позовною заявою до Опільської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в позовній заяві вказала, що 09.01.2010 р. помер її син [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та іншого спадкового майна. На спадкове майно [PERSON] заповіту не залишив. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна сина. Вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки є пенсіонеркою і за станом здоровя не змогла у встановлений законом строк звернутись з заявою про прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить задовольнити, в обґрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте подав в суд заяву в якій вказує, що позов визнає, справу просить розглядати без участі представника сільської ради. Заслухавши позивача та дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-СГ №197754 09.01.2010 року помер [PERSON]. Також з оглянутого свідоцтва про народження серія ЯЕ №455200 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги за законом має право на спадкування після смерті сина [PERSON] Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважна, а саме, пенсійний вік та вважає, що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті 02.11.2008 року в с.Верхні Станівці, Кіцманського району її тітки, [PERSON]. Вказує, що до складу спадкового майна входить компенсаційні вклади, які знаходяться в ТВБВ № 10025/091 с.Нижні Станівці Кіцманського району ВАТ «Держощадбанк України» на рахунку № [NUMBER] в сумі 4 550 гривень 50 коп., рахунку №9155103104 в сумі 481 гривні 56 коп. та рахунку № [NUMBER] в сумі 2\~766 гривень 18 коп., а також земельна ділянка, яка згідно Державного акту на право власності серії ЯА № 239651, площею 1,9497 га, вартістю 21600 гривень, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області та належала [PERSON], яка померла 02.11.2008 року. Зазначає, що після смерті тітки [PERSON] спадкоємцями за заповітом є вона, [PERSON] та брат позивачки, [PERSON], що підтверджується довідкою № 1450 від 23.11.2010 року виданою виконкомом Верхньостановецької сільської ради. Вказує, що вона в управління та володіння спадковим майном вступила своєчасно, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилась, однак звернулась до суду з заявою про підтримання позову в повному обсязі та просила справу розглянути в її відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, але звернулись до суду з відповідними заявами про визнання заявлених позивачем вимог та просили справу розглянути за їх відсутності. Так в судовому засіданні встановлено, 02.11.2008 року в с.Верхні Станівці, Кіцманського району Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 053677 від 03.11.2008 року. Після її смерті спадкоємцями за заповітом є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується заповітом від 03.09.2004 року посвідчений Білянською сільською радою Чернівецького району Вінницької області та довідкою № 1450 від 23.11.2010 року виданою виконкомом Верхньостановецької сільської ради. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 328, 392, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

В січні 2010 року комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» в особі його інжектора звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за користування тепловою енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач, який зареєстрований в квартирі № що розташовано в будинку № 88 по пр. Нахімова, в м. Маріуполі, не сплачує спожиті послуги і тому станом -і 01 листопада 2009 року виникла заборгованість в розмірі 1791 грн. 26 коп., яку і просив стягнути та судові виграти. Представник позивача, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти стягнення заборгованості. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Статті 64, 162 ЖК України покладають на власника житлового приміщення та членів його родини, що проживають разом з ним, обов'язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до яких, відповідно до ст. 67 ЖК України, належіть і теплова енергія. При таких обставинах відповідач, який проживає в квартирі № 59, що розташована в будинку № 88 по пр.. Нахімова, зобов'язаний сплатити заборгованість з комунальних платежів. Як вбачається з розшифровки особового рахунку заборгованість відповідача складає 1791 грн. 26 коп., якій і підглядає стягненню, також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідним платіжним дорученням судові витрати в сумі 30 гривень та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги дітям з платника аліментів. В позовній заяві він зіслався на те, що відповідно до порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. №189 [PERSON] мала право на тимчасову допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наданих [PERSON] документів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 4100 заборгованості по зарплаті, середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичної виплати, а також моральну шкоду в сумі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона працювала в КП «Три кринички» на посаді бухгалтера по 18.09.2009 року. В день звільнення відповідач не розрахувався з нею, за що передбачена відповідальність по виплаті середнього заробітку. Невиплата відповідачем заробітної плати спричинила їй моральних страждань, пов»язаних з відсутністю коштів та необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала частково. Позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку просила залишити без розгляду, стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 3607,11 грн. відповідно до наданої відповідачем довідки. Пояснила, що протягом 5 місяців не отримувала зарплати за місцем роботи у відповідача. Оскільки в неї двоє неповнолітніх дітей, яких вона має утримувати, 18.09.2009 року вона вимушена була звільнитися з посади бухгалтера та знайшла собі інше місце роботи листоношею, тобто не за фахом. При звільненні з нею не розрахувалися. Вся ці обставини спричинили їй значної моральної шкоди. Судом в частині вимог про стягнення середнього заробітку позов залишено без розгляду. Представник відповідача в судове засіданні не з»явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача судом ухвалено заочне слухання справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 11.10.2007 по 18.09.2009 року працювала в КП «Три кринички» на посаді бухгалтера-касира. Останні 5 місяців їй не виплачувалася заробітна плата. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України з нею не був зроблений розрахунок. Згідно довідки від 06.12.2010 року заборгованість по заробітній платі складає 3607,11 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. Також судом встановлено, що невиплатою заробітної плати та розрахунку при звільненні [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях з приводу неможливості належного утримання себе та своїх неповнолітніх дітей, необхідності звільнення з роботи за фахом та підшукання іншої, що потребувало від позивача додаткових зусиль по організації свого життя. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає, що у відшкодування такої шкоди з відповідача має бути стягнуто 3500 грн. В решті позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Заявник починаючи з серпня 2010 року перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], при цьому в дійсний час вони мешкають разом в квартирі [ADDRESS], ведуть спільне господарство та мають загальний бюджет, взаємні права та обвязки. Посилаючись на вищезазначені обставини, заявник також зазначає, що в період фактичних шлюбних відносин [PERSON] завагітніла від нього, при цьому строк вагітності в дійсний час складає більш сімнадцяти тижнів, а сам заявник не досяг шлюбного віку, хоча він має намір створити сімю, проти чого не заперечують його батьки та батьки нареченої. У звязку з чим заявник в поданій заяві просить суд надати йому право на реєстрацію шлюбу з [PERSON]. Справу просив розглянути без його участі. Представники зацікавлених осіб - відділу РАЦС Попаснянського районного управління юстиції та органу опіки та піклування Попаснянської райдержадміністрації - відповідно до наданих телефонограм заявлені вимоги визнали обґрунтованими, справу просили розглянути без їхньої участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.З та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.І ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків встановлюється у вісімнадцять років. При цьому згідно ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із наданих заявником письмових доказів (а.с.4-10) судом встановлено, що заявник дійсно починаючи з серпня 2010 року перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], при цьому в дійсний час вони мешкають разом в квартирі [ADDRESS], ведуть спільне господарство та мають загальний бюджет, взаємні права та обвязки. Крім того, судом встановлено, що під час спільного мешкання [PERSON] завагітніла від заявника, при цьому строк вагітності в дійсний час складає більш сімнадцяти тижнів, а сам заявник не досяг шлюбного віку, хоча він має намір створити сімю, проти чого не заперечують його батьки та батьки співмешканки. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, так як надання заявнику права на шлюб повністю відповідає його інтересам. На підставі викладеного, ст.ст.122,130,134 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 21.01.2009 року між сторонами був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 50 м2 за адресою м. Полтава, вул.. В.Тирнівська , 39/91 строком на 12 місяців з 04.01.2009 року по 04.01.2010 р. 16.03.2010 року згідно акту приймання-передачі відповідачем передано зазначене приміщення , проте орендна плата за фактичне користування приміщенням протягом січня, лютого та 15 днів березня 2010 року відповідачем сплачена не була та не відшкодовано вартість наданих комунальних послуг у розмірі 36, 09 грн. Відповідачем не надано листа про відмову від користування орендованим приміщенням, а тому на період до 16.03.2010 року договір оренди був продовжений . У зв»язку з цим просять стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 3\~477 грн. 72 коп., по комунальним послугам 36 грн. 09 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України Судом встановлено, що 21.01.2009 рок між сторонами укладено договір оренди №7-09 , згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення площею 50 м2, яке розміщене за адресою м. Полтава, вул.. В.Тирнівська, 39-а знаходиться на балансі філії Октябрського відділення № 43 ВАТ «Ощадбанк» . Згідно п. 3.1. договору оренди орендна плата з 04.01.2009 року встановлюється в сумі 1\~400 грн. Договір укладений на строк з 04 січня 2009 року по 04 січня 2010 року . По закінченню строку дії договору оренди , відповідно до п. 10.4 цього договору відповідач не подав письмову заяву про припинення договору,а тому він продовжував діяти до 16 березня 2010 року. Згідно акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 16 березня 2010 року відповідачем передано зазначене приміщення позивачу , а тому з відповідача підлягає стягненню орендна плата за вказаний період, а саме січень, лютий, 15 днів березня у розмірі 3\~477 грн. 42 коп. та 36 грн. 09 коп. оплата комунальних послуг. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім суми заборгованості з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме 51 грн. судового збору та 120 грн., витрат на ІТЗ, а всього 3\~513 грн. 51 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Заявник [PERSON] 17 листопада 2010 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Мотивуючи свої вимоги заявник зазначив , що вона народилася 21 жовтня 1948 року. ЇЇ мати [PERSON] народилась 24 грудня 1924 року. У свідоцтві про її народження зазначено її прізвище на російській мові «Лохвицкая», її матір»ю вказана «Лохвицкая Надежда Яковлевна», однак у паспорті її матері зазначено прізвище «Лохвицька»,у паспорті та індефікаційному номері заявниці зазначено прізвище «Лохвіцька». При звернення заявниці та її матері до нотаріуса для оформлення заповіту нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальних дій,оскільки були розбіжності у їх документах. Отже, на даний час є необхідність у встановленні родинних відносин, тому вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, давши аналогічні пояснення, зазначені у заяві. Представники зацікавлених осіб - приватний нотаріус Львівського нотаріального округу [PERSON],, КП ЛОР «БТІ та ЕО» в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та повідомила, що заявниця є її донькою. Заслухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. В суді встановлено, що [PERSON] народилася 21 жовтня 1948 року. ЇЇ мати [PERSON] народилась 24 грудня 1924 року. У свідоцтві про народження заявниці вказано її прізвище на російській мові «Лохвицкая». її матір»ю вказана «Лохвицкая Надежда Яковлевна». У паспорті громадянина України матері заявниці зазначено прізвище «Лохвицька», а у паспорті громадянина України та індефікаційному номері заявниці зазначено прізвище «Лохвіцька». [PERSON], [INFO] , як вбачається з показів заявниці та зацікавленої особи, які дані ними в судовому засіданні, є матірю заявниці. Однак, у паспорті заявниці та інших правовстановлюючих документах допущено помилку у написанні її прізвища. Факт родинних стосунків заявниці та зацікавленої особи підтверджено ксерокопіями письмових доказів по справі. Згідно вимог ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі наведеного вище, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення, про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що утримання дитини вона витрачає близько 1000 грн. щомісячно, а відповідач на її прохання купує памперси, кашки, та молоко. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 300 гр. [PERSON] пояснив, що купує для дитини памперси, каші та молоко на, що витрачає близько 200 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Сторони по справі є батьками, [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей розмір підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, не працює, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача слід стягнути в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.11.2010 року. З відповідача підлягає стягненню державне мито в доход держави в розмірі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved