Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія № 000458 від 23.04.2003 року, що видане Богуславською райдержадміністрацією Київської області, вона є фізичною особою підприємцем і її підприємницька діяльність полягає в реалізації насіння і засобів захисту рослин. 5 березня 2010 року між нею та відповідачем був укладений трудовий договір № 41, зареєстрований у Богуславському центрі зайнятості, відповідно до умов якого відповідачка повинна була продавати насіння і засоби захисту рослин. Через деякий час вона запідозрила відповідачку в тому, що вона не віддає весь виторг від реалізації товару, а тому нею разом з останньою було зроблено ревізію, в результаті якої виявлено недостачу в сумі 6850-00 грн. (шість тисяч вісімсот п'ятдесят гривень), про що було складено 25.07.2010 року відповідний акт ревізії. Вказану суму недостачі відповідачка обіцяла повернути, але у вказаний термін суму не повернула, попрохавши, щоб я дала їй відстрочку, а вона зобов'язується їх повернути вказавши строк повернення боргу 25.09.2010 року. Так як вказана сума мені не поверталася, вона 25.09.2010 року звернулася з письмовою вимогою про повернення боргу. Відповіді від позивачки не надійшло. В грудні 2010 року позивачка написала розписку, що борг поверне 1 лютого 2011 року, але борг так і не повернула. Вважає, що відповідачкою в даному випадку присвоєні гроші. Просить стягнути з відповідача на свою користь 6850-00 грн. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, зменшивши їх розмір до 6000-00 грн., підтримала останні за викладених у позові обставин та просила позов задовольнити. Відповідач позов визнала за викладених у ньому обставин та не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія № 000458 від 23.04.2003 року, що видане Богуславською райдержадміністрацією Київської області, позивач є фізичною особою підприємцем і її підприємницька діяльність полягає в реалізації насіння і засобів захисту рослин. 5 березня 2010 року між нею та відповідачем був укладений трудовий договір № 41, зареєстрований у Богуславському центрі зайнятості, відповідно до умов якого відповідачка повинна була продавати насіння і засоби захисту рослин. Внаслідок часткового привласнення відповідачем виручених від реалізації переданих позивачем засобів захисту рослин утворилася недостача на загальну суму 6850-00 грн., що підтверджується проведеною за участь обох сторін спору ревізією і висновки якої не оспорюються сторонами спору та не викликають сумнівів у суду. Добровільно вказану суму відповідач позивачу не відшкодувала. Відповідно до положень ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку шкоди завдано недостачею. Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі у відповідності до вимог ст.ст. 84, 88 ЦПК України мають бути віднесені на відповідача та підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Outcome: approved