Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

14.04.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок . В обґрунтування позову позивач пояснила, що в 1998 році домовилася з відповідачем купити у нього будинок , розташований за адресою : місто Апостолове , вулиця Кольцева , 64 , який він успадкував від [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.1998 року . За будинок вона передала [PERSON] 2500 доларів США , що на той час було еквівалентно 13552 гривні . Він передав їй ключі від будинку і пояснив , що найближчим часом оформить договір купівлі-продажу належним чином . В підтвердження своєї волі щодо укладення договору купівлі-продажу на зазначених умовах відповідач дав згоду на її прописку за вищевказаною адресою .08.12.1998 року вона прописалась у будинку і поселилась в ньому . 11.01.1999 року [PERSON] , , яка діяла від імені [PERSON] , запропонувала їй підійти для укладення договору в приміщення міської ради . Як з'ясувалось вона мала намір зареєструвати договір відчуження будинку на Українській товарній біржі , при цьому пояснила їй , що договір , посвідчений на біржі , має таку ж юридичну силу , як і договір , посвідчений нотаріусом . Договір купівлі-продажу був посвідчений 11 січня 1999 року Апостолівською філією Української товарної біржіі зареєстрований за реєстраційним №29159 . В Бюро технічної інвентаризації Апостолівського району 18.01.1999 року було зареєстровано за позивачем право власності на домоволодіння за реєстраційним свідоцтвом номер 12-20. Позивач в березні 2011 року вирішила подарувати будинок своїй онуці , звернувшись до нотаріуса , для укладення відповідного договору , отримала відмову в оформленні такого договору , в зв'язку з тим , що договір купівлі-продажу будинку посвідчений товарною біржою. Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №58 з відповідними господарчими будівлями та побутовими спорудами , розташованого в місті Апостолове по вулиці Кольцева , укладеного між нею та відповідачем 11.01.1999 року , визнати за нею право власності і зобов'язати КП Апостолівське БТІ зареєструвати за нею право власності на вказаний будинок . У судове засідання позивачка не з'явилась , від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності , позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідач , належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідно до ст. 74 ЦПК України , у судове засідання не з'явився , про причини неявки суду не повідомив . Згідно положень ст. 224 ЦПК України, оскільки [PERSON] , що належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не з'явився в судове засідання, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає зодоволенню на підставі вимогам норм матеріального права, що діяли на момент укладення спірної угоди. Із матеріалів справи вбачається, що 11 січня 1999 року між [PERSON]та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №58 з відповідними господарчими будівлями та побутовими спорудами , розташованого в місті Апостолове по вулиці Кольцева, згідно якого позивач придбав у відповідача вказаний будинок за 2500 доларів США , що на той час було еквівалентно 13552 гривні . Вказаний договір був укладений ними і зареєстрований на Товарній біржі "Українська" (а. с. 7). В нотаріальному порядку, згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК України (в ред. 1963 року), цей договір посвідчено не було. Однак, сторони умови договору виконали. 18 січня 1999 року право власності позивача на зазначений в договорі будинок було зареєстровано КП Апостолівське БТІ за № 12-20 (а. с. 8). Згідно копії домової книги , встановлено , що позивач прописана за вказаною адресою 17.12.1998 року (а.с.9-11). Про те, що договір не вважається дійсним позивач дізналася при вирішенні питання про відчуження спірного нерухомого майна; вирішення питання про нотаріальне посвідчення договору в теперішній час є неможливим. Згідно вимог ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 року), недодержання в установлених законом випадках нотаріальної форми договору тягне за собою недійсність угоди, але, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно діючого на момент укладення між сторонами договору купівлі-продажу, державна реєстрація правочину, в тому числі, і договору купівлі-продажу нерухомого майна, законом передбачена не була. Позивачем були виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу, відбулося повне його виконання шляхом передачі продавцю грошей та прийняття покупцем нерухомості , тому можливо визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №58 з відповідними господарчими будівлями і спорудами , розташованого в місті Апостолове по вулиці Кольцева , укладеного між сторонами по справі 11.01.1999 року та визнати за позивачкою право власності на вказане нерухоме майно . Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власноті , то необхідно зобов'язати КП Апостолівське БТІ зареєструвати за позивачкою право власності на вказаний житловий будинок №58 з відповідними будівлями та побутовими спорудами .

Outcome: approved