Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

27.02.2009 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів, які проживають у [INFO], заборгованість за користування житлом та комунальні послуги, за період з 01.04.2008 р по 01.02.2009 р. яка становить 1839,54 грн. і не сплачується відповідачами у добровільному порядку, а також стягнути суму сплачених судових витрат в розмірі 81,00 грн. [PERSON]»янського районного суду м. Києва від 30.11.2009 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Відповідно до Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 16.02.2010 року рішення [PERSON]»янського районного суду м. Києва скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В ході розгляду справи позивачем було збільшено позовні вимоги та остаточно позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по квартирній платі та платі за користування комунальними послугами , яка утворилась за період з 01.04.2008 року по 01.08.2010 року в розмірі 6917грн. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що оскільки відповідачі в добровільному порядку не сплачують зазначену заборгованість, то позивач змушений звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачів заборгованість по квартирній платі та платі за користування комунальними послугами, та сплачені ним судові витрати. Відповідачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово належним чином , що підтверджується зворотніми повідомленнями про направлення викликів до судових засідань. Відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в суді на підставі довіреності (а.с.30). В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вважають, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідачі не отримує житлово-комунальних послуг які б забезпечували встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства, крім того, з ними не укладався договір на обслуговування та надання комунальних послуг. Також, відповідачі вважають, що позивач зобовязаний здійснювати ремонт в квартирі та будинку, слідкувати за прибудинковою територією, оскільки умови проживання в квартирі жахливі, а біля будинку звалище сміття, надавши на підтвердження фотографії та витяги з газет. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що будинок № 77/1 по проспекту Відрадному в м. Києві знаходиться на балансі КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Соломянської у м. Києві ради Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1998 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. За проживання в цій квартирі та за користування комунальними послугами відповідачами частково здійснена оплата комунальних послуг, за їх поясненнями лише тих, які ними фактично отримуються. В звязку з чим за період з 01.04.2008 р. по 01.08.2010 року мають заборгованість у розмірі 6917грн., яка складається з квартплати, плати за опалення, каналізацію, яка до цього часу не сплачена. Заборгованість відповідачів підтверджується поясненнями представника позивача, бухгалтерським розрахунком суми боргу, іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки і правовідносини сторін, що виникли, полягають в праві позивача вимагати від відповідачів оплати займаного жилого приміщення та оплати наданих комунальних послуг, та в обовязку відповідачів сплачувати вказані платежі. Враховуючи, що право позивача вимагати від відповідачів оплату наданих комунальних послуг виникає на підставі ст. 152,162 ЖК України, суд приходить до висновку, що наявність договору про надання комунальних послуг не є обовязковою обставиною. В процесі розгляду справи відповідачі наголошували на тому, що житлово-комунальні послуги позивачем не надаються . В квартирі відсутнє сантехнічне обладнання , холодне та гаряче водопостачання. Приписами Закону України « Про житлово-комунальні послуги « визначено порядок вирішення питань щодо неналежного надання житлово-комунальних пслуг. Зокрема, ст.18 вищезгаданого Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач маєправо викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види,показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. В ході розгляду справи не знайшло підтвердження про звернення відповідачів до Коммунального підприємства « Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом»янської районної у місті Києві ради з питання неналежного надання або не надання житлово-комунальних послуг. Як вбачається з листа КП « Дирекції з управління та обслуговування житлового фонду» Солом»янської районної у місті Києві ради ( а.с.199) відповідачі протягом 2008-2010 року з будь-якими заявами до Дирекції не звертались. Посилання відповідачів на те, що позивач зобовязаний здійснити ремонт та утримувати прибудинкову територію №77/1 по проспекту Відрадному в м. Києві, судом не беруться до уваги, оскільки, відповідно до ст. 151 ЖК України та п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572, громадяни, які мають у власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. У відповідності до п. 7 Правил користування житловим приміщенням житлових будників, затверджених постановою КМУ 572 від 08.10.1992 року Власник квартири зобовязаний проводити за власні кошти ремонт квартири. Згідно п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників, згідно з Правилами користування жилих приміщень та будинків; власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території; заборгованість власників квартир по укладених угодах, повязаних з триманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а також згідно зі ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме: державне мито в сумі 51 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. 00 коп.

Outcome: approved