Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визнати за кожним з них право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Хмельницького № 43 в с. Іллінці Снятинського району Івано-Франківської області, яка раніше належало голові колгоспного двору [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивували тим, що будинковолодіння, в якому вони проживають, відносилося до суспільної групи колгоспний двір. Головою двору була [PERSON], яка отримала свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок на підставі рішення Снятинської районної ради народних депутатів № 182 від 18.10.1988 року. Оскільки, станом на 01.07.1990 року в господарстві були зареєстровані і проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла 25.03.2009 року, то вважають, що кожному із них належить по 1/4 частині житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по вул. Хмельницького № 43 в с. Іллінці Снятинського району. В судовому засіданні позивачі та представник позивачки позовні вимоги підтримали повністю, просили суд позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Вислухавши позивачів та представника позивачки, дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи слідує, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок по вул. Хмельницького № 43 в с. Іллінці Снятинського району Івано-Франківської області належало до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] (а.с. 4). З довідки Іллінецької сільської ради від 29.09.2010 року № 640 слідує, що в господарстві по вул. Хмельницького № 43 в с. Іллінці Снятинського району, яке відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», станом на 01.07.1990 року були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист справа приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17,18 Закону України Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвали 12.03.2003 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12.03.2003 року актовий запис № 47 (а.с.12). та уклала шлюбу з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб від 01.09.2010 року (а.с.13). Позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб від 04.10.2008 року (а.с 21). Позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження від 27.10.2001 року (а.с.27). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що на підставі вищевказаних доказів позивачі набули права власності, кожен зокрема, на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що вул. Хмельницького № 43 в с. Іллінці Снятинського району Івано-Франківської області, яке раніше належало [PERSON] Суд на підставі встановленого та

Outcome: approved