overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У листопаді 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 406 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 28 серпня 2004 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

В серпні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 березня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 149. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Крім того, відповідач перестав працювати, став зраджувати, що призводить до сварок та безпідставних образ на адресу позивача. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 08 січня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1. В обгрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Крім того відповідач давно проживає у Росії і має іншу сім`ю. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив згоду на розірвання шлюбу та розгляд справи без його присутності. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає\~встановленим,\~що між\~сторонами втрачено\~взаєморозуміння,\~збереження сім`ї\~та поновлення\~шлюбних відносин\~неможливо,\~заява про\~розірвання шлюбу\~відповідає дійсній\~волі дружини\~та чоловіка,\~після розірвання\~шлюбу не\~будуть порушені\~їхні особисті\~права та\~права їхніх\~дітей. Суд вирішуючи\~питання про\~розірвання шлюбу\~вважає за\~необхідне з`ясувати\~прізвище подружжя\~після розірвання\~шлюбу.\~Позивачем надано\~заяву про\~залишення їй\~ прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 12 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції за № 36. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Сторонами було подано заяви до суду про слухання справи без їхньої присутності, позов підтримують. В поданій заяві позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, а відповідач позо визнав з підстав, викладених у позовній заяві. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем не було надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - Грживач. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 20 вересня 1991 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 551. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей сторони не мають, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст.. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до\~ст.\~113\~СК України\~позивачу слід\~залишити прізвище,\~яке вона\~отримала під\~час державної\~реєстрації шлюбу,\~що розривається\~-\~ [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 19 грудня 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 790. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] , який мешкає із позивачем. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитої о майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання з`явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав. Не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи\~питання про\~розірвання шлюбу\~вважає за\~необхідне з`ясувати\~прізвище подружжя\~після розірвання\~шлюбу.\~Позивачем надано\~заяву про\~залишення їй\~прізвища,\~яке вона\~отримала під\~час реєстрації\~шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

26 березня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 848. 98грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач проживає в [ADDRESS] . Відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] . Починаючи з 01 вересня 2006 року відповідач не сплачує за надані йому житлово- комунальні послуги, пов`язані із утриманням будинків і споруд та прибудинкової території, через що утворилася зазначена заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку сплатити не бажає. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій вимоги позову підтримав та просив задовольнити і слухати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень з приводу позову не надав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки. Суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд з`ясував такі фактичні обставини справи. Відповідач мешкає в [ADDRESS] . Відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с.6). Станом на 01 березня 2010 року у зв`язку з несплатою відповідачем за надані йому житлово-комунальні послуги, пов`язані із утриманням будинків і споруд та прибудинкової території, утворилася заборгованість в сумі 848. 98 грн., у добровільному порядку відповідач заборгованість сплатити не бажає. Як встановлюють ст.526, ст.525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.І ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). 4.1 ст.68 ЖК України встановлює, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Через несплату суми заборгованості у добровільному порядку вона має бути стягнута примусово, відтак позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь КП ДЄЗ «Пілот» належить стягнути сплачені останнім витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також судовий збір в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

26 березня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг за спожиті житлово- комунальні послуги в сумі 2 240. 69грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачі проживають в [ADDRESS] Відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] . Починаючи з 01 вересня 2006 року відповідачі не сплачують за надані їм житлово- комунальні послуги, пов`язані із утриманням будинків і споруд та прибудинкової території, через що утворилася зазначена заборгованість, які відповідачі у добровільному порядку сплатити не бажають. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій вимоги позову підтримав та просив задовольнити і слухати справу за його відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будь-яких заперечень з приводу позову не надали, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки. Суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд з`ясував такі фактичні обставини справи. Відповідачі мешкають в [ADDRESS] . Відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с. 6). Станом на 01 березня 2010 року у зв`язку з несплатою відповідачами за надані їм житлово-комунальні послуги, пов`язані із утриманням будинків і споруд та прибудинкової території, утворилася заборгованість в сумі 2 240. 69 грн., у добровільному порядку відповідачі заборгованість сплатити не бажають. Як встановлюють ст.526, ст.525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.І ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Ч. 1 ст.68 ЖК України встановлює, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Через несплату суми заборгованості у добровільному порядку вона має бути стягнута примусово, відтак позов підлягає задоволенню. Разом із тим, враховуючі відповідні положення ч.І ст.68 ЖК України, суд вважає, що суму боргу слід стягувати з того з відповідачів, який є відповідальним квартиронаймачем, а саме з [PERSON] , відтак позов підлягає частковому задоволенню. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь КП ДЄЗ «Пілот» належить стягнути сплачені останнім витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також судовий збір в доход держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований 14 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 179. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із позивачем. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позовні вимоги суд знаходить обгрунтованими. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається , а саме - [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved