Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

12 квітня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі Ул частини його доходу щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до виповнення повноліття дитини. Послалась на те, що з відповідачем по даній справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після реєстрації їх шлюбу вони проживали за адресою реєстрації відповідача, але після народження сина їм вкрай важко стало знаходити спільну мову. Відповідач не бажає забезпечувати сім'ю та нести будь-яку відповідальність. Матеріально-побутові умови в помешканні, де вони всі проживали були незадовільними, тому вона з дитиною переїхали жити до батьків позивачки, де мешкає й зараз, відповідач і на даний час ніякої матеріальної підтримки їм не надає, працювати не бажає, задовольняється тимчасовими заробітками. Оскільки син є ще дуже маленьким і потребує постійного догляду, вона не може його залишити і влаштуватись на роботу. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття (ст. 180). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181). Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183). Судом встановлено, і це підтверджується поясненнями сторін позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], копією паспорта, копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, копією довідки Княжицької сільської ради Броварського району Київської області № 487 від 28 лютого 2011 року, що вони проживаю окремо. їх неповнолітній син [PERSON], [INFO] проживає з мамою - позивачкою [PERSON] Відповідач добровільно матеріальної допомоги їм не надає. Крім того [PERSON] має задовільний стан здоров'я, інших дітей не має. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити позов повністю. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, якою визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Так як відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Відповідно до п. 4 ч. З ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. На підставі ст. 180, ч. З ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192 СК України,

Outcome: approved