Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-23 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася в суд із заявою. Просить встановити факт належності житлового будинку, розташованого в селі Швайківка Бердичівського району по вул.Зашвай,52, на праві приватної власності за померлою 31 грудня 1999 року [PERSON]. Своє прохання обґрунтовувала тим, що спадкодавець склала заповіт на її ім»я, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно. У судовому засіданні заявник прохання підтримала з підстав, зазначених у ній. Пояснила, що спадкодавець ніколи не перебувала у зареєстрованому шлюбі, народила за життя сина, була матір»ю одиначкою, але її син помер раніше за неї, спадкодавець доводиться їй тіткою. Представник заінтересованої особи Швайківської сільської ради у судове засідання не з»явився. Юридична особа про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.18). Орган місцевого самоврядування про причину неявки свого представника суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не спрямовував. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, про прохання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла 31 грудня 1999 року (а.с.4). [PERSON] 23 липня 1997 року особисто розпорядилася на випадок своєї смерті, заповідавши все заявниці (а.с.5). Заповіт посвідчено виконкомом Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори 22 листопада 2010 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)(а.с.6). Однак, постановою нотаріального органу від 22 листопада 2010 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №52 по вул. Зашвай в селі Швайківка Бердичівського району Житомирської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок(а.с.15,12). Як вбачається із довідки Швайківської сільської ради від 26.11.2010 року №789 згідно записів погосподарських книг за померлою з 1983 року був зареєстрований будинок у с. Швайківка, вул.Зашвай,52. Запис в реєстрованій (погосподарській) книзі про належність домоволодіння на праві власності певній особі є доказом права власності даної особи на це домоволодіння. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що спадкодавець володіла будівлею за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, село Швайківка, вул.Зашвай,52, на праві приватної власності. Оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, тому таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Встановлення факту володіння будівлею на праві приватної власності спадкодавцем для заявниці має юридичне значення, оскільки від встановлення такого факту залежить виникнення її майнових прав. Так, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч.1 ст.1223 ЦК України). У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України в справах окремого провадження при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved