Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

4.07.2006 року [PERSON] звернувся до суд) з позовом до [PERSON] та просив визнати недійсним заповіт, складений 16.10.2003 року його батьком [PERSON], за яким він належну йому частину квартири [ADDRESS] заповів [PERSON], а свого сина, [PERSON] позбавив спадщини. Свої вимоги мотивував гим, що його батько був інвалідом 2 групи у зв'язку з отриманою черепно-мозговою травмою, знаходився на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній психіатричній лікарні №1, тому не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. 09.07.2008 року [PERSON], яка є співвласником спірної квартири, звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на частин;, квартири [ADDRESS] \\ м. Одесі, обґрунтовуючи свої вимоги нм. що вона у теперішній час має намір подарувати належну їй на підставі Свідоцтва про праве „ тості на житло, виданого УЖКГ виконкому ОМР ВІД \ 4.0\. 1999 року. ЧИСТИН\ ВК8ШОЇ квартири своїй доньці, однак не має можливості цього зробити, так як частки в квартирі не були виділені. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2008 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, вказаний заповіт визнаний недійсним, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на V* частин) квартири за кожним, за [PERSON] ( О визнано право власності на Уг частини зазначеної квартири. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.1 1.2008 року рішення районного суду від 18.07.2008 року в частині позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіт) недійсним та визнання права власності на частину квартири скасовано, справа направлена на новий розгляд. 26.09.2008 року [PERSON] помер. 2,7.01.2009 року [PERSON] я Володимирівна та [PERSON], відповідно мати та донька померлого, звернулись до суд) з позовом до [PERSON], третя особа Третя одеська нотаріальна контора, в якому стави і н питання про визнання заповіту, складеного 16.10.2003 року [PERSON]VI. на користь [PERSON] недійсним та визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на !4 частин) квартири №3 в будинку №89 по гір. Маршала Жукова у м. Одесі, а саме: по 1/8 частин: зазначено-' квартири за кожною. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15,07.2009 року, залишеним бс « ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.11.2009 року у задоволенні позову віді\\ >в Ухвалою Верховного Суду України від 27.01.2010 року вказані судові ріп » улн скасовані, справа передана на новий розгляд до Київського районного суду м. Одеси У судовому засіданні позивачі [PERSON], Мусїяиа :дошл, [PERSON]) [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні ;іи чогк підтоима; просили їх задовольнити, вказуючи на те, що [PERSON] ще у 1977 році отримав черепно- мозкову травму, 21 раз лікувався від її наслідків в психіатричній лікарні №1 та інших медичних установах, ніколи не знімався з психіатричного обліку, йому пожиттєво була призначена інвалідність та він страждав психічним захворюванням до самої смерті. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила .визнати за нею право власності на Уг частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні первісний позов вважала обгрунтованим, проти задоволення зустрічного позову заперечувана. Представник третьої особи - Третьої одеської нотаріальної контори у судове засідання к з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника, залишивши її вирішення на розсуд суду (і 2 а.с.190). Державний нотаріус Четвертої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], залучена до участі у справі у якості третьої особи, у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, вказуючи на те, що особа та дієздатність [PERSON] не викликали у неї жодних сумнівів, зустрічний позов вважала обгрунтованим. Позивачі за первісним позовом та їх представник зустрічний позов просили задовольни и частково, зазначаючи, що [PERSON]. як дружина померлого [PERSON]. має право на ]А частину спірної квартири. Заслухавши сторони та їх представників, третіх осіб та свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про те. що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] слід задовольнми ги частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 14 січня 1999 року, виданого УЖКГ виконкому ОМР народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №132278. квартира №3 в будинку №89 по і р. Маршала Жукова у м. Одесі належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (т. 1. а.с. 157, 163). [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Київським районним ЗАГСом 06.06.1969 рок\\ (т і, а.с.^б) Згідно свідоцтва про шлюб від 18.12.2002 року, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (т.1, а.с.37). 16.10.2003 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому частину квартири [ADDRESS] заповів [PERSON]Г1.. а свого сина [PERSON] О.В. позбавив спадщини (т.1, а.с. 80). 12 лютого 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом реєстрації' актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 10.03.2006 року (т.!. а.с. 7). 03 квітня 2006 року у встановлений законом строк [PERSON] зверну вся до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] (т.1, а.с. 71). 27 квітня 2006 року [PERSON] звернулась до Третьої ОДНК з заявою про прийняі я спадщини за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 12.02.2006 року (т і. а.с.66). Згідно свідоцтва про смерть, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стан\\ Приморського районного управління юстиції м. Одеси 29.09.2008 року, [PERSON]В 26 вересня 2008 року помер (т. 1, а.с. 201). Відповідно до довідки Третьої одеської нотаріальної контори №7266 від 29. і 0.2008 року [PERSON] та [PERSON] 29 жовтня 2008 року було подано заяву про прийняі я спадщини після смерті [PERSON], померлого 26.09.2008 року (т.1. а.с. 209). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу від 03.10.1987 року, виданого відділом РАГС Малиновського району м. Одеси, [PERSON], мати помер.-ом [PERSON], 03 жовтня 1987 року уклала шлюб з [PERSON] та після у кладення і п< Ч їй було присвоєно прізвище [PERSON] (т.1,а.с.203). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка помер >а (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкритгя спадщини є день емер і і особи (стаття 1220 ЦК України). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодекс N Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина і статті 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з час\ відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Заповіт складено у 2003 році році. Таким чином, спірні правовідносини щодо визнання заповіту і його скасування недійсними з огляду на заявлені позивачем підстави регулюються статтею 55 ЦК України в редакції 1963 року, що діяв на час виникнення таких. Відповідно до положень даних норм матеріального права, а саме статті 225 ЦК України в редакції 2003 року та статті 55 ЦК України в редакції 1963 року, правочин (угода), який дієздатне фізична особа вчинила у момент, коли не усвідомлювала значення своїх дій та (або' не мої т> керувати ними, може бути визнано судом недійсним за позовом цієї особи, а у разі V' смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно роз'яснень пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року № 9 правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в таком стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо) Дтя визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово- гіеихіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Такого ж змісту роз'яснення містила і постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28 квітня 1978 року № 3 (зі змінами та доповненнями). На підставі ухвали суду від 29.01.2007 року по справі була проведена комісійна посмертна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої було поставлено питання, чи розумів [PERSON] значення своїх дій та чи міг ними керувати на момент складання ним заповіту віл 16.10.2003 року (а.с.114). Згідно акту комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи №365 від 10 квітня 2007 року [PERSON] на час підписання ним заповіту від 16.10.2003 року страждав психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості у зв'язку з отриманою у 1977 році травмою головного мозку зі зниженням пам'яті та інтелекту, емоційно-вольовими порушеннями, ускладненими алкоголізацією та судинними захворюваннями головного мозк\\. глибина та ступінь ураженності яких суттєво вплинули на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при складанні та підписанні заповіту (т. і. а.с. 118-129). Під час судового засідання судом сторонам неодноразово пропонувалось обговорити питання призначення додаткової судової експертизи, що підтверджується звукозаписом судового засідання, однак жодна із сторін по справі такого бажання не виявила, а у відповідності до вимог ч. І ст. 150 ЦПК України призначення додаткової експертизи за ініціативою суду є правом, а не обов'язком суду. Крім того, інших доказів, які б викликали сумніви у правильності експертного висновку, у судовому засіданні надано не було. З метою уточнення та конкретизації експертного висновку у відповідності до вимог ч.2 ст. 147 ЦПК України у судовому засіданні був допитаний судовий експерт [PERSON], який однозначно підтвердив, що [PERSON] на момент підписання заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, так як його захворювання взагалі не дозволяло > , здійснювати складні юридичні дії. однак, при цьому він міг говорити, укладати дрібні о(" ві угоди тощо. В своїх письмових поясненнях експерт [PERSON]і. зазначав, що за результатами проведених досліджень думки експертів збіглися і ними був підписаний єдиний висновок. Гіг ань які викликати б розбіжності, у експертної комісії не було (т.З.. а.с.1 -2) Крім того, в листі №974 від 20.12.2010 року, підписаному членом-кореспондентом Академії медичних наук, заслуженим діячем науки та техніки України, завідувачем кафедри психіатрії ОДМУ, доктором медичних наук, професором [PERSON], стаж роботи за спеціальністю - 34 роки; лікарем судово-психіатрічним експертом вищої аттестаційної категорії. 3-го кваліфікаційного класу [PERSON], стаж роботи за спеціальністю „судово-психіатрічна експертиза"- 9 років, загальний стаж -30 років; лікарем вищої аттестаційної категорії, третього кваліфікаційного класу [PERSON], стаж роботи за спеціальністю „судово-психіатрічна експертиза" - 12 років, загальний стаж - 31 рік, завіреному Головним лікарем КУ „ООКПЛ №Г [PERSON] зазначено, що [PERSON] на час складання та підписання ним заповіту від 16.10.2003 року страждав органічним розладом особистості у зв'язку з травмою головного мозку, зниженням пам'яті та інтелекту, емоційно-вольовими порушеннями, ускладненими алкоголізацією та судинними захворюваннями головного мозку, глибина та ступінь ураженності яких суттєво вплинули на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при складанні та підписанні заповіту в зв'язку з чим не міг самостійно укладати майнові угоди. Також суд при винесенні рішення бере до уваги свідчення свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, говорив не зв язно, забував слова, скаржився на головний біль Крім того, свідки підтвердили, що між [PERSON] та його сином були нормальні стосунки. Разом з тим, суд критично ставиться до свідчень рідної сестри [PERSON] - [PERSON], яка пояснила суду, що її брат у 1978 році переїхав жити до м. Одеси, з цього часу вони постійно спілкувались, а він всього декілька разів лежав у лікарні, та [PERSON]. яка підтвердила суду, що [PERSON] скаржився лише на біль у ногах, говорив про заповіт, в якому усе бажав залишити [PERSON]. спиртними напоями не зловживав, гак як дані свідчення спростовуються матеріалами справи, згідно яких вбачається, шо [PERSON] з 1977 року 21 раз проходив лікування у зв'язку з отриманою черепно-мозковою травмою та протягом багатьої років страждав хронічним алкоголізмом. Згідно вимог Стаття 1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом ча загальних підставах. Зважаючи на викладене, суд доходить до висновку про те, що заповіт, складений [PERSON] 16.10.2003 року, за яким він належну йому частину квартири [ADDRESS] заповів [PERSON], а свого сина. [PERSON] позбавив спадщини слід визнати недійсним та необхідно задовольнити первісний позое і визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на Ул частину спірної квартири, а саме: по 1/8 частині за кожною, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити частково, визнавши за нею право власності на Ул частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON]М Зважаючи на викладене,

Outcome: partial