Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

15 липня 2010 року позивач АКБ «Укрсоцбанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] - 185619,29 грн. кредитної заборгованості та судові витрати, вказуючи на те, що 03 квітня 2006 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким [PERSON] отримала на придбання квартири 24500,00 доларів США, які зобовязалась повернути до 02 квітня 2021 року, шляхом внесення обовязкових, щомісячних платежів, відповідно до встановленого графіку, сплатити відсотки за користування кредитними коштами на рівні 11,5 % річних і виконати свої зобовязання згідно даного договору у повному обсязі. У позові також зазначається, що для забезпечення повного і належного виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору, 03 квітня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого остання виступив поручителем по зобовязанням [PERSON] перед банком. В порушення умов договору, [PERSON] фактично припинила внесення обовязкових щомісячних платежів, спрямованих на погашення кредиту і не зважаючи на вжиті банком заходи досудового врегулювання спору, ні боржник ні поручитель в добровільному порядку умови кредитного договору та договору поруки не виконали, внаслідок чого на момент звернення позивача до суду заборгованість [PERSON] перед банком становить - 23445,96 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 10.06.2010 року дорівнює - 185619,29 грн., у звязку з чим банк звернувся до суду з даним позовом . В судове засідання представник позивача не зявився і звернувся до суду з заявою в якій просив розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у тому числі шляхом оголошення повідомлення у пресі, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Згідно ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, дослідивши письмові докази та зваживши доводи позивача, суд прийшов до висновку, про те, що позов АКБ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що зобовязальні відносини між сторонами ґрунтуються на кредитному договорі № 460-ФО1, укладеного 03 квітня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], згідно з яким відповідач [PERSON] отримала на придбання квартири - 24500,00 доларів США, які зобовязалась повернути у строк до 02.04.2021 року, шляхом внесення обовязкових щомісячних платежів, відповідно до встановленого графіку погашення кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами на рівні 11,5 % річних і виконати свої зобовязання згідно даного договору у повному обсязі ( а.с. 6-9 ). Виконання зобовязань [PERSON] забезпечувало, у тому числі договором поруки № 460-ФО1, укладеного 03.04.2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], відповідно до якого остання виступила поручителем по зобовязанням [PERSON] перед банком ( а.с. 10 -12 ). Відповідно до положень ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала і з серпня 2009 року припинила внесення обовязкових щомісячних платежів та сплату процентів, у звязку з чим на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед банком становить - 23445,96 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 10.06.2010 року дорівнює - 185619,29 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі - 18788,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 10.06.2010 року становить - 148742,72 грн.; заборгованість за процентами 2066,24 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 10.06.2010 року становить - 16358,22 грн.; пені в розмірі - 1121,95 грн.; штрафних санкцій в розмірі - 19396,41 грн. Вимогами щодо погашення заборгованості за кредитним договором, відповідачам неодноразово повідомлявся про наявність заборгованості по основній сумі кредиту, нарахованим процентам, комісії та пені, також до [PERSON] як поручителя предявлялись вимоги щодо погашення існуючої заборгованості та дострокове повернення кредитних коштів, розмір якої відповідачами не оспорювався (а.с. 16-19 ). Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів юридичних осіб є примусове виконання зобовязання в натурі, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні вчинити певну дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи плату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено в судовому засіданні зобов'язання щодо погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором його поручителем [PERSON] не виконано, чим порушуються майнові права позивача. За змістом ст.ст. 610, 611, 612, 619, 623, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що [PERSON] в порушення умов кредитного договору не виконала свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотки за користування ними, комісійних витрат та штрафних санкцій за порушення грошового зобовязання, у зв'язку з чим у банку виникло право вимагати дострокове повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, в тому числі з [PERSON], яка зобов'язалась відповідати перед установою банку солідарно за виконання [PERSON] у повному обсязі усіх її зобовязань, які виникли з кредитного договору, в зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги АКБ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, заборгованості по відсотках, штрафних санкцій та судових витрат відповідає способам захисту цивільних прав, характеру та змісту цивільно-правових відносин, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Розмір понесених позивачем судових витрат повязаних з предявленням позову та розглядом справи підтверджується наявними у справі платіжними документами і відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 509, 510, 525, 526, 530, 533, 546 - 550, 553 - 555, 610 - 612, 623 - 625, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved