Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що 15.04.2008р. між ТОВ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8-1027-048 АП, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 13687,00 доларів США. При укладенні кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути кредит до 15.04.2013 року та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно відсоткової ставки: за першого року - 14,8%річних, другого року - 14,2%річних, третього року - 14,1 %річних, четвертого року - 13,9%річних, п'ятого року - 13,5% річних. В забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 8-1027-148П від 15.04.2008 року, згідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 8-1027-048АП від 15.04.2007року. Для забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави автомобіля № 8-1027-0482 від 15.04.2008 року, згідно якого відповідач передав позивачу у заставу автомобіль марки DEWOO-FSO LANOS модель ТF 696, тип легковий седан, 2008року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) У6DТF69YD8W396996/SUРТF696D8W396996, реєстраційний номер [NUMBER]. Взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором відповідач не виконує належним чином, у зв'язку з чим станом на 25.02.2010 року заборгованість складає: 86974 грн.35коп. - за кредитом; 6407грн.35 коп. - за простроченими відсотками; 32582грн.59коп. - пеня, а разом 125964грн.29коп. Банк неодноразово звертався до відповідачів з вимогою сплатити суму вказаної заборгованості, але відповідачі ніяк не реагували, тому просив стягнути з відповідачів солідарно суму боргу, судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у сумі боргу за кредитом 86974,35 грн. та сумі боргу за відсотками 6407,35грн., інші не підтримує, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, доведеними і. підлягаючими частковому задоволенню у зв'язку з наступним. 15.04.2008р. між ТОВ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8-1027-048 АП, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 13687,00 доларі США. При укладенні кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути кредит до 15.04.2013 року та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно відсоткової ставки: за першого року - 14,8%річних, другого року - 14,2%річних, третього року - 14,1 %річних, четвертого року - 13,9%річних, п'ятого року - 13,5% річних. В забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 8-1027-148П від 15.04.2008 року, згідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 8-1027-048АП від 15.04.2007року. Для забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави автомобіля № 8-1027-0482 від 15.04.2008 року, згідно якого відповідач передав позивачу у заставу автомобіль марки DEWOO-FSO LANOS модель ТF 696, тип легковий седан, 2008року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) У6DТF69YD8W396996/SUРТF696D8W396996, реєстраційний номер [NUMBER]. Взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором відповідач не виконує належним чином, у зв'язку з чим станом на 25.02.2010 року заборгованість складає: 86974 грн.35коп. - за кредитом; 6407грн.35 коп. - за простроченими відсотками; 32582грн.59коп. - пеня, а разом 125964грн.29коп. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).У якості правових наслідків порушення зобов'язання ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає розірвання договору та сплату неустойки. Відповідно до ч.І ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» заборгованість за тілом кредиту у сумі 86974грн.35 коп., відсотки за користування кредитом 6407грн. 35 коп. Також необхідно стягнути з відповідачів судові витрати. Що стосується позовних вимог у частині сплати пені, суд вважає за необхідне відмовити у даній частині позову, виходячи з наступного. Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За своїм правовим змістом неустойка є мірою цивільно-правової відповідальності. Частина 3 ст. 550 ЦК України встановлює, що кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (ст. 617 ЦК України). Відповідно до ч.І ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Як вбачається, непереборна сила - це надзвичайна та невідворотна зовнішня подія, що позбавляє можливості за даних обставин запобігти негативним наслідкам її прояву. Непереборна сила є об'єктивним явищем, тобто подією, яка не залежить від волі, свідомості та бажання людини. При цьому така подія, як правило, має стосовно діяльності суб'єкта зовнішній характер втручання. Надзвичайним визначається явище, яке перевищує все ординарне, типове, звичайне. Невідворотність дії не переборної сили тісно пов'язана з її надзвичайним характером. Як правило, саме надзвичайний характер події не дає можливості особі запобігти та відвернути настання негативних наслідків. Непереборною силою є об'єктивна подія, запобігти її прояву не здатна не тільки конкретна особа з урахуванням її фізичних, економічних, технічних та інших можливостей, а й за даних умов і будь-яка інша особа, враховуючи стан науки та техніки. Категорія «непереборна сила» має відносний, оціночний характер. За таких обставин, враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що світова фінансова криза 2008 року є саме такою надзвичайною та невідворотною подією, яка законом визначається як непереборна сила.При цьому на її надзвичайність вказує світовий глобальний масштаб кризи, її великі, негативні, невідворотні наслідки, які не залежать ні від волі людини, ні від волі окремих держав, та не могли бути ніким передбачені. Вказані обставини є загальновідомими і відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребують доказування. Крім цього, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Згідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням за визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. 4.3,4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: partial