Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним і визнання за ними права власності. В обґрунтування своїх вимог позивачі послалися на те, що 11 грудня 1997 року між ними - з однієї сторони, та відповідачами - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, яке складається із нежитлових приміщень на першому поверсі будинку № 2-а: -позиція 1 - тамбур площею 4,9 кв.м., -позиція 2 - коридор площею 2,4 кв.м., -позиція 3 - коридор площею 2,6 кв.м., -позиція 4 - коридор площею 3,8 кв.м., -позиція 5 - туалет площею 8,0 кв.м., -позиція 6 - склад площею 31,3 кв.м., -позиція 7 - кабінет площею 15,5 кв.м., -позиція 8 - кабінет площею 16,6 кв.м., -позиція 9 - телетайп площею 5,6 кв.м., -позиція 10 - магазин площею 24,4 кв.м., -позиція 11 - хол площею 31,5 кв.м., -позиція 12 - магазин площею 23,9 кв.м., -позиція 13 - коридор площею 2,9 кв.м., -позиція 14 - туалет площею 4,0 кв.м., -позиція 15 вмивальня площею 1,5 кв.м., -позиція 16 - тамбур площею 3,8 кв.м., -позиція 17 - кабінет площею 11,3 кв.м., -позиція 18 - кабінет площею 10,8 кв.м., -позиція 19 - кабінет площею 24 кв.м., -позиція 20 - коридор площею 5,3 кв.м., -позиція 21 - коридор площею 24,8 кв.м., а також нежитлових приміщень, розташованих у підвалі: -ІІ-1 коридор площею 3,0 кв.м.; -ІІ-3 підвал площею 20,7 кв.м., загальною площею 282,8 кв.м. у житловому будинку «А-6» за № 37 по вул. Чкалова в м. Дніпропетровську. За умовами цього договору відповідачі продали, а позивачі купили перелічені приміщення за обумовлену згаданим договором суму. Зазначений договір був посвідчений представником Товарної біржі «Міська біржа нерухомості» код ЄДРПОУ 23934123 та зареєстрований у реєстрі за номером №276. Після оформлення договору купівлі-продажу право приватної власності на вищезгадане нерухоме майно було зареєстровано за позивачами [PERSON] бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис у реєстровій книзі № 2нф за реєстровим номером №102-133 від 02.02.1998 р. В зв'язку з тим, що представник товарної біржі запевнив сторони у тому, що договір, зареєстрований товарною біржею, є дійсним і не підлягає нотаріальному посвідченню, вони не зверталися до нотаріальної контори для посвідчення укладеного між ними договору. Договір був повністю виконаний сторонами. У подальшому позивачі довідалися про те, що згаданий договір має бути посвідчений нотаріально, у зв'язку з чим звернулися із відповідною вимогою до відповідачів. Останні повідомили, що не мають наміру нотаріально посвідчувати цей правочин, отже ухиляються від його нотаріального посвідчення. Таким чином, при укладенні договору сторони дійшли до взаємної згоди за всіма його істотними умовами і виконали свої зобов'язання, але відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагає ст. 657 ЦК України. Також позивачі дізналися, що Товарну біржу «Міська біржа нерухомості» код ЄДРПОУ 23934123 було припинено. Це вбачається, зокрема, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 29.10.2010 р., а також рішення Індустріального суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2 -1426/2008 р. від 22.05.2008 р. Наведене змусило позивачів звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав в повному обсязі та просив суд винести рішення, яким буде визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між [PERSON], [PERSON] і [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON] з іншої, визнати за ними право власності на зазначене вище нерухоме майно загальною площею 282,8 кв.м. у житловому будинку «А-6» за № 37 по вул. Чкалова в м. Дніпропетровську. Також представник позивачів надав уточнення до позовних вимог, в якому зазначив, що під час написання позовної заяви від допустив описку, а саме: згідно технічного паспорта на будівлю площа позиція 19 - кабінет складає 24,2 кв.м., в той час як у позовній заяві зазначено площу вказаного приміщення у 24 кв.м. Відповідачі [PERSON]С.О., [PERSON]Д.О., [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали письмові заяви, в яких позов визнали повністю, проти його задоволення не заперечували. Просили розглядати справу за їх відсутності. Судом встановлено, що 11 грудня 1997 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] - з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], - з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, яке складається із нежитлових приміщень на першому поверсі будинку № 2-а, а також нежитлових приміщень, розташованих у підвалі, загальною площею 282,8 кв.м. у житловому будинку «А-6» за № 37 по вул. Чкалова в м. Дніпропетровську. Зазначений договір був посвідчений представником Товарної біржі «Міська біржа нерухомості» код ЄДРПОУ 23934123 та зареєстрований у реєстрі за номером №276. Через деякий час позивачі звернулися до відповідачів задля того, аби зареєструвати укладений між ними договір купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку, однак отримали відмову з боку відповідачів щодо такого посвідчення. Відповідно до норми ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу продавець передає або зобовязується передати майно у власність покупця, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Враховуючи вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved