Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

У вересні 2010 року позивачка звернулась до суду з вказаним вище позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу від 17 червня 2004 року та від 05 липня 2007 року належать складські приміщення будівельних матеріалів, розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Червоний хутір», вул. Лабораторна, 1 «Е». Право власності на зазначені складські приміщення зареєстровано за позивачкою в Овідіопольському РБТІ від 21 лютого 2006 року та від 27 липня 2007 року. Позивачка, бажаючи реалізувати своє право на отримання в оренду земельної ділянки, на якій розташований зазначений вище склад будівельних матеріалів, звернулась з заявою до [PERSON] селищної ради Овідіопольського району Одеської області, але з листа [PERSON] С/Р № 677 від 27 грудня 2007 року дізналась, що частина земельної ділянки, на якій розташований склад будівельних матеріалів була передана в оренду релігійній організації «Християнська благодійна місія «Надія» на підставі договору оренди від 31 липня 2007 року, укладеного між [PERSON] С/Р та релігійною організацією «Християнська благодійна місія «Надія». Даний договір оренди був укладений на підставі рішення [PERSON] С/Р № 245-У від 27 квітня 2007 року, але у звязку з тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2009 року ухваленому у адміністративній справі за адміністративним позовом [PERSON] до [PERSON] С/Р, Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» «Про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії», 3-ті особи Християнська благодійна місія «Надія», ТОВ «Пластична хірургія та стоматологія», рішення [PERSON] С/Р № 245-У від 27 квітня 2007 року було визнано незаконним та скасовано, позивачка просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] С/Р та релігійною організацією «Християнська благодійна місія «Надія» від 3 ! липня 2008 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представники відповідача РО «ХМ «Надія» в судовому засіданні позов не визнали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] селищна рада до суду повторно не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України, або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі- продажу права оренди земельної ділянки шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористува може вимагати будь-яких порушень його права на землю, якщо навіть ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.І ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, пятою та шостою ст.. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 'Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, склад будівельних матеріалів, розташований по вул. Лабораторній, 1 «е», в с. Мізікевича, ж/м «Червоний хутір» Овідіопольського району одеської області належить позивачки [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 20.02.2006 року та договору купівлі-продажу від 05.07.2007 року, яки належним чином зареєстровані в КП «Овідіопольське РБТІ» . 31 липня 2008 року між [PERSON] селищної радою та релігійною організацією «Християнська благодійна місія «Надія» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] С/Р- орендодавець, передала в оренду орендатору - РО «ХМ «Надія» земельну ділянку загальною площею 0,1050 га., яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Червоний хутір», вул. Лабораторна, 3-а, що підтверджується копією даного договору. Даний договір оренди був укладений на підставі рішення [PERSON] С/Р № 245-У від 27 квітня 2007. Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2009 року ухваленого у адміністративній справі за адміністративним позовом [PERSON] до [PERSON] С/Р, Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» «Про визнання неправомірними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії», 3-ті особи Християнська благодійна місія «Надія», ТОВ «Пластична хірургія та стоматологія», рішення [PERSON] с/ради № 245-У від 27 квітня 2007 року було визнано незаконним та скасовано, яке на час розгляду справи набрало чинності. Також, як вбачається зі збірного плану земельних ділянок, виготовленого «науково- виробничим центром землеустрою та оцінки», земельна ділянка передана в оренду РО «ХМ «Надія» за договором оренди від 31 липня 2008 року входить до складу земельної ділянки, на якій розташований належний позивачці склад будівельних матеріалів. Представник відповідача вважає, що на спірної земельної ділянки не знаходяться обєкти нерухомості, яки вказані в договорах купівлі-продажу, а є тільки пошкоджені будівлі, однак к дані заперечення, тільки підтверджують, що на даної земельної ділянки дійно, знаходились на час укладання договорів відчуження обєкти нерухомості, технічний стан даних обєктів нерухомості регулюються іншими правовідношеннями, тому суд вважає , що дані заперечення є безпідставними . З наведених підстав, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved