Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сейченто» про стягнення заробітної плати , середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди . Свій позов мотивував тим, що згідно наказу директора ТОВ «Сейченто» від 22.11.2010 року він звільнений з консервного заводу в с.Новаки, Лубенського району Полтавської області, на якому працював технологом грибного цеху . При звільненні адміністрація товариства з ним не розрахувалась, довідку про заборгованість по заробітній платі йому взагалі не видає . Позивач прохає, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 3000 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, прохав його задовольнити. Представник відповідача в особі М»якоти В.В. позов визнав. Суд, заслухавши сторони., дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.43 Конституції України, Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.115 КЗпПУ, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 237-1 вищезазначеного Закону встановлює, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що відповідно до наказу №48 від 01.06.2010 року та записів в трудовій книжці позивач [PERSON] працював з 01.06.2010 року по 22.11.2010 року (наказ № 51 від 22.11.2010 року) на посаді технолога грибного цеху в ТОВ «Сейченто» . Відповідно до умов трудового договору, за час роботи в товаристві позивач повністю виконував покладені на нього трудові обовязки, але, незважаючи на це, Відповідач не виплачував належну йому заробітну плату, внаслідок чого, за період з червня 2010 року по 22.11.2010 року (включно) склалася заборгованість по заробітній платі в сумі 3000 грн., про що в судовому засіданні не заперечував представник відповідача. Крім цього, враховуючи те, що з 22.11.2010 року і по день винесення судом рішення відповідач має заборгованість перед позивачем по заробітній платі, внаслідок чого останній втратив нормальні життєві зв»язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що [PERSON] спричинено моральну шкоду. Беручи до уваги принцип розумності та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн., які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача . Також при подачі до суду матеріалів позовної заяви, позивач був звільнений від сплати судового збору та ІТЗ розгляду справи. При таких обставинах, суд вважає, що з Відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень та судовий збір в розмірі 51 гривні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved