Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Новоград- Волинської міської ради, Новоград-Волинської міської ради, третя особа - [PERSON] про визнання частково недійсним Державного акта на право постійного користування землею, площею 0,0414 га, що розташована по вул. Мануїльського, 31-А в м. Новоград-Волинському, який було видано на її ім'я 17 листопада 1998 року в частині, що стосується права постійного користування, визначеної цим актом земельної ділянки, та визнання за нею права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться по вул. Мануїльського, 31-А в м. Новоград-Волинському, в межах та розмірах, визначених рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 28.10.1998 року № 228, тобто в розмірі 0,0414 га. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що лише в 2009 році із позовної заяви [PERSON] їй стало відомо, що рішенням виконкому Новоград-Волинської міської ради від 28.10.1998 року № 228 земельна ділянка розміром 0,0414 га по вул. Мануїльського, 31-А в м. Новоград-Волинському була передана їй у приватну власність, а не у постійне користування, як помилково зазначено в Державному акті від 17.11.1998 року, тому наявні підстави для визнання в цій частині цього Державного акту не дійсним та визнання за нею права власності на вказану частину земельної ділянки. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат [PERSON] підтримала вказані вимоги, просить позовну заяву задовольнити і дала пояснення, які відповідають вище викладеному. Представник виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради та Новоград- Волинської міської ради - [PERSON] позовну заяву в частині визнання частково недійсним Державного акта на право постійного користування землею, площею 0,0414 га, що розташована по вул. Мануїльського, 31-А в м. Новоград-Волинському, який було видано на ім'я [PERSON] 17 листопада 1998 року в частині, що стосується права постійного користування, визначеної цим актом земельної ділянки, визнала повністю і не заперечила проти задоволення цих вимог. Відносно вимоги [PERSON] щодо визнання за останньою права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться по вул. Мануїльського, 31-А в м. Новоград-Волинському, в межах та розмірах, визначених рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 28.10.1998 року № 228. тобто в розмірі 0,0414 га, представник відповідача покладається на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву [PERSON] вважають не обгрунтованою, яка задоволенню не підлягає, оскільки остання пропустила строк позовної давності звернення до суду з цими вимогами, крім того відсутні докази визнання за нею права власності на вказану частину земельної ділянки. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку , що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню із наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку №31-А по вул. Мануїльського в м. Новоград-Волинському, що підтверджується копією довідки Новоград-Волинського міського бюро технічної інвентаризації №2947 від 28.08.1985 року (а.с.55). Відповідно до рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 28.10.1998 року №228, копія витягу якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 7), [PERSON] булу передано безоплатно у приватну власність по вул. Мануїльського, 31-А земельну ділянку розміром 414 кв.м. На підставі вказаного рішення міськвиконкому, 17 листопада 1998 року Новоград-Волинською міською радою на їм'я [PERSON] було видано Державний акт на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою (а.с. 8). Таким чином, помилково міською радою було видано Державний акт не на право власності на землю, а на право постійного користування землею. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Судом встановлено, що на даний час [PERSON], згідно Державного акта від 17.11.1998 року має в постійному користуванні земельну ділянку, площею 414 кв.м., шо розташована по вул. Мануїльського, 31-А в м. Новоград-Волинському. Однак, цей акт суперечить фактичним обставинам належності зазначеної земельної ділянки. У [PERSON] виникає необхідність виготовлення технічної документації із землеустрою на її приватизацію, що тягнге за собою понесення останньою додатковим матеріальних витрат, хоча фактично понад 10 років ця земельна ділянка перебуває у її власності. ГІри таких обставинах, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує із Новоград-Волинської міської ради на користь [PERSON]судові витрати. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved