Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

відповідно до умов кредитного договору №18/07- МБ від 22.08.2007 р. [PERSON] отримав у ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» кредит в сумі 40000 дол. США, які зобов»язувався повернути до 21.08.2017 р. зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом та інших передбачених договором платежів. На забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] 22.08.2007 р. було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок №1 по вул. Центральній в с.Лівчиці Годоцького району Львівської області. 13.10.2009 р. ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії - «Західне регіональне управління» іАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення 531907,57 грн. заборгованості за кредитним договором. 09.06.2010 р. позивач збільшив позовні вимоги, просив про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на житловий будинок Новий будинок №1 по вул. Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області, подав заяву про залучення до участі у справі в якості відповідача [PERSON], як спадкоємця чекодавця. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] взятих на себе зобов»язань за кредитним договором систематично не виконує, заборгованість, яка утворилась через невиконання ним умов договору не погашає. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 52675, 96 р. СІНА та 677644.14 грн., стягнення з [PERSON] просить провести шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на житловий будинок №1 по вул. Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги заперечив мотивуючи тим, що [PERSON] не є поручителем, а тому не може відповідати солідарно із [PERSON] за виконання ним умов кредитного договору. Що стосується звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на житловий будинок №1 по вул..Центральній в с.Лівчиці Городоцького району Львівської йласті, то [PERSON] не є його власником, так як свідоцтво про право власності на спадщину за 'ніобітом після смерті батька, [PERSON] вона не отримувала, правовстановлюючі документи на готовий будинок на неї не оформлені, на сьогоднішній день власник житлового будинку не «значений, а тому звернення стягнення на житловий будинок є незаконним. Крім того, передаючи вшювий будиночок в іпотеку, не було вирішено питання щодо земельної ділянки, на якій юташований житловий будинок. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з індрушко О.С. заборгованості за кредитним договором та у звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з»явився, хоча неодноразово іалежним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. будиночок в іпотеку, не було вирішено питання щодо земельної ділянки, на якій ішований житловий будинок. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог про спинення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та у звернення стягнення «а предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з»явився, хоча [неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON] [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд позовні вимоги задоволює частково з уванням наступних підстав. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право шмагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] 22.08.2007 р. укладено кредитний договір №18/07- МБ, за умовами якого ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» надав [PERSON] кредит в сумі 40000 дол. США зі сплатою 14.5 % річних, а [PERSON], отримавши кредитні кошти зобов»язувався повернути їх до 21.08.2017 р. та сплачувати обов»язкові платежі за користування кредитом, (а.с.7-8). На забезпечення виконання боржником [PERSON] кредитного договору між ВАТ Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON], батьком боржника, 22.08.2007 р. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу (а.с.20-23), відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» належний йому на праві власності житловий будинок №1 по вул..Центральній в сЛівчиці Городоцького району Львівської області. Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено право ВАТ « Банк «Фінанси та кредит» вимагати дострокового повернення виданих кредитних коштів та сплати процентів за весь період користування кредитом, та інших нарахувань за договором у разі порушення позичальником яких-небудь умов кредитного договору, в тому числі у разі прострочення сплати поточних платежів по кредиту, відсотків або нарахованих штрафних санкцій. Крім цього, згідно кредитного договору, за неналежне виконання зобов»язань за кредитним договором, позичальник зобов»язаний сплатити кредитодавцеві штраф, а також пеню за несвоєчасно виконане грошове зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Позивач ВАТ «Банк «фінанси та кредит» виконав умови кредитного договору та надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 40000 дол. США. Відповідач [PERSON], отримавши кредит, не погашав його частинами та не сплачував передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом, згідно встановленого графіку, та не вживав до цього жодних заходів. У зв»язку з цим у [PERSON] утворилася прострочена заборгованість по сплаті кредиту, за нарахованими процентами, потягло за собою нарахування згідно умов договору пені та штрафу. Це свідчить про лежне виконання відповідачем [PERSON] зобов»язань за кредитним договором. З пояснень представника позивача, долучених до справи повідомлень від 25.10.2008 р., 11.2008 р. (а.с. 12-13), які направлялися [PERSON] з вимогою погасити заборгованість кредитним договором, видно, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання в»язань за договором, заборгованість ним не погашена. Внаслідок невиконання зобов»язань за кредитним договором відповідно до розрахунків дач а (а.с.53-54) станом на 14.12.2010 р. утворилась заборгованість, яка становить 75.96 дол. США, в тому числі: по тілу кредиту 31633.75 дол. США, по простроченому тілу міу - 6720.24 дол. США, за нарахованими доходами - 1158.60 дол. США, за троченими нарахованими доходами - 13163.37 дол. США, та пеня в сумі 677644. 14 грн. При розрахунку суми боргу в гривнях, як грошовому еквіваленті до дол.. США , що гає стягненню з відповідача в користь позивача, суд враховує вимоги ст.533 ЦК України овідно до якої, якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, ша, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на иь платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи вим нормативно-правовим актом. Оскільки курс дол. США, встановлений Національним Банком України станом на 112.2010 р. становить 7, 9611 грн., то сума, що підлягає стягненню з відповідача у доларах яновить 419358, 59 грн. (52675,96 дол. США х 7,9611 ). А тому суд задоволює позовні вимоги ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 1097002 грн. 72 коп. Суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором та звернення ягнення на предмет іпотеки з наступних підстав. Згідно зі ст.14 ЦК України цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених (говором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання «неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотеко держатель вправі вдовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити спої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в вмент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не було [иконано. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом чи договором. Як встановлено судом на забезпечення виконання боржником [PERSON] кредитного договору між ВАТ Банк «Фінанси та кредит» та батьком відповідачів, [PERSON], 22.08.2007 р. було укладено договір іпотеки (а.с.20-23), відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» належний йому на праві власності титловий будинок №1 по вул. Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської ;області. Іпотекодавець [PERSON] помер 23.12.2008 р., що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії 1 - СГ № 164146 ( а.с. 103). Із копії заповіту, складеного [PERSON] та посвідченого секретарем Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області 17.12.2007 р.( а.с. 111), спадкоємцями його майна за заповітом є його дочки: [PERSON] та [PERSON], спадкоємцем житлового будинку №1 по вул.. Центральній в с.Лівчиці, що належав на праві власності [PERSON] є його дочка, [PERSON] З копії спадкової справи №204/2009, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що [PERSON],[PERSON] 11.06.2009 р. до Городоцької державної нотаріальної контори подали заяву по прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] Однак, як вбачається зі спадкової справи, з листа Городоцької державної нотаріальної контори, про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ні [PERSON], ні Ганич І не видавалося, правовстановлюючі документа на право власності на житловий будинок У [PERSON] не оформлені. Як вбачається з інвентаризаційної та реєстраційної справи житловий будинок №1 по „ Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області зареєстрований на |іі власності за [PERSON] Однак у зв»язку зі смертю [PERSON] його право шості на житловий будинок припинилося на підставі п.11 ч.І ст.346 ЦК України, якою вбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час власник житлового ику№1 по вул. Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області, який є иетом договору іпотеки, не визначений. Подача [PERSON] заяви до нотаріальної юри свідчить лише про прийняття нею спадщини, а не підтверджує її право власності на рве майно, в тому числі і на житловий будинок, оскільки право власності на нерухоме їно виникає з моменту його державної реєстрації. Ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права шодарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі в рядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного а, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження Ійна іпотекою. Будь-яких доказів на підтвердження переходу права власності на житловий будинок IIпо вул..Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області від [PERSON] [, до [PERSON] позивачем суду представлено не було. Оскільки на сьогоднішній день власник житлового будинку №1 по вул. Центральній в |іівчиці Городоцького району Львівської області не визначений, а отже власник предмету еки також не визначений, звернення стягнення на вказаний житловий будинок є можливим. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет еки, судом враховується і те, що позивач просить про одночасне стягнення з відповідачів лерик П.С.,[PERSON] заборгованості за кредитним договором , і в той же час про іернення стягнення на предмет іпотеки з [PERSON],а отже фактично просить про мгнення з [PERSON] в подвійному розмірі, що є недопустимим. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з друшко О.С., та звернення стягнення на предмет іпотеки, судом також враховується те, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не дотримався порядку звернення до [PERSON] з могою про виконання зобов»язання, так як не звертався до [PERSON] з вимогою про конання зобов»язання щодо сплати простроченої заборгованості за кредитом, відсотками та ними, передбаченими кредитним договором платежами, що виникли на час звернення до [уду з позовом, а також не надав суду доказів на підтвердження відмови [PERSON] латати такі суми. Як ствердив представник позивача та вбачається з матеріалів справи, позивач в юрушення ч.І ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» не направив [PERSON] письмової вимоги про Ісунення порушень виконання основного зобов»язання, лист-попередження про необхідність шконання умов кредитного договору та погашення заборгованості за кредитним договором, ладеним між [PERSON] та ВАТ «Банк»Фінанси та кредит». За відсутності таких листів- юпереджень ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» відразу ж звернувся з позовом до суду про ягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, |хоча як встановлено судом, останнє погашення кредиту [PERSON] було 26.06.2008 р., |однак жодних повідомлень з цього приводу [PERSON] не отримувала. Оскільки іпотекодержателем не дотримано процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченої ст. ст. 33,35 ЗУ «Про іпотеку», що також є підставою для Івідмови в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на житловий будинок №1 по івул. Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет ки з [PERSON] судом враховується також те, що всупереч вимогам ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» позивач ні в позовній заяві, ні в суді не зазначив спосіб звернення стягнення, не давив суду документів, які б містили опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», а саме, житлового будинку 1 по вул. Центральній в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області, не вказав його вартість, не повідомив про наявність чи відсутність пріоритету та розмір вимог інших вторів, які підлягають задоволенню з вартості предмету іпотеки, не вказав на статус земельної ділянки, на якій цей житловий будинок розташований та умови переходу до іпотекодержателя права власності чи права користування цією земельною ділянкою, оскільки підставою передачі нерухомого майна в іпотеку відповідно до ст.6 ЗУ «Про іпотеку» є вирішення питання переходу прав на земельну ділянку, на якій розташована будівля(споруда), $ передається в іпотеку. За наведеного суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з іушко О.С. заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет ки, а саме, житлового будинку №1 по вул.. Центральній в с. Лівчиці Городоцького ту Львівської області. Судові витрати, понесені позивачем у звязку зі зверненням з позовом до суду (а.с.-5-6 вдають 1700 грн. держмито та 120 грн. витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільної справи, які суд стягує з [PERSON] на користь позивача (загальній сумі 1820 грн.).

Outcome: approved