Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 30 грудня 2002 року в смт.Нова Борова, Володарсько-Волинського району померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок №22, розташований в с.Бежів Черняхівського району по вул.Щорса. 03 вересня 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок її смерті заповіла позивачу все належне їй майно. Заповіт посвідчено головою виконавчого комітету Бежівської сільської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі за №5. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] Спадкоємців першої черги права спадкування за законом після смерті [PERSON] та утриманців не має. Однак, нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори своєю постановою від 04 листопада 2010 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» №А- 94 від 23 вересня 2010 року за [PERSON] право власності на житловий будинок №22 по вул.Щорса с. Бежів Черняхівського району не зареєстровано. За оцінкою вказаного підприємства вартість вказаного будинку становить 11 тис. 217 грн. Збудовано будинок в 1940 році. Будівництво не являється самочинним. Документи на будинок не збереглися та відновити їх неможливо. На підставі викладеного, заявник просив встановити факт належності житлового будинку №22 по вул.Щорса с.Бежів Черняхівського району вартістю 11 тис. 217 грн. на праві приватної власності [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи Бежівської сільської ради в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та просив слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності із п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами та доповненнями на час розгляд) справи) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку Дослідивши подані до суду письмові докази, а саме: заповіт [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.6), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.4), технічні документи на будинок (а.с. 10-11) та довідок Бежівської сільської ради, про те, що [PERSON], в погосподарській книзі значилась власником спірного будинку, документи про його будівництво не збереглися, а також те, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 12-14), суд прийшов до висновку про доведеність факту належності житлового будинку №22 по вул.Щорса в с.Бежів на праві власності померлій [PERSON] За таких обставин в силу ст.ст.234, 256, 257 ЦПК України, 328, 331 ЦК України та п.10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002 року №75, цей факт може бути встановлений судом, а подана заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved