Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і свої вимоги мотивував тим, що в шлюбі з відповідачкою вони мають двох дітей, Івана, [INFO] та Антона, [INFO], відносно яких відповідачка у 2001 році позбавлена батьківських прав, діти передані йому і з відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1\\3 частини її заробітку. Відповідач не виконує належним чином рішення щодо сплати аліментів на дітей, має нерегулярний мінливий дохід, приховує свої доходи, а тому відповідно до ст. 184 СК України він просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, по 500 грн. на місяць на обох дітей. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам, яка згідно довідки ВДВС Білопільського РУЮ станом на 25.10.2010. становить 7490 грн., а також неустойку відповідно до ст. 196 ч.І СК України, яка за його підрахунками починаючи з 2001 року по час звернення до суду становить 187222,66 грн. У звязку з цим позивач, крім визначення аліментів у твердій грошовій сумі в 500 грн., просить стягнути заборгованість по аліментам в сумі 7490,90 + 187222,66 грн., всього 194 713,56 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач з позовом не згодна, пояснивши при цьому, що вона не працює зважаючи на стан здоровя та відсутністю освіти, оскільки вийшла заміж за відповідача у 16 років, займається веденням домашнього господарства, знаходиться на обліку у лікаря, в міру можливого всі роки з часу позбавлення її батьківських прав вона сплачує аліменти і буде сплачувати, своєї вини у заборгованості по аліментам не вбачає, просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В суді встановлено, що сторони раніше перебували в шлюбі, в якому народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Сумського районного суду від 26.06.2001. відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно цих дітей, які були передані на виховання батьку, тобто, позивачу по справі, на його користь з відповідачки були стягнуті аліменти в розмірі 1\\3 частини її заробітку. В послідуючі роки і до даного часу діти проживають у позивача та його батьків, знаходяться на їхньому утриманні, відповідачка в міру можливого сплачує аліменти, але не повному розмірі, який визначає виконавча служба ВДВС Білопільського районного управління юстиції, а тому за нею рахується заборгованість, розмір якої станом на 1.04.2011., згідно довідки наданої в судове засідання, складає 12329 грн. 24 коп. Відповідачка дійсно не працює, займається ведення домашнього господарства, має мінливі, непостійні доходи, а тому позивач просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. на двох дітей в місяць. Суд вважає, що визначення аліментів у такому розмірі буде суперечити вимогам закону і буде порушувати права дітей позивача. Виходячи з зазначеної позивачем суми аліментів на кожну дитину буде припадати по 250 грн. щомісячно, що буде менше ніж визначено законом. Так, згідно вимог сімейного законодавства розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до років з 1 січня 2011 року становить 977 грн., тобто, на кожну дитину позивача повинно в місяць приходитись: 977 х 30 : 100 = 293 грн. 10 коп., а тому визначення аліментів у запропоновані позивачем розмірі поставить дітей у гірше становище ніж передбачено законодавством, у звязку чим позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості по аліменти станом на 25.10.2010. в сумі 7490,90 грн. то вони також не підлягають задоволенню, оскільки, сума заборгованості уже нарахована виконавчою службою і підлягає безумовному примусової стягненню з відповідачки, без винесення будь яких судових рішень з цього приводу. Відповідно до ст. 196 ч. 1 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнені неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається зі змісту цієї норми, заборгованість по аліментам повинна бути викликано: винними діями платника аліментів. Виходячи з конкретних обставин справи, хоча [PERSON] дійсно і має заборгованість по аліментам, разом з тим суд не може прийти до висновку, що вона утворилася внаслідок вини дій відповідачки. Як встановлено в суді, [PERSON] дійсно не працює, не має ніякої професії, хворії знаходиться на обліку в лікаря, веде домашнє господарство, в міру можливостей регулярно сплачувати аліменти, а тому за таких обставин суд не вбачає підстав для нарахування неустойки на суму несплачених аліментів. За викладених обставин позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed