Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

ДЗ «Шевченківська районна санітарно-епідеміололгічна станція м.Львова» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення відповідачів з приміщень на вул.Городоцькій, 22 у м.Львові та звільнення одного з чотирьох гаражів. Позовні вимоги мотивували тим, що Шевченківська районна санітарно- епідеміологічна станція м. Львова з 1976 року займає приміщення по вулиці Городницькій, 22-24 (загальною площею 541,8 кв.м). Сім'я [PERSON], мешкала з 1968 року за даною адресою і на сьогоднішній час дана сім'я займає не всю загальну площу а лише 38,7 кв. м., хоча права на перебування (мешкання) на цих площах не мають, як і не мають права на займання одного з чотирьох гаражів по цій адресі загальна площа яких складає 91,1 кв.м. Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 31 жовтня 2008 року №1147 оформлено право державної власності з правом оперативного управління на будівлі (епідеміологічного відділу під літерами „А-1", „А-1" та будівлю гаражів під літерою „Б-1", які знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Городницька,22. Загальна площа будівлі епідеміологічного відділу згідно з технічним паспортом становить 151,5 кв.м. будівель гаражів-91,1 кв.м. В подальшому неодноразово уточнювали позовні вимоги та заявою від 19.04. і від 27.10.2010 року просили виселити [PERSON], [PERSON] з жилого приміщення по вул.Городницькій, 22 у м.Львові, зобов'язати відповідачів звільнити займану ними будівлю гаража за адресою - м.Львів, вул.Городницька,22. Та зобов'язати відділ у справах громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ ЛМУ ГУ у Львівській області зняти з реєстрації [PERSON], [PERSON] за адресою - м.Львів, вул .Городницька, 24. На підтвердження заяви про уточнення позовних вимог зазначали, що згідно довідки про склад сім"ї від 11.03.1993 р. відповідачі зареєстровані за адресою - м.Львів, вул.Город- ницька,24. Згідно цієї ж довідки, квартира має статус службової та надана [PERSON] і членам його сім"ї Першою міською лікарнею м.Львова у зв"язку з трудовими відносинами [PERSON], який працював там водієм. Вважають, що спірне жиле приміщення не можна віднести до статусу службового, оскільки не дотримано жодної умови, передбаченої законодавством, а саме: відсутнє рішення адміністрації Першої міської лікарні м.Львова про надання відповідачам даного жилого приміщення, як службового; відсутнє рішення виконавчого комітету Львівської міської ради про включення даного жилого приміщення до числа службових, відповідно відповідачам не видано було спеціального ордеру, як передбачено чинним законодавством, і який є єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення та є підставою для реєстрації у даному приміщенні, а відтак прописка відповідачів в даному житловому приміщенні проведена без жодної правової на то підстави, тому вони повинні бути зняті з реєстрації за даною адресою відповідним органом ,як такі, що зареєстровані з порушенням чинного законодавства. У судовому засіданні головний державний санітарний лікар СЕС Шевченківського району [PERSON] позовні вимоги уточненої заяви підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] також позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позовній заяві. В останнє судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, головний санітарний лікар не наполягала на відкладенні справи у відсутності іншого представника, а тому розгляд справи слід проводити без участі представника. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов заперечили. [PERSON] пояснила, що вона проживає у даній квартирі з 1967 року. Цю квартиру як службову отримав її батько, працюючи водієм швидкої допомоги у лікарні. 27.05.1974 року їх сімю поставили на квартирний облік з метою відселення. Лікарня неодноразово зверталася до органів влади з питанням відселення, але до тепер квартири не виділили. Просить у позові відмовити. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що відповідачі проживають з дозволу у даній квартирі, іншого житла у м.Львові у них немає, а тому не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення. Представник ВГІРФО у судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, а тому суд у відповідності до ст.169 ЦПК України вважає, що розгляд справи слід проводити у відсутності представника. Представник третьої особи виконавчого комітету Львівської міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності від 02.03.2010 року (а.с. ) у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачі не мають документів на вселення та підтвердження того, що ці приміщення житлові. Приміщення, які займають відповідачі перебувають у незадовільному технічному стані, а мешканці мають бути виселені. Представник Шевченківської райадмінстрації Львівської міської ради у судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, а тому суд у відповідності до ст.169 ЦПК України вважає, що розгляд справи слід проводити у відсутності представника. Представник МЕТІ та ЕО. у судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, а тому суд у відповідності до ст.169 ЦПК України вважає, що розгляд справи слід проводити у відсутності представника. Представник управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради подав клопотання від 28.10.2010 року про розгляд справи у його відсутності, а тому суд у відповідності до ст.169 ЦПК України вважає, що розгляд справи слід проводити у відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представників третіх осіб, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 31.10.2008 р. за № 1147 Шевченківській районній СЕС м.Львова оформлено свідоцтво на будівлю епідеміологічного відділу під літерами „А-1", „А-Iм , яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Городницька, 22 на праві державної власності з правом оперативного управління. Будівлі гаражів під літерою „ Б-1", які знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городницька, 22 також належить СЕС Шевченківського району м.Львова на праві державної власності з правом оперативного управління згідно даного рішення, про що видано відповідне свідоцтво (а.с.6,9). Як вбачається з поверхового плану (технічний паспорт на будинок а.с.7-8) квартира відповідачів складається з кімнати житлової площі 12,10 кв.м. та кухні 7,60 кв.м. Інші приміщення, позначені на поверховому плані під літерою 1-3 площею 10,70 кв.м, 1-4 площею 8,30 кв.м. буд. 22, що на вул.Городницькій у м.Львові, зазначено - самовільно зайняті. З копії рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих від 28.05.1974 року (а.с. ) вбачається, що сімя [PERSON] зарахована на квартирний облік по забезпеченню житлом і така на той час проживала на [INFO] у службовій квартирі 1-ої міської лікарні та займала одну кімнату площею 12.0 кв.м., кухню без комунальних вигод. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Жиле приміщення, що надається виселюваному, повинно бути зазначено в рішенні суду або постанові прокурора. Судом встановлено, що відповідачі проживають у даній квартирі з 1967 року, іншого житла у місті немають, а тому підстави для виселення з квартири відсутні. Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача, що приміщення є аварійне, а тому мешканців слід відсели, оскільки суду не представили належних доказів, а саме рішення органу влади, що будинок є аварійним а мешканці підлягають відселенню. Однак, з приміщень 1-3 площею 10,70 кв.м, 1-4 площею 8,30 кв.м. буд. 22, що на вул.Городницькій у м.Львові відповідачів слід виселити, оскільки судом не здобуто під час розгляду справи доказів того, що дані приміщення надавалися сімї [PERSON] у користування, отже вони зайняті ними самовільно. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечив, що він без законних на те підстав займає один з гаражів, позначеного на поверховому плані під літерою 3, площею 21,40 кв.м. на вул.Городницькій, 22 у м.Львові та не заперечує, що при першій вимозі звільнить його. З огляду на зазначене, підлягає до задоволення вимога про звільнення одного з чотирьох гаражів за даною адресою. Оскільки відмовлено у задоволенні вимог про виселення з квартири без надання іншого житла, то не підлягають задоволенню вимоги про зняття з реєстрації відповідачів за даною адресою.

Outcome: partial