overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки відповідачка не бажає розлучитись через органи РАГСу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що 14.10.1989 року зареєстрував шлюб з відповідачкою в Сутковецькій сільській раді Ярмолинецького району, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через постійні непорозуміння. Тривалий час з травня 2009 року спільно не проживають. Позивач просить шлюб розірвати, строку на примирення не надавати, звернувся в суд з позовом про розлучення, оскільки розірвати шлюб через РАГС не може. Відповідачка в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала, підтвердивши обставини наведені позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в цілому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність повнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 14.10.1989 року сторони зареєстрували шлюб в Сутковецькій сільській раді, Ярмолинецького району, актовий запис № 12. У сторін від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Сімейне життя у сторін не склалося. Сторони проживають окремо з травня 2009 року. Шлюб існує формально, сторони не мають наміру поновлювати подружні стосунки, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Відтак шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

9.12.2010року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, і свої доводи мотивує тим, що відповідач є наймачем квартири № 23 в будинку № 165 по Леніна в м. Волноваха Донецька область. Позивач є балансоутримувачем вказаного багатоквартирного будинку та здійснює послуги по технічному обслуговуванню будинку та санітарному обслуговуванню прибудинникової території, хоча договірних зобов'язань між ним та позивачем немає. Відповідач від послуг домоуправління не відмовлявся, згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинникової території від 8.10.1992р. № 572 відповідач зобов'язаний вносити своєчасну оплату, але порушив Правила, у результаті чого утворилася заборгованість на 1.11.2010р. у сумі 1387,65 грн. Представник позивача у зал судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. ГКП Домоуправління № 1 є балансоутримувачем вказаного багатоквартирного будинку та здійснює послуги по технічному обслуговуванню будинку та санітарному обслуговуванню прибудинникової території, хоча договірних зобов'язань між ним та позивачем немає. Згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинникової території від 8.10.1992р. № 572 відповідач зобов'язаний вносити своєчасну оплату. Відповідач порушив Правила, у результаті чого утворилася заборгованість на 1.11.2010р. у сумі 1387,65грн. Аналізуючи викладене, суд вважає що з відповідача варто стягнути суму заборгованості по кварплаті у сумі 1387,65рн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ "Промбуд-2" про визнання права власності, вказавши в обґрунтування наступне. Він постійно проживає та зареєстрований у встановленому законом порядку в квартирі [ADDRESS]"А", корп.2 в м.Харкові. Вказаний будинок знаходиться на балансі ВАТ "Промбуд-2", якій є його власником. Рішенням виконкому Харківської міської ради №238 від 01.03.2006 р. корпус 2 будинку 46 "А", де він проживають, було виключено з числа гуртожитків та дозволено Московському виконкому й ВАТ "Промбуд-2" закріпити за мешканцями займану ними житлову площу, відкрити особові рахунки. Рішенням Московського виконкому м.Харкова за ним закріплена жила кімната та відкрито особовий рахунок. Він звертався з заявою до відповідача про надання дозволу на приватизацію житла, але, її було відмовлено. Тому, просить визнати за нним право власности на зазначене нерухоме майно. Представник відповідача, 3 особи до суду не з'явились, про день, час слухання справи повідомлені належним чином; тому, суд розглянув справу за їх відсутності на підставі поданих документів, заочно. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, [PERSON]Мю зареєстрований та постійно проживає в двух кімнатах жилою площею 23,8 кв.м. у квартирі [ADDRESS]"А", корп.2 в м. Харкові, що підтверджується довідкою дільниці "Жилкомсервис", відміткою про реєстрацію в паспорті. Будинок перебуває на балансі ВАТ "Промбуд-2" м.Харкова. Рішенням виконкому Харківської міської ради №238 від 01.03.2006 р. корпус 2 будинку 46 "А" виключено з числа гуртожитків та дозволено Московському виконкому й ВАТ "Промбуд-2" закріпити за мешканцями займану ними житлову площу, відкрити особові рахунки. Рішенням Московського виконкому м. Харкова №410/6 від 28.11.2006 р. за позивачом та його сімєю закріплена вищевказана жила площа у квартирі [ADDRESS] „а, корп.2 в м.Харкові. У 2009 р. позивач звертався з заявою до ВАТ "Промбуд-2" м.Харкова про надання дозволу та документів на приватизацію займаного житла. Листом №142 від 01.07.2009 р. ВАТ відмовив позивачу у приватизації квартири. За вимогою ст.328 ЦК України право власності набувається на підствах, не заборонених законом. Позивачем підстав, передбачених діючім законодавством для визнання за ним права власності на житло не вказано. Виходячи з доказів, які надані суду [PERSON], останний має права і обовязки, які визначені нормами Жилищного Кодексу України; на правовідносини, що склались у нього з відповідачем, положення глав 23-29 ЦК України не поширюются. За приписом ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільни справи не інакше за зверненням фізичної особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд, в межах заявлених вимог, у задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду із зазначеним позовом, у якому вказали, що 25 березня 2010 року в с.Тягун Іллінецького району помер [PERSON] батько позивачів [PERSON] і [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] На день смерті батько проживав у житловому будинку колгоспного двору в с.Тягун Іллінецького району, по вул.Жовтневій, 32, до його складу також входили і вони, маючи відповідні рівні частки. За життя покійний [PERSON] заповіту не склав, тому спадкоємцями першої черги після його смерті є тільки вони. При цьому діти покійного [PERSON] і [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого батька. Оскільки на момент смерті спадкодавця вони проживали разом із ним, фактично прийняли спадщину після його смерті, то вважаються такими, що не пропустили встановленого законом строку прийняття спадщини. Тому вони просять суд визнати за кожним із них і за покійним [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку із господарськими будівлями, як за членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку і господарських будівель в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, та визнати за [PERSON], таким чином, в цілому право власності на 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель. В судовому засіданні позивачі [PERSON] від себе особисто і за довіреністю в інтересах позивача [PERSON], та [PERSON] особисто свої позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Іллінецького району Вінницької області позов визнала повністю, про що подала до суду відповідного листа із проханням вирішити справу у відсутність її представника. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність представника відповідача, прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позов, оскільки вимоги позивачів, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також поданими позивачами письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження 10 серпня 1958 року [PERSON] (а.с.6) та копією свідоцтва про її шлюб із [PERSON] (а.с.8), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.7), копіями свідоцтв про народження позивачів [PERSON] і [PERSON], батьком яких вказаний [PERSON] (а.с.11, 12), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.10), довідками виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Іллінецького району Вінницької області (а.с.13, 14), довідкою КП «Гайсинське МБТІ» про вартість спірного домоволодіння (а.с.16), копією технічного паспорта на садибний житловий будинок (а.с.17 - 21). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] в інтересах недієздатного [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, третя особа Цюрупинська державна нотаріальна контора Херсонської області про визнання відмови [PERSON] від спадщини недійсною. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні підтримав та пояснив, що після смерті батька недієздатного [PERSON] - [PERSON] відкрилася спадщина на частину житлового будинку № 55 по вул. Гагаріна в с. Виноградове Цюрупинського району. Рішенням Цюрупинеського районного суду від 29.06.2010 року [PERSON] визнано недієздатним і встановлено опіку над ним. Опікуном призначено його племінника [PERSON] позивача по справі, який звернувся до Цюрупинської державної нотаріальної контори з питання щодо отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Проте державним нотаріусом в оформленні вказаної спадщини позивачеві було відмовлено у звязку з тим, що померлий склав заповіт, відповідно до умов якого призначив своїм спадкоємцем свою онуку [PERSON] Крім того, державний нотаріус повідомила, що син спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] Позивач заперечує факт відмови [PERSON] від спадщини оскільки відповідну заяву не підписував та не подавав в силу свого стану психічного захворювання та як наслідок 2 групи інвалідності. Син [PERSON], який є інвалідом 2 групи, має право на обовязкову частку у спадщині. Рішенням Цюрупинського районного суду від 22.04.2010 року заповіт [PERSON], складений і посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради від 19.04.2005 року реєстровий № 85 визнано недійсним. Водночас визнано недійсною відмову [PERSON] - дружини спадкодавця від прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, підтвердив пояснення представника. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про час і дату розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви ідо повноліття дітей. Від решти вимог відмовляється. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час вони з відповідачем проживають разом, однак він належним чином не виконує своїх батьківських обовязків по матеріальному забезпеченню дітей, у звязку з чим діти перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. Просить суд позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 ч.2 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 191 КС України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи вищевказані норми матеріального права, пояснення позивача про те, що відповідач будучи батьком дітей добровільно не приймає участі у їх утриманні, має доходи від неофіційних заробітків, суд вважає за необхідне позов задовольнити. З урахуванням вищевикладенош та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись, що між ним та [PERSON] 02.11.2007 року був укладений кредитний договір № 474/П/27/2007-980, відповідно до якого останньому було надано споживчий кредит в сумі 20000-00 грн. зі сплатою щомісячних відсотків в розмірі 2.7% строком з 02.11.2007 року по 01.11.2010 року. Посилається, що відповідач взяті на себе за умовами умови кредитного договору зобов»язання не виконує, погашення кредиту та відсотків за його користування не проводить і що призвело до загальної суми заборгованості розміром 49820-89 грн., з яких: 20000-00 грн. - непогашений кредит; 19800-00 грн. - несплачені відсотки; 9660-89 грн. - несплачена пеня; 360-00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Вказану суму боргу просить стягнути з відповідача на свою користь в повному обсязі. Будучи неодноразово викликаним до суду за вказаною позивачем адресою, яка відповідає місцю реєстрації відповідача, про що свідчить довідка СГІРФО Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач судових повісток не отримав по причині відсутності за місцем проживання, що у свою чергу вказує на належність його повідомлення у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Представник позивача подав до суду заяву, якою позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2007 року між сторонами спору був укладений кредитний договір № 474/П/27/2007-980, відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 20000-00 грн. зі сплатою щомісячних відсотків в розмірі 2.7% строком з 02.11.2007 року по 01.11.2010 року. Відповідач взяті на себе за умовами умови кредитного договору зобов»язання не виконує, погашення кредиту та відсотків за його користування не проводить і що призвело до загальної суми заборгованості розміром 49820-89 грн., з яких: 20000-00 грн. - непогашений кредит; 19800-00 грн. - несплачені відсотки: 9660-89 грн. - несплачена пеня; 360-00 грн. - штраф за прострочення строків сплата мінімально необхідного платежу. Викладене підтверджується оглянутими в судовому засідання письмовими матеріалами справи, якими є: Кредитний договір № 474/П/27/2007-980 від 02.11.2007 року; Розрахунок заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За викладеного суд вважає вимоги позивача обгрунтованими і такими ,що підлягають задоволенню. Судові витрати у справі у відповідності до вимог ст.ст. 84, 88 ЦПК України мають бути віднесені на відповідача та підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, який мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 22.09.1999 р. між ними розірвано. Від шлюбу народився син [PERSON], 08.01.1993 р. нар., який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки, син навчається на третьому курсі денної форми навчання Чернівецькому національному університеті на платній формі навчання і оплата становить 8000 грн. щорічно, то їй одній важко утримувати сина. Відповідач коштів на утримання сина не надає. В даний час вона ніде не працює, так як здійснює догляд за малолітнім сином. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Згідна на заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. А тому, суд вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: свідоцтво про розірвання шлюбу між позивачкою та [PERSON] від 22.09.1999р.; свідоцтво про народження [PERSON], 08.01.1993 р. нар., згідно якого батьком являється відповідач; довідку Чернівецького НУ ім. Ю.Федьковича від 29.12.2010р. та договір на платне навчання в Чернівецькому національному університеті, згідно яких [PERSON] є студентом ІІІ курсу економічного факультету, навчається на денній формі навчання на напрямком підготовки облік і аудит та плата за один семестр навчання складає 4000 грн.; довідку Потічківської сільської ради від 24.01.2011р., згідно якої позивачка ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, здійснює догляд за дитиною до 3-х річного віку; заяву відповідача, згідно якої він отримує низьку заробітну плату, здійснює догляд за хворим батьком, якого тричі на тиждень возить в Городенківську РЛ на гемодіаліз; квитанцію від 28.08.2008р. про оплату відповідачем за навчання сина [PERSON] в Снятинському с/г технікумі Подільського ДАТУ в розмірі 1200 грн., - вважає, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина на час його навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича, а тому, з врахуванням його матеріального стану слід постановити стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян в користь [PERSON], щомісячно, на час його навчання в Чернівецькому національному університеті, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку, починаючи з 31.01.2011 р. В решті позову відмовити. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 182, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через несумісність характерів. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, проти примирення з відповідачем заперечувала та просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 лютого 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва від 05 лютого 1999 року (а.с. 5); від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції м. Києва 15 серпня 2006 року (а.с. 6). У судовому засіданні сторони підтвердили, що вони з лютого 2010 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 08 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище «Колпак» на прізвище відповідача «Шуліка». При розгляді справи судом позивач не порушувала питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved