Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-19 00:00:00

[PERSON] 28 березня 2011 року предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 600 гривень на утримання двох неповнолітніх дітей. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 24.11.2010 року розірвано. Від цього шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вона, позивачка, працює на Львівській залізниці провідником пасажирських поїздів та отримує заробітну плату у розмірі 2000-2300 гривень на місяць. Відповідач офіційно не працює, але має нерегулярний мінливий дохід. Він проживає разом із ними, харчується тим, що вона приготувала для дітей, однак, не приймає ніякої участі в утриманні дітей, не купує для них продукти харчування, одяг, підручники та іграшки. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини , викладені у позовній заяві. [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він згідний сплачувати аліменти на утримання лише молодшого сина, котрий проживає із позивачкою, оскільки старший син [PERSON] проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що [PERSON]М та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Із довідки, виданої ВП Пасажирське вагонне ДЕПО Львів, відомо, що позивачка працює провідником пасажирського вагона і вона визнала, що внаслідок розїздного характеру роботи чотири дні перебуває у відрядженні, а чотири дні- вдома, внаслідок чого молодший син проживає з її матірю у с. Містковичі, де відвідує дошкільний навчальний заклад, а старший син проживає з відповідачем у їх спільній квартирі в м. Новий Калинів. Отже, суд відхиляє посилання позивачки на те, що обоє дітей проживають з нею і знаходяться повністю на її утриманні. Сам факт реєстрації їх в одному місці проживання не дають підстав для висновку про те, що обоє дітей знаходяться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення не повноліття. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання молодшого сина не надає, але згідний сплачувати аліменти. Так як сторони не досягли домовленості щодо способу виконання обовязку утримувати дитину, то відповідно до ст. 181 СК України необхідно присудити аліменти на утримання молодшого сина. Відповідач не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває та допомогу внаслідок безробіття не отримує, що стверджується записами у трудовій книжці і тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі із урахуванням правил ст. 182 СК України про те, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, є підстави присудити аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 300 гривень щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: partial