Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-05 00:00:00

Позивачі 04 березня 2010 року звернулись до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], треті особи: Красногвардійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про оспорювання батьківства, виключення відомостей із актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 01 грудня 2000 року позивачка одружилась з відповідачем [PERSON]. На підставі рішення суду Красногвардійського району м. Дніпропетровська 25.12.2007 року шлюб з відповідачем [PERSON] був розірваний в відділі РАЦС Красногвардійського району м. Дніпропетровська. До розірвання шлюбу з [PERSON] шлюбні відносини були припинені в 2001 році та із липня 2004 року позивачі стали проживати однією сімєю. Після розірвання шлюбу з відповідачем, свої фактичні сімейні відносини з [PERSON] були оформленні в законному порядку, а саме: 22 листопада 2008 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] Під час проживання з липня 2004 року однією сімєю в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] позивачка завагітніла і 16 березня 2008 року народила доньку [PERSON]. [PERSON] визнав доньку як свою. Так як донька народилась 16 березня 2007 року через 2 місяці 21 день після розірвання шлюбу 25.12.2007 року з [PERSON], відповідач не є батьком [PERSON]. Позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати [PERSON], [INFO] батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], матірю якої є [PERSON], [INFO]. Внести до актового запису про народження змінивши прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], по-батькові дитини з Олександрівна на Вадимівна. Батьком дитини записати [PERSON], [INFO], громадянина України, який мешкає за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Анадирська. 29. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року цивільну справу передано до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, для розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилались на обставини зазначені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Надав суду письмове заперечення, в якому зазначив, що позивачка дійсно переїхала та мешкає разом з її чоловіком, однак малолітній син [PERSON] ніколи не переїжджав жити до чоловіка [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] не утримували малолітнього [PERSON] Навпаки дитина з 2001 року та по теперішній час постійно мешкає з батьком та матірю відповідача [PERSON], його утриманням і вихованням займаються тільки відповідач та бабуся. В іншій частині позовну заяву [PERSON] про визнання батьківства визнає і не проти щоб суд задовольнив їх. Третя особа Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, в особі свого законного представника не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява, в якій третя особа просить справу розглядати без участі її законного представника відділу. Повністю покладаються на рішення суду. Третя особа - Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, в особі свого законного представника, до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за відсутністю представника відділу до суду не надходило. Третя особа - орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради. В особі свого законного представника, до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи без участі представника відділу до суду не надходило. За згодою сторін розгляд справи здійснювався без участі осіб, що не зявилися. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України кожна із сторін повинна довести в судовому засіданні ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В силу ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Підставою звернення позивачки із позовом до суду є захист сімейних особистих прав та майнових інтересів малолітньої дочки, спрямованих на виникнення правовідносин між батьком та дитиною. Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Сімейного кодексу України, практику Верховного Суду України. Вислухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини по справі, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. За п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ч.1, 2 ст.128 СК України, за відсутності спільної заяви матері та батька дитини, які не перебувають у шлюбі між собою, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. В ході розгляду справи встановлено, що 01 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 522 (а.с. 18). Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). 25 грудня 2007 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 25 (а.с. 10). 22 квітня 2008 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 186. [PERSON] народилась 16 березня 2008 року, батьками дитини в свідоцтві про народження, серії 1-КИ № 181002 виданого Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, виданого 16 квітня 2008 року записані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 8). 22 листопада 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1215 (а.с. 15). Факт окремого проживання позивачки та відповідача підтверджується довідкою квартального комітету від 08 квітня 2010 року, в якій зазначається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Разом із ним з 2001 року та на теперішній час проживає син [PERSON], мати [PERSON], [INFO] та бабуся [PERSON]. [INFO] (а.с. 38). Однак суд зауважує, що із наданих пояснень позивачка та відповідач не підтримували шлюбно-сімейні стосунки, не вели спільне господарство із 2001 року. Також позивачка зазначила, що з 2004 року фактично створила із іншим чоловіком нову сімю, який своє батьківство відносно дочки [PERSON] визнає. Відповідно до частини 1 статті 61 Цивільного процесуального Кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи надані докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, в повному обсязі доведені, у звязку із чим підлягають до задоволення в повному обсязі. У звязку із задоволенням позову про визнання батьківства, необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], по-батькові дитини з Олександрівна на Вадимівна. Батьком дитини записати [PERSON], [INFO], громадянина України, який мешкає за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Анадирська. 29. На підставі викладеного,

Outcome: approved