Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10.08.2010 року з відповідачем був укладений договір на облицювання та утеплення квартири № 1008 за адресою [ADDRESS], за умовами якого він зобов'язаний був облицювати та утеплити квартиру відповідача відповідно до ескізу, використовуючи при цьому алюмінієві композиційні панелі та мінеральний утеплювач. Ескізний проект був узгоджений з відділом архітектури Лисичанської міської ради. Загальна вартість робіт складає 19850 грн., відповідачем була внесена предоплата у сумі 14000 грн. 26.10.2010 року від відповідача була отримана претензія про те, що договором передбачений строк виконання робіт -01.10.2010 року, але роботи станом на 26.10.2010 року - не виконані, у зв'язку з чим він просив виконати роботи строком до 04.11.2010 року. 08.11.2010 року відповідачем були прийняті виконані роботи, що оформлено актом здавання-приймання робіт № 94. Вважає, що вказаною претензією був подовжений строк виконання робіт, що виключає з його боку грубе порушення зобов'язань за договором. Матеріал, що використовувався при облицюванні квартири він отримував у постачальника TOB"Модус , ЛТД" у місті Харкові, який не зміг своєчасно його поставити, крім того відповідачем були прийняті виконані роботи з відміткою про те, що сторони не мають претензій. 06.12.2010 року на адресу відповідача була направлена претензія щодо оплати остаточних робіт у сумі 5850 грн., які відповідачем не відшкодовані. Просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 5850 грн., та судові витрати у справі. У судовому засіданні позивач - відповідач [PERSON] підтримав пред'явлений позов, просив його задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази. Зустрічний позов не визнав. Представник позивача - відповідача [PERSON] підтримав первісний позов, надав пояснення аналогічні вищевикладеним у позові, зустрічний позов не визнав, суду пояснив, що правовідносини, які виникли між сторонами є майновими, та ґрунтуються на нормах цивільного кодексу, тому до спірних правовідносин не застосовуються господарський кодекс України. Позивач - відповідач [PERSON], у даному випадку, не мав змоги передбачити, що матеріал, який використовувався при облицюванні квартири та її утепленні буде затриманий його постачальником TOB "Модус, ЛТД" у місті Харкові який своїм листом повідомив його, що на 17.08.2010 року на його адресу не зможуть поставити вказаний матеріал у зв'язку з оформленнями їхніми постачальниками цього товару на митниці у місті [PERSON] та проведенням позапланової перевірки СБУ митного вантажу. Наприкінці жовтня 2010 року позивачем - відповідачем була отримана заява - претензія від 26.10.2010 року, у якій Розов повідомляв, що договором передбачено строк виконання робіт, а саме -01.10.2010 року, але станом на 26.10.2010 року роботи не виконані. Також у цій заяві Розов просив розглянути його заяву у відповідності із ЗакономУкраїни "Про захист прав споживача" та виконати роботи в строк до 04.11.2010 року. Вважає, що обумовлений договором № 1008 строк виконання робіт сторонами було подовжено до 04.11.2010 року. Актом № 94 від 08.11.2010 року [PERSON] були прийняті виконані роботи з відміткою про те, що сторони не мають претензій. Окрім того, сума заявлених вимог по зустрічному позову майже у півтори рази перевищує суму договору № 1008, що порушує принципи розумності та справедливості. Моральна шкоду, на його думку, не підлягає стягненню, оскільки відповідачем -позивачем не доведений факт заподіяння йому душевних страждань. Відповідач - позивач [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримав у повному обсязі, первісний позов не визнав, пояснивши, що 10.08.2010 року з фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір № 1008 на облицювання та утеплення квартири [ADDRESS]. Відповідач зобов'язався виконати роботи у строк до 01.10.2010 року, але прострочив виконання робіт на 39 днів. Просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання робіт у сумі 23224 грн.50 коп. Крім того, йому заподіяно й моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 6000 грн. Остання полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з вимушеними життєвими змінами, хвилюванням через те, що відповідач своєчасно не виконав роботи, останнім також здійснена обліцовка квартири не кольором "Шампань", як домовлялися, а сірим кольором, що його дратує. Просить стягнути з відповідача на його користь 6000 грн. моральної шкоди, 23224 грн.50 коп. пені за прострочення виконання робіт та судовий збір. Представник відповідача - позивача [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримав у повному обсязі, первісний не визнав, суду пояснив, що строк виконання робіт сторони визначили до 01 жовтня 2011 року. Строк виконання робіт був прострочений на 39 днів. [PERSON] був порушений пункт 6.2 Договору, оскільки він не повідомив [PERSON] про те, що немає можливості виконати умови договору. Моральна шкода заподіяна відповідачу - позивачу недоліками, допущеними підрядником, порушенням строків закінчення виконання робіт, невідповідністю виконаних робіт ескізному проекту в частині кольору, тому просить суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, у задоволенні первісного відмовити за необґрунтованістю. Судом досліджені наступні письмові докази: копія договору № 1008 на обліцовку та утеплення квартири, копія паспорту та ідентифікаційного коду позивача-відповідача, копія акта виконаних робіт від 08.11.2010 року, копія свідоцтва про реєстрацію фізичної особи - підприємця, копія заяви-претензії, копія листа TOB "Юні-Орієнт Шиплінг Єйдженси", копія ескізного проекту, копія претензії, копія повідомлення про вручення поштового відправлення, копія трудової книжки [PERSON], копія паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON], Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, дослідивши письмові докази, надані сторонами в обгрунтування свої вимог та заперечень, вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 10.08.2010 року між сторонами був укладений договір на облицювання та утеплення квартири № 1008 за адресою [ADDRESS], за умовами якого підрядник зобов'язався облицювати та утеплити квартиру замовника відповідно до ескізу, використовуючи при цьому алюмінієві композиційні панелі та мінеральний утеплювач. Відповідно до п.3.1 ст. З Договору підрядник зобов'язався виконати роботи в строк до 01.10.2010 року з моменту надходження оплати та узгодження ескізу. Загальна вартість робіт встановлена сторонами у сумі 19850 грн. Оплата робіт здійснюється на умовах 70% оплати у сумі 13895 грн. Замовником [PERSON] був внесений аванс у сумі 14000 грн., що сторонами у судовому засіданні не заперечується. З акту № 94 від 08.11.2010 року наданих послуг вбачається, що виконавцем виконані, а замовником прийнята обліцовка та утеплення квартири за адресою місто Лисичанськ, вулиця свердлова, 345/201. Сторони претензій один щодо одного не мають. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України, у постанові №5 від 12 квітня 1996 року з наступними змінами "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" п.20 при вирішенні питання про відповідальність та про наявність і розмір збитків, заподіяних споживачеві у зв'язку з недоліками товару (робіт, послуг), суду належить виходити як із загальних положень Закону так і зі спеціальних норм законодавства, а саме з норм ЦК, а також з умов укладеного сторонами договору. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до статті 873 ч.2 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачем - позивачем [PERSON] порушено умови договору в частині оплати виконаних робіт, суд стягує з останнього на користь позивача - відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором у розмірі 5850 грн. Відповідно до ч.1,2,5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу s (надання послуги) згідно з договором за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Враховуючи те, що позивачем - відповідачем та його представником не надано належних доказів щодо виконання робіт у строк, визначений сторонами у договорі (ст. З Договору), про що свідчить акт виконаних робіт, суд вважає, що за таких обставин у відповідача - позивача виникло право на стягнення пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи. Таким чином, до сплати відповідачу - позивачу належить 23 224, 50 гривень (39 х595,50), де 39 - кількість днів прострочення виконання робіт, 595,50 грн. -3% від суми вартості замовлення. Разом з тим, суд, враховуючи дійсну вартість робіт за Договором, ступінь виконання зобов'язання підрядником, розмір відсотків стягуваної неустойки порівняно з розміром можливих збитків замовника, на підставі ст. 551 ЦК України зменшує розмір неустойки та стягує з позивача -відповідача [PERSON] 2000 грн. пені. Суд не бере до уваги доводи позивача - відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] щодо невиконання робіт підрядником у строк, визначений договором внаслідок непереборної сили, оскільки затримання товару на митниці не є у даному випадку надзвичайною зовнішньою подією, яка перешкоджала підряднику виконати роботи у строк, оскільки [PERSON] не наданий договір поставки вказаного матеріалу, укладений з ТОВ"Модус,ЛТД". До того ж, у листі, який надав позивач - відповідач (а. с.16) не зазначено, що останній адресований саме ПП [PERSON] Посилання представника позивача - відповідача [PERSON] на те, що строк виконання робіт був пролонгований замовником, тому відсутні підстави для стягнення пені, також на увагу не заслуговують, оскільки у разі призначення виконавцю відповідного строку для виконання робіт та невиконання цієї вимоги у визначений строк, споживач має право на розірвання договору, відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця, відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист прав споживача". Однак, у даному випадку, вказані вимоги споживача не є предметом зустрічного позову. Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі заподіяння її небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках передбачених законодавством. Тому суд відмовляє відповідачу - позивачу [PERSON] у стягненні моральної шкоди, оскільки відповідно до ст. 6.11 п.4 ЦК України моральна шкода підлягає стягненню тільки у разі встановлення такого наслідку самим договором або законом. Спірним договором та відповідними розділами ЦК України про регулювання договору підряду, стягнення моральної шкоди не передбачено, також відповідачу - позивачу не нанесена шкода, яка була б небезпечною для його життя чи здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial