Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка у своєму позові просила стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], що народився у сел. Чеснівка Хмельницького району Вінницької області, мешкає: [ADDRESS], на її користь на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подання позову до суду (25.05.2011 року) та до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що вона розірвала шлюб з відповідачем, [PERSON], 12 травня 2010 року, але разом не проживають з листопада 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини не надає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання позивачка не зявилась, про дату та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. 25.07.2011 року надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не надавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення, оскільки у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 12.05.2010 року, що підтверджується копією рішення від 12 травня 2010 року Фрунзенського районного суду м. Харкова. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №261009, видане 14.01.1994 року Відділом ЗАГСу Фрунзенського району м. Харкова, актовий запис № 07). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] та довідки дільниці № 53 КП Жилкомсервісвід 19.04.2011 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] та мешкає разом з неповнолітньою дитиною: дочкою [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 51 грн., суд стягує з відповідача згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. Також на відповідача суд покладає витрати, повязані з оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved