Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

08 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 січня 2005 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташовані в селі Ганнівка Глобинського району Полтавської області по провулку Глобинський, 3, а саме: житловий будинок літ. А,а площею 69,9 кв.м. загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., погрібник літ. Б площею 10,60 кв.м., сарай літ. В,в площею 45,90 кв.м, літня кухня літ. Г,г площею 39,4 кв.м, вбиральня літ. Д площею 1,3 кв.м, огорожа літ. № 1 штахетник, колодязь літ. К бетонні кільця, які розташовані на не приватизованій земельній ділянці площею 0,36 га. В свій час на вказаний будинок був план та під будівництво виділялася земельна ділянка, але документи, що підтверджували б вказані обставини не збереглися. Оскільки заповіту за свого життя [PERSON] не склав, то спадкоємцями першої черги за законом майна померлого є, позивачка, його дружина [PERSON], які в установлений законом термін не подали до Глобинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. В даний час у [PERSON] виникла необхідність отримати в [PERSON] державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння з господарськими будівлями після її померлого чоловіка. В квітні 2009 року вона звернулася до Комунального підприємства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" по питанню надання їй витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно про вартість житлового будинку з господарськими будівлями, який необхідний при нотаріальному посвідченні свідоцтва про прийняття спадщини. В наданні цього витягу позивачці в усній формі відмовлено, оскільки назване підприємство не визнає за померлим, [PERSON], права власності на збудовані приміщення житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно повідомлення № 1130 від 23.10.2010 року [PERSON] державної нотаріальної контори, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що належали померлому, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності померлого на нерухоме майно. Згідно довідки № 02-23/1135 від 03.11.2010 року, виданої виконкомом [PERSON] селищної ради Глобинського району Полтавської області, згідно запису в земельно-кадастровій книзі №63 померлий її чоловік, [PERSON], мав у користуванні не приватизовану земельну ділянку розміром 0,36 га, за адресою: село Ганнівка Глобинського району Полтавської області провулок Глобинський, 3. Відповідно довідки № 02-23/1133 від 03.11.2010 року, виданої виконкомом [PERSON] селищної ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON] постійно проживав в [INFO] і за ним значиться, згідно записів в по господарській книзі №63, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,36 га. Відповідно вищевказаної довідки, станом на 15.04.1991 року тип двору був: колгоспний. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 03.12.2009 року Комунальним підприємством "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", користувачем житлового будинку № 3 з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Ганнівка Глобинського району Полтавської області провулок Глобинський, 3 - є [PERSON]. На підставі викладеного, позивачка прохає суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове нерухоме майно : житловий будинок літ. А,а площею 69,9 кв.м. загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., погрібник літ. Б площею 10,60 кв.м., сарай літ. В,в площею 45,90 кв.м, літня кухня літ. Г,г площею 39,4 кв.м, вбиральня літ. Д площею 1,3 кв.м, огорожа літ. № 1 штахетник, колодязь літ. К бетонні кільця, які розташовані на не приватизованій земельній ділянці площею 0,36 га. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов визнає, та свої позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у їх відсутності, вказав, що позов визнає, заперечень щодо його задоволення не має. Представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації, Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] державна нотаріальна контора, відділ держкомзему у Глобинському районі в судове засідання не зявилися. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позов визнають, заперечень щодо його задоволення не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 15 січня 2005 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей [PERSON] селищної ради Глобинського району Полтавської області зроблено запис № 13. Згідно технічного паспорту: житловий будинок літ. А,а площею 69,9 кв.м. загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м. збудований в 1973 році, погрібник літ. Б площею 10,60 кв.м. збудований в 1973 році, сарай літ. В,в площею 45,90 кв.м. збудований в 1973 році, літня кухня літ. Г,г площею 39,4 кв.м збудована в 1973 році, вбиральня літ. Д площею 1,3 кв.м збудована в 1973 році, огорожа літ. № 1 штахетник, колодязь літ. К бетонні кільця, які розташовані на не приватизованій земельній ділянці площею 0,36 га. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Відповідно довідки № 02-23/1133 від 03.11.2010 року, виданої виконкомом [PERSON] селищної ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON] постійно проживав в [INFO] і за ним значиться, згідно записів в по господарській книзі №63, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,36 га. Відповідно вищевказаної довідки, станом на 15.04.1991 року тип двору був: колгоспний. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не зареєструвала своє право власності в органах БТІ відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правовстановлюючі документи не померлих не видаються. Згідно висновку № 1373/01-10.02 від 21.10.2010 року відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про те, що будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Також судом встановлено, що згідно повідомлення № 2384 від 16.12.2010 року [PERSON] державної нотаріальної контори, вбачається, що після померлого 15.01.2005 року [PERSON], 14.07.2005 року заведена спадкова справа №221, відповідно до якої належним чином після померлого спадщину в установлений законом строк прийняла дружина померлого, [PERSON] (по закону). Осіб, які б відмовилися від прийняття спадщини не має. Інших осіб які б мали право на обовязкову частку у спадщині не має. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved