Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-04 00:00:00

У квітні 2011 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогами стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 19 січня 2011 року, до закінчення навчання у Севастопольському національному університеті ядерної енергетики і промисловості, до 1 липня 2015 року. Позивач посилалася на те, що відповідач є її батьком, а вона після з 1 вересня 2010 року поступила на навчання до Севастопольського національного університету ядерної енергетики і промисловості, проживає в гуртожитку і потребує утримання від батька, яке припинено після досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів просила врахувати її стан здоров'я, оскільки після отриманої травми колінного суглобу щорічно необхідно проходити обстеження і лікування. У судовому засіданні позивач просила задовольнити позов, пославшись на зазначені у позовній заяві підстави. Відповідач позов не визнав, пославшись на стан здоров'я та неналежне матеріальне становище. Третя особа на стороні позивача позов просила задовольнити, пославшись на обставини, вказані у позовній заяві. Суд вважає правильним позов задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що відповідач і третя особа перебували у шлюбі, розірвання якого зареєстровано 28 травня 1997 року згідно наданої копії свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно копії свідоцтва про народження, яка долучена до справи, [PERSON] народилася 19.01.1993 p.. Її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. З цієї статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Наданою довідкою від 15.02.2011 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання в Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості. Строк закінчення навчання 31.07.2014 p.. Довідкою навчального закладу від 17.02.2011 р. підтверджено, що студентка [PERSON] дійсно тимчасово зареєстрована на період навчання при гуртожитку СНУЯЕіП (вул. Курчатова 7) з 14 грудня 2010 року по 30 червня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин , зазначених у статті 182 цього Кодексу. За правилом ч. 2 цієї статті при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання, зокрема, другим з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Наданими позивачем документами підтверджено, що вона двічі проходила стаціонарне лікування у 2009 та 2010 роках у зв'язку з пошкодженням зв'язок правого колінного суглобу. Згідно наданої довідки від 25.05.2011 р. відповідач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Славутичі і отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам III групи, сума якої за останні шість місяців становить 5073,86 грн.. Згідно наданих відповідачем документів він перебуває на диспансерному обліку у онколога з 16.04.1991 p., вніс 10.02.2011 р. оплату Національному інституту раку на суму 500 грн., 10.02.2011 р. сплатив Українському державному виробничому підприємству «Ізотоп» 2384,00 грн.. Враховуючи встановлені обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд вважає позов частково обгрунтованим у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, яку необхідно стягувати як аліменти на утримання повнолітньої дочки, від дня пред'явлення позову, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Від сплати судового збору відповідача необхідно звільнити на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМУ «Про державне мито».

Outcome: partial