Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач АТ „Банк „Фінанси та Кредит звернувся до суду у липня 2009 року з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, процентів та пені, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] згідно кредитного договору № 164-ФР від 06 липня 2007 року отримав кредит у ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» на суму 15 000 гривень, строком користування до 05.07.2010 року, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних та 1,75 % щомісячної комісійної винагороди від суми кредиту. Крім того 06.07.2007 року між Позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору № 164-ФР від 06 липня 2007 року. Позичальник належним чином умови договору не виконує, не сплачує кредит та комісійну винагороду, у звязку з чим станом на 16 липня 2009 року утворилася заборгованість у сумі 9 981,38 гри., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5 048,44 гри., заборгованості за простроченим кредитом в сумі 1 908,35 грн., заборгованості за нарахованою комісійною винагородою в сумі 525,00 грн., заборгованості за простроченою комісійною винагородою в сумі 394,56 грн, та нарахованої пені в сумі 2 105,03 грн. Просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судові витрати, а саме: державне мито в сумі 99,82 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 252 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, докладаючись на викладені в позовній заяві обставини, та уточнив суму позовних вимог, просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 27 629,03 грн. та судові витрати в сумі 531,37 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин ухиляються від явки до суду, а тому справу потрібно вирішувати у відповідності до ч.4 ст.169 ЦГЖ України на підставі наявних у ній даних і доказів у порядку ст.ст. 224, 225 ЦГІК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 липня 2007 року між ТОВ „Банк „Фінанси та Кредит в особі його Обласної Полтавської філії та громадянином України [PERSON] укладено кредитний договір № 164- ФР. Внесенням змін до установчих документів Відкритого акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит змінено назву банку на Публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит, Відкрите акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит створене шляхом перетворення Банку „Фінанси та Кредит, товариство з обмеженою відповідальністю у відкрите акціонерне товариство, що підтверджується витягом із 1,2 сторінок [PERSON] банку. Згідно п.1.3 [PERSON] є правонаступником щодо всіх прав та зобовязань Відкритого акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит, Банку „Фінанси та Кредит, товариство з обмеженою відповідальністю. Згідно умов пункту 2.1 Кредитного договору [PERSON] надав позичальнику кредит у сумі 15 000,00 гривень з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних та 1,75 % щомісячної комісійної винагороди від суми кредиту. Кредитні кошти були видані [PERSON] шляхом перерахування на картку №> 4476 0716 8034 1706 06 липня 2007 року, що підтверджується Меморіальним ордером № 2777345 від 06 липня 2007 року та розпискою про отримання картки, підписаною клієнтом 06 липня 2007 року. Відповідно до пунктів 3.3, 4.7 Кредитного договору [PERSON] зобовязаний починаючи з місяця, що є наступним за датою видачі кредиту, щомісячно, в період з 1 до 10 числа кожного місяця перераховувати грошові кошти в сумі 679,17 грн. для погашення заборгованості за кредитом, нарахованих процентах за кредитом та комісійної винагороди. За умовами п. 3.2 Кредитного договору повністю [PERSON] повинен погасити кредит до 05 липня 2010 року. Для забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором № 164-ФР від 06 липня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 164-ФР від 06 липня 2007 року. За умовами пункту 1.1 договору поруки № 164-ФР від 06 липня 2007 року відповідач [PERSON] зобовязався перед банком в повному обсязі відповідати за невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань перед банком по погашенню одержаного кредиту відповідно до кредитного договору № 164-ФР від 06 липня 2007 року, укладеного між Банком та відповідачем [PERSON], належних за користування відсотків з розрахунку 0,0001 % річних та 1,75 % щомісячної комісійної винагороди від суми кредиту. Відповідач [PERSON] порушує умови кредитного договору, а саме: не сплачує кредит. Станом на 03 грудня 2010 року заборгованість перед Банком становить: - заборгованість за кредитом 0,00 гри.; - заборгованість за простроченим кредитом - 3 675,00 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками - 0,00 грн.; - заборгованість за нарахованою комісійною винагородою 0,00 грн.; Відповідно до умов пункту 6.1 Кредитного договору банк нарахував пеню за прострочення сплати кредиту, процентів та щомісячної комісійної винагороди в сумі 23 954,03 грн. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, що встановлені Договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та у відповідності зі ст. 530 цього Кодексу, у встановлений строк відповідно до договору. Згідно із ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності зг неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається пере кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше і встановлено договором поруки. Частиною 1 ст.543 ЦК України, встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарні боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved