Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.03.2009 року звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) та встановлення індексу інфляції за порушення грошового зобов"язання. В обгрунтування позовних вимог вона посилається на те, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі і під час шлюбу у них народилися діти : донька Тетяна, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвали. Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2004 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше мінімуму , встановленого чинним законодавством на кожну дитину відповідного віку. Однак відповідач вчасно не сплачував аліменти у зв"язку з чим у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Тому в позові позивач ставить питання про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) в сумі 24 234 грн. 97 копійок ( без вказування в тексті позову конкретного періоду за який стягується пеня - при цьому в розрахунку вказано, що це загальна сума заборгованості за 2006-2008 роки ) та індексу інфляції за весь час заборгованості ( в розрахунку вказаний період 2006 рік, 2007 рік, 2008 рік та січень 2009 року) - в сумі 350 грн. 50 коп. та судових витрат. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини і просили суд позов задовольнити в повному обсязі. При цьому позивач в своїх поясненнях вказувала, що обрахунок розміру заборгованості вона проводила відповідно до методики, яка використовується банками при нарахуванні сум заборгованості при кредитуванні. Також вона вказувала, що неодноразово зверталася у виконавчу службу з приводу несплати аліментів відповідачем ( в 2007 році 5-10 разів, точно не пам"ятає), але це було в усній формі. Що стосується строку позовної давності, то вона і її представник вказували, що строку позовної давності не пропущений, оскільки лише в січні 2009 року її стало відомо про відповідну заборгованість, коли вона в ДВС оотримала розрахунок і після цього зібрала усі необхідні документи і звернулася до суду з позовом. Тому просить суд в примусовому порядку стягнути з відповідача на її користь за прострочення сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей неустойку (пеню) в сумі 24 234, 97 грн., а також 350,50 грн індекс інфляції, за весь час прострочення грошового зобов'язання по аліментах, а всього 24 585 грн. 47 коп. і стягнути з [PERSON] судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що його вини не має у тому, що утворилася відповідна „ так звана заборгованість" і взагалі в судовому засіданні , як і в своїх письмових запереченнях, вказував, що він не визнає факт наявності заборгованості по сплаті аліментів ( боргу вказаного в позові), оскільки він по можливості завжди сплачував аліменти і навіть коли перебував на обліку в центрі зайнятості, то писав заяву, щоб з нього в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів відраховували 100 % коштів, що підлягали йому до сплати під перебування на обліку в центрі зайнятості. При цьому сама стягувач не вживала заходів до стягнення коштів, оскільки під час його роботи в ПП [PERSON] виконавчий лист для стягнення аліментів не надсилався, хоча з 2005 року він платив аліменти помісячно при наявності відповідних нарахувань ( зарплата, виплати у центрі зайнятості, як безробітному, тощо).. Одночасно він вказував, що його ніхто у виконавчу службу не викликав, про наявність заборгованості не повідомляв ( в тому числі письмово із наданням відповідних розрахунків і підстав їх проведення) і тому він вважає, що працівники державної виконаної служби не належним чином виконували свої трудові обов'язки і у тому, що виникла „ так звана заборгованість" є і їх вина ( „ .. припускаю, що може бути борг ...). Він вказував, що при проведенні щомісячних відрахувань при наявності виплат ( зарплата та допомога по безробіттю) він не розуміє звідки взявся борг.В 2006 році по серпень місяць він працював в агро коледжі і в бухгалтерії був виконавчий лист на підставі якого бухгалтер робив відповідні виплати ( „ ... я нічого не платив, цим займався бухгалтер...") і тому звідки міг узятися борг він не розуміє. Потім він перебував на „біржі" і перерахунком аліментів займалася бухгалтерія центру зайнятості. Коли він перейшов працювати в автомагазин, то позивачу про це було відомо і чому вона чи виконавча служба в цей час не передала за місцем йогоь нової роботи виконавчий лист він не знає і це не його проблеми, а проблеми позивача і виковчої служби, працівники якої належним чином не виконують свої трудові обов'язки. До матеріалів справи він додав довідку, що за період його роботи в автомагазині , туди ніяких звернень з привлду аліментів не було. Потім з червня по листопад 2008 року він не працював і не був на біржі, але через почту і банк „Надра" по квитанціях платив аліменти. Пізніше знову він перебував на обліку в центрі зайнятості і коли його в грудні 2008 року визвала державний виконавець Горбатюк і повідомила про наявність заборгованості то він вживав заходів до її погашення і написав заяву, щоб в рахунок погашення заборгованості з нього стягувались 100 % нарахувань . Також в своїх поясненнях в суді відповідач вказував, що причиною написання позовної заяви позивачкою є наявність у неї боргів, які вона хоче погасити за його рахунок і піклування про дітей тут ні до чого. Тому відповідач просив суд у задоволення позову відмовити у повному обсязі у зв"язку з його не обгрунтованістю, відсутністю доказів і відсутністю його вини, яка в судовому засіданні не встановлена і не доведена. Представник третьої особи - Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції , будучи належним чином повідомлений про час, день і місце проведення судового засідання - в судове засіданні не з"явився. При цьому на адресу суду вони надіслали лист в якому просять суд розгляд справи проводити у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріати справивважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2004 року з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання доньки Тетяни, [INFO], та сини [PERSON] [INFO], стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму на одну дитину, починаючи з 29 жовтня 2004 року до їх повноліття ( а.с. 6 - при цьому до матеріалів справи позивачем приєднана належним чином не завірена ксерокопія рішення суду і в судовому засіданні відповідний документ ( належним чином завірена копія) для огляду і засвідчення автентичності не надався).. Шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 5 - свідоцтво про розірвання шлюбу від 19 листопада 2007 року Серія 1-СР №024884 - при цьому до матеріалів справи позивачем приєднана належним чином не завірена ксерокопія свідоцтва і в судовому засіданні відповідний документ ( належним чином завірена копія) для огляду і засвідчення автентичності не надався). Згідно даних викладених в листі за підписом в.о. начальника Уманського міського ВДВС Уманського міськрайонного управління юстиції від 05.02.2009 року № 1514-9 розмір заборгованості по аліментах [PERSON] всього за 2005 - 2008 роки та січень 2009 року становить 4 291, 14 грн. ( а.с. 7-8) - посилання на первинні документи і підстави проведення нарахувань відповідних сум в довідці відсутні. Аналогічна інформація викладена в листі ДВС від 01.04.2009 року № 5553 ( а.с. 42-43) - також без посилання на первинні документи і підстави проведення нарахувань відповідних сум. Позивач до позову додала зроблений нею розрахунок суми коефіцієнта інфляції за 2006 -2009 рік ( січень місяць), вказавши суму 350,50 грн. (порядок здійснення відповідного розрахунку( тобто механізм обрахування) в ньому не наведений - а.с. 12). Позивач до позову додала зроблений нею розрахунок суми неустойки (пені) нарахованих на заборгованість по аліментах в якому загальна сума пені вказана - 24 234, 97 грн., а період вказаний за 2006-2008 роки (тобто механізм обрахування) в ньому не наведений - а.с. 13). Згідно довідки Уманського міськрайонного відділу ДВС, яка видана на підставі документів виконавчого провадження № 349/9 від 24.12.2004 року, [PERSON] у 2007 році до відділу ДВС у 2007 році не зверталася ( а.с. 29 - вих №158-9 від 17.03.2009 року). Згідно довідки за підписом директора ПП [PERSON] від 14.04.2009 року № 01 ( а.с. 53) - за період роботи [PERSON] з 01.02.2007 року по 27.06.2008 року на адресу ПП [PERSON] виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] з ДВС не надходило і [PERSON] у вказаний період також по вказаних питаннях не зверталася. У довідці державного центру зайнятості від 15.04.2009 року №236709295 ( а.с. 54) вказано, що за період з 11 вересня по 12 грудня 2006 року [PERSON] перебував на обліку в Уманському РЦЗ і нараховано йому було 5 502, 08 грн., в т.ч. утримано аліментів 1 680, 95 грн.. У довідці державного центру зайнятості від 02.12.2009 року №236709752 ( а.с. 173) вказано, що за період з 21 листопада 2008 року по 30 листопада 2009 рокуц [PERSON] перебував на обліку в Уманському РЦЗ і нараховано йому було 5 916,66 грн., в т.ч. утримано аліментів 4 749, 99 грн. (до матеріалів справи приєднана належним чином не завірена копія відповідної довідки - оригінал чи належним чином завірена копія відповідного документу для огляду в судовому засіданні не надавалася.) При цьму відрахування таких сум було зроблено на підставі заяви [PERSON] від 09.01.2009 року (а.с. 169) про утримання 100° о належних йому нарахувань у зв"язку із наявністю у нього заборгованості по сплаті аліментів за попередні 2 роки. Відповідно до ч.З ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліментів за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 12 СК України строки , встановлені в цьому кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу України. Суд, не може погодитися з наданим позивачкою розрахунком неустойки ( пені ), з якого вбачається, що загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів становить - 24 234, 97 грн з урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. Тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов"язано з тим, що відповідно до вимог ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до відповідальності одного виду за одне і теж саме правопорушення, а за положеннями ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку ( як повторна пеня) не нараховуються. У зв"язку з цим суми заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається, а кількість днів прострочення обраховується виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати. Що стосується індексу інфляції, то: відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; - відповідно до листа Верховного суду України № 62-97 р. від 03.04 1997 року, для визначення індексу інфляції за будь - який період щомісячні індекси інфляції, за відповідний період прострочення платежу, перемножують між собою, щоб визначити підсумковий показник індексу інфляції. В подальшому підсумковий індекс множиться на прострочену суму боргу, для визначення суми боргу з урахуванням індексу інфляції. Оскільки в судовому засіданні не було встановлено наявність між сторонами відповідних цивільно-правових відносин ( кредитор -боржник), а предметом позову є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, то суд вважає проведення позивачем відповідних нарахувань безпідставним і необгрунтованим. На позивача покладений обов'язок довести в суді ті обставини, що відповідач маючи доходу ухилявся від сплати частки від свого доходу, що визначена відповідним рішенням суду, на утримання дітей ( аліментів), та з його вини виникла заборгованість по сплаті аліментів та довести розмір цієї заборгованості, із врахуванням отриманих доходів за відповідний період. Тобто, відповідно до вимог ст 10 ЦПК України - позивач повинна була довести за допомогою належних ті допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України зазначені нею обставини. Однак таких доказів вона не надала і не ставила питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 12, 181, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 549 ЦК України,

Outcome: dismissed