Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 4 670гр.34 коп. заборгованості за кредитним договором. Посилається в позові на те, що 29.11.2007 року між банком та відповідачкою був укладений Договір про Іпотечний кредит № 2221. За умовами договору відповідачці був наданий кредит в сумі 350\~000гр. на купівлю нерухомого майна квартири [ADDRESS]. До січня 2009 року відповідачка сплачувала щомісячні чергові платежі по кредиту та проценти за користування грошовими коштами. З січня 2009 року відповідачка перестали належним чином виконувати умови договору, невчасно сплачує поточні платежі по тілу кредиту та проценти. 31.03.2011 року в звязку з допущеною прострочкою за кредитом понад три місяці, 31.03.2011 року відповідачці був направлений лист-попередження про погашення суми кредиту в повному обсязі, який остання залишила без задоволення. Крім того, до 29.11.2009 року відповідачка зобовязана була сплатити черговий страховий платіж заставленого нерухомого майна відповідно до Договору добровільного комплексного страхування № КС 000585 від 29.11.2007 року. Дане зобовязання відповідачка також не виконала. В звязку з цим банк змушений був звернутися з позовом до суду і рішенням Соломянського районного суду м. Києва 25.01.2011 року, яке набрало законної сили, з відповідачки стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 250\~312гр.52 коп. Враховуючи ту обставину, що з моменту уточнень розміру заборгованості при розгляді даної справи та набрання ним законної сили пройшло близько двох місяців, а відповідачка свої зобовязання перед банком не виконала, розмір заборгованості збільшився до 254\~982гр. 86 коп., тобто різниця складає 4\~670гр.34 коп., які він просить стягнути з відповідачки. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи сповіщалася належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставила. Судові повістки, направлені відповідачці, поверталися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Виходячи з цього, та враховуючи вимоги ст.77 ЦПК України, суд вважає повідомлення відповідачки про день розгляду справи належним. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, заслухавши думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 29.11.2007 року між сторонами був укладений Договір про Іпотечний кредит № 2221. За умовами договору відповідачці був наданий кредит в сумі 350\~000гр. на купівлю нерухомого майна квартири [ADDRESS]. До січня 2009 року відповідачка сплачувала щомісячні чергові платежі по кредиту та проценти за користування грошовими коштами. З січня 2009 року відповідачка перестали належним чином виконувати умови договору, невчасно сплачувала поточні платежі по тілу кредиту та проценти. Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 25.01.2011 року за позовом ВАТДержавний ощадний банк Україниз відповідачки було стягнуто заборгованість, яка утворилася станом на 20.12.2010 року, в розмірі 250\~312гр. 52 коп. Представник позивача суду пояснив, що дане рішення суду відповідачкою до цього часу не виконане. Станом на день звернення позивача до суду 29.03.2011 року заборгованість відповідачки перед банком складає 254\~982гр.86 коп., тобто різниця складає 4\~670гр.34 коп. Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На момент звернення позивача до суду з даною вимогою відповідачка свої зобовязання перед банком не виконала. З цього випливає, що не дивлячись на ухвалення судом рішення про стягнення з неї заборгованості, зобовязання відповідачки перед банком свого існування не припинило. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що набрання рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобовязання відповідачки перед банком, а тому вона має нести обовязок по відшкодуванню суми заборгованості, не охопленої рішенням суду від 25.01.2011 року.

Outcome: approved