Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-31 00:00:00

АКБ СР «Укрсоцбанк»звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги наступним: На підставі договору кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року АКБ СР «Укрсоцбанк»надав [PERSON] кредит в розмірі 65000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 17.12.2021 року. В якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між Укрсоцбанком та [PERSON] був укладений іпотечний договір № ІД 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, згідно якого [PERSON] передав Укрсоцбанку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконує, порушуючи умови договору щодо погашення кредиту. [PERSON] з позовні вимоги не визнав та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до АКБ СР «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору кредиту та іпотечного договору, а також зобовязання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги наступним: Договір кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, укладений між Укрсоцбанком та [PERSON], оформлений в іноземній валюті і виконуються в іноземній валюті. Але, відповідно до ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривна. Чинний Цивільний кодекс України також розрізняє валюту зобов'язання та валюту виконання зобов'язання, а саме, статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а не навпаки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національний банк України»гривна (банкноти і монети), як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів. Таким чином, єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривна. Таким чином, [PERSON] вважає, що даний договір кредиту повністю суперечить всім чинним нормативно-правовим актам відносно валютного регулювання і контролю в Україні. Також вказує, що на день укладання договору кредиту курс іноземної валюти становив за 1 USD = 5,05 грн., на сьогоднішній день він становить в середньому за 1 USD = 8,00 грн., тобто з підвищенням курсу іноземної валюти сума боргу, яку [PERSON] необхідно сплачувати значно зросла, в зв'язку з чим значно погіршився його фінансовий стан, тому на даний час він не може у повному розмірі сплачувати тіло кредиту та відсотки за кредитом. Подальше виконання договору в умовах стрімкого падіння курсу гривні по відношенню до валюти кредиту призведе до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін. В судовому засіданні представник Укрсоцбанку позовні вимоги змінив та просив: 1) стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором кредиту в сумі 89923,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 720288,27 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн., а також судові витрати; 2) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № ІД 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, а саме: на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]; 3) встановити спосіб реалізації квартири [ADDRESS] шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнав та проти їх задоволення заперечував. Свої позовні вимоги по зустрічному позову уточнив та просив: 1) визнати недійсним договір кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, 2) визнати недійсним іпотечний договір ІД 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, 3) зобовязати Укрсоцбанк прийняти від нього суму в розмірі 244029,63 грн. з розстрочкою платежів на 120 місяців, за таких умов, що місячний платіж складатиме 2033,58 грн.; 4) зобовязати приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] виключити з Реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження предмету іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS], що належить йому; 5) стягнути з Укрсоцбанку на його користь судові витрати. Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: На підставі договору кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року АКБ СР «Укрсоцбанк»надав [PERSON] кредит в розмірі 65000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 17.12.2021 року. Згідно п.1.1 договору позичальник повинен щомісячно до 10 числа кожного місяця рівними частинами сплачувати банку суму грошових коштів, яка включає в себе заборгованість за кредитом і відсотками за користування кредитом у розмірі 785,10 доларів США (Ануїтетний платіж). Відповідно до п.2.4 договору кредиту позичальник зобов'язаний сплачувати банку відсотки за використання кредиту, нараховані за поточний місяць, до 10 числа наступного місяця. [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконує. Умовами п.4.3 договору кредиту передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог п.п.3.3.2-3.3.18 договору кредиту, останній сплачує банку штраф в розмірі 3 % від суми наданого кредиту за кожний випадок. [PERSON] своєчасно не сплатив проценти за 4 розрахункові періоди (за березень, квітень, тавень та червень 2009 року . Відповідач [PERSON] порушив графік повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та комісійної винагороди. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У звязку з порушенням умов кредитного договору відповідачу [PERSON] була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту, однак дана вимога виконана не була, заборгованість в повному розмірі не погашена. Враховуючи здійснені відповідачем [PERSON] оплати на час розгляду справи заборгованість по тілу кредиту склала 5191,17 доларів США, заборгованість по відсоткам 0,00 доларів США. Відповідно до п. 4.7 договору кредиту відповідач [PERSON] повинен щомісяця в строк по 10 число сплачувати позивачу комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 86,06 грн. Відповідачем [PERSON] зазначене зобовязання виконане не було, внаслідок чого прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди склала 258,18 грн. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником строків повернення кредиту, сплати відсотків та комісій останній сплачує позивачу пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. За несвоєчасне повернення коштів відповідачу [PERSON] нарахована пеня на суму 8031,61 грн. В якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 638-ЧД від 13.04.2007 року, згідно якого поручитель [PERSON] зобовязався перед банком відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах солідарного боржника. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки кредитним договором передбачено, що кредит видається та повертається в іноземній валюті (доларах США), а чинним на час його укладення законодавством України дозволялася видача та повернення кредиту в іноземній валюті, суд приходить до висновку про те, що стягнення основної заборгованості за кредитом має відбуватися в доларах США, а не в гривнях України за курсом НБУ, як того вимагає банк. Суд критично ставиться до посилань відповідача [PERSON] на те, що банк порушив порядок зарахування сплачених ним сум, у звязку з чим не було погашено заборгованість по тілу кредиту. У відповідності до положень п. 7.1. кредитного договору № 638-ЧД у випадку, якщо сплачених позичальником коштів недостатньо для погашення загальної суми заборгованості на даний момент, погашення здійснюється у наступній послідовності: в першу чергу погашаються прострочені відсотки за користування кредитом, в другу відсотки за користування кредитом, в третю комісійна винагорода за надання кредитних ресурсів, в четверту сума основного боргу по кредиту, в пяту пеня і штрафи. Дане положення не суперечить чинному законодавству, відхилення дій банку від зазначеного порядку в ході розгляду справи не були встановлені, у звязку з чим суд приходить до висновку про невідповідність посилань відповідача на порушення порядку зарахування сплачених ним коштів дійсним обставинам. Критично суд відноситься і до посилань відповідача [PERSON] на те, що зарахування до суми заборгованості сум відсотків, комісії та штрафних санкцій є зміна умов основного зобовязання, що веде до припинення його забезпечення порукою. Порядок нарахування відсотків за кредитом, комісій та штрафів передбачений умовами кредитного договору № 638-ЧД. Саме за невиконання [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором і поручився перед банком відповідач [PERSON] (п. 1.1. договору поруки № 638-ЧД). Більш того, п. 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору та погоджується з ними, а п. 2.2. договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і [PERSON], у тому числі по основному боргу, сплаті відсотків, комісійної винагороди, неустойки та відшкодуванню усіх збитків. Що ж стосується валюти виконання основного зобовязання, висновки суду з цього приводу наведені вище. Враховуючи викладене та

Outcome: approved