Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач ТОВ « Кредит [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 21.12.2009 ПАТ «Кредит [PERSON]» та ТОВ «Кредит [PERSON]» уклали Договір відступлення права вимоги №1/05-1-045. Згідно п.1 Договору Первісний кредитор передає (відчужує за плату), а Новий Кредитор приймає Права Вимоги, що належить Первісному кредитору, сплачує Первісному кредиторові [PERSON] Права Вимоги, стає кредитором за кредитними договорами. 21.07.2008 ЗАКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДИТ [PERSON]», та відповідач , уклали договір про надання споживчого кредиту № 00014-ML-000000000180, згідно з умовами якого, Позивач надав Відповідачу грошові кошти (кредит) на споживчі цілі на загальну суму 20 000.00 гривень строком користування 24 місяці із розрахунку 45 % річних за час фактичного користування кредитом, а Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даним Кредитним договором у повному обсязі. Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання за цим договором. Відповідачем були порушені передбачені Кредитним договором строки сплати заборгованості. Станом на 30.08.2010 року за Відповідачем наявна заборгованість в сумі 32826,37 грн., в тому числі:непогашений кредит - 19471.52 грн., несплачені відсотки - 7693,30 грн., несплачена пеня - 5661,45 грн.. Боржник сплачує пеню у розмірі 1% (одного) відсотку (проценту) від простроченої суми. Просив стягнути з гр. [PERSON] на користь ТОВ «Кредит [PERSON]» заборгованість в сумі 32826,37 грн.а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив розглянути справу у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений, причини неявки суд не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд , вивчивши матеріали справи позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 21.12.2009 ПАТ «Кредит [PERSON]» та ТОВ «Кредит [PERSON]» уклали Договір відступлення права вимоги №1/05-1-045. Згідно п.1 Договору Первісний кредитор передає (відчужує за плату), а Новий Кредитор приймає Права Вимоги, що належить Первісному кредитору, сплачує Первісному кредиторові [PERSON] Права Вимоги, стає кредитором за кредитними договорами. 21.07.2008 ЗАТ «КРЕДИТ [PERSON]», та відповідач уклали договір про надання споживчого кредиту № 00014-ML-000000000180, згідно з умовами якого, Позивач надав Відповідачу грошові кошти (кредит) на споживчі цілі на загальну суму 20 000.00 гривень строком користування 24 місяці із розрахунку 45 % річних за час фактичного користування кредитом, а Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даним Кредитним договором у повному обсязі. Видача кредиту підтверджується випискою по особовому рахунку. Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання за цим договором. Відповідачем були порушені передбачені Кредитним договором строки сплати заборгованості. Станом на 30.08.2010 року заборгованість відповідача складає 32826,37 грн., в тому числі:непогашений кредит - 19471.52 грн., несплачені відсотки - 7693,30 грн., несплачена пеня - 5661,45 грн.. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Так відповідно до п. 5.4. Умов надання споживчих кредитів, затверджених рішенням Правління Банку, які відповідно до п.1.14 Кредитного договору є його невід'ємною частиною, за кожен день прострочення грошових зобов'язань Боржник сплачує пеню у розмірі 1% (одного) відсотку (проценту) від простроченої суми. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином. Банк свої зобовязання щодо випуску кредитної картки та надання по договору виконав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved