Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та реальний розподіл спадкового майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2008 року померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за адресою [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами в м.Черкаси по провул. Пацаєва, 32. Заповіту мати не склала, у строк встановлений законом діти померлої [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері. За наявності двох спадкоємців першої черги за законом, у відповідності до ст. 1267 ЦК України [PERSON] бажає оформити спадкові права на 1\\2 частину спадщини - 1\\2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по провул. Пацаєва, 32 в м.Черкаси. Нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контори позивачці було розяснено про необхідність подання правовстановлюючих документів на спадкове майно, яких в останньої не було. Відповідач [PERSON] заволодівши документами, а саме технічним паспортом на домоволодіння, свідоцтвом про право на спадщину на імя [PERSON] та домовою книгою, необхідними для оформлення спадкових прав, відмовився їх надати, оскільки вважає, що до моменту смерті спадкодавці він та його сімя проживали в будинку, проводили там ремонтні та опоряджувальні роботи, а тому його частка в спадковому майні має бути збільшена. Після звернення [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про те, що він не згоден з поділом спадкового майна між спадкоємцями в рівних частинах, та відсутності в [PERSON] документів що підтверджують право власності померлої на майно, державним нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відкладення нотаріальної дії та відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. За неможливості оформити спадкові права в нотаріальній конторі позивач вимушена звернутись до суду з позовом, просить визнати за нею та відповідачем [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої 17.10.2008 року, за кожним відповідно - 1\\2 частину житлового будинку та надвірних споруд та провести реальний розподіл домоволодіння між спадкоємцями в рівних частинах. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] Т,І. про визнання співвласності на будинок та господарчі споруди разом із покійною матірю [PERSON], виділення частки у спадковому майні та припинення права власності на неї шляхом сплати грошової компенсації за її вартість, мотивуючи вимоги тим, що на протязі тридцяти двох років з 1978 року разом з дружиною, дітьми та онуками проживає у будинку батьків за адресою м.Черкаси, провулок Пацаєва, 32 , іншого житла не мають. Батько помер ще у 1972 році і мати наполягала на його вселенні в будинок, тому що садиба потребувала господаря, що постійно дбав би про оселю. Протягом тридцяти двох років він вкладав енергію і кошти у господу і відповідно став співвласником нерухомого майна разом з матір»ю, перебудував і добудував будинок, міняв електричну проводку, проводив газифікацію будинку і водопостачання, ремонтував стелю, лаштував підвісні стелі, лагодив стіни, кожні три роки міняв шпалери, замінив столярку, ремонтував і фарбував підлогу і інше оздоблення, зробив прибудову до будинку, побудував гараж, сарай, огорожу для присадибної ділянки і відповідно став власником вищезазначеного. Його сестра [PERSON] з 1991 року разом з чоловіком переселилась з батьківського будинку до гуртожитку, а в подальшому в квартиру [ADDRESS], жила інтересами своєї сімї, матеріальних та фізичних внесків в його та материне господарство після переселення не вкладала. Мати в 2008 році раптово померла від інсульту і заповіту не встигла зробити, похорон з сестрою робили за спільні кошти. Два роки питання спадщини не дискутувалось а тепер сестра претендує на виділення для неї у власність половини його і материного домоволодіння. Спільне володіння та користування житловим приміщеннями з відповідачкою вважає неможливим, вважає за доцільне припинити її право на частку у спірному будинку з виплатою компенсації, а тому просить визнати його з покійною матір»ю [PERSON] співвласником будинку № 32 по провул. Пацаєва в м.Черкаси, визнати його співвласником частини прибудови до будинку, гаража і сараю, припинити право власності відповідачки [PERSON] на частку спадкового майна за умови попереднього внесення вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, призначити експертизу про визначення розміру грошової компенсації 1\\4 частки у спільній власності спадкового майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надала письмову заяву про залишення вимоги щодо реального розподілу домоволодіння між спадкоємцями без розгляду, решта позовних вимог підтримала, зустрічні позовні вимоги не визнала, та пояснила суду, що 1967 році бабуся позивачки та відповідача [PERSON] на підставі рішення міськвиконкому Черкаської ради народних депутатів від 28.09.1967 р. отримала земельну ділянку площею 512 кв.м. під забудову по провул. Пацаєва, 32 в м.Черкаси. Саме з 1967 по 1971 роки спільними зусиллями бабусі та батьків І був збудований спірний будинок. На час закінчення будівництва позивачці було 16 років а її брату 14 років, і їх вклад в будівництво будинку та надвірних споруд відповідав віку та фізичним можливостям. Після смерті [PERSON] в 1986 році власником домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого держнотконторою 15.07.1987 року, стала [PERSON]. [PERSON] визнає, що її брат з дружиною та дітьми дійсно протягом ЗО років мешкав в батьковому будинку, але ремонтування стелі, заміна шпалерів, дверей і вікон, ремонтування і фарбування підлоги, ремонтування даху, і інші складові поточного ремонту, це є не інакше як утримання будинку в належному стані, що є обовязком члена сімї власника будинку, передбаченого ст. 156 ЖК України. Такі самі обовязки вона з чоловіком мала до 1991 року. Крім того, представник позивача зазначила, що [PERSON] має у власності 1\\4 частину двокімнатної квартири № 46 по вул. Орджонікіздзе, в м.Черкаси, в якій ще мешкають її чоловік, дві доньки, зяті та два онуки, іншого житла не має, примусове припинення права власності в спадщині завдасть істотної шкоди її інтересам, на виплату компенсації за 1\\4 частину батькового домоволодіння згоди не дає. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримали, первісні позовні вимоги не визнали, в судовому засіданні підтримали клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення ринкової вартості домоволодіння № 32 по провул. Пацаєва, в м.Черкаси, визначення вартості виконаних робіт при проведенні ремонту у будинку і даху, визначенні вартості виконаних робіт при проведенні капітального ремонту господарських споруд (старого сараю та гаража), вартості виконаних робіт при проведенні газопроводу та водопроводу, можливості розподілу житлового будинку з надвірними спорудами в частках 1\\4 та 3\\4, визначення розміру грошової компенсації 1\\4 частки у спільній власності спадкового майна. В подальшому подали заяву про залишення без розгляду вимоги про визнання права власності на самочинно збудовані господарчі споруди. Представник третьої особи - Другої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулись діти померлої [PERSON] та [PERSON], заведена спадкова справа. В разі відсутності спору між спадкоємцями спадкове майно ділиться в рівних частинах, також спадкоємці за згодою можуть змінити розмір частки у спадщині, але оскільки [PERSON] подав заяву про незгоду з розподілом спадкового майна в частках 1\\2 - 1\\2, а інший спадкоємець [PERSON] не може надати документів, що підтверджують право власності померлої на домоволодіння, видача нотаріусом свідоцтва на спадщину за законом не вбачається за можливе. Суд, заслухавши доводи та пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги по первісному позову підлягають до повного задоволення, позовні вимоги по зустрічному позову до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Згідно п.п. 23-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 03.12.2010 державним нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відкладення нотаріальної дії, та відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON], тому спір підставно підлягає судовому розгляду. В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2008 року померла [PERSON] /свідоцтво про смерть від 28.10.2008 року, видане ВРАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №2828/, яка була зареєстрована та проживала за адресою [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами розташованому в м.Черкаси по провул. Пацаєва, 32. Даний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого держнотконторою 15.07.1987 року після смерті [PERSON], померлої 25.10.1986 року. Земельна ділянка під забудову площею 512 кв.м. була виділена [PERSON] на підставі рішення міськвиконкому Черкаської ради народних депутатів від 28.09.1967 р. Рік побудови житлового будинку та надвірних споруд - 1971. Згідно довідки-характеристики датованої 1987 роком - житлова площа будинку по провул. Пацаєва, 32 складає 50,5 кв.м., загальна площа будинку складає 85,3 кв.м., надвірні споруди - літня кухня «Б», гараж «В», погріб «Д», вбиральня «Г», огородження, скважина. За даними технічного паспорту від 13.05.2009 року та витягу на відчуження - житлова площа будинку по провулку Пацаєва, 32 складає 50,5 кв.м., загальна площа будинку складає 85,3 кв.м надвірні споруди - літня кухня «Б», гараж «В», погріб «Д», вбиральня «Г», огородження, скважина, існують самовільно збудовані надвірні споруди - сараї «З» сарай «Е», рік побудови - 1983, прибудова «Ж» рік побудови - 1992. Оскільки за даними технічних паспортів наданих [PERSON] перебудов, перепланувань, реконструкцій житлового будинку з моменту завершення його будівництва не проведено, суд критично оцінює доводи [PERSON] викладені в зустрічному позові і поясненнях, наданих в судовому засіданні, про начебто проведені ним добудови і перебудови домоволодіння. Крім того, дослідженням вищевказаного технічного паспорту встановлена, як вказано вище, наявність самочинних будівництв, зокрема, літ. «3,Е» - сарай, літ, «ж» - прибудова до літньої кухні. Вказані будівлі не можуть бути обєктами спадщини, так як не оформлені у відповідності із діючим законодавством. За таких обставин, суд також оцінює критично показання свідків [PERSON], яка пояснила що в 1995 році допомогала [PERSON] виписувати цеглу, оскільки працювала на цегляному заводі; [PERSON], яка пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], в 1977 році будинок був газифікований, в 2004 році п»ять сімей з їхнього провулку проводили водопостачання, робили проект, купляли труби, [PERSON] перебудував гараж, сарай, робив перекриття даху, нові поли, постійно робив поточний ремонт будинку; [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] робив всю чоловічу роботу в домоволодінні, - так як вказані показання не можуть підтвердити особистий вклад відповідача [PERSON] у збільшення вартості спадкового майна, а лише підтверджують його участь в утриманні будинку в належному стані та будівництві ним самочинних будівель. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», розглядаючи спори, пов'язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. В судовому засіданні [PERSON] будь-яких належних та допустимих доказів, підтверджуючих його право на претендування на співвласництво у майні покійної матері [PERSON] та переважне його право у отриманні більшої частки спадщини - суду не надано. Згідно ст. 365 ЦК України примусове припинення права власності за рішенням суду і компенсація можливі лише у випадку, коли частка є незначною, і не може бути виділеною в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника і його сімї. Згоди на отримання компенсації за спадщину [PERSON] не дала, тому вимогла [PERSON] про припинення права власності на частку спадкового майна та виплату компенсації задоволенню не підлягає (частина 2 ст. 364 ЦК України). Протягом шести місяців діти померлої, сторони по первісному та зустрічному позовах, - [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 365, 1261, 1267 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3,10, 11, 12, 33, 60, 61, 79, 86, 88,146, 209,212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed