Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

В липні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В позовній заяві зазначено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 01 жовтня 2009 p., визнаним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2009 р. дійсним, позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] За даним будинком для його обслуговування закріплена земельна ділянка, розміром 0, 0745 га, але остання не може належним чином оформити право власності на обумовлену земельну ділянку, оскільки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від ЗО квітня 2009 р. її власниками вказані [PERSON]. який помер [INFO] p., [PERSON] і [PERSON]. Посилаючись на те, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, позивачка просила позов задовольнити. В подальшому позивачка надала уточнений позов з додатковою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджує право власності щодо спірної земельної ділянки містить неточності в написанні прізвища одного із співвласників майна - [PERSON], що не відповідає дійсності. Разом з тим, оскільки співвласник обумовленої земельної ділянки не бажає звертатися до суду з відповідним позовом та адміністративним шляхом внесення виправлень неможливе, в той час як матеріали справи містять достатньо доказів про власників земельної ділянки, позивачка [PERSON] просила про встановлення в судовому порядку факту належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку від ЗО квітня 2009 p., що посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 0,0745 га, розташовану по [ADDRESS] в якому помилково записано прізвище відповідачки, яке було у неї до укладення шлюбу. Інші вимоги позивачка залишила незмінними. Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2010 р. до участі по справі в якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено відділ Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2010 р. до участі у справі в якості співвідповідача залучено Вознесенську міську Раду Миколаївської області. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. При цьому, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та проти задоволення позову не заперечувала. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідачка [PERSON] надіслала на адресу суду письмову заяву від 29 листопада 2010 p., відповідно до якої позовні вимоги визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, про часі місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачів [PERSON], [PERSON] та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2009 р. визнаний дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] укладений 01 жовтня 2009 р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] [PERSON] За позивачкою [PERSON] також визнано право власності на вищевказаний будинок. ЗО грудня 2008 р. рішенням Вознесенської міської Ради Миколаївської області за №14 „Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок для обслуговування жилих будинків господарських будівель і споруд" було передано у спільну часткову власність [PERSON] [PERSON], [PERSON], земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,07450 га для обслуговування їх житлово*: будинку, господарських будівель і споруд. На підставі зазначеного рішення Вознесенської міської Ради Миколаївської обласг співвласники будинку отримали Державний акт на право власності на земельну ділянк- посвідчував їх право власності на обумовлену земельну ділянку. Разом з вищевказаному правовстановлюючому документі на земельну ділянку була допущена rov. а в написанні прізвища одного із співвласників, а саме: замість прізвища „[PERSON]" (зміна п: :=. з [PERSON] на [PERSON] відбулася на підставі свідоцтва про шлюб), помилково прізвище „[PERSON]". Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановге належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батьков народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батько= місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або Разом з тим, факт належності вказаного правовстановлюючого і:- [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно :-.-:=-.- і судовому засіданні доказів: копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого 21 лютого реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницько " :=.<:=/>:--:: управління юстиції, відповідно до якої [PERSON]. [INFO] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], шлюб зареєстрований 21 лютого 2009 p., актовий запис №232: довідки СГІРФО Центрального РВ ММУ УМВС України в Mworaisck- оогзсті е: 09 листопада 2010 р. №16/18037, відповідно до якої [NUMBER] Центральна РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 12 червня 2009 р. на ім'я [PERSON] [INFO], був виданий замість паспорту [NUMBER] Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 10 серпня 2009 р. у зв'язку зі зміною прізвища „[PERSON]" на прізвище „[PERSON]"; - копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 червня 2001 р. Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого [PERSON]., [INFO], успадкувала 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] р. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для позивачки [PERSON] правове значення, а такий факт не може бути встановлений в іншому (зокрема адміністративному) порядку, так як відповідно до п.2.9 Інструкції „Про порядок затвердження, складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 р. №43 виправлення у правовстановлюючому документі не допускаються, суд приходить до висновку, що заява в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимог позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку, суд виходить з наступного. Згідно відповіді Вознесенського районного відділу Миколаївської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" №05-04/70 від 13 вересня 2010 р., право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], та відповідачами [PERSON] і [PERSON] З копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що [INFO] р. в місті Миколаїв Миколаївська область помер [PERSON]. З довідок Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №929/01-14 від 21 серпня 2010 р., Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №901/01-14 від 15 вересня 2010 р., П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори №1586/01-14 від 12 жовтня 2010 р., а також відповідей приватних нотаріусів, судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. не заводилась. З заявами про прийняття спадщини та/або відмову від спадщини ніхто не звертався. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст.55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь - які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Відповідно до чинної на час укладення правочину редакції ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Аналогічне правило викладене й в чинній редакції ст.120 ЗК України та п.п. «ґ» п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою №2 від 19 березня 2010 року). Згідно зазначеної постанови до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Наведене свідчить про те, що [PERSON] на законних підставах набула права , власності на вищевказану земельну ділянку. Ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачкою спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку є вірним і може бути застосований судом. Такий же спосіб захисту права власності на землю передбачає й п."а" ч.З ст.152 Земельного Кодексу України, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір та витрати з інформаційно - технічного забезпечення судового процесу, пов'язаних з розглядом цивільної справи, сплачено при подачі позовів до суду.

Outcome: approved