Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNUGGK00000089 від 22.05.2006 отримав кредит у розмірі 15\~000 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.05.2021 року. Однак у звязку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.05.2009 року має заборгованість 14166,15 Доларів США, яка складається з наступного: *13894,32 Доларів США - заборгованість за кредитом; *271,83 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки № DNUGGK00000089 від 22.05.2006 р. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 33,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, буд.. 102-Г, кв. 39, яка належить йому на праві власності, згідно договору купівлі-продажу. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПриватБанку), вважає вимогу стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі - законною і обґрунтованою. Оскільки відповідач добровільно виконувати зобовязання за договорами відмовляється, представник позивача просить суд: *в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNUGGK00000089 від 22.05.2006 року, звернути стягнення на квартиру загальною площею 33,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ Приват Банк з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з дотриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; *виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Дніпропетровська; - стягнути з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства КБ ПриватБанк судові витрати: судовий збір в розмірі 1099 (одна тисяча девяносто девять) грн. 29 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 250 (двітті пятдесят) грн. В судовому засіданні представник позивача, заявлені вимоги позивача підтримав в повному обсязі, та посилаючись на ті самі підстави просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає що позов Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] про звернення стягнення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір № DNUGGK00000089 від 22.05.2006, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.05.2021 року (а.с.5-7). Однак у звязку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.05.2009 року має заборгованість 14166,15 Доларів США (а.с.4-5). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки № DNUGGK00000089 від 22.05.2006 р. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 33,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, буд.. 102-Г, кв. 39, яка належить йому на праві власності, згідно договору купівлі-продажу (а.с.10) В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Таким чином позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно задовольнити. Згідно ст.39 Закону України Про іпотеку, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Крім того згідно ч.2 ст.40 Закону України Про іпотеку після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виходячи із норм закріплених у зазначених статтях, виселення відповідача з будинку або житлового приміщення, що є предметом іпотеки, це право суду, а не є його обовязок, тому, оскільки в судове засідання відповідач не зявилася, суду достовірно не відомо чи дійсно відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], рішення про звернення стягнення не ухвалено, тому в даній частині позовних вимог, як передчасно заявлених, необхідно відмовити. Згідно вимог ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача судові витрати: судовий збір в сумі 1099 (одна тисяча девяносто девять) грн. 29 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 250 (двісті пятдесят) грн.

Outcome: partial