Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Решетилівського району в якому просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані господарсько-побутові будівлі і споруди: веранду (зазначену в технічному паспорті КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», від 14.04.09 літерою «а1») та сарай (зазначений в технічному паспорті КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», від 14.04.09 літерою «в1»), розташовані по вул. Матросова 28, села Литвинівка Решетилівського району Полтавської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що вказане майно було збудоване нею за власні кошти та на виділеній їй для цього у встановленому законом порядку земельній ділянці, без порушень нормативно-технічних документів з будівництва та не порушує права інших осіб, однак без відповідного дозволу. Позивачка [PERSON] в судове засіданні не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Решетилівського району [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнав. Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи відділу містобудування та архітектури Решетилівської РДА Полтавської області в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, огляду на таке. Виходячи з положень ст.392 ЦК України: Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі договору купівлі-продажу, від 31.05.2000 року, [PERSON] є власником житлового будинку та господарсько-побутових будівель і споруд по вул. Матросова 28 села Литвинівка Решетилівського району Полтавської області. Відповідно державного акту на право власності на землю 111-ПЛ № 018324 від 27.06.2000 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,6 га для обслуговування житлового будинку і господарсько-побутових будівель і спору в селі Литвинівка Решетилівського району Полтавської області. З копії паспорту КО №161268 від 11.10.2000 року, виданого на імя [PERSON], вбачається, що остання із 23.10.2000 року зареєстрована в [INFO]. За даними технічного паспорту ЮП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», від 14.04.2009 року, встановлено технічні характеристики житлового будинку та господарсько-побутових будівель і споруд по вул. Матросова 28 села Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, у тому числі самочинних (літ а1,в1), які не суперечать відповідним нормам та правилам. З довідки №01-10/72 від 05.11.2010 року відділу містобудування та архітектури Решетилівської РДА, також вбачається, що самовільно добудована веранда до житлового будинку та господарський сарай розміщені без порушень нормативних документів по забудові населених пунктів. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…» За встановлених обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Outcome: approved