Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до укладеного 20.08.2008 р. договору №245091 - cred [PERSON] отримала строковий кредит в сумі 30\~000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок, відкритий у ПАТ КБ ПриватБанкзгідно договору, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.02.2010 р., та укладаючи договір сторони за ним погодили, що погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів (Додаток №1 до кредитного договору). Разом з тим, виконання зобовязання з боку позичальника за зазначеним вище кредитним договором було забезпечено порукою (поручителі [PERSON] та [PERSON]І.). Зазначаючи у позові про те, що у звязку з порушенням договірних зобовязань склалася заборгованість, розмір якої станом на 21.01.2010 р. складає 12 405,77 грн., та яка складається з наступного: 10 611,21 грн. заборгованість за кредитом, 965,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно 250,00 грн. та 578,85 грн., у позові й заявлено вимогу про стягнення із відповідачів, як солідарних боржників, на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 405,77 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідачі, належним чином повідомлені, повторно не зявилися, причини неявки суду не повідомили, не скористалися правом надання заперечень проти позову, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Відповідно до договору №2450-91 - cred від 20.08.2008 р., укладеного між банком та [PERSON], остання отримала строковий кредит в сумі 30\~000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок, відкритий у ПАТ КБ ПриватБанкзгідно договору зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.02.2010 р., взяв на себе зобовязання використовувати кредит на цілі, зазначені у кредитного договорі, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, здійснювати погашення кредиту та відсотків відповідно до графіку і т.ін., та укладаючи договір сторони за ним погодили, що погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів (Додаток №1 до кредитного договору). Разом з тим, виконання зобовязання з боку позичальника за зазначеним вище кредитним договором було забезпечено порукою (поручителі [PERSON] та [PERSON]І.). Проте, у звязку з порушенням договірних зобовязань склалася заборгованість, розмір якої станом на 21.01.2010 р. складає 12 405,77 грн., та яка складається з наступного: 106 11,21 грн. заборгованість за кредитом, 965,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно 250,00 грн. та 578,85 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, для суду вбачаються підстави для задоволення позову повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості за кредитним договором №245091 - cred від 20.08.2008 р. в розмірі 12\~405,77 грн, та яка складається з наступного: 106 11,21 грн. заборгованість за кредитом, 965,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно 250,00 грн. та 578,85 грн. Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України для суду вбачаються підстави для ухвалення про присудження до стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, зокрема, судового збору в розмірі 124,06 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved