Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ Клайт, Закритого акціонерного товариства Страхова компанія АХА України, третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 28 січня 2008 року, близько 14 годині 25 хвилин, на перехресті вулиць Жовтнева та Святошинська в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, на пішохідному переході сталась ДТП, а саме наїзд транспортного засобу, під керуванням водія [PERSON], який керував на підставі подорожнього листа ТОВ Клайт, автобусом марки Рута-20, д\\н СА 6859 АМ, на пішохода [PERSON], чим порушив п.п. 1.5, 2.3, 10.1, 16.2 ПДР України, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2008 року [PERSON] було визнано винним у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді одного року обмеженням волі з позбавленням [PERSON] права керувати транспортними засобами на один рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного основного покарання. Внаслідок ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження, а саме: політравма, З.Ч.М.Т., забійно-скальпована рана голови, З.Т.Г.К., перелом 5, 6, 7, 8, 9 ребер праворуч, пневмоторакс праворуч, забій правої нирки, ушиб правого плеча, закритий перелом зовнішньої лодижки лівого гомілковостопного сустава, рвана рана лівого стегна. Згідно припису лікарів, для лікуваня позивачка придбала ліків на загальну суму 1172 грн. 56 коп. Окрім цього, внаслідок ДТП, позивачці пошкоджено одяг, який був одягнений на ній на момент ДТП та який прийшов у непридатність, а саме: дублянка вартістю 2200 грн.; чобітки шкіряні вартістю 485 грн.; брюки вельветові вартістю 180 грн.; колготки утеплені вартістю 25 грн.. Позивачці для одужання потрібно посилене дієтичне харчування на час лікування та реабілітації, на що було затрачено 7000 грн. Внаслідок ДТП та причинених тілесних ушкоджень, позивачка не отримала різницю заробітної плати у розмірі 1800 грн. 23 коп. Для продовження лікування згідно припису лікарів позивачці потрібна санаторна путівка в м. Хмельник терміном на 21 добу, яка коштує 3360 грн. Позивачкою понесено витрати, повязані з періодичною її доставкою в лікарню на консультації та процедури 2000 грн. Вважає, що їй заподіяна майнова шкоду в сумі 18222 грн. 79 коп. Окрім матеріальної шкоди позивачці завдана також моральна шкода, яку вона оцінює в 30000 грн. Просить стягнути з ТОВ Клайт на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 18222 грн. 79 коп.; стягнути з ТОВ Клайт на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 30000 грн.; стягнути з ТОВ Клайт на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. В судовому засіданні позивачка уточнила та доповнила позовні вимоги і просила стягнути з ТОВ Клайт 1172 грн. 56 коп. матеріальну шкоду, 1800,23 грн. не отриману заробітну плату, 2500 грн. надання юридичної допомоги, 5616 грн. вартість санаторної путівки та моральну шкоду в сумі 100000 грн. Представник відповідача ТОВ Клайт позовні вимоги визнав частково в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2500 грн. Представник Закритого акціонерного товариства Страхова компанія АХА України позовні вимоги не визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 28 січня 2008 року о 14 годині 25 хвилин, на перехресті вулиць Жовтнева та Святошинська в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, на пішохідному переході сталась ДТП, а саме наїзд транспортного засобу, під керуванням водія ТОВ Клайт [PERSON], на підставі подорожнього листа автобусом марки Рута-20, д\\н СА 6859 АМ, на пішохода [PERSON], чим порушив п.п. 1.5, 2.3, 10.1, 16.2 ПДР України, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2008 року [PERSON] було визнано винним у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та за даним вироком призначено покарання у вигляді одного року обмеженням волі з позбавленням [PERSON] права керувати транспортними засобами на один рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного основного покарання. Внаслідок ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження, а саме: політравма, З.Ч.М.Т., забійно-скальпована рана голови, З.Т.Г.К., перелом 5, 6, 7, 8, 9 ребер праворуч, пневмоторакс праворуч, забій правої нирки, ушиб правого плеча, закритий перелом зовнішньої лодижки лівого гомілковостопного сустава, рвана рана лівого стегна. Позивачка придбала ліків на загальну суму 646 грн. 00 коп., що підтверджується фіскальними та товарними чеками. Згідно повідомлення про отримання переказу фізичними особами Закритим акціонерним товариством Страхова компанія АХА України 27 лютого 2009 року виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 646 грн. Доводи позивачки про те, що внаслідок ДТП, їй пошкоджено одяг, який був одягнений на ній на момент ДТП і який прийшов у непридатність та потреба в дієтичному харчуванні на час лікування та реабілітації, а також понесення нею витрат, повязаних з періодичною доставкою її до лікарні на консультації та процедури, не заслуговують на увагу, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Позивачкою в судовому засіданні не доведено, що нею витрачені кошти на отримання юридичної допомоги. Відповідно до ст.22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.23 Закону у зв'язку із заподіянням шкоди здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної є шкода, у тому числі моральна, пов'язана з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності. Відповідно до ст.24 Закону страховиком у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утримання, лікуванням, купівлею лікарських препаратів. Відповідно до ст.25 Закону у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються страховиком не отримані доходи за підтверджений період втрати працездатності. Для працюючої особи втрачений заробіток визначається як неотримана середня заробітна плата. Таким чином витрати, на придбання ліків та неотриманий заробіток є витратами, що відшкодовуються страховиком за умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст.24, 25 Закону. Відповідно до п.19 постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, при вирішенні судами вимог про стягнення на користь потерпілого додаткових витрат на медичну допомогу судам слід виходити з того, що розмір витрат на ліки визначається на підставі виданих лікарями рецептів. Так позивачка до матеріалів справи надала ксерокопії фіскальних чеків, не надавши жодного рецепту лікаря про призначення тих чи інших медикаментів, не довела причинно-наслідкового зв'язку між ДТП та придбанням, наприклад, вазеліну 28.01,2008р о 17.год.18хв., гумових виробів, мила, гігієнічних прокладок, антибіотиків, аскорбінової кислоти 28.01.2008р. о 21год.58хв., новопаситу 30.01.2008р., води мінеральної 29.01.2008р., вітамінів 30.01.2008р.; плівки 01.02.2008р., різного на суму 40,98 грн., шлункові 05.02.2008р., серцеві препарати 20.02.2008р. За таких обставин позовні вимоги в частині відшкодування витрат на придбання ліків у сумі 526,56 грн. (1172,56 грн.-646 грн.) є необґрунтованими та недоведеними. Стосовно вимоги про відшкодування «втраченого заробітку» на суму 1 800,23 гривень, то відповідно дост.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Відповідно до ст.37 Закону допомога по тимчасовій втраті працездатності установлюється у розмірі 100% особам, які мають страховий стаж понад 8 років. Як вбачається із матеріалів справи позивачка є особою [INFO], відповідно має страховий стаж понад 8 років, у зв'язку із чим у зв'язку із тимчасовою стратою працездатності їй повною мірою компенсується втрачений заробіток за рахунок фонду загальнообов'язкового соціального страхування від тимчасової втрати працездатності, тому вимога про відшкодування заробітку у розмірі 1 800,23 гривни є безпідставною і відшкодована позивачці у встановленому законодавством порядку. Стосовно вимоги про стягнення на користь Позивачки вартості санаторно-курортного лікування на суму 5 616,00 гривень, то варто зазначити, що відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди №6 від 27.03.1992р. необхідність несення додаткових витрат потерпілим підтверджується висновком судово-медичної експертизи, однак на підтвердження необхідності санаторно-курортного лікування позивачка не надала висновку судово-медичної експертизи, через що вимога про стягнення на її користь витрат на санаторно- курортне лікування є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, та, відповідно до ст.24 Закону підлягає відшкодуванню страховиком. Крім того, відповідно до ст.34 Закону за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг забезпечення оздоровчих заходів, оплата санаторно-курортного лікування. Тому вимога позивачки про відшкодування коштів на санаторно-курортне лікування задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано доказів про такі витрати і необхідність у зазначеному лікуванні у звязку з травмою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, догвір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача позивачці також було заподіяну і моральну шкоду, яка виразилася в порушенні нормальних життєвих зв'язків позивачки, її звичайного ритму життя, на момент ДТП позивачка перенесла інтенсивний фізичний біль, пережила значний емоційний нервовий стрес. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved