overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

15.07.2010 року КП „Вода" звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій зазначено, що відповідачі проживають за адресою: [INFO]. Відповідачі є споживачами КП „ВТП „Вода", отримують і користуються послугами водопостачання. Відповідачі не сплачують за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 1648 грн 92 коп, яка утворилася у період з 01.02.2005 року по 30.06.2007 року у розмірі 380,93 грн та у період з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року в розмірі 1267,99 грн. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Про час і день слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на підстави, вказані в позові. Суд, вислухав представника позивача, а також дослідив матеріали справи, встановив наступні факти: відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] (а.с. 3) та є споживачами КП „ВТП „Вода", отримують і користуються послугами водопостачання. Відповідачі не сплачують за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 1648 грн 92 коп, яка утворилася у період з 01.02.2005 року по 30.06.2007 року у розмірі 380,93 грн та у період з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року в розмірі 1267,99 грн.(а.с. 4-5). У відповідності до ст. 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги. Наймач/власник зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 64 ч.і, ст. 156 ЖК України - повнолітні члени сім'ї наймача/власника житлового приміщення, проживаючими разом з ним, несуть усі обов'язки по сплаті житлово-комунальних послуг, несуть солідарну з наймачем/власником житлового приміщення майнову відповідальність по обов'язкам, відповідно до діючого законодавства. Приймаючи до уваги, що відповідачі не виконують своїх обов'язків та не погашають заборгованість у добровільному порядку, суд, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Оскільки КП „Виробничо-технологічне підприємство „Вода", за рішенням ХЬ сесії V скликання Ленінської районної у м. Харкові Ради від 27.11.2009 року, звільнено від сплати державного мита, то відповідно до ст. 88 ЦПК України та відповідно до ст. З Декрету КМ України „Про державне мито", його необхідно стягнути з відповідачів в розмірі 1% від ціни позову, але не менш трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, КП "Вода" ухвалою суду від 15 липня 2010 року звільнено від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, тому в порядку ст. 88 ЦПК України ці витрати у розмірі 30,00 гривень також необхідно стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

15.07.2010 року КП „Вода" звернулось до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначено, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Відповідач є споживачем КП „ВТП „Вода", отримує і користується послугами водопостачання. Відповідач не сплачує за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 1 472 грн 68 коп, яка утворилася у період з 01.04.2001 року по 30.06.2007 року у розмірі 759 грн 60 коп. та з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року у розмірі 713 грн 08 коп. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і день слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки сулу не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на підстави, вказані в позові. Суд, вислухав представника позивача, а також дослідив матеріали справи, встановив наступні факти: відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.З) та є споживачем КП „ВТП „Вода", отримує і користується послугами водопостачання. Відповідач не сплачує за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 759 грн 67 коп, яка утворилася у період з 1 472 грн 68 коп, яка утворилася у період з 01.04.2001 року по 30.06.2007 року у розмірі 759 грн 60 коп. та з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року у розмірі 713 грн 08 коп. (а.с. 4-6). У відповідності до ст. 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги. Наймач/власник зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 64 ч. 1, ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача/власника житлового приміщення, проживаючими разом з ним, несуть усі обов'язки по сплаті житлово-комунальних послуг, несуть солідарну з наймачем власником житлового приміщення майнову відповідальність по обов'язкам, відповідно до діючого законодавства. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконує своїх обов'язків та не погашає заборгованість у добровільному порядку, суд, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Оскільки КП „Вирооничо-технологічне підприємство „Вода", за рішенням ХL сесії V скликання Ленінської районної у м. Харкові Ради від 27.11.2009 року, звільнено від сплати державного мита, то відповідно до ст. 88 ЦПК України та відповідно до ст. З Декрету КМ України „Про державне мито", його необхідно стягнути з відповідача в розмірі 1% від ціни позову, але не менш трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, КП "Вола" ухвалою суду від 15 липня 2010 року звільнено від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розг.іяду цивільної справи, тому в порядку ст. 88 ЦПК України ці витрати у розмірі 30,00 гривень також необхідно стягнутії з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що на даний час шлюб між ним розірвано, сімя їхня фактично розпалася, донька проживає разом з нею перебуває на повному її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому вона вимушена звернутися до суду за вирішенням питання про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] в установленому законом порядку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити, стягнувши з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в установленому законом порядку. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який народився від першої дружини [PERSON], а на утримання їх спільного сина [PERSON] кошти не надає, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку визнав, не заперечив проти його задоволення. Третя особа [PERSON] не заперечила проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], який народився від шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-СГ № 091702 від 13.09.2008 року, видане Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області, від якого у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області від 27.08.2010 року. Поясненнями позивачки в судовому засіданні зясовано, що дитига знаходиться на повному її утриманні, сама вона не може повністю забезпечити сімю та потреби сина, а відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи, що відповідач зобовязаний утримувати сина [PERSON] [INFO], суд вважає, що позов слід задоволити, тобто з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вона стверджує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі із 3 листопада 1997 року по даний час. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком. Проте останній добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просила суд стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги і просить суд їх задовольнити. Крім того, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, визнаючи позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що з 3 листопада 1997 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконкомом Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області. Згідно з копіями свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач вказаний їх батьком, тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей, має нерегулярний, мінливий дохід, тому у відповідності до ст.ст. 180, 184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої в розмірі 500 грн. на утримання неповнолітніх дітей, щомісячно до досягнення ними повноліття. Визначаючи цей розмір, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

31.01.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-20142-310108, згідно якого йому був наданий кредит на загальну суму 5672 (пять тисяч шістсот сімдесят дві)гривні 53 копійки. В подальшому [PERSON] взяті на себе зобовязання неналежним чином не виконував, внаслідок чого рахується заборгованість станом на 07.10.2010 року на загальну суму 5672,53 грн., яка складається з : тіло кредиту: 3922,81 грн.; прострочене тіло кредиту: 298,05 грн.; заборгованість за відсотками: 512,55 грн.; заборгованість за комісіями: 939,12 грн. Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути позов без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: - копія кредитного договору №003-20142-310108 від 31.01.2008 року; - копія анкети позичальника; - копія анкети клієнта фізичної особи; - розрахунок заборгованості за кредитним договором; Суд, дослідивши надані матеріли справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Згідно кредитного договору №003-20142-310108 від 31.01.2008 року [PERSON] отримав кредит на загальну суму 5672,53 грн. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Він неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ТОВ «Комерційний банк Дельта». Однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Відповідно до розписки відповідача він повністю згоден з позовними вимогами та не заперечує факти викладені в позові. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позовних вимог позивача. При цьому суд приймає до уваги вимоги ст.174 ч.4 ЦПК України. Судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, потрібно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

9 вересня 2010 року [PERSON] пред»явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі від якого у них 5 серпня 1997 року народився син [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано 20 лютого 2008 року відділом РАЦС Попільнянського РУЮ Житомирської області. На даний час сторони проживають окремо, син знаходиться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утриманні дитини не бажає, хоча зобов»язаний це робити згідно закону і має таку змогу. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні [PERSON]Л позов підтримала із наведених в заяві підстав. Так як при реєстрації шлюбу відповідач прийняв дівоче прізвище позивачки [PERSON], а після розірвання шлюбу ій невідомо чи йому присвоєно його дошлюбне прізвище Гутник, тому просить суд в судовому рішенні поряд з прізвищем [PERSON] зазначити його дошлюбне прізвище Гутник. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча завчасно повідомлявся про час і місце слухання справи, свідченням чому є поштові повідомлення про вручення судових повісток, у зв»язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з заявленого позивачкою їх розміру, які вважає обгрунтованими і визначає цей розмір у твердій грошовій сумі, а саме 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.09.2010 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом. В заяві вказує, що позивачем страхувальнику [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 12749,05 гривень, за яке відповідальним є відповідач у справі. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути зазначену грошову суму та судові витрати. Позивач просив справу розглядати без його участі, а відповідач до судового засідання не явився. Суд ухвалив розглянути справу заочно. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані по справі докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування транспортного засобу «Саманд», держномер АР 2169 ВВ, що підтверджується копією страхового договору. 14.06.2008 року відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ», держномер АР 3601 АК, на перехресті вулиць Перемоги та 12 Квітня в м. Запоріжжі допустив зіткнення з вищевказаним авто. Розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 12749,05 грн. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, спричинена неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Перелічені позовні вимоги підтверджуються наданими суду доказами: договором страхування від 26.10.2007 року, звітом дослідження спеціаліста від 17.07.2008 року, довідкою про ДТП, страховим актом № 294, копіями платіжних доручень про виплату страхового відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25 жовтня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею. На даний час їх сімя фактично розпалась, вони не проживають разом та не ведуть спільного бюджету. Відповідач [PERSON] не надає їй матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в добровільному порядку, хоча і має таку можливість, бо є працездатним. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Розглянув матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають повному задоволенню по слідуючим підставам. Так, судом при розгляду справи було встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою [PERSON] На даний час сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Відповідач [PERSON] не надає позивачці [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] в добровільному порядку, хоча і має таку можливість, бо є працездатним. А тому суд вважає, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, та стягнути з відповідача [PERSON] витрати по судовому збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послався на несумісність характерів та втрати поваги один до одного. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 червня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили та не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та су перечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved