Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-17 00:00:00

21.03.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Кредитний альянс» (надалі-спілка) про повернення вкладу з відсотками в сумі 21000, моральної шкоди в сумі 1000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначала, що 23 червня 2009 року між нею та відповідачем був укладений договір № 57 по залученню вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок строком на 1 рік, зі сплатою за користування внеском 28% річних від суми внеску. В цей же день нею був зроблений грошовий внесок до каси спілки в сумі 20000 грн. до договору № 57. Відповідно до умов договору спілка зобовязана сплачувати вкладнику проценти за користування внеском щомісячно «23» числа на протязі строку внеску, але сплачувала несвоєчасно і має заборгованість по сплаті відсотків в сумі 1000 грн. В звязку з закінченням строку дії договору в жовтні 2010 року вона звернулася до відповідача повернути внесок та заборгованість по процентам, але останній відмовився виконати взяті на себе зобовязання. Діями відповідача вважає їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 1000 грн. Посилаючись на викладені обставини, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути на її користь з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні свої вимоги в частині стягнення вкладу в сумі 20000 грн. та відсотків в сумі 1000 грн. підтримала. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди просила залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, заперечень не надав. Про день, час, розгляду справи повідомлений належно, про що свідчать розписки про своєчасне вручення судових повісток. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Позивачка не заперечувала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані нею докази дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строку (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як встановлено судом, 23 червня 2009 року між спілкою та [PERSON] укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 57. Відповідно до нього спілка прийняла від вкладника грошовий внесок (вклад) на депозитний рахунок в розмірі 20000 грн., строком на 1 рік зі сплатою відсотків, 28% річних, щомісячно, а також зобовязалася повернути цей внесок в указаний строк. Відповідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 445 від 23.06.2009 року вбачається, що [PERSON] внесла в касу спілки 20000 грн. За змістом п. 3.1.1, 3.1.2 договору, спілка зобовязана своєчасно повернути вкладнику внесок в повному розмірі та сплачувати вкладнику проценти за користування внеском, щомісячно «23» числа на протязі строку дії договору. Однак відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо повернення вкладу та сплати відсотків. Дану обставину відповідач підтвердив довідкою, виданою позивачці 15.10.2010 року за № 55 на її вимогу повернути вклад та сплатити відсотки в повному обємі. Із змісту документа вбачається, що Спілка підтвердила, що [PERSON]М, здійснила внесок на депозитний рахунок по договору № 57 від 23.06.2009 року в сумі 20000 грн. та станом на 15.10.2010 року спілка має заборгованість по відсоткам в сумі 1000 грн. Викладене свідчить, що відповідач порушив права позивачки неналежним виконанням договору, а тому вони підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову. Відповідно до ст.. 88 ЦПК стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved