Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-12 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до АКІБ «Укрсиббанк» про зміну умов кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин, посилаючись на те, що між ним та АКІБ «Укрсиббанк» 03.11.2006р. укладено договір про надання споживчого кредиту №11069834001. При укладенні даного договору він керувався обставинами, які мали місце на момент його укладення. А саме він розраховував погашати свої кредитні зобов'язання в умовах тієї суспільно-економічної ситуації, яка існувала на той час. Єдиним джерелом його доходу, є доходи від підприємницької діяльності. Разом з тим, через світову фінансову кризу, у якій Україна постраждала чи не найбільше з усіх держав світу, економічна ситуація в державі докорінно змінилася. В останні місяці його доходи суттєво зменшилися, появилася заборгованість перед партнерами. В результаті фінансової кризи суттєво порушені його майнові інтереси і його позбавлено того, на що він розраховував при укладенні даного договору. Позивач в позові зазначає, що за кредитним договором йому надано кредит в іноземній валюті - євро. При цьому на момент отримання кредиту офіційний курс євро до гривні складав 6,44 грн./євро, в той час як на даний момент цей курс становить близько 11,50 грн./євро. Доходи він отримує у гривнях, а повертати тіло кредиту та відсотки за договором він змушений у євро за діючим на даний момент курсом. Відповідно до п.1.2.2, сума щомісячного платежу складає 874 євро, і якщо раніше це було еквівалентом 5628,56 грн., то на даний час - це 10051 грн. При укладенні договору він не розраховував на таку суттєву зміну обставин. Також вказує, що на його утриманні є дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та троє неповнолітніх дітей. У зв'язку з інфляцією витрати на утримання сім'ї останнім часом відчутно зросли. Просить суд змінити умови договору про надання споживчого кредиту №11069834001 від 03.11.2006р., укладеного між ним та АКІБ «Укрсиббанк», та реструктуризувати його заборгованість: надати йому відстрочку на сплату заборгованості, що утворилася за договором про надання споживчого кредиту, у сумі 7313,18 євро, терміном на один рік; зменшити процентну ставку за кредитом, замінивши в п. 1.3.1 договору про надання споживчого кредиту цифри і слова: «10,3 (десять цілих три десятих) % річних» на цифри і слова: «6 (шість)% річних». В процесу розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в даній заяві зазначає, що укладений між ним і банком кредитний договір відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України є публічним договором. Згідно ч.2 даної статті, умови публічного договору є однаковими для всіх споживачів послуг банку. В силу свого публічного характеру вказаний кредитний договір відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України є договором приєднання, оскільки він встановлений банком у стандартній формі, яка затверджена правлінням банку, і Чернівецька філія не має повноважень змінювати його умови, тобто даний кредитний договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що даний договір є дійсно договором приєднання. При укладенні договору він запропонував внести до нього певні зміни, в тому числі виключити оскаржувані ним пункти. Однак працівники банку йому пояснили, що форма договору затверджена керівництвом банку, і ні філія, ні він не мають права вносити зміни до тексту. Тому він змушений був укласти даний договір шляхом приєднання до нього в цілому. В позові [PERSON] зазначає, що пункти 2.3, 4.6, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2 та 10.14. договору дають відповідачу необмежене право вимагати від нього дострокового повернення кредиту та відсотків у цілому ряді випадків, які в договорі чітко не регламентовані, а тому можуть трактуватись банком його розсуд. В тому числі, вказані умови дають право банку вимагати дострокового повернення кредиту та відсотків у разі «погіршення фінансового стану». При цьому, термін «погіршення фінансового стану» носить суб'єктивний характер, що дає банку підстави для розірвання договору на власний розсуд. Просив суд, змінити умови договору про надання споживчого кредиту№11069834001 від 03.11.2006р., а саме виключити з нього пункти 2.3, 4.6, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.12, 10.14 та розділ 12 «порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку». Також, в процесі розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, остаточно просив суд змінити умови договору про надання споживчого кредиту №11069834001 від 03.11.2006р., укладеного між ним та АКІБ «Укрсиббанк», та реструктуризувати його заборгованість: надати йому відстрочку на сплату заборгованості, що утворилась за договором про надання споживчого кредиту №11069834001 від 03 листопада 2006 року станом на 02 березня 2011 року у розмірі 18673,51 євро (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят три євро 51цент.), в тому числі заборгованість по поверненню тіла кредиту 7192,02 євро та 11481,49 євро заборгованість по процентах, терміном на два роки; зменшити процентну ставку за кредитом, замінивши в п. 1.3.1 договору про надання споживчого кредиту цифри і слова: «10,3 (десять цілих три десятих) % річних» на цифри і слова: «6 (шість)% річних»; змінити умови договору про надання споживчого кредиту№11069834001 від 03.11.2006р., а саме виключити з нього пункти 2.3, 4.6, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.12, 10.14 та розділ 12 «порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку». В судовому засіданні позивач та його представник збільшенні позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення аналогічні запереченню на позов, вважає, що вимоги позивач є необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, просив суд в позові відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] до АКІБ «Укрсиббанк» про надання відстрочки на сплату заборгованості, що утворилась за договором про надання споживчого кредиту №11069834001 від 03 листопада 2006 року станом на 02 березня 2011 року у розмірі 18673,51 євро, в тому числі заборгованість по поверненню тіла кредиту 7192,02 євро та 11481,49 євро заборгованість по процентах, терміном на два роки то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 листопада 2006 року, позивачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №11069834001 з АКІБ «Укрсиббанк», в особі начальника відділення №219 АКІБ «Укрсиббанк» [PERSON], цільове призначення кредиту, для особистих потреб, а саме на придбання житлового будинку /а.с.7-12/. У відповідності до якого [PERSON] надано кредит у іноземній валюті в 79890 євро з умовою погашення до 02.11.2021 року., щомісячно сплачуючи 874 євро. В забезпечення виконання зобовязання між сторонами укладено договір іпотеки за №28761 від 03 листопада 2006 року /а.с.13-17/. Згідно умов даного договору іпотекодавець (позивач) передав в іпотеку нерухоме майно, саме будинок №18, що по вул. Л. Українки в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області. Як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи єдиним джерелом доходу позивача є доходи від підприємницької діяльності /а.с.35/. У звязку з світовою фінансовою кризою, що також вплинуло на економічний розвиток і України, дані обставини є загальновідомими, а тому в силу ч.2 ст.61 ЦПК України не потребують доказування, оскільки від займається підприємницькою діяльністю, у звязку з чим в нього зменшились доходи, що в свою чергу вплинуло на повернення тіла кредиту та відсотків. Внаслідок чого станом на 02 березня 2011 року у [PERSON] утворилась заборгованість перед АКІБ «Укрсиббанк» в розмірі 18673,51 євро, в тому числі заборгованість по поверненню тіла кредиту 7192,02 євро та 11481,49 євро заборгованість по процентах /а.с.78-84/. Судом при розгляді справи також встановлено, що у позивача на утриманні четверо неповнолітніх дітей, а саме [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.61-63/. Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи» від 23.06.2009р., надати право комерційним банкам проводити за погодженням із кожним позичальником у термін до 31 грудня 2010 року реструктуризацію заборгованості за кредитами позичальників - фізичних осіб. Реструктуризація розповсюджується на: 1) кредити, видані комерційними банками до 1 жовтня 2008 року; 2) кредити, номінальна сума яких не перевищує 1 млн. гривень, у тому числі деноміновані в іноземній валюті за офіційним курсом Національного банку України на 1 жовтня 2008 року. При іпотечному кредитуванні реструктуризації підлягають тільки кредити під заставу житлової нерухомості, яка є єдиним помешканням позичальника та його сім'ї. Реструктуризація здійснюється шляхом: 1) надання позичальникам відстрочки сплати суми основного боргу за кредитними договорами на термін не більше двох років; 2) продовження терміну кредитних договорів з урахуванням обмежень, що діють у комерційних банках, та обставин щодо фінансового стану, в яких знаходяться позичальники; За реструктуризованими згідно із цією частиною кредитними договорами комерційні банки мають звільнити позичальників від сплати будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитних договорів, що виникли до дати такої реструктуризації. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справив судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial