Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати трудовий договір від 17 листопада 2008 року укладений між нею та відповідачем [PERSON], з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗоТ України. Державну реєстрацію трудового договору від 17.11.2008 року за № 12220800154 в [PERSON] районному центрі зайнятості населення, скасувати. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просить суд розірвати трудовий договір від 17 листопада 2008 року укладений між нею та відповідачем [PERSON], з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗоТ України. Зняти з державної реєстрації трудовий договір від 17.11.2008року за № 12220800154 в [PERSON] районному центрі зайнятості населення.В обґрунтування позовних вимог пояснила, що 17 лис гонади 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений трудовий договір в письмовій формі на невизначений строк, який 17.11.2008року був зареєстрований в [PERSON] районному центрі зайнятості населення за № 12220800154. 01.01.2009 року відповідач [PERSON] без поважних причин здійснив прогул на роботі і в подальшому часі на роботу більше не з»явився. Представник відповідача [PERSON] районному центрі зайнятості населення позов визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив, про слухання справи був повідомлений належним чином. Суд встановив, що позивач [PERSON] відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця, серії В03 № 216239 зареєстрована Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, номер запису № 23700000000001333, як фізична особа-підприємець. Судом встановлено, що 17 листопада 2008 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено трудовий договір, зареєстрований в [PERSON] РЦЗ за № 12220800154 Відповідно до п. 2 даного договору працівник зобовязаний здійснювати перевезення пасажирів на таксі «ОАЕЖЮ 1УЕХІА», державний номер- ВВ 6133ВН по території Луганської області. Згідно п. З даного договору фізична особа (позивач) зобовязується оплачувати працю працівника, забезпечити безпечні і нешкідливі умови праці для виконання прийнятих працівником зобовязань. Відповідно до п. 10 договору спори з виконання умов трудового договору розглядаються районним судом. У чинність ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем [PERSON] не доведено обставин, які б спростовували даний позов та не надано заперечень, щодо позовних вимог. Згідно пояснень позивача, відповідачем [PERSON] порушено умови договору. 01.01.2009 року відповідач [PERSON] без поважних причин здійснив прогул на роботі і в подальшому на роботу не зявився. У чинність п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗоТ України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно п.п. 14,15 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260 записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. У чинність ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved