Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-11 00:00:00

В грудні 2010 року позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності на самочинно побудовану будівлю, мотивуючи це тим, що їй на праві приватної власності належать земельна ділянка площею 0,1826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Пастернака №105. На вказаній земельній ділянці позивачка без отримання належних дозволів побудувала двоповерхову з мансардним поверхом нежитлову будівлю школи загальною площею 651,4 кв.м. На будівлю заведений технічний паспорт за реєстровим №5163/461 в БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області. Згідно висновків Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної, висновком Білоцерківського філіалу Державного наукового-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» та містобудівельно-архітектурної служб будівельні та санітарні норми будівництвом не порушені, а тому можливо узаконити ці приміщення. Штраф інспекції з державного архітектурного контролю за здійснення самовільного будівництва позивачка сплатила. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов. Представник Боярської міської ради в судове засідання не з"явився повторно, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав. Представники Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції та відділу державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району ЕУ МНС України у Київській області в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомляли. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області проти позову заперечував, просив відмовити, заперечення подав у письмовому вигляді. Зважаючи на вищевказане, суд ухвалив про заочне слухання справи в порядку ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №238081 виданого Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 29.01.2009 року позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в місті Боярка по вул.А.Пастернака №105 Києво-Святошинського район) Київської області. На вказаній земельній ділянці позивачка без отримання належних дозволів побудувала двоповерхову з мансардним поверхом нежитлову будівлю школи загальною площею - 651,4 кв.м., що зазначена в технічному паспорті під літерою «Д», 1 - тамбур загальною площею 9,1 кв.м.. 2 - клас загальною площею 24,2 кв.м., З - клас загальною площею 23,5 кв.м., 4 - клас загальною площею 24,2 кв.м., 5 - туалет загальною площею 5,0 кв.м., 6 - туалет загальною площею 5,7 кв.м.. 7 - коридор загальною площею 3,5 кв.м., 8 - клас загальною площею 26,4 кв.м., 9 - коридор загальною площею 33,1 кв.м., 10 - їдальня загальною площею 28,0 кв.м., 11 - хол загальною площею 39.6 кв.м., 12 - сходова клітина загальною площею 12,8 кв.м., 13 - кладова загальною площею 3.6 кв.м.. 14 - актовий зал загальною площею 219,0 кв.м., 15 - сходова клітина загальною площею 4.0 кв.м.. і 6 - санв\\зол загальною площею 2,4 кв.м., 17 - кімната відпочинку загальною площею 11.0 кв.м.. 18 - кімната відпочинку загальною площею 12,3 кв.м., 19 - кімната відпочинку загальною площею 2.3 кв.м.. 20 кімната відпочинку загальною площею 12,3 кв.м., 21 - зал загальною площею 5 кв.м 22 - кімната дпочинку загальною площею 12,3 кв.м., 23 - кімната відпочинку загальною площею 12,3 кв.м., 24 - ридор загальною площею 9,7 кв.м., 25 - кімната відпочинку загальною площею 12,2 кв.м., 26 - лнвузол загальною площею 7,5 кв.м., 27 - санвузол загальною площею 7,4 кв.м., 28 - їдальня агальною площею 20,2 кв.м. В результаті обстеження технічного стану несучих конструкцій будинку, Державним науково- юслідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІпроектреконструкція» зроблено висновок, за несучою здатністю та експлуатаційними властивостями, категорія технічного стану основних нструктивних елементів будівлі оцінюється наступним чином: -фундамент - стан конструкцій добрий; -стіні та перегородки - стан конструкцій добрий; -перекриття та покриття - стан конструкцій добрий; -дах та покрівля - стан конструкцій добрий. В п.3.2. вказаного висновку зазначено, що вказаний аналіз об'ємно-планувальних та онструктивних рішень будівлі показує, що що вони належним чином відповідають призначенню та іиконані згідно існуючих державних стандартів, будівельних норм та правил, нормативних актів з пожежної безпеки та санітарного законодавства. Основні несучої конструкції виготовлені із зисокоякісних та довговічних матеріалів. Згідно висновків Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної, а також пожежної та містобудівельно-архітектурної служб будівельні та санітарні норми будівництвом не порушені, а тому можливо узаконити це приміщення. Штраф інспекції з державного архітектурного контролю за здійснення самовільного будівництва позивачка сплатила. Позивачкою було сплачено штрафи за самовільне будівництво, за постановою №3483 від 13.09.2010 року Києво-Святошинської районної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, наявної у матеріалах справи. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, посилаючись на неможливість прийняття у експлуатацію будівлі без отримання спеціального сертифікату. Однак, суд не може з цим погодитись з таких підстав. Відповідно до ч.І ст.375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч.І ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з тим, ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Так, ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, положення вказаної статті визначають загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з дотриманням вимог законодавства, однак не регулюють правовий режим самочинного будівництва. У той же час, поняття самочинного будівництва, а також правові підстави і умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені у ст.376 Цивільного кодексу України, яка є спеціальною в регулюванні спірних правовідносин. В даному випадку, оскільки будівництво спірної будівлі в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області здійснювалось без дозволу на виконання будівельних робіт, тобто самочинно, застосуванню підлягають саме норми ст.376 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що будівництвом вищеназваного будинку не порушено прав інших осіб, оскільки будинок збудований на належній стороні земельній ділянці з цільовим призначенням під забудову, при цьому будинок повністю відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавства, та готовий до експлуатації. Оскільки визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно здійснюється відповідно до спеціальної норми Цивільного кодексу України, якою норма ст.3 Цивільного кодексу України, а не загальної, якою є норма ст.331 Цивільного кодексу України, можливим з документом, що підтверджує виникнення прав власності на таке новостворене нерухоме майно є рішення суду. Названі обставини підтверджуються висновком Києво-Святошинської районної санітарно- епідеміологічної станції №3859 від 14.10.2010 року, висновком відділу містобудування та архітектури №78 від 07.09.2010 року, технічним паспортом виданим БТІ Києво-Святошинського оайону Київської області за інвентарним №6870 від 25.08.2010 року, висновком Білоцерківського філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція», всіма доказами, зібраними у справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами протягом розгляду справи по суті, а тому можливо узаконити ці приміщення, та суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову .

Outcome: approved