Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON]. звернулась в суд із заявою про визнання недієздатною її дочки [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], проживаючої з нею, по тих підставах, що починаючи із 2004 року дочка є інвалідом дитинства першої А групи довічно, про що видано довідку МСЕ №1173750 від 16.08.2010 року. За своїм психічним станом [PERSON] не може себе обслуговувати, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому потребує постійного стороннього догляду. У цьому звязку, з ціллю представництва та захисту законних прав та інтересів, дочка потребує визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Враховуючи спільне проживання, родинні стосунки, постійне здійснення догляду, матеріального забезпечення, можливість подальшого здійснення такого забезпечення, вона може бути опікуном [PERSON] В судовому засіданні заявниця повністю підтримала вимоги заяви, дала пояснення по суті вимог. Просить визнати її дочку [PERSON] недієздатною через те, що внаслідок хронічного стійкого психічного розладу остання не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, встановити опікунство та призначити її опікуном над дочкою, враховуючи подання органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому з цього приводу. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому, вважає вимоги [PERSON] обгрунтованими, доведеними доказами, такими що підлягають до задоволення, відповідно до висновку акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно [PERSON] щодо її психічного стану. Оцінюючи пояснення учасників судового засідання, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення за наступних підстав. Встановлено, на підставі довідки МСЕК серії МСЕ №0173750 від 16.08.2010 року щодо [PERSON]М, що [PERSON] визнана інвалідом І групи безтерміново з приводу хронічного психічного захворювання. Актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 447/10 від 10 листопада 2010 року, проведеної на ухвалу судді в справі від 30.09.2010 року, стверджується, що обстежувана [PERSON] з дитинства страждає хронічним психічним захворюванням у формі глибокої розумової відсталості, в силу чого вона не розуміє значення своїх дій та не здатна керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. Таким чином, суд прийшов до висновку, що встановлене сукупністю досліджених в справі доказів хронічне стійке психічне захворювання [PERSON]., яке позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є підставою до задоволення заяви в частині визнання недієздатною хворої фізичної особи [PERSON] У відповідності до ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі ч.1ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Свідоцтвом про народження та тимчасовим посвідченням особи громадянина [PERSON], паспортом заявниці та [PERSON], поданням органу опіки та піклування №08-1701 від 22.11.2010 року та поясненнями в суді стверджується, що заявниця [PERSON]. є матірю хворої [PERSON], проживає з дочкою за однією адресою, забезпечує хворій доньці постійний сторонній догляд, нагляд і матеріальне утримання. Відповідно ч.1ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Своїм поданням №08-1701 від 22.11.2010 року виконавчий комітет Рівненської міської ради вносить пропозицію /на запит суду/ про призначення заявниці [PERSON] опікуном дочки [PERSON], [INFO], інваліда І А групи із 29.07.2010 року, інваліда з дитинства, при умові визнання судом [PERSON] недієздатною. Крім того, наявні встановлені ст.63 ЦК України умови, які дозволяють призначення заявниці на її клопотання опікуном над її хворою донькою. Передбачених ст. 64 ЦК України умов, за яких призначення фізичної особи [PERSON] опікуном неможливе, судом не встановлено. За таких обставин, на підставі досліджених судом доказів та положень чинного законодавства, заява [PERSON] вважається правомірною, а вимоги - обгрунтованими, доведеними доказами, такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 39,40,41,60,63 ЦК України,

Outcome: approved