Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

19.08. 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми позики та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача, діючий за довіреністю, позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] згідно даних АДБ Донецької області зареєстрований за адресою м. Красний Лиман, вул. Ленінградська, 43. Відповідно діючого цивільно-процесуального законодавства-ст. 74 ч. 5 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місяця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. Статтею 76 ч.4, ч.9 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Стаття 224 ЦПК України зазначає умови проведення заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки не визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд. заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.07.2007 року здійснилась позика грошових коштів, в котрій [PERSON] позивач по справі, передала [PERSON]. відповідачу по справі, грошові кошти у розмірі 3800доларів ОША ( 29 982грн на теперішній час по курсу грн), а [PERSON] прийняв від [PERSON] вище зазначену суму, про що написав розписку та передав її позикодавцеві (а.с.8). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у належній формі досягнуті згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоч однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Надана суду позивачем, як доказ договору позики, розписка містить зазначені у ст.1047 ЦК України умови, зокрема про отримання грошей [PERSON], який зобов*язався їх повернути до 01.08.201О року. До теперішнього часу позичальник грошові кошти позикодавцю не повернув. [PERSON] 19.08. 2010 року звернулася до суду за захистом своїх прав. З наданих матеріалів справи, пояснень представника позивача, вбачається, що договір позики, укладений між сторонами став правовою формою (засобом) погодження волі двох сторін, направленим на досягнення визначеного результату. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved