Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] проживає у [INFO] буд .№ 79 м. Ізмаїл Одеської області та є споживачем послуг по теплопостачанню, які надає позивач, тобто знаходиться з ним у договірних відносинах. Отже відповідачка повинна сплачувати прийняті послуги згідно Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила). Але споживачка порушила свої обовязки щодо проведення щомісячних розрахунків за теплопостачання та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і станом на 01.06.2010р. утворилась заборгованість в сумі 1105,37 грн., за послуги з централізованого опалення, та за обслуговування внутрішньо будинкових мереж у розмірі 24,70 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, та в судовому засіданні пояснила, що вона є власником зазначеної квартири, між нею та позивачем був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, на її імя було відкрито особовий рахунок, вона користується послугами позивача з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж. Заборгованість за послуги теплопостачання у неї утворилася у звязку з тим, що вона не здійснює оплату цих послуг, адже не згодна з сумою коштів, які нараховуються позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. ст. 67, 68 ЖК України та п.п.30, 31 Правил відповідач зобовязаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж № 2296. Згідно даних особового рахунку № 2296 станом на 01.06.2010р. за відповідачкою значиться заборгованість за теплопостачання в розмірі 1105,37 грн., яка утворилась з 01.05.2008р. по 31.05.2010р., та за обслуговування внутрішньо будинкових мереж у розмірі 24,70 грн., яка утворилась за період з 01.08.2008р. по 31.05.2010р. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1555 від 25.11.2004 року №1007 від 24.10.2006р. та № 1695 від 15.12.2008 року. В свою чергу тарифи на теплову енергію сформовані на підставі Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.2006р., 24.10.2007р. Постановою Кабінету Міністрів України № 1267 внесені зміни в п.п.9, 39 у вищезазначений Порядок, відповідно до яких зобовязано підприємства, що надають послуги з централізованого опалення застосувати виключно двоставкові тарифи. У відповідності до рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради від 24.10.2006 року №1007 від 15.12.2008 року № 1695 затверджено двоставковий тариф для населення, який складається з умовно-постійної величини (тобто абонплати) та умовно-змінної (в опалювальний період). Рішення щодо введення двоставкового тарифу не скасовані та є діючими. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved