Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним, просить визнати дійсним договір купівлі продажу квартири № 48 в будинку № 6, корпус №2, на вулиці Пацаєва, в м. Кіровограді, укладений 10 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт» 10.12.1997 року за реєстраційним номером 228. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала заяву, якою підтверджує факт укладення 10 грудня 1997 року між нею та [PERSON] договору купівлі продажу квартири № 48 в будинку № 6, корпус № 2, на вулиці Пацаєва, в м. Кіровограді, який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт» 10.12.1997 року за реєстраційним номером 228, та повного виконання сторонами умов даної угоди, не заперечує проти задоволення вказаного позову, просить дану справу розглянути в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири № 48 в будинку № 6, корпус № 2, на вулиці Пацаєва, в м. Кіровограді, що підтверджується договір купівлі продажу квартири від 10 грудня 1997 року, який зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт» 10.12.1997 року за реєстраційним номером 228. 19 грудня 2010 року покупець по договору [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.12.2010р. № 3318. [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим 14.11.2003 року державним нотаріусом Другої кіровоградської нотаріальної контори за реєстраційним номером 4-650. В порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України вона прийняла спадщину, що підтверджується листом нотаріуса від 16 червня 2011 року № 58/01-16. Згідно вказаного листа, для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлої 19 грудня 2010 року, на спадкове майно: квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Пацаєва, буд. 6. корп.2, кв.48, спадкоємцем надано договір купівлі-продажу квартири, який укладений 10.12.1997 року, зареєстрований на УТБ «Інкопмарк-Контакт» за № 228. Відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, прово диться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Правовстановлювальний документ має бути оформлений належним чи ном, відповідно до п. 22 Інструкції нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій доку менти, які не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до статті 657 Цивільного ко дексу України, договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з вищенаведеного, у зв'язку з порушеною формою договору купівлі-продажу, спадкоємцю необхідно звернутись до суду з порушеним питанням про визнання вищевказаного до говору купівлі-продажу квартири дійсним. Умови договору [PERSON] були виконані повністю, а саме, сплачені відповідачу кошти за квартиру, що підтверджується п. 5 Договору та прийняте майно. Вказані обставини підтверджуються і безпосередньо заявою відповідача. Згідно ст. 227 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р № 7 "Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказаний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] у відповідності до ст.88 ЦПК України судових витрат на користь [PERSON].

Outcome: approved