Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-і особи: Харківське міське бюро технічної інвентаризації, Сьома Харківська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину в порядку спадкування за законом . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити, посилаючись на те, що 13.08.2005 року помер його батько [PERSON], 04.12.2005 року померла його мати [PERSON] Після смерті батьків залишилась приватизована квартира № 40 в будинку 8 б по вул.. Танкопія в м. Харкові. Після смерті батьків з відповідними заявами він звернувся до 7 ХДНК, але не зміг отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом в зв.язку з тим, що у нього відсутні документи на вищевказану квартиру, а відповідне свідоцтво знаходиться у відповідача по справі, яка відмовила надати його до нотаріальної контори. Відповідач проти позову заперечувала та пред,явила зустрічний позов про усунення від права на спадкування і визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що вона як і позивач по справі є спадкоємцем після смерті їх батьків. Спадкове майно є квартира 40 в будинку 8 б по вул.. Танкопія в м. Харкові в якій вона зареєстрована та проживає постійно. Вважає, що позивач повинен бути усунений від права на спадкування,а за нею необхідно визнати право власності на квартиру в цілому в порядку спадкування за законом у зв,язку з тим, що за період життя їх батьків позивач ухилявся від надання їм як матеріальної так і моральної допомоги, не ніс витрати, пов,язані з лікуванням батьків, які останнім часом потребували постійної сторонньої допомоги. 3-і особи по справі:Харківське міське бюро технічної інвентаризації, Сьома Харківська Державна нотаріальна контора в судове засідання не з,вилися, при час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного. Судом встановлено, що спірною є квартира № 40 в будинку 8 б по вул.. Танкопія в м. Харкові, яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. що підтверджується довідкою ХМ « БТІ». Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 13.08.2005 року, [PERSON] 04.12.2005 року. Після смерті [PERSON], 18.01.2006 року до Держнотконтори з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого позивач по справі. Його заяву було прийнято та зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 18.01.2008 року за № 73 та було заведено спадкову справу № 39/2006. Після смерті [PERSON] до Держнотконтори з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого позивач по справі. Його заяву було прийнято та зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 74 та було заведено спадкову справу № 40/2006. Згідно з довідкою з місця проживання відповідача вона на день смерті її батьків проживала та була зареєстрована за адресою спірної квартири. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України « У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки». Суд вважає, що позивач по справі та відповідач отримали право на спадкування після смерті батька по 1/6 частини кожному в спірній квартирі. Після смерті матері сторони отримали право на спадкування по 4/12 частин спірної квартири, що в цілому складає ? частину квартири для кожного. Посилання відповідача в зустрічній позовній заяві щодо усунення позивача від права на спадкування не може бути прийнято судом до уваги, з огляду на наступне. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено,що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу, або каліцтво був в безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону суд повинен установити факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цій особі. Факт знаходження батьків сторін в безпорадному стані, а також їх потребу в допомозі підтверджується медичними довідками і показаннями свідків, а також не спростовувалось сторонами по справі. Однак, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов,язку, забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов,язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов,зок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Доказів того, що позивач по справі умисно ухилявся від надання спадкодавцям необхідної допомоги, з боку відповідача надано не було. Не спростували ці обставини і допитані по справі свідки. Факт надання з боку позивача допомоги не в повному обсязі, оскільки він на той період часу не працював і зміг надавати тільки моральну допомогу, відвідуючи своїх батьків, не може бути підставою для усунення його від права на спадкування. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано і тому підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог [PERSON], то в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: approved