Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Родинської міської ради про визнання права власності на майно спадкодавця. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 06 січня 2008 року померла її мати - [PERSON]. Після смерті матери залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, та земельної ділянки загальною площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель, розташованих за адресою: Донецька область м. Родинське вул. Зарічна будинок № З, які належали чоловіку матері, тобто її батькові [PERSON], який помер 06 березня 2001 року. 1/2 частину спадщини після смерті свого чоловіка (тобто її батька) мати прийняла фактично, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Цей факт підтверджується довідкою, наданою Родинською міською радою, та Домовою книгою для прописки громадян, мешкаючи в будинку №3 вулиці Зарічної м. Родинське, де зазначено, що [PERSON] мешкав за вказаною адресою з 17.10.1969 року по день своєї смерті 06.03.2001 року, а [PERSON] була зареєстрована разом з ним з 06.06.1969 року та по день своєї смерті 06.01.2008 року. 1\\2 частину спадкового майна після смерті батька, вона як дочка спадкодавця також прийняла фактично, так як на день смерті мешкала разом з батьком, що також підтверджується Домовою книгою, де зазначено, що вона була зареєстрована за вказаною адресою 13.02.1993 року по 18.02.2004 року. Після смерті батька [PERSON] вони з матір'ю не звертались до нотаріальної контори щодо отримання спадщини, так як вона зазначила, що вони прийняли фактично по 1\\2 частині майна спадкодавця кожна. Після смерті матері [PERSON], вона як спадкоємець першої черги на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, звернулась до державного нотаріуса, щодо оформлення відповідних документів на спадкове майно на своє ім'я на 1\\2 частину після смерті батька, та на 1\\2 частину після смерті матері. Нотаріусу нею було надано документи на будинок, а саме: Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, посвідчений Красноармійською державною нотаріальною конторою 14 жовтня 1960 року за реєстром № 10561, виданий на ім'я батька [PERSON], та Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 12 лютого 1998 року Виконкомом Родинської міської ради народних депутатів також на ім'я батька. Нотаріусом було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1\\2 частину земельної ділянки, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, оформленого на ім'я матері. Як вона зазначила вище, Державний акт до теперішнього часу оформлений на ім'я померлого батька. Мати за час життя не отримала новий Державний акт на право приватної власності на землю, так як вважала, що право власності на 1\\2 частину земельної ділянки перейшло до неї фактично. В теперішній же час отримати Державний акт на право приватної власності на 1\\2 частину земельної ділянки на ім'я матері - [PERSON] неможливо, так як «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43 (з наступними змінами) передбачено, що видача Держактів здійснюється лише за письмовою заявою власника ділянки. Тому й на теперішній час згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку по м. Красноармійську за № 364 зазначена земельна ділянка належить [PERSON]. Крім того, їй також було роз'яснено, що вона може отримати 1\\2 частину спадкового майна після смерті батька, яку вона вже на день подання позову отримала, що підтверджується відповідною позначкою на Державному акті, а 1\\2 частину майна, яку мати фактично прийняла, без надання нового Державного акту на право власності на землю на ім'я матері неможливо. Тоді їй була роз'яснена її можливість звернутись до суду щодо встановлення права власності на земельну ділянку, так як згідно тимчасового Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5 з відповідними змінами та доповненнями, правовстановлюючим документом є рішення суду про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна. Зокрема вона вважає, що у відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу вона має право набути право власності з підстав, що не заборонені законом. А так як вона є спадкоємцем першої черги, та крім неї інших спадкоємців не має, вважає її підстави набуття права власності на 1\\2 частину земельної ділянки після смерті матері законними. В зв'язку з чим, вона і вимушена звернутись до суду про визнання права власності на 1\\2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташовану за адресою: Донецька область м. Родинське вул. Зарічна будинок № 3. На підставі викладеного позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташовану за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Зарічна, будинок № 3. У судове засідання позивачка, [PERSON], надала письмову заяву, згідно якої доводи своєї позовної заяви підтримує, наполягає на її задоволенні у повному обсязі і просить справу розглядати в її відсутність, що підтверджується заявою на а.с. 26. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати в їх відсутність, що вбачається з заяви на а.с. 27. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України позивачка має право набути право власності з підстав, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю, або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на який вони розташовані без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Позивачкою у справі зібраний вичерпний перелік документів які підтверджують факт майнових прав, а також до матеріалів справи долучається відповідь державного нотаріуса м. Красноармійську Донецької області, якою підтверджується, що спадкова справа після померлої 06 січня 2008 року матері [PERSON] відкривалася по заяві [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину позивачці не видавалося, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с. 24-25). Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved