Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить заборонити відповідачу без її згоди заїжджати автомобілем на земельну ділянку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Чепурного, 3 та використовувати вказану ділянку в якості стоянки автомобіля, а також зобовязати відповідача відшкодувати їй завдану моральну шкоду в розмірі 1700 грн. Свій позов обгрунтовує тим, що 26 листопада 2002 року вона уклала з відповідачем договір купівлі-продажу 13/20 частин жилого будинку № 3 по вул. Чепурного в м. Бровари, власником іншої 7/20 частини вказаного будинку є вона. За вказаним договором купівлі-продажу частини будинку в конкретному користуванні відповідача знаходяться наступні приміщення у житловому будинку: 2-1 коридор, 2-2 кладова, 2-3 ванна, 2-4 кухня, 2-5 кімната, 2-6 вітальня, 2-7 сходова, 2-8 житлова кімната, 2-9 житлова кімната, 2-10 житлова кімната, що підтверджується договором купівлі-продажу частини будинку від 26 листопада 2002 року та технічним паспортом на будинок. Земельна ділянка площею 0,063 га на якій розташований будинок належить на праві власності позивачу, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданого 22 липня 1999 року. Позивач зазначає, що так як земельна ділянка належить їй на праві власності, то ніхто не має права без її згоди заїжджати автотранспортом на земельну ділянку, використовувати її в якості стоянки автотранспорту. Однак 2008-2010 роках відповідач неодноразово та без її згоди заїжджав автомобілем на земельну ділянку і використовував її в якості стоянки автомобіля. При цьому відповідач так ставив автомобіль, що це заважало проходити до входу у частину будинку, яка знаходиться у її власності. Також відповідач три рази знищив автомобілем на земельній ділянці насадження, вказані обставини підтверджуються матеріалами Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області за заявами у вересні 2009 року, та 05 травня 2010 року. Так, 05 травня 2010 року відповідачем були знищені на вказаній земельній ділянці насадження: морква, квасоля, петрушка, кріп. Цим відповідач крім майнової шкоди заподіяв моральну шкоду позивачу, яка полягає у душевних стражданнях у звязку із знищенням насаджень, страх за насадження, які вона буде вирощувати на земельній ділянці в майбутньому, приниження гідності, ділової активності, та зумови значні витрати часу на юридичні питання, повязані зі знищенням насаджень. Посилює спричинену відповідачем моральну шкоду те, що позивач є людиною похилого віку. Позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 1700 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, уточнила їх, просила суд позов задовольнити, заборонити відповідачу заїжджати автомобілем на земельну ділянку за адресою: м. Бровари, вул. Чепурного, 3 та використовувати вказану земельну ділянку в якості стоянки автомобіля, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 1700 грн. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, так як перебуває в Київському слідчому ізоляторі державного департаменту України з питань виконання покарань управління в м. Києві та Київській області, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав письмові заперечення в яких просив в задоволенні позову відмовити. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] суду пояснила, що вона в травні 2010 року обробляла частину земельної ділянки, яка знаходиться за будинком по вул. Чепурного, 3 в м. Бровари. Коли побачила, що відкрилась калітка та до двору зайшов [PERSON], підійшов до неї та словами почав погрожувати, потім розвернувся та пішов через двір, відкрив деревяні ворота, на своєму автомобілі Шкода -Октавія д.н.з. [NUMBER] заїхав на подвіря перед будинком, таким чином, щоб як найбільше пошкодити рослинні насадження (квіти, укроп, петрушку, квасолю, кілька рядків картошки), а потім виїхав з двору. [PERSON] вважає, що відповідач навмисно бажає своїми діями завдати їй душевних страждань, так як знає її відношення до квітів, які вона вирощує та які були знищені автомобілем. Після вказаної події вона викликала працівників міліції, які склали протоколи огляду та фотографували земельну ділянку на яких були відбитки слідів автомобіля. У вересні 2009 року він також на вказаному вище автомобілі, знищів насадження, пошкодив частину деревяного забору, тому вона була змушена звертатися до правоохоронних органів із письмовою заявою. Але відповідач так і не був притягнутий до відповідальності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши в якості свідка позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.І, п. З ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що 26 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу, згідно вказаного договору 13/20 частин жилого будинку № 3 по вул. Чепурного в м. Бровари належить [PERSON], а власником іншої 7/20 частини вказаного будинку є [PERSON] Земельна ділянка площею 0,063 га на якій розташований будинок належить на праві власності позивачу, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів за № 193 від 15 червня 1999 року. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1211, та видано 22 липня 1999 року. 05 травня 2010 року відповідач по справі [PERSON] на власному автомобілі Шкода -Октавія д.н.з. [NUMBER] заїхав на подвіря домоволодіння № 3 по вул. Чепурного, в м. Бровари на земельну ділянку на якій позивач [PERSON] посадила квіти, квасолю та петрушку, внаслідок чого вказані насадження були знищені. Вказана обставина підтверджується постановою ДІМ Броварського МВ лейтенанта міліції [PERSON] про відмову у порушенні кримінальної справи від 13 травня 2010 року на підставі ч. 2 ст.11 КК України та п. 2 ст. 6 КПК України та матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] по факту пошкодження зелених насаджень на території домоволодіння в м. Бровари, вул. Чепурного, 3 за № 2153. Також судом встановлено, що 03 вересня 2009 року [PERSON] близько 16 год. 00 хв. після відмови [PERSON] в тому, що він не може паркувати автомобіль на подвірї (частині земельної ділянки, що знаходиться біля будинку по вул. Чепурного, 3 в м. Бровари), пошкодив деревяні ворота. Вказана обставина підтверджується постановою оперуповноваженого Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції [PERSON] про відмову у порушенні кримінальної справи від 11 лютого 2010 року на підставі ч. 2 ст.11 КК України та п. 2 ст. 6 КПК України та матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] за №4550/2/09. Також суд приймає до уваги свідчення [PERSON] допитаної в якості свідка, з яких вбачається, що дійсно вказані обставини мали місце. Тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що дійсно своїми протиправними діями пов'язаними з пошкодженням садових насаджень [PERSON] завдав моральної шкоди позивачу [PERSON] Враховуючи характер та обсяг страждань (душевні стражання яких зазнала позивач в звязку із знищенням насаджень, які вона власноруч вирощувала) та враховуючи можливість та час необхідний для відновлення спричинених пошкоджень, стан здоров'я та похилий вік позивача, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 1700 грн. повністю. Позовні вимоги в частині заборонити відповідачу заїжджати автомобілем на земельну ділянку за адресою: м. Бровари, вул. Чепурного, З та використовувати вказану земельну ділянку в якості стоянки автомобіля задоволенню не підлягають з наступних підстав. Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує, що відповідно ч.І ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також в зазначеній статті наводиться перелік способів захисту цивільних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, в тому числі: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на вимоги ст.321, ст. 373 ЦК України із яких вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні обєкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 386 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні не встановлені підстави, які дають можливість припускати порушення права власності позивача, є необгрунтованими та безпідставними та не можуть бути задоволені судом.

Outcome: partial