Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

В лютому 2011 року, [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з названим позовом, в якому зазначили, що 02.11.1998 року, їхня матір [PERSON] склала заповіт (реєстр. № 40), посвідчений секретарем сільської ради, в якому вона, на випадок своєї смерті зробила розпорядження, в якому, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом буде матиме право, заповідала в рівних частках своїм донькам [PERSON] та [PERSON] 22.11.2010 р., [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 250427 від 23.11.2010 р., виданого Другим Малиновським відділом РАЦСу Одеського МУЮ. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 16, масив № 9, розміром 8,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП «Роксолани»на території [PERSON] сільради, яка була виділена померлій 22.11.2010 р. [PERSON], на підставі розпорядження [PERSON] РДА № 95 від 24.02.2004 р. з присвоєнням кадастрового номеру ділянки № 5123783700:01:001:0101 та земельної ділянки № 320-321, масив № 11, розміром 0,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього КСП «Роксолани»на території [PERSON] сільради, яка була надана померлій [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] РДА № 535 від 30.08.2004 р. з присвоєнням кадастрового номеру ділянки № 5123783700:01:001:0257. На вказані земельні ділянки, були складені акти про перенесення в натурі меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 01.09.2004 р. та від 21.02.2007 р. На підставі вищевказаних розпоряджень [PERSON] РДА, 20.12.2007 р., на ім.`я [PERSON], померлій 22.11.2010 р., був виданий єдиний державний акт серії ЯЕ № 653928 на дві земельні ділянки, загальною площею 8,61 га, розташованих за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [PERSON] сільрада, масив № 9, ділянка № 16 та масив № 11 ділянка № 320-321 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010752900246. Звернувшись у встановлений законом строк до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом на зазначену вище земельну ділянку площею 8,61 га, позивачкам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що зазначений вище державний акт на право власності на земельну ділянку, не відповідає чинному законодавству, а саме у державному акті зазначені два кадастрових номери, що суперечить діючому законодавству. З вказаних підстав, позивачки просили суд, визнати за ними в рівних частках по ? частці за кожною, право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті їхньої матері [PERSON], померлої 22.11.2010 р. - на земельну ділянку № 16, масив № 9, розміром 8,34 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 5123783700:01:001:0101 та на земельну ділянку № 320-321, масив № 11, розміром 0,27 га (виноградників) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 5123783700:01:001:0257, що знаходяться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [PERSON] сільрада. В судовому засіданні позивачки підтримали свій позов. Представник відповідача [PERSON] сільради Овідіопольського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив суд, розглянути справу за його відсутності (а.с. 25). Представник відповідача [PERSON] РДА Одеської області та представник 3-ої особи ДП «ЦДЗК»ОРФ в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками з особистими підписами представників, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надали, що у відповідності до ст. 169 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи по суті (а.с. 40,41). Представник 3-ої особи Відділу Держкомзему у [PERSON] районі Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив суд, розглянути справу за його відсутності (а.с. 29). Заслухавши пояснення позивачок, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачає стаття 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно з ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Стаття 1247 ЦК України передбачає, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України, яка вказує, якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Згідно із ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Суд встановив, що 02.11.1998 року, [PERSON] склала заповіт (реєстр. № 40), посвідчений секретарем сільської ради, в якому вона, на випадок своєї смерті зробила розпорядження, в якому, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом буде матиме право, заповідала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12,53). 22.11.2010 р., [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 250427 від 23.11.2010 р., виданого Другим Малиновським відділом РАЦСу Одеського МУЮ (а.с. 11,52). Померла [PERSON] була матір`ю позивачок, що підтверджується свідоцтвами про народження серії ІІІ-ЖД № 493475 від 16.04.1985 р., серії VІІ-УР № 1000114 від 29.08.1966 р., свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 264929 від 01.10.1994 р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 082294 (а.с. 14,47,50,51). Згідно довідки Приморського РО ГУМВС в Одеській області № 2385 від 13.12.2010 р., [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із своєю донькою [PERSON] (позивачкою) за адресою : м. Одеса, вул. М`ясоєдівська, 6, кв. 8 (а.с. 54,55). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 16, масив № 9, розміром 8,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП «Роксолани»на території [PERSON] сільради, яка була виділена померлій 22.11.2010 р. [PERSON], на підставі розпорядження [PERSON] РДА № 95 від 24.02.2004 р. з присвоєнням кадастрового номеру ділянки № 5123783700:01:001:0101 та земельної ділянки № 320-321, масив № 11, розміром 0,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього КСП «Роксолани»на території [PERSON] сільради, яка була надана померлій [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] РДА № 535 від 30.08.2004 р. з присвоєнням кадастрового номеру ділянки № 5123783700:01:001:0257. На вказані земельні ділянки, були складені акти про перенесення в натурі меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 01.09.2004 р. та від 21.02.2007 р. (а.с. 7-10). На підставі вищевказаних розпоряджень [PERSON] РДА, 20.12.2007 р., на ім.`я [PERSON], померлій 22.11.2010 р., ще за її життя, був виданий єдиний державний акт серії ЯЕ № 653928 на дві земельні ділянки, загальною площею 8,61 га, розташованих за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [PERSON] сільрада, масив № 9, ділянка № 16 та масив № 11 ділянка № 320-321 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010752900246 (а.с. 6,64). З матеріалів спадкової справи № 529/2010, заведеної після смерті [PERSON], померлої 22.11.2010 р. вбачається, що позивачки прийняли спадщину, у встановлений законом строк, звернувшись до державної нотаріальної контори з заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку площею 8,61 га. Однак, позивачкам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що зазначений вище державний акт на право власності на земельну ділянку, не відповідає чинному законодавству, а саме у державному акті зазначені два кадастрових номери, що суперечить діючому законодавству (а.с. 44,48,61). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо належності права власності померлої [PERSON] на спадкову земельну ділянку згідно даних державного акту про право власності на земельну ділянку, а тому, підлягаючому задоволенню.

Outcome: approved