Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приміщень загального користування. Обґрунтувала свої вимоги тим, що проживає у [INFO] на протязі багатьох років. До 2008 року будинок мав статус гуртожитку тресту «Кіровоградмашбуд». Для проживання жителям виділялись окремі кімнати готельного типу, в кожній з яких був відокремлений санвузол (туалет, ванна). Оскільки гуртожиток був коридорного типу, то він мав загальну на всі кімнати кухню та загальний балкон. Рішенням Кіровоградської міської ради № 1124 від 28 липня 2008 року гуртожиток отримав статус житлового будинку. Будинок був прийнятий на баланс виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, та отримала свідоцтво про право власності на свою квартиру, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». [PERSON] оселився в кімнаті № 530 гуртожитку близько 13 років назад. Його кімната (квартира) межує з кухнею загального користування та балконом. У 2007 році відповідач самочинно, без дозволу власника гуртожитку та без погодження із іншими мешканцями гуртожитку зайняв приміщення кухні загального користування, заклав цегляною кладкою дверний отвір до кухні, об'єднав кухню та балкон зі своєю квартирою і таким чином позбавив її можливості користуватися кухнею та балконом загального користування, тобто допоміжними приміщеннями. Без доступу до кухні та балкону не має можливості у нормальних умовах готувати їжу, сушити білизну тощо. За своєю характеристикою та призначенням дані приміщення слід вважати допоміжними, окремого рішення Кіровоградської міської ради щодо зміни статусу даних приміщень, передачу їх у власність конкретним особам не існує, а тому дії відповідача по забороні користування даними приміщеннями іншим жителям будинку та їх самовільне захоплення є незаконними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, за наведених підстав звертається до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, та крім того пояснила, що своєї згоди на використання відповідачем для власних потреб спірних приміщень не давала, тому вважає що відповідач порушив її право власності на вказані приміщення. Добровільно звільнити зайняті кухню і балкон відповідач не бажає, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та винести рішення яким зобов'язати [PERSON] - звільнити приміщення кухні загального користування та балкону загального користування , суміжних з квартирою № 530, розташованих на п'ятому поверсі будинку №17/2 по проспекту Університетському у місті Кіровограді; не чинити перешкод в користуванні кухнею загального користування та балконом загального користування, суміжних з квартирою № 530, розташованих на п'ятому поверсі будинку №17/2 по проспекту Університетському у місті Кіровограді. Відповідач до суду не зявився, неодноразово повідомлявся судом про час, місце та дату розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно до ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні [PERSON] заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 07.06.2-10 року до участі у справі залученні в якості треті особи на стороні відповідача які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління міськбудування та архітектури Кіровоградської міської ради та КРЕП « 10 м.Кіровограда. Третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління міськбудування та архітектури Кіровоградської міської ради до суду представника не направив, неодноразово повідомлений належним чином про час, місце та дату розгляду справи, до чуду представника не направили. А, тому, суд вважає можливим слухати справу у його відсутності на підставі наявних по справі доказах. Третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору КРЕП « 10 м.Кіровограда до суду представника не направив, неодноразово повідомлений належним чином про час, місце та дату розгляду справи, до чуду представника не направили. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника на підставі наявних у справі доказах. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до відомостей паспорта серії ЕА №467180 виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області від 12.06.1998 року [PERSON] зареєстрована за адресою у [INFO] кім. 542 з 29.02.1980 року. До 2008 року будинок мав статус гуртожитку тресту «Кіровоградмашбуд». Для проживання жителям виділялись окремі кімнати готельного типу, в кожній з яких був відокремлений санвузол (туалет, ванна). Оскільки гуртожиток був коридорного типу, то він мав загальну на всі кімнати кухню та загальний балкон. Рішенням Кіровоградської міської ради № 1124 від 28 липня 2008 року гуртожиток отримав статус житлового будинку. Будинок був прийнятий на баланс виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. 19.11.2008 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Кімната (квартира) відповідача межує з кухнею загального користування та балконом. У 2007 році [PERSON] самочинно, без дозволу власника гуртожитку та без погодження із іншими мешканцями гуртожитку зайняв приміщення кухні загального користування, заклав цегляною кладкою дверний отвір до кухні, об'єднав кухню та балкон зі своєю квартирою і таким чином позбавив мешканців гуртожитку можливості користуватися кухнею та балконом загального користування, тобто допоміжними приміщеннями. Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями» власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання. Згідно Рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону ( справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків ), допоміжні приміщення (підвали, сараї кладочки, горища, колясочні і т. ін) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. За своєю характеристикою та призначенням дані приміщення слід вважати допоміжними, окремого рішення Кіровоградської міської ради щодо зміни статусу даних приміщень, передачу їх у власність конкретним особам не існує, а тому дії відповідача по забороні користування даними приміщеннями іншим жителям будинку та їх самовільне захоплення є незаконними. Згідно пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України до загальних засад цивільного законодавства відноситься, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності із статтею 13 Цивільного кодексу України відповідач при здійсненні своїх прав зобов'язаний утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб . Згідно статті 15 Цивільного кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та крім того кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства Згідно статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 1) припинення дії, яка порушує право; 2) відновлення становища, яке існувало до порушення; 3) примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згоди [PERSON] на використання [PERSON] для власних потреб спірних приміщень не давала, тому відповідач порушє право власності на вказані приміщення. Добровільно звільнити зайняті кухню і балкон [PERSON] не бажає. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Ст.10 ЖК УРСР передбачено, що громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил корситування жилими приміщеннями. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Відповідно до ст.100 ЖК УРСР переобладнання і перепланування жилового приміщення допускаються за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобовязаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. Згідно п.4 Правил користування приміщеннями житловий будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабіднету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян. Які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід зобовязати відповідача [PERSON]:- звільнити приміщення кухні загального користування та балкону загального користування , суміжних з квартирою № 530, розташованих на п'ятому поверсі будинку №17/2 по проспекту Університетському у місті Кіровограді та не чинити [PERSON] перешкод в користуванні кухнею загального користування та балконом загального користування , суміжних з квартирою № 530, розташованих на п'ятому поверсі будинку №17/2 по проспекту Університетському у місті Кіровограді. Враховуючи те, що права позивача були порушені діями відповідачаДемченко О.О., суд приходить до висновку про стягнення з останнього у відповідності до ст.88 ЦПК України судових витрат. Крім того, [PERSON] при зверненні до суду безпідставно сплачені 30 грн.00 коп. витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи які підлягають поверненню. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами. На підставі викладеного, у відповідності із пунктом 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 3, статей 13, 15, 16, 369 Цивільного кодексу України, статей 88, 208-218 Цивільного процесуального кодексу України, -

Outcome: approved