Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

15.03.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання посередницьких послуг у працевлаштуванні. В позові зазначив, що 18 червня 2009 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю Морське агентство А. Т. Т.- Бермудаста відповідачем було укладено договір №2198 про надання посередницьких послуг у працевлаштуванні. Відповідно до умов Договору позивач зобов'язаний вести пошук роботи за кордоном за фахом на суднах іноземних фірм, підготувати відповідні документи та надати інформаційні послуги. Відповідно до п.3.5. Договору після остаточного укладення трудового договору між відповідачем та іноземним роботодавцем, між позивачем та відповідачем підписується акт приймання - передачі наданих послуг, та виникає обов'язок оплатити послуги надані позивачем. Згідно п.4.3. Договору, протягом 10 днів після підписання відповідачем та позивачем акту приймання - передачі наданих послуг, відповідач сплачує на рахунок позивача винагороду за надані послуги у розмірі 7 105, 00 грн. 26 червня 2009 року між позивачем та відповідачем був підписаний акт прийняття - передачі наданих послуг, згідно якого позивач виконав всі умови Договору перед відповідачем в повному обсязі. Відповідно до цього акту у відповідача виник обов'язок оплатити позивачу винагороду за надані послуги. Проте, по теперішній час заборгованість по Договору відповідачем не погашена. Посилається на ст.ст. 526, 530, 625, 901, 903 ЦК України. На підставі п. 3.4. Договору у випадку прострочення виконання відповідачем будь-якого грошового зобов'язання, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 100% від простроченої суми, а також пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Також відповідно до умов п.3.4. Договору, у випадку прострочення відповідачем будь-якого грошового зобов'язання, передбаченого Договором, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу проценти в розмірі 19% річних за весь час існування прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином, на теперішній час у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 45 023 грн. 10 коп.. яка складається з: винагороди за надані послуги з урахування індексу інфляції за весь період прострочення платежу в розмірі 7 801, 29 грн; штрафу в розмірі 7 105,00 грн.; пені у розмірі 28 474, 70 грн.; процентів у розмірі 1 642, 11 грн. Відповідно до п.3.4. Договору у випадку порушення, невиконання або неналежного виконання відповідачем умов цього договору що спричинило позивачу шкоду, або у зв'язку з чим позивач зазнав будь-яких збитків, відповідач зобов'язується відшкодувати позивачу всі збитки та шкоду в повному обсязі. 20 вересня 2010 року позивачем на ім'я відповідача було направлено претензію та 01 листопада 2010 року повторну претензію з вимогою сплатити існуючу заборгованість, проте відповідач в добровільному порядку не сплатив суму заборгованості. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму винагороди за надані послуги з урахування індексу інфляції за весь період прострочення платежу в розмірі 7 801,29 грн; штраф в розмірі 7 105,00 грн.; пеню в розмірі 28 474,70 грн.; проценти в розмірі 1 642,11 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні\~\~23.05.2011 року представник позивача (за дорученням) [PERSON] уточнив позовні вимоги, пояснивши, що позивач не претендує на погашення основної суми боргу відповідачем, через те, що сума дійсно погашена, згідно наданої квитанції, про що надав заяву (а.с.93-а). Просить стягнути з відповідача штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання, а саме штраф в розмірі 7 105,00 грн.; пеню в розмірі 28 474, 70 грн.; проценти в розмірі 1 642, 11 грн. Додатково суду пояснив, що сума штрафних санкцій розрахована за період з 07.07.2009 року (дата виконання зобовязання відповідно до п. 4.3 Договору № 2198) по дату подачі позову до суду 15.03.2011 року, на підставі наданого розрахунку. Вважає, що строк позовної давності не сплинув згідно діючого законодавства. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнень не визнала. Суду пояснила, щодо стягнення заборгованості за договором в сумі 7105 грн., то такі вимоги не підлягають задоволенню, через те, що відповідачем зазначена сума була сплачена позивачу, про що надано копію квитанцію, та її оригінал для огляду суду, зазначена сума була сплачена відповідачем 22.10.2010 р. Згідно п.4.3. Договору передбачено сплату послуг на протязі 10 днів, та вже 26.06.2009 року відповідач підписав контракт і повинен був приступити до роботи, про що було відомо позивачу. Можливості сплатити кошти в 10 строк у відповідача не було, і це було відомо позивачу, оскільки [PERSON] в зазначений договорі строк був у дорозі та їхав до місця стоянки судна, щоб приступити до роботи і не мав можливості сплатити послуги і до 02.06.2010 р. знаходився за межами України, працюючи по контракту, який був підписаний позивачем від імені судновласника і відповідачем. Позивачу було відомо про строки знаходження відповідача у рейсі і про час його списання, що підтверджується довідкою про стаж несення вахти і відзив про працю. В довідці зазначено, що відповідач приступив до роботи 05.07.2009р. і працював до 02.06.2010 р. Довідка видана відповідачу за підписом та печаткою судновласника та підписом директора TOB Морське агентство А.Т.Т. - Бермудаста печаткою позивача. Вже. 05.07.2009 р. [PERSON] приступив до виконання своїх обов'язків по контракту, що підтверджується довідкою про стаж несення вахти і відзив про працю. Відповідач знаходячись у дорозі не міг сплатити позивачу суму за його послуги. Крім того між сторонами існували домовленість щодо строків сплати послуг, оскільки до п. 7.1.5. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном, посередник не може стягувати будь-які види попередніх оплат за послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном остаточного укладення клієнтом трудового договору з іноземним роботодавцем. Відповідно до досягнутої з TOB Морське агентствоА.Т.Т.-Бермудасдомовленості нагороду за надані посередницькі послуги у працевлаштуванні у сумі 7105,00 грн., відповідач мав сплатити після закінчення строку контракту і по приїзду до дому. На час списання судновласник не розрахувався [PERSON] в повному обсязі і виникла заборгованість по заробітній платі за останні чотири місяця праці на судні. Про це [PERSON] в червні місяці 2010 р. повідомив TOB Морське агентствоА.Т.Т. Бермудасі сторони дійшли згоди, що після сплати судновласником заборгованості по заробітній платі [PERSON] розрахується з компанією за надані посередницькі послуги. Про застосування до [PERSON] будь-яких сум штрафних санкцій директор TOB Морське агентствоА.Т.Т.-Бермудасв ході переговорів не зазначав, а лише було погоджено що за послуги буде сплачено при отриманні заборгованості. Зазначене підтверджується і тим, що позивач висунув свої вимоги до відповідача лише 2011 році. Заборгованість по заробітній платі судновласником була сплачена 12.08.2010 р., однак [PERSON] не мав можливості перерахувати TOB Морське агентство-А.Т.Т.-Бермудасвинагороду за надані посередницькі послуги, оскільки з 02.08.2010 р. по 09.10.2010 р. знаходився в рейсі. Вже по прибутті додому, 22.10.2010 р. згідно домовленостей сторін, відповідач сплатив за послуги позивача. Крім того, вимоги позивача щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) не можуть бути задоволені, через те, що позивач пропустив строк позовної давності. Відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг строку почався з 06.07.2009 р. та відповідно закінчився 06.07.2010 р. Просить застосувати позовну давність відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України та в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу та\~\~вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне. 18 червня 2009 року між позивачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю Морське агентство А. Т. Т.- Бермудаста відповідачем [PERSON] було укладено договір №2198 про надання посередницьких послуг у працевлаштуванні. Відповідно до умов Договору позивач зобов'язаний вести пошук роботи за кордоном за фахом на суднах іноземних фірм, підготувати відповідні документи та надати інформаційні послуги. Згідно п.4.3. Договору, протягом 10 днів після підписання відповідачем та позивачем акту приймання - передачі наданих послуг, відповідач сплачує на рахунок позивача винагороду за надані послуги у розмірі 7 105, 00 грн. Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором було складено 26.06.2009 р. (а.с.25), тобто строк виконання зобовязання тривав до 07.07.2009, що сторонами в судовому засіданні також не оспроювалося. В звязку з тим, що представником позивача [PERSON] в судовому засіданні 23.05.2011 р., було уточнено позовні вимоги, де він зазначив, що претензій до відповідача щодо стягнення суми основного боргу не має, в зв`язку зі сплатою боргу, та просив стягнути з відповідача штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання, а саме штраф в розмірі 7 105,00 грн.; пеню в розмірі 28 474, 70 грн.; проценти в розмірі 1 642, 11 грн., судом оцінка доказів в частині вимог щодо стягнення суми винагороди з урахуванням індексу інфляції не надається та не досліджується. Позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, а саме штрафу в розмірі 7 105,00 грн.; пені в розмірі 28 474, 70 грн.; процентів в розмірі 1 642, 11 грн., (згідно наданого розрахунку), підлягають частковому задоволенню. Представник відповідача просить застосувати позовну давність відповідно до п. 2 ч.2 ст. 258 ЦК України та в задоволенні позовних вимог відмовити, про що надала заяву (а.с.93). Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 4.3. Договору протягом 10 днів після підписання відповідачем та позивачем акту приймання передачі послуг, відповідач сплачує на рахунок позивача винагороду за надані послуги в розмірі 7105 грн. Акт приймання-передачі було підписано 26.06.2009 р. (а.с.25). Таким чином, строк виконання зобовязання за Договором № 2198 по 06.07.2009 року (включно), що сторонами в судовому засіданні не оспорювалося. Таким чином, перебіг строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік (п. 2 ч.2 ст. 258 ЦК України) почався з 07.07.2009 р. Уточнені позовні вимоги представника позивача, згідно його пояснень в судовому засіданні 23.05.2011 р., полягають у стягненні штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, а саме штрафу в розмірі 7 105,00 грн.; пені в розмірі 28 474, 70 грн.; процентів в розмірі 1 642, 11 грн., а також згідно заяви (а.с.93-а), представником позивача зазначено, що позивач не претендує на погашення основної суми боргу відповідачем. Ухвалою суду від 23.05.2011 року про поновлення судового розгляду, по справі судовий розгляд було поновлено для надання позивачем детального розрахунку процентів у розмір 1642 грн. 70 коп., зокрема які він просить стягнути з відповідача, з урахуванням індексу інфляції з зазначенням періоду та відсотків інфляції з посиланням на офіційне джерело. В судовому засіданні 03.06.2011 р., представник позивача [PERSON] надав розрахунок за підписом представника ТОВ Морське агентство А.Т.Т. Бермудасадвоката [PERSON], в якому зазначена остаточна сума заборгованості, яка підлягає сплаті - 45\~023, 10 грн., та заперечення на клопотання відповідача щодо застосування строків позовної давності, з посиланням на ст. 264 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, та після переривання перебіг позовної давності починається заново, та строк позовної давності був перерваний дією відповідача по сплаті боргу 22.10.2010 р. та кінцевою датою строку позовної давності є 22.10.2011 року, при цьому в судовому засіданні позовні вимоги не уточнював, пояснивши, що його вимоги залишилися без змін. Відповідно до ч.3 ст. 195 ЦПК України розгляд справи у випадку, встановленому ч.2 ст. 195 ЦПК України, проводиться виключно в межах з`ясування обставин, що потребують додаткової перевірки. Тобто в даному випадку згідно ували суду про поновлення судового розгляду від 23.05.2011 р. (а.с.95). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік, відповідно до п. 2 ч.2 ст. 258 ЦК України почався 07.07.2009 р. та тривав відповідно до 07.07.2010 р. Позовна заява про стягнення заборгованості до суду надійшла 15.03.2011 року. Відповідно до ч.3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до постановлення рішення. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, позивачем порушено строк позовної давності передбачений п. 2 ч.2 ст. 258 ЦК України, клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності ним не заявлено. Крім того, представником позивача [PERSON] в судовому засіданні 23.05.2011 р. було уточнено позовні вимоги, де він вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом не заявляв, сплата суми основного зобовязання за Договором в розмірі 7105 грн. була здійснена відповідачем 22.10.2010 р., що підтверджується копією квитанції, оригінал, якої оглянуто в судовому засіданні (а.с.49), та що представником позивача не оспорювалося. Тобто здійснення сплати суми основного боргу відповідачем було здійснено поза межами строку позовної давності, що підлягають застосуванню до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік, відповідно до п. 2 ч.2 ст. 258 ЦК України та не може бути враховано як дія в наслідок якої, строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) переривається. Переривання перебігу строку позовної давності полягає в тому, що час, який минув до настання обставини, з якою закон пов`язує перерву, як в даному випадку зазначає представник позивача - до 22.10.2010 р. не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності після перерви починає перебіг спочатку - на весь строк, передбачений в законі для означених вимог, тобто вимог про стягнення основного боргу. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів в розмірі 1642 грн. 11 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Уточнені позовні вимоги представника позивача щодо стягнення штрафних санкцій складають 37221, 81 грн. (штраф - 7 105,00 грн., пеня - 28 474, 70 грн., проценти - 1 642, 11 грн.), судові витрати з яких дорівнюють 492 гн.20 коп. Відповідно з відповідача на користь позивача слід стягнути 21 грн. 71 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1642 грн. 11 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial