Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

14 січня 2011 року позивач ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 52083,29 грн. заборгованості за кредитним договором № 490/П/08/2007-980 від 28.12.2007 року, обґрунтовуючи це тим, що відповідач, згідно укладеного з позивачем кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, також просить стягнути штраф, пеню та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в подав заяву, в якій просив розглядати справу без їхньої участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Згідно з вищезазначеним суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2007 року між позивачем ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 490/П/08/2007-980, згідно з умовами якого позивач ^адав відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 23 800,00 грн. із розрахунку 2,5 % на місяць строком до 15 грудня 2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Банк свої зобовзання виконав та надав відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером № 41 від 28.12.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.3.1, 2.3.2 відповідач зобов'язалася повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.3.1 кредитного договору. Відповідачем станом на 05.11.2010 року порушені пункти 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору Позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань відповідача щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.5 цього Договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, відповідач сплачує позивачу фіксований штраф у розмірі 30 (тридцять) грн. Відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 05.11.2010 року становить 52 083,29 грн., в тому числі: непогашений кредит - 22 769,33 грн.; несплачені відсотки - 19 746,27 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 9 207,69 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360,00 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, з умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору та зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги позивача заявлені у відповідності з чинним законодавством, а отже є обґрунтованими. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобовязання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовилась виконувати взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 520 грн. 83 коп. у відшкодування судового збору, 120,00 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved