Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], та позивач здійснює утримання будинку, прибудинкової території та надає інші послуги відповідачу згідно з тарифами, затвердженими в порядку, визначеному чинним законодавством України. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, за змістом п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відповідач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач посилається на те, що відповідач не виконував даного обовязку, що призвело до утворення заборгованості (період з 01.12.2005 р. по 01.01.2010 р.) в розмірі 1 856,76 грн. Саме дану суму позивач й просив стягнути з відповідача. У судове засідання позивач не зявився, в особі представника надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову, тому суд за згодою позивача розглядав справу у порядку заочного розгляду. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом було встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], та в період з грудня 2005 р. по січень 2010 р. включно відповідач свій обовязок по оплаті за послуги з утримання будинку та при будинкової території не виконував, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 01.01.2010 р. складає 2 315,07 грн. Суду не були надані докази сплати суми боргу, наявності пільг тощо. . Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання моє виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставинах вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 2 315 грн. 07 коп., яка склалася за період з 01 грудня 2005 р. по 01 січня 2010 р. включно. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Збитки позивача від інфляції за період з 01.01.2007 р. по 01.01.2010 р., яки повязані з порушенням відповідачем грошевого зобовязання з сплати послуг, складають суму в розмирі 458,31 грн. Тому вимоги позову в частині стягнення збитків від інфляції в розмірі 458,31 грн. також підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкової території з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 2 315,07 грн., яка склалася станом на 01.01.2010 р. При вирішенні при ухваленні судового рішення в обовязковому порядку питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень статті 88 ЦПК, відповідно до яких стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, та судовий сбір стягується з відповідача в дохід держави, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., а також в дохід держави судовий сбір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved