overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту родинних відносин посилається на те, що народила та виховала шестеро дітей, в зв"язку з чим згідно чинного законодавства має право на отримання почесного звання "Мати-героїня" та виплату відповідної грошової винагороди, однак під час підготовки документів для отримання даного почесного звання було виявлено, що у свідоцтві про народження дітей була допущена помилка у написанні по батькові заявниці, де допущені помилки, що не відповідає даним паспорта, де заявниця вказана як "Копищик Неоніла Зіновіївна", в зв"язку з чим просить встановити факт родинних відносин між нею та дітьми. Заявниця [PERSON] підтримала вимоги заяви у повному обсязі і дала позмістно пояснення. Заінтересована особа Люхчанська сільська рада письмовою заявою не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Суд, дослідивши докази по факту народження заявницею шістьох дітей згідно оглянутих свідоцтв про народження, батьками яких зазначені [PERSON] і [PERSON]; дані про особу заявниці згідно паспорту серія ВР 011809 виданого [PERSON] Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області 20.09.2002 року, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, оскільки заявниця дійсно є матір"ю дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

З позовної заяви [PERSON] вбачається, що сторони є батьками сина [PERSON] [INFO], що знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, сама неспроможна матеріально забезпечити дитину і просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 листопада 2010 року і до досягнення повноліття. Крім того в позові зазначає, що відповідач працює в ТОВ «Енергія», одночасно отримує пенсію. 01 грудня 2010 року до суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій позовні вимоги підтримує. 01 грудня 2010 року від відповідача також надійшла письмова заява в якій позов визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, сторони є батьками сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому захист прав позивачки полягає в постановлені рішення про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач ТОВ «ЖЕУ «Оселя» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суми заборгованості по квартплаті та комунальним послугам у сумі 1705,52 гривні, яка виникла за період з 01.07. 1997 року по 01.07.2009 рік, зазначивши, що відповідачі добровільно виконувати вимоги законодавства в частині своєчасної оплати квартирної платні та комунальних послуг відмовляються. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути на користь позивача у солідарному порядку суму боргу в розмірі 1705,52 грн., а також судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про місце, день, та час розгляду справи були повідомлені належним чином, своєчасно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявила клопотання про розгляд справи без участі нез»явившихся відповідачів [PERSON], [PERSON] , їх інтереси в суді буде представляти вона. Заявлені позовні вимоги позивачем [PERSON] фактично визнає, але просить застосувати строк позовної давності, надав свій розрахунок та квитанції згідно яких боргу за останні три року не існує. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності нез»явившихся відповідачів [PERSON], [PERSON] , але заперечує проти застосування строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі зареєстровані та постійно мешкають у квартирі [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні ТОВ «ЖЕУ «Оселя», та згідно розрахунку заборгованості мають заборгованість по сплаті квартплаті та комунальним послугам у розмірі 1705,52 гривень за період з 01.07. 1997 року по 01.07.2009 рік, але вивчивши розрахунок відповідача [PERSON] та квитанції про сплату послуг з квартплати та комунальних послуг згідно яких боргу за останні три року не існує. У відповідності до ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Члени сімї наймача, які проживають разом з ним, несуть нарівні з наймачем усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 257 ЦПК України, суд може застосувати строк позовної давності за клопотанням однієї із сторін. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги ТОВ «ЖЕУ «Оселя» такими що не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ «Укрграфіт» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за вимушений прогул у якому вказав, що він з 2001 року працював на підприємстві електрогазозварювальником. 06.05.2009 року його було звільнено з роботи за ст.40 п.1 КЗпП України у звязку із скороченням штату. Зі звільненням він не згоден оскільки мав переважне право на залишення на роботі перед іншими працівниками. Крім того йому не запропонували іншу роботу на підприємстві. Просить поновити його на роботі та стягнути на його користь заробітну плату за вимушений прогул у розмірі 40000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що при звільнені позивача з підприємства порушень закону не було. Крім того, просить застосувати строк позовної давності. Третя особа в судове засідання на зявилась. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що наказом генерального директора ВАТ «Укрграфіт» від 26.12.2008 року за № 410, погодженого з головою профкома підприємства, була визнана необхідність скорочення чисельності цеха №3, в якому працював позивач. Позивач під підпис 13.01.2009 року був ознайомлений з скороченням чисельності цеху та подальшим його звільненням з підприємства. Профсоюзний комітет постановою №пр-45-1/27 від 04.03.2009 року дав згоду на звільнення [PERSON] з підприємства на підставі ст.40 п.1 КЗпП України. При вирішенні цього питання були враховані всі переважні права працівників. Таким чином порушень трудового законодавства при звільнені [PERSON] адміністрація підприємства не припустила. Суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що він звертався із заявою про влаштування його на підприємство за іншою спеціальністю, оскільки жодного доказу на підтвердження цього він не надав. Навпаки, свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] із заявою про згоду на працевлаштування за іншою спеціальністю не звертався. На підприємстві вакансій за спеціальністю електрогазозварювальник на час його звільнення та на теперішній час не має. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник у справах про звільнення може звернутись до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. [PERSON] отримав трудову книжку 07.05.2009 року. Ніяких заперечень щодо його звільнення не мав. У червні 2009 року став на облік до центру зайнятості. До суду він звернувся лише у липні 2010 року тобто з пропущенням строку, встановленого законом. З клопотанням про поновлення строку позивач не звертався.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача, який було уточнено, про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 3\~246 гривні 03 копійки ,сплату штрафних санкцій 47 гривні 01 копійка, сплату витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень, витрати по сплаті державного мита просив стягнути з відповідача, оскільки відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 15.12.2009року позивач звільнений від сплати державного мита. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. В обґрунтування своїх вимог пояснила наступне відповідач [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] та є власником квартири , з жовтня 2005 року по вересень 2010року не сплачує комунальні послуги. 02.04.2010року позивачем було подано заяву до Приморського районного суду м. Маріуполя про видачу судового наказу, ухвалою від 21.07.2010року судовий наказ за заявою відповідача було скасовано, в звязку з чим позивач був вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Вважає, що так як позивачем було подано судовий наказ , то строк звернення до суду був перерваний, а тому з боку позивача не було порушень строків позовної давності. Просить вважати несвоєчасне звернення до суду поважним з посиланням на ст.. 257,267 ЦК України. Представник позивача просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явилась, позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача по стягненню суми заборгованості по сплаті послуг тепломережі підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири 137 по пр. Луніна б. 15-а в м. Маріуполі, що підтверджено особистим рахунком (а.с.4). Розмір заборгованості підтверджено розрахунком заборгованості (а.с. 3) На підставі ст.ст. 67, 162 ЖК України власники (намачі) жилого приміщення зобов`язані своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими тарифами. Ст.. 319 п.4 ЦК України передбачує , що власність зобовязує. Ст..25 ч.2 Закону України «Про теплопостачання» в разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується у судовому порядку. Відповідно до ст.. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ст.. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. У звязку з тим, що позивач звертався за стягненням боргу у наказному проваджені в строки позовної давності, але наказ було скасовано, суд вважає, що позивачем при предявлені позову не було пропущено строків позовної давності. Задовольняючи позов у повному обсязі, суд на підставі ст..88 п.3 ЦПК України стягує з відповідача суму судового збору в розмірі 51 гривні в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], 24.02.1996р.н., яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Після припинення сімейних відносин відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в судовому порядку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав. Заслухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.05.1991року, від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], 24.02.1996р.н., яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця її проживання. Після припинення шлюбних відносин угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки відповідач зобов"язаний утримувати свою дитину, згоди щодо порядку надання матеріальної допомоги після припинення шлюбних відносин дитині сторони не досягли, з відповідача з урахуванням вимог ст. 182 СК України слід стягнути аліменти в судовому порядку . Ст.191 ч. СК України передбачає стягнення аліментів на дитину з дня пред»явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати у справі. На підставі ст.ст. 180-183,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

У серпні 2009 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір від 09.01.2008 року, згідно з яким, відповідачу було надано кредит у сумі 55012 грн. 50 коп. під 15,500 % річних строком на 84 місяця з 09.01.2008 року . по 09.01.2015 р. для використання на споживчі цілі. Свої зобов"язання за кредитним договором щодо повернення одержаного кредиту, відповідач не виконував, тому станом на 18.06.2009 року утворилася заборгованість відповідача перед Банком у сумі: 55012 грн. 53 коп., що підтверджується відповідним розрахунком Банку. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором вищезазначеній сумі та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що 08.01.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем від якого у них народився син - [PERSON], [INFO] Однак сімейне життя не склалось, по тій причині, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані наносив позивачці побої . на даний час сторони припинили спільне проживання. Вважає, що шлюб носить формальний характер і перебувати в такому шлюбі вона не бажає. Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, сина залишити на її вихованні. Після розірвання шлюбу бажає перейти на своє дошлюбне прізвище «Кулик». Відповідач проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу та залишення сина біля позивачки про що подав до суду заяву, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам. Тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Позивачі,посилаючись на те,що їх баба [PERSON]володіла користувалась власним будинком,однак право власності на будинок не зареєструвала,тому просять суд встановити факт володіння користування [PERSON] жилим будинком з господарськими спорудами,що розташований по провул.Північному,43 в м.Радомишль Житомирської області. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали,просять визнати факт володіння [PERSON]спадковим майном,а саме на цілий жилий будинок №43 з господарськими спорудами загальною вартістю 97177 грн.,який розташований по провул.Північному в м.Радомишль Житомирської області. Представник Радомишльської міської Ради в судове засідання не з"явився, надіслав письмову заяву,просив справу розглядати у його відсутності,з позовними вимогами погодився. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.17 4 цього ж Кодексу відповідно до якої в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачів по справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх .сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено,що баба позивачів:[PERSON] померла 10.05.2008 року. Після її смерті залишився її жилий будинок №43 по провул.Північному в м.Радомишль.її син,тобто батько позивачів:[PERSON] помер 13.12.2004 року,інших спадкоємців на майно [PERSON]не було,тому позивачки звернулися до нотаріальної контори щоб отримати свідоцтво про право власності за законом,але державний нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.Згідно довідки Житомирського обласного бюро технічної інвентаризації №3252 від 10.02.2009 року,за [PERSON] право власності на житловий будинок №4 3,що розташований по провул. Северному в м.Радомишль Житомирської області не зареєстроване, вартість домоволодіння складає 97 177 гривень,і про даний факт позивач дізнався під час звернення цо БТІ. Як видно з спадкової справи №445-2008 щодо майна померлої [PERSON],позивачі своєчасно прийняли спадщину після смерті своєї баби [PERSON],інших спадкоємців не має.Вище викладене, підтверджується і зібраними по справі письмові/:, доказами, а саме копіями наступних документів: паспортів громадян України,свідоцтв про народження,свідоцтва про смерть,технічногз паспорта,довідки БТІ,довідкою міської Ради,повідомленням нотаріуса. У відповідності до ст.256 ЦПК України,суд розглядає справи' пр встановлення факту від яких залежить виникнення, зміна або припиненні особистих,чи майнових прав фізичних осіб. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку,' шзИ є всі необхідні та достатні підстави для задоволення позовних вимог.І На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у судовому засіданні підтримав його і пояснив, що 01 вересня 2007 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем по справі. 18 лютого 2009 року у них народилась дочка [PERSON] Подружнє життя у них не склалось, сімя фактично розпалась, поновлювати подружні стосунки вони не бажають, тому він просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше збереження сімї [PERSON] було б формальним і суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

27 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем в 2008 році. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки шлюбні стосунки не підтримуються з травня 2010 року, спільне господарство не ведеться, мешкають вони окремо. Сімя розпалась внаслідок того, що взаєморозуміння відсутнє, різні погляди на життя, на грунті чого виникали конфлікти та сварки. Від шлюбу є дочка Єва, [INFO], яка мешкає разом з нею, а з відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання дитини. Спору про поділ спільно нажитого майна немає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 червня 2008 року, мають дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою, а з відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання дитини. Внаслідок конфліктних ситуацій, що виникли між сторонами, сімя розпалась. Позивачка стверджує, що сімя фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, мешкають вони окремо. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити з «Шабетя» на «Сергєєва», як того бажає остання. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved