Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

У серпні 2010 року до суду надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства Європейський [PERSON] до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] 25 квітня 2008 року укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний реєстраційний № [NUMBER]. 09 січня 2009 року відбулася дорожньо-транспортна пригода ( далі ДТП ) за участю транспортного засобу, який належить страхувальнику та транспортного засобу Ман з державним реєстраційним № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який визнаний винним у скоєнні ДТП. Автомобілю Chevrolet Aveo, державний реєстраційний № [NUMBER] завдано механічні пошкодження. Ремонт та заміна автозапчастин транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний реєстраційний № [NUMBER], який належить страхувальнику здійснювалось ФОП «[PERSON]В.». Страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 22 849,25 грн. Згідно ст. 27 ЗУ Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу кошти в розмірі понесених витрат та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] 25 квітня 2008 року укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний реєстраційний № [NUMBER]. Згідно довідки, виданої [PERSON], 09.01.2009 року на перехресті вул.. Каблукова та [PERSON] в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Шевроле», номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 17.02.2009 року визнаний [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно повідомлення про подію з транспортним засобом від 09.01.2009 року №68/09/50/тр25/00/0, поданого [PERSON] голові Правління ЗАТ Європейський страховий [PERSON], 09 січня 2009 року на перехресті вулиць Каблукова та [PERSON] в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевроле» з державним реєстраційним № [NUMBER] та транспортного засобу Ман з державним реєстраційним № [NUMBER]. Згідно рахунку-фактури виконаних робіт № 3 від 12.01.2009 року, виданого ФОП [PERSON], вартість ремонту автомобіля марки Chevrolet Aveo, державний реєстраційний № [NUMBER], складає 23 194,25 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування страховим актом № 68/09/50/ТР25/00/2 від 11.02.2009 р., до виплати підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 22 894,25 грн. Власник пошкодженого автомобіля одержав страхове відшкодування в розмірі 22894,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9403 від 14.04.09р., де вказані кошти перераховані ФОП [PERSON]. З метою відшкодування заподіяного збитку 28.12.2009 року на адресу відповідача позивачем надсилався лист-попередження про сплату коштів в розмірі 22894,25 грн. За змістом статті 1187 ЦК України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок неперебоної сили або умислу потерпілого. Віповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON], який визнаний винним у вчиненні ДТП, вартості витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial