Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу (позики), мотивуючи свої вимоги тим, що 27 жовтня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала позику в сумі 5000 грн.. Зазначає, що відповідачка отримала кошти, про що власноручно написала відповідну розписку, строк повернення отриманої позики визначено до 20 листопада 2008 року. Вказує на те, що у зазначений термін [PERSON] борг не повернула, не виконавши взяті на себе зобовязання, а тому просив задовольнити позов. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить стягнути з відповідачки на його користь борг за договором позики в розмірі 5000 гривень та понесені при подачі позову судові витрати на загальну суму 171 грн.. Відповідачка в судовому засіданні визнала позов. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно складеної 27 жовтня 2008 року розписки про позику грошових коштів відповідачка отримала від позивача кошти в сумі 5000 грн. з кінцевим терміном їх повернення не пізніше 20 листопада 2008 року. Зобовязання, щодо своєчасного повернення коштів за вказаним договором належним чином відповідачка не виконала. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімум доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з с. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. З положень ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені ним при подачі позову судові витрати у виді судового збору в сумі 51 грн. та витрати на інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved