Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

У вересні 2010 року \~позивачка [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та розділ майна нажитого в спільному шлюбі. Позовні вимоги уточнювались. На обґрунтування своїх уточнених \~позовних вимог в останній редакції (а.с. 33-35) позивачка [PERSON] зазначила, що з 06 січня 1988 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] , у 2006 році шлюб між ними розірвано. За час шлюбу ними за спільній кошти було придбано нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка \~є спільним сумісним майном подружжя. Однак, оскільки, як вказує позивачка, зазначене нерухоме майно придбано за Договором купівлі продажу від 04.03.1997 року зареєстрованого Одеською товарною біржею, нотаріально не посвідчено, відповідач проти розділу зазначеного нерухомого майна у добровільному порядку заперечує вважає за необхідне звернутись до суду із даним позовом. \~У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] \~уточненні позовні вимоги в осатаній редакції підтримала просила суд позов задовольнити та Договір купівлі продажу \~від 04.03.1997 року зареєстрований Одеською товарною біржею за № 18139 відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] визнати дійсним з моменту його укладення, розділити майно подружжя, виділивши у її власність1/2 частку квартири [ADDRESS] , виділити у власність [PERSON] Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги \~визнала в повному обсязі, зазначивши, що відповідач \~проти визнання вищеназваної угоди дійсною та розділу спільного майна подружжя, а саме квартири [ADDRESS] \~не заперечує, оскільки дійсно 04 березня 1997 року ним за час знаходження у шлюбі із позивачкою у справі придбано зазначене нерухоме майно. Договір купівлі продажу квартири за [ADDRESS] зареєстровано Одеською Товарною біржею за № 18139 та нотаріальному посвідченню на час укладення угоди не підлягав, умови Договору виконано в повному обсязі, права та інтереси інших осіб зазначеною угодою не порушуються. \~ Співвідповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи сповіщалась належним чином \~та надала до суду заяву, якою проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала, справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 47). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 47 ЦК України ( у редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям, за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключенні з цивільного обороту. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно до положень ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України мано, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положення ст. 11 ЦПК України передбачають, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних \~чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, 04 березня 1997 року між відповідачем у справі [PERSON] та співвідповідачкою [PERSON] укладено договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , зареєстрований Одеською Товарною біржею за № 18139 від 04.03.1997 року (а.с. 11-12) та наступному нотаріальному посвідченню даний договір на той час не підлягав. Сума даного договору склала \~5 102 гривні 00 копійок. Зазначений договір \~зареєстровано в Одеському міському \~БТІ та РОН 06 березня 1997 року у Книзі № \~3 доп к, ст. 157 за № 260 \~(а.с. 12). Сторонами у справі не заперечувалось, а отже доказуванню не підлягає, що сторони по вищеназваному договору \~виконали всі \~істотні умови договору, що також підтверджується \~зібраними по справі доказами. Яких не будь суперечок між сторонами по Договору купівлі продажу за № 18139 від 04.03.1997 року \~судом не встановлено, протизаконних умов зазначена угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також, судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.01.1988 року (а.с. ) між [PERSON] та позивачкою по справі \~ [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] ) 06 січня 1988 року було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 54. За рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2006 року, яке набуло чинності 30 жовтня 2006 року, шлюб між позивачкою у справі [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с. 6), прізвище на [PERSON] змінено після укладення шлюбу (а.с. 8). Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день надбання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно роз`яснень які передбачені п. 22 Пленуму Верховного суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК. Також, судом було встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, а отже зазначені обставини виходячи з вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказуванню не підлягають, що квартира [ADDRESS] придбана подружжям \~за час шлюбу, а отже є спільним сумісним майном та приймаючи до уваги положення ст. 71 СК України підлягає розділу, виходячи із рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя. Одночасно, судом встановлено, що враховуючи положення чинного законодавства України, позивачка [PERSON] \~не \~має змоги вільно розпорядитись своєю власністю, у зв`язку з тим, що вищеназваний Договір купівлі продажу нерухомого майна за № 18139 зареєстрований Одеською Товарною Біржею за № \~18139 від 04.03.1997 року, нотаріально не посвідчений. При таких обставинах, суд приходить до висновку, \~що позовні вимоги \~є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню у порядку положень ст. 88 ЦПК України, однак виходячи з характеру виниклих спірних правовідносин суд приходить до висновку про стягнення 50 відсотків судових витрат із співвідповідача у справі [PERSON] на користь позивачки у справі.

Outcome: approved