Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05.04.2004 року між сторонами було укладено кредитний договір № 013/1171/63/18634-04. за яким відповідачу були надані грошові кошти у сумі 5000. 00 гривень строком до 05.04.2005 року. З огляду на те, що відповідач взяв на себе певні зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом і сплати відсотків за ним та на даний час їх не виконує, заборгованість останнього перед банком становить 4627.34 гривень, тому позивач просить стягнути зазначену суму на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги просив повністю задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про час та дату слухання справи до суду не зявився, не надав письмової заяви про розгляд справи у його відсутність та про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ІДПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом оголошено про заочний розгляд справи. Перевіривши письмову заяву представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши і зваживши всі доводи, шо наведені в матеріалах справи суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, шо 05.04.2004 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 013/1171/63/18634-04. за яким відповідачу були надані грошові кошти у сумі 5000, 00 гривень строком до 05.04.2005. шо підтверджується завіреною копією платіжного доручення №3/18634-04 від 05.04.2004 року. Суд не може не погодитися з позивачем стосовно того, що отримавши вказані кошти, відповідач взяв на себе певні зобов'язання, а саме - сплачувати суму заборгованості та відсотків за кредитним договором. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку із чим станом на 14.02.2005 року у останнього виникла перед банком заборгованість в розмірі 4627,34 гривні, шо підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, шо обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 4627 гривні 34 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь банку слід стягнути судові витрати сплачені останнім в розмірі 51 гривні. З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми та

Outcome: approved