Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Новодавидківської сільської ради, третя особа ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно та зобовязання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що 15 березня 2003 року помер його брат [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на його майно, до якої входить житловий будинок в с.Н.Давидково, вул. Кирила Мефодія, 29, Мукачівського району. Право власності на даний будинок не було зареєстровано, інших спадкоємців на сьогоднішній день, які б прийняли чи претендували на спадщину, немає. На час смерті брат [PERSON] фактично проживав з ним, вони вели спільне господарство, утримували його будинок і після його смерті він продовжує доглядати за спадковим майном. В звязку з цим вважається, що він фактично прийняв спадщину після смерті свого брата, так як вступив в управління і володіння спадковим майном, до нього перейшли всі права і обовязки щодо спадкового майна, в тому числі і право зареєструвати право власності на майно, яке було збудоване спадкодавцем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити з підстав, зазначених в ньому. Разом з тим позивач показав, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки позовну заяву писав не він, а його представник, від якого він на даний час відмовився. Насправді він не проживав разом з своїм братом [PERSON] та не вів з ним спільне господарство. Спірний будинок він будував особисто, але документи на будинок на земельну ділянку були оформлені на його брата, так як на нього це не можна було зробити. Після смерті брата [PERSON] він не оформляв спадщину, так як не мав на це відповідних коштів. В звязку з тим, що будинок будував він, а також тим, що на даний час більше нікого із спадкоємців немає, вважає, що право власності на той будинок має належати саме йому. Представники відповідача - Новодавидківської сільської ради, та третьої особи - ТОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено факт, що [PERSON] в с.Нове Давидково по вул. Кирила Мефодія (Радянська), 29, Мукачівського району збудовано житловий будинок, відсоток готовності якого складає 46,13 %. Даний факт підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального фонду та письмовими поясненнями представника третьої особи КП «Мукачівське МБТІ та ЕО». Рік початку будівництва згідно даних сільської ради 1972 р. 15.03.2003 року [PERSON] помер, право власності на будинок так і не було зареєстровано. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ № 125598 від 03.06.2003 року. В цей час відкрилася спадщина на його майно. Позивач [PERSON] є братом померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвами про їх народження VІ-УР № 316934 від 10.07.1964 року та ІІ-ФМ № 349160 від 18.12.1979 року, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем другої черги за законом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначає сам позивач в судовому засіданні, на час смерті брат [PERSON] разом з ним не проживав, вони не вели спільне господарство, не утримували його будинок. Яких-небудь інших доказів спільного проживання позивача з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини немає, а тому відсутні підстави для застосування ст. 1268 ЦК України. В звязку з цим суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спільного проживання позивача з померлим [PERSON] у період з червня 1998 року по 15.03.2003 року. Вказані факти заперечуються самим позивачем в судовому засіданні, на них звертає увагу відповідач Новодавидківська сільська рада у заяві про перегляд заочного рішення, а тому вимоги позивача не підлягають до задоволення. Також не може бути задоволена вимога позивача про визнання за ним права власності на житловий будинок в с.Н.Давидково, вул. Кирила Мефодія, № 29, Мукачівського району, оскільки така вимога також є необґрунтованою. Відсоток готовності зазначеного будинку складає 46,13 %, тобто будинок не завершений будівництвом. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на житловий будинок виникає з моменту завершення будівництва та прийняття його до експлуатації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, які були використані в процесі цього будівництва. В даному випадку будинок не завершений будівництвом, до експлуатації не прийнятий, у позивача відсутні будь-які документи, що підтверджують його право власності чи право користування земельною ділянкою, а тому право власності на будинок не може бути визнано за позивачем. Крім того відсутні підстави для того, щоб вважати позивача таким, що прийняв спадщину, а тому до нього не перейшли ні права ні обовязки спадкодавця, в тому числі і право зареєструвати право власності на майно, збудоване спадкодавцем. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Із врахуванням викладеного,

Outcome: dismissed