Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту, третя особа: ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, відповідно до якого просить суд: Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями: сараями літ. «Б», «В», вбиральнею літ. «Г», гаражем літ. «Д» та спорудами №№ 1-7, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Лісова, 13 та Звільнити з-під арешту 1/3 частину житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями: сараями літ. «Б», «В», вбиральнею літ. «Г», гаражем літ. «Д» та спорудами №№ 1-7, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Лісова, 13. Позивач у судовому засіданні не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно наданої до суду письмової заяви, просить справу розглядати у його відсутність, з позовом згоден, заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на підставі договору дарування від 12.10.2009 року реєстровий № 1692, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], є власницею 1/3 частини житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями: сараями літ. «Б», «В», вбиральнею літ. «Г», гаражем літ. «Д» та спорудами №№ 1-7, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Лісова, 13. Однак., позивач не здійснила державну реєстрацію права власності на це майно. Відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Згідно з довідкою № 612 від 01.12.2010 року, виданою виконкомом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, позивач є господарем зазначеного житлового будинку згідно запису в погосподарській книзі сільської ради (особовий рахунок № 508), зміни згідно договору дарування внесені в особовий рахунок 19.10.2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом., зокрема із правочинів. У своїй позовній заяві позивач вказує, що попри відсутність реєстрації права власності, вона вважає себе власником визначеного в договорі майна, тим більше, що умови даного договору виконані сторонами в повному обсязі, виконані також і вимоги щодо форми договору, передбачені ст. 719 ЦК України, відсутність же державної реєстрації не має наслідком недійсність цього договору. 03.11.2010 року державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] було винесено постанову серія АА № 078899 про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження 1/3 частини житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями: сараями літ. «Б», «В», вбиральнею літ. «Г», гаражем літ. «Д» та спорудами №№ 1-7 розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Лісова, 13. Як встановлено в постанові, відповідно до листа КП «Білгород-Дністровське БТІ» за вих. №2729/ю від 28.10.2010 року, відповідач (боржник) значиться власником зазначеного майна на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1997 року . Таким чином, у зв'язку з тим, що реєстрація права власності за договором дарування від 12.10.2009 року позивачем не була проведена і, відповідно, в ЄДР прав власності на нерухоме майно відсутня будь-яка інформація про зміну власника арештованого майна, позивач вимушена звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту, третя особа: ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області - задовольнити.

Outcome: approved