Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

21 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 6000 грн., нараховані відсотки за договором позики в сумі 54 грн. 25 коп., а всього 6054 грн. 25 коп. та понесені ним при зверненні до суду судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. та судовий сбір в сумі 54 грн. 25 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 лютого 2010 року він надав [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 6000 грн., на строк до 01 липня 2010 року, в підтвердження чого відповідач власноручно написав розписку. Не дотримавшись зобов'язання, [PERSON] не повернув кошти до теперішнього часу, уникає зустрічі з [PERSON], на вимоги повернути гроші не реагує. Також, у відповідності до ст. 625 ЦК України, [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь позивача 3 % річних від простроченої суми, що станом на 30 вересня 2010 року становить 54 грн. 25 коп. На теперішній час сума позики та нараховані проценти відповідачем не сплачені, тому [PERSON] вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, що в добровільному порядку відповідач відмовлявся йому сплатити суму позики та 3 % річних від простроченої суми. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував факт взяття у [PERSON] 6000 грн. в борг, пояснив, що на теперішній час відчуває проблеми матеріального характеру і зобов'язався повернути борг в найкоротший термін. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27 лютого 2010 року відповідач [PERSON] взяв в боргу у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 грн., про що написав відповідну розписку (л.с. 18). Згідно вказаної розписки [PERSON] зобов'язався повернути суму позики в строк до 01 липня 2010 року. Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач суму позики не сплатив по теперішній час, що не заперечував в судовому засіданні, мотивуючи невиконання зобов'язання своїм тяжким матеріальним становищем. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь позивача 54 грн. 25 коп., що становить 3 % річних від простроченої суми боргу, станом на 30 вересня 2010 року. Ст. 545 ЦК України встановлено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видав кредитору на підтвердження зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ, а при неможливості повернення вказати на це у виданій ним розписці. Знаходження боргового документу у боржника посвідчує припинення зобов'язання і виконання ним свого обов'язку. При відмові кредитора видати розписку, повернути борговий документ або відмітити у розписці неможливість його повернення, боржник вправі затримати виконання. Оригінал розписки відповідача про отримання коштів передана позивачем суду та долучена до справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики.

Outcome: approved