Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-15 00:00:00

Позивач ВАТ „[PERSON] та кредит" звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої позовні вимоги мотивує, тим, що 02 липня 2008 року сторони уклали кредитний договір № 2105- ЧД згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 4250 грн. с троком до 01 липня 2011 року зі сплатою 0,0001% річних. Згідно п.2.1, 4.1., 4.3 договору позичальник повинен здійснювати погашення за кредитом відсотки за користуванням кредиту, щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Згідлно п. 4.7 договору позичальник щомісяця в строк до 10 чсила кожного місяця сплачує комісійну винагоду за надання кредиту в сумі 85 грн. У відповідності до 6.1. договору у випадку прострочення позичальником строків повернення кредиту, сплати процентів та комісій останній сплачує позивачу пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення. В забезпечення своєчасного повернення кредитних коштів було укладено договір поруки № 2105-ЧД від 02 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] згідно з умовами якого відповідач повинен нести солідарну відповідальність перед банком за повернення коштів за кредитним договором між позивачем та [PERSON] Станом на 22 липня 2010 року заборгованість за кредитом 1358 грн. 28 коп., заборгованість за простроченим кредитом становить 74 6 грн. 02 коп., заборгованість за простроченою комісійною винагородою 85 грн. 00 коп., пеня 157 6 грн. 73 коп., а всього 37 66 грн. 03 коп., тому просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість на суму та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягав повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність та про визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З кредитного договору № 2105-ЧД від 02 липня 2008 року вбачається, що позивач та [PERSON] уклали кредитний договір за яким відповідачка отримав кредит в сумі 4250 грн. с троком до 01 липня 2011 року зі сплатою 0, 0001% річних. Згідно п.2.1, 4.1., 4.3 договору позичальник повинен здійснювати погашення за кредитом відсотки за користуванням кредиту, щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Згідлно п. 4.7 договору позичальник щомісяця в строк до 10 чсила кожного місяця сплачує комісійну винагоду за надання кредиту в сумі 85 грн. Відповідно до п.3.5 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, відсотків неустойки у випадку несвоєчасного зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом. У відповідності до 6.1. договору у випадку прострочення позичальником строків повернення кредиту, сплати процентів та комісій останній сплачує позивачу пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.1.1, 2.1. договору поруки № [NUMBER] від 02 липня 2008 року, вбачається, що позивач та [PERSON] уклали договір поруки за умовами якого поручитель у випадку не виконання боржником зобов'язань по кредитному договору несе солідарну відповідальність перед позивачем. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2105-ЧД від 02 липня 2008 року, вбачається, що станом на 22 липня 2010 року заборгованість за кредитом 1358 грн. 28 коп., заборгованість за простроченим кредитом становить 746 грн. 02 коп., заборгованість за простроченою комісійною винагородою 85 грн. 00 коп., пеня 1576 грн. 73 коп., а всього 3766 грн. 03 коп. . Згідно з ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.І ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 104 9 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № 2105-ЧД від 02 липня 2008 року своєчасно не повернувши кредит, відсотки, комісійну винагороду за користування ним, а відповідачка [PERSON] порушила вимоги договору поруки № 2105-ЧД від 02 липня 2008 року своєчасно не повернувши заборгованість по кредитному договору укладеного між позивачем та [PERSON] Оскільки позов задоволено повністю тому суд у відповідності і до ст. 88 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь позивача державне мито в сумі 51 грн. - відповідача на користь позивача та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 171 грн. Суд не стягує судові витрати з відповідачки [PERSON], оскільки в договорі поруки не передбачено субсидіарну відповідальність за не виконання умов кредитного договору, тому поручитель відповідає лише за основним зобов'язанням по погашенню заборгованості передбачених умовами кредитного договору.

Outcome: partial