Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок разом із господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач та її представник вказували, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеного будинку, але оформити спадщину позивач не може у зв`язку з тим, що померлий за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок. Інші спадкоємці - діти померлого не бажають приймати спадщину. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, підтвердила факти, наведені у позовній заяві, та не заперечувала проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позов) суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи по справі, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] (а.с. 6) та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку разом із господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] . Але оформити спадщину в адміністративному порядку позивач не може, оскільки за життя померлий [PERSON] не встиг ввести в експлуатацію спірний житловий будинок (а.с. 22). Разом з тим, підтверджено, що померлому [PERSON] належала земельна ділянка [ADDRESS] на підставі рішення № 1253 від 21 липня 1970 року, акту про виділення в натурі від 11 серпня 1970 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 01 вересня 1970 року (а.с. 9-12). [PERSON] збудував на зазначені земельній ділянці житловий будинок Літ. А-1, загальною площею 70.6 кв. м., житловою площею 42.4 кв. м.; нежитлову прибудову Літ. АМ, площею 9.14 х 3.35 м.; сарай Літ. Е (2.90 х 1.75); погріб з шиєю (2.10 х 1.05)+ (3.25 х 1.76); вбиральню (1.05 х 1.53); літню кухню, площею 5.85 х 2.35м.; навіс, площею 6.00 х 4.48м.; душ, площею 1.52 х 1.14м.(а.с. 18-22). Зазначені об`єкти були збудовані із дотриманням будівельних норм (а.с. 23). Судом враховано, що самочинна забудова узгоджена з архітектором міста, CEC, МНС та сусідами (а.с. 37-42). Право власності, у відповідності до ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки є дружиною померлого (а.с. 7). Інші спадкоємці не бажають приймати спадщину, про що повідомили суд в судовому засіданні. Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, не суперечать суспільним інтересам, не порушують існуючі норми і правила.

Outcome: approved