Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивач ВАТ «Незалежна Страхова Компанія» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про компенсацію страхового відшкодування, вказавши в позові, що 31 грудня 2007 року [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Нива Шевролет» реєстраційний номер [NUMBER] в м. Чернівці на перехресті вулиць Головна та Чкалова вчинив зіткнення з автомобілем марки «DACIA LOGAN», державний реєстраційний номер. СЕ 0792 АН, яким керував [PERSON], В результаті ДТП автомобілю марки «DACIA LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], було завдано механічні ушкодження. Причиною ДТП стало порушення відповідачем вимог правил дорожнього руху. До ДТП, 23 листопада 2006 року між ВАТ Страхова компанія «Правекс-Страхування», правонаступником якої є ВАТ «Незалежна Страхова Компанія» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу об'єктом якого став автомобіль марки DACIA LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Після настання страхового випадку страхова компанія виплатила страхове відшкодування у розмірі 1 804,50 грн. на підставі висновку спеціаліста-автотоварознавця №3813/3/02/08 від 29 лютого 2008 р., а також понесла додаткові витрати в розмірі 350,00 грн. за проведену експертизу, тому загальна сума потерпілому була виплачена в розмірі 2 154,50 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України ст. 27 Закону України "Про страхування" вони звертаються до суду в порядку регресу, що на сьогодні належить ВАТ «Незалежна Страхова Компаннія» і просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь шкоду в розмірі 2 154,50 грн., та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте суду направлено заяву, в якій позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а справу розглянути у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача сул ухвалює рішення при заочному розгляді справи, шо відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимог* підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 31 грудня 2007 року [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Нива Шевролет» реєстраційний номер [NUMBER] в м. Чернівці на перехресті вулиць Головна та Чкалова вчинив зіткнення з автомобілем марки «DACIA LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], В результаті ДТП автомобілю марки «DACIA LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], було завдано механічні ушкодження. Причиною ДТП стало порушення відповідачем вимог правил дорожнього руху, за що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, що підтверджується копією Постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2008 року. З договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу від 23 листопада 2006 року вбачається, що об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить законодавству України, пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом, що перебуває у заставі - автомобілем марки «DACIA LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Як вбачається з ч.І ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до і/ього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом в судовому засіданні встановленою, що дії відповідача [PERSON] були протиправними, внаслідок вказаних протиправних дій громадянину [PERSON] 1.1, було завдано майнову шкоду, яку відшкодовано позивачем ВАТ «Незалежна Страхова Компанія». Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця від 29 лютого 2008 року № 3813/3/02/08 про визначення вартості транспортного засобу розмір завданої шкоди становить 1 912,54 грн. (а.с. 13-26). З платіжного доручення № 1874 від 21 березня 2008 року вбачається, що позивачем сплачено стахове відшкодування в розмірі 1804,50 грн. Як вбачається з платіжного доручення № 1556 від 07 березня 2008 року позивачем сплачено 350, 00 грн. за проведення експертного дослідження. Таким чином загальна сума майнової шкоди складатиме 2154,50 грн. (1804,50+350,00=2154,50) Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Тому суд дійшов висновку, що майнова шкода підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. Згідно ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 979, 993, 1191 ЦК України, ст. 6,9,10,12,22,27-29 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved