overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому, Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.02.2004 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, постійно виникали сварки з приводу планування сімейного бюджету, виховання дитини та ін. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з листопада 2010 року, спільне господарство не ведеться. Спору про проживання дитини та майнового спору між сторонами не існує. У звязку з викладеним позивач просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ. Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилась, проте надала суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд доходить до висновку, що даний позов обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав: Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ, актовий запис №61 від 14.02.2004 року (а. с. ). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. ), яка після розірвання шлюбу проживатиме разом із матірю позивачкою по справі. Майновий спір між сторонами відсутній. На підставі викладеного та враховуючи той факт, що спільне господарство не ведуть та фактично припинили шлюбні відносини з листопада 2010 року і не бажають примиритись, а також враховуючи, що позивач в поданій до суду заяві позов визнав в повному обсязі, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який є інвалідом з дитинства. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. Позивач підтримала позов у повному обсязі, пояснила, що відповідач іноді надавав їй кошти на утримання дитини, іноді купував одяг сину, але регулярної допомоги на утримання дитини не надавав, після того, як відповідач залишив сімю, вона була вимушена випрошувати у нього гроші на утримання дитини. Син є інвалідом з дитинства, потребує лікування, повноцінного харчування, придбання медикаментів тощо. Відповідач працює неофіційно, розмір доходу він неї приховує, сину сказав, що заробляє 3,-3,5 тис. грн. на місяць. З нею залишилася також проживати і старша дочка. Відповідач позов не визнав, зазначив, що має мінливий доход, суму назвати не зміг, проживає окремо від дітей, які залишилися після розірвання шлюбу із позивачкою, офіційно ніде не працевлаштований, заперечує про стягнення з нього Ѕ частини його заробітку, згоден допомагати в утриманні сина в розмірі до 1000 грн. на місяць. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON] [INFO], який є інвалідом з дитинства. Відповідач не є інвалідом, працездатний, працює, але офіційно не працевлаштований, має можливість та зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину. Даних про розмір свого доходу відповідач не надав, погодився із розміром аліментів у твердій грошовій сумі до 1000 грн. на місяць. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь позивача і стягнення здійснювати починаючи з 08 січня 2011 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і не виконує свого обовязку матеріально утримувати малолітнього сина [PERSON], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач працює, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищенаведені обставини. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який на даний час проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області №43 від 24.01.2011 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи пояснення позивачки про те, що відповідач будучи батьком дитини, добровільно не приймає участі в її утриманні, хоч має таку можливість, оскільки працює і отримує заробітну плату, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, вказуючи на те, що 18.12.2009 року помер його батько [PERSON]. Однак у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини він не звернувся, оскільки мешкав у іншому місті та про смерть батька дізнався тільки 10 вересня 2010 року після отримання судової повістки а копії позовної заяви, в якій зазначалося про смерть батька. Вважає, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач у письмовій заяві підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у письмових заявах не заперечували проти задоволення позовних вимог, просять розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи Четвертої державної нотаріальної контори м. Полтави у письмовій заяві просить розглянути без їх участі. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як вбачається з свідоцтва про народження від 30.01.1979 року батьком позивача [PERSON] є [PERSON], який відповідно з свідоцтвом про смерть серія 1-НО №426313 помер 19 грудня 2009 року. Таким чином позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у письмових заявах, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, тому суд відповідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України визначає йому додатковий строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини два місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у судовому засіданні свої вимоги підтримав і пояснив, що 13 серпня 2009 року помер його батько [PERSON], який за життя мав у власності ? частину житлового будинку із господарськими будівлями № 51 по вул.8 Березня в с.Бабин Іллінецького району Вінницької області. За життя все своє майно батько заповів йому, склавши заповіт на його користь від 12 грудня 2008 року. Відповідно до ст.1270 ЦПК України він своєчасно звернувся в Іллінецьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, де отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Але нотаріус не видав йому свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок із господарськими будівлями, оскільки їх первинна реєстрація у встановленому порядку проведена не була. Спадкове домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилось до категорії колгоспних дворів. Крім нього у покійного батька є ще діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які не мають права на обовязкову частку у спадщині і не претендують на неї. Тому він просить суд визнати право власності на ? частину житлового будинку із господарськими будівлями за попереднім власником, визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті батька і визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку із господарськими будівлями, як за членом колгоспного двору станом 15 березня 1991 року. Відповідач [PERSON] сільська рада Іллінецького району Вінницької області позовні вимоги позивачів визнала повністю, про що подала до суду відповідного листа із проханням вирішити справу у відсутності її представника. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність представника відповідача [PERSON] сільської ради Іллінецького району Вінницької області, прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги позивачів, оскільки вони, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією паспорта та свідоцтва про народження позивача (а.с.5, 6), копією заповіту (а.с.7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8), довідками виконкому [PERSON] сільської ради (а.с.9 - 11), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.12), витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13), копією технічного паспорта домоволодіння (а.с.14 16) та довідкою КП «Гайсинське МБТІ» про вартість домоволодіння (а.с.17). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 06.09.2003 р. у Червонослобідської сільської раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 32. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні характери і погляди на життя. На цьому ґрунті у них часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання дитини. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з липня 2010 р. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає. Угода про утримання дитини між ними досягнута в добровільному порядку. Вважає, що збереження сім»ї і подальше спільне життя не можливе. Строк для примирення просить не надавати. На підставі вищевикладеного просить суд шлюб укладений з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-СР № 085850 виданого 06.09.2003 р. у Червонослобідської сільської раді Черкаського району Черкаської області сторони зареєстрували шлюб 06.09.2003 р. у Червонослобідської сільської раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 32. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини припинені з липня 2010 року, спільне господарство не ведеться. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] 13 січня 2011 року звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 01 липня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивач зявилась у судове засідання, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, заяву з клопотання про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2003 року, від даного шлюбу 28.08.2003 року народилась дитини дочка [PERSON] (а.с.7). Відповідно актового запису № 320 від 16 вересня 2003 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с.7) батьком [PERSON] є [PERSON]. Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки ТОВ «ДЕП Квадро [PERSON] проживає разом з [PERSON]О (а.с.8). В наступний час відповідач проживає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що він не сплачує аліменти на іншу дитину, та враховуючи інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

13.01.2011 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено: 12.01.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем від якого має двох малолітніх дітей: сина, Ростислава, [INFO], та доньку, Анастасію, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через схильність відповідача до вживання алкогольних напоїв на підставі чого постійно виникали сварки в сімї. При таких обставинах подальше сумісне подружнє життя та примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач була відсутня, хоча належним чином та своєчасно повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, як вбачається зі змісту заяви [PERSON] позов підтримує та вимагає розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні був відсутній, хоча своєчасно та належним чином та своєчасно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, як вбачається зі змісту заяви [PERSON] позов визнає- не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу та вимагає розгляд справи проводити за його відсутності Дослідивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 січня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І- ВЛ, №025322, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції в Полтавській області, а/з № 01. ( а.с.4 ) Як вбачається подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам позивача, оскільки відповідач схильний до частого вживання спиртних напоїв, на підставі чого часто виникали сварки в сімї, в ході яких чоловік неодноразово відносно [PERSON] застосовував фізичну силу, що в решті-решт негативно відображалося на психологічному стані дітей, а тому з метою недопущення травмування в майбутньому дитячої психіки, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, вказуючи, що згідно рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради депутатів трудящих № 743 від 01.10.1971 р. пятиповерховий будинок-гуртожиток по вул. Толстого, 17 м. Черкаси приймається в експлуатацію і передається у власність Черкаського хімкомбінату, правонаступником якого є ВАТ «Азот». [PERSON] звернувся до ВАТ «Азот» з заявою про реєстрацію та поселення в вищевказаний гуртожиток. ЖЕД ВАТ «Азот» йому був виданий ордер №24/246 від 20.08.1991р. та виділено койко-місце в кімнаті № 40. Відповідач проживав в гуртожитку з серпня 1991р. по вересень 1994р. З вересня 1994 року по даний час у гуртожитку за адресою: вул. Толстого, 17 к.40 відповідач не проживає, його особисті речі та будь яка інформація щодо його місцезнаходження відсутні. За таких підстав, просить визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Черкаси, вул. Толстого, 17 кімната 40, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, місце та дату слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності квартиронаймача право на жиле приміщення за ним зберігається протягом 6 місяців. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зареєстрований, але не проживає в кімнаті № 40, гуртожитку - будинку № 17 по вул. Толстого в м. Черкаси, без поважної причини більше шести місяців, його особистих речей в даному помешканні немає, що підтверджується актами, які затверджені директором з персоналу ВАТ «Азот» [PERSON], то вказані обставини справи дають суду підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування даною кімнатою. Також з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 8 грн. 50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, вказуючи, що згідно рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради депутатів трудящих № 743 від 01.10.1971р. пятиповерховий будинок-гуртожиток по вул. Толстого, 17 м. Черкаси приймається в експлуатацію і передається у власність Черкаського хімкомбінату, правонаступником якого є ВАТ «Азот». [PERSON] звернувся до ВАТ «Азот» з заявою про реєстрацію та поселення в вищевказаний гуртожиток. ЖЕД ВАТ «Азот» йому був виданий ордер №803/092 від 13.10.2008р. та виділено койко-місце в кімнаті № 39. Відповідач проживав в гуртожитку з жовтня 2008 р. по квітень 2009 р. З квітня 2009 року по даний час у гуртожитку за адресою : вул. Толстого, 17 к.39 відповідач не проживає, його особисті речі та будь-яка інформація щодо його місцезнаходження відсутні. За таких підстав, просить визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою м. Черкаси, вул. Толстого, 17 кімната 39, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, місце та дату слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності квартиронаймача право на жиле приміщення за ним зберігається протягом 6 місяців. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зареєстрований, але не проживає в кімнаті № 39, гуртожитку - будинку № 17 по вул. Толстого в м. Черкаси, без поважної причини більше шести місяців, його особистих речей в даному помешканні немає, що підтверджується актами, які затверджені директором з персоналу ВАТ «Азот» [PERSON], то вказані обставини справи дають суду підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування даною кімнатою. Також з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 8 грн. 50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved