Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] і, просить суд: - усунути перешкоди в користуванні житловим будинком по вул.Володарського,29 у м.Дніпродзержинську і визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком 29 по вул..Володарського у м. Дніпродзержинську; - зобов'язати Відділ громадянства, віз, міграції і реєстрації фізичних осіб Дніпровського РО м. Дніпродзержинська зняти відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, вул..Володарського,29. Свої позовні вимоги він в позовній заяві та в судовому засіданні обґрунтовує тим, що він являється власником житлового будинку, право власності він придбав на підставі нотаріально посвідченого договору купів іі-продажу нерухомого майна від 13 червня 1995 року. Разом з ним в будинку проживає його дружина [PERSON], яка має доньок, від першого шлюбу. [PERSON] - чоловік однієї з доньок, [PERSON] - молодша донька дружини. У 2006 році відповідачі добровільно залишили будинок, забравши свої особисті речі, та виїхали за невідомою адресою. Ми з дружиною не створювали перешкоди в користуванні будинком. Реєстрація відповідачів в будинку перешкоджають користуванню йому будинком, позбавляють можливості оформлення субсидій. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач в судове засідання з"явився, підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися. про день та час розгляду справи повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті, та судовими повістками, які приєднані до матеріалів справи. Третя особа по справі - Відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РО м. Дніпродзержинська свого представника в судове засідання не направив, а згідно листа начальник відділу просив розглянути справу без участі їх представника. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК. Суд. вислухавши позивача, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 388 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав всіх суб'єктів права власності. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Тому суду для правильного вирішення позову необхідко встановити: (1) факт належності квартири на праві власності позивачу; (2) належність відповідачів до сім'ї позивача, як члена сім"ї; (3) строк, протягом якого були відсутні відповідачі в спірній квартирі, а також (4) причини їх відсутності. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку 29 по вул..Володарського і м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору дарування від 13 червня 1995 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб прізвище дружини [PERSON] - [PERSON]. А відповідно за довідки голови квартального комітету [PERSON] зареєстрована у будинку і записана як донька. Таким чином, відповідачка [PERSON] є членом сім'ї позивача та була зареєстрована у спірній квартирі. При з'ясуванні строку відсутності відповідачів в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні в спірному будинку з 2006 року понад один рік, що стверджує позивач в позовній заяві та підтверджується довідкою квартального комітету. Що ж до причин відсутності [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку, то суд вважає, що доводи позивача про те, що відповідачі відсутні більше 1 року в спірному будинку без поважних причин, були підтвердженні вищевказаними доказами, а також показами свідків [PERSON] та [PERSON] кі підтвердили факт та причини відсутності проживання в будинку відповідачів., і ніким та нічим не спростовані. Інших доказїв, які б ставили під сумнів обставини та факти, підтверджені вищезазначеними доказами, суду не надано, про наявність домовленності між позивачем та відповідачами про інший порядок користування ними будинком в судовому засіданні ніяких даних не здобуто, тому суд приходить до висновку про те, що відповідачі відсутні в будинку понад один рік без поважних причин, а значить втратили право на користуванню цим будинком. На думку суду, факт реєстрації відповідачів, які втратили право користування житлом, створює для власника перешкоди в користуванні будинком, так як тягне за собою начислення та сплат у ними платежів за житло та комунальні послуги не тільки за себе, а й за відповідачів. Тому с уд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. На підставі викладеного і ст. ст. 386, 391, 405 ч. 2 ЦК України,

Outcome: approved