Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання зобов»язання припиненим в зв»язку зі смертю позичальника, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.06.2006 року між її чоловіком [PERSON] і АППБ «Аваль» було укладено кредитний договір №014/2549/74/38405. Також, 27.06.2006 року між нею та АППБ «Аваль» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого вона виступала як майновий поручитель [PERSON] за його зобов»язаннями які випливають з кредитного договору. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира 13 що знаходиться в будинку 3А по пр. Маяковського в м. Києві. Крім того, її чоловік на вимогу Банку застрахував своє життя згідно договору КУ№047401 добровільного особистого страхування позичальника кредитної установи від 29.07.2008 року. Вигодонабувачем за цим договором до моменту погашення заборгованості за кредитним договором є «[PERSON] Аваль», сума страхового відшкодування встановлена в розмірі 192\~375 грн. 72 коп., що відповідало на той момент зобов»язанню [PERSON] за кредитним договором. 12.10.2008 року її чоловік загинув внаслідок ДТП. Станом на день подачі нею позову до суду, відповідач отримав в повному обсязі страхове відшкодування за договором добровільного особистого страхування позичальника кредитної установи від 29.07.2008 року. 09.04.2010 року нею було подано заяву про зупинення дії кредитного договору в зв»язку із смертю позичальника, проте, відповідачем було їй відмовлено в скасуванні нарахованих відсотків та списанні залишку основного боргу, тому вона була вимушена звернутися з даним позовом до суду. Представник відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції в свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 27.06.2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір строком на 240 місяців по 27.06.2026 року, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді відновлювальної лінії з лімітом 45\~000,00 доларів США. 12.10.2008 року мала місце ДТП під час якої [PERSON] загинув. Станом на 13.01.2011 року заборгованість за кредитним договором складає 24\~940,67 доларів США, що еквівалентно 198\~482,84 грн. 27.06.2006 року між Банком та [PERSON] , яка є дружиною померлого [PERSON] був укладений договір іпотеки, який забезпечує вимоги іпотеко держателя, що випливає з кредитного договору, укладеного між Банком та [PERSON], за умовами якого позичальник зобов»язаний до 27.06.2026 року повернути іпотеко держателю кредит в розмірі 45\~000 доларів США, сплатити проценти за користування ним згідно умов кредитного договору. Предметом іпотеки є нерухоме майно квартира [ADDRESS] та належить іпотекодавцеві на підставі договору купівлі продажу від 22.06.2006 року. У випадку невиконання іпотекодавцем зобов»язань за кредитним договором [PERSON] має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувавши його. У відповідності з нормами чинного законодавства зобов»язання щодо погашення кредитної заборгованості може бути виконано також іншою особою, а отже зобов»язання по кредитному договору не припиняється з моменту смерті боржника. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов, просили його задовольнити в повному обсязі, а саме визнати зобов»язання [PERSON] згідно кредитного договору №014/2549/74/38405 припиненими в зв»язку із смертю боржника, визнати припиненим право застави, згідно договору іпотеки від 27.06.2006 року, внести до державного реєстру відповідні дані про припинення права застави на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги, що були предявлені до Банку не визнала, зазначивши, що чинним законодавством не передбачено таких підстав, що договір застави або іпотеки припиняються у разі смерті боржника, а отже, так як зі смертю позичальника зобов»язання за кредитним договором не припиняються, то і договір іпотеки є чинним, а предмет іпотеки продовжує бути забезпеченням за кредитними зобов»язаннями. Зменшила позовні вимоги та просила у рахунок погашення боргу за кредитним договором від 27.06.2006 року у сумі 159\~929,29 грн. звернути стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] та визначити спосіб звернення стягнення на заставне майно шляхом проведення прилюдних торгів. В задоволенні основного позову просила відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги основного та зустрічного позову не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 27.06.2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір строком на 240 місяців по 27.06.2026 року, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді відновлювальної лінії з лімітом 45\~000,00 доларів США. (а.с. 11). 27.06.2006 року між Банком та позивачем [PERSON], яка є дружиною померлого [PERSON] був укладений договір іпотеки, який забезпечує вимоги іпотеко держателя, що випливає з кредитного договору, укладеного між Банком та [PERSON], за умовами якого позичальник зобов»язаний до 27.06.2026 року повернути іпотеко держателю кредит в розмірі 45\~000 доларів США, сплатити проценти за користування ним згідно умов кредитного договору. Предметом іпотеки є нерухоме майно квартира [ADDRESS] та належить іпотекодавцеві на підставі договору купівлі продажу від 22.06.2006 року. (а.с. 13-15). 12.10.2008 року мала місце ДТП під час якої [PERSON] загинув. (а.с.17). Станом на 13.01.2011 року заборгованість за кредитним договором складає 24\~940,67 доларів США, що еквівалентно 159\~929,29 грн. (а.с. 83-84). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В преамбулі договору іпотеки зазначено, що предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS], в забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов»язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок наданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. За договором іпотеки забезпечується виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором від 27.06.2006 року укладеного між Банком та іпотекодавцем по поверненню кредиту у вигляді непоновлюваної лінії з лімітом 45\~000,00 доларів США на строк з 27.06.2006 року по 27.06.2026 року включно. Згідно п. 1.2. цього Договору, в забезпечення виконання позичальником зобов»язань за Кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Таким чином, договір іпотеки має опис основного зобов»язання, обсяги відповідальності майнового поручителя іпотекодавця, наслідки невиконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором та договором іпотеки. В своїх поясненнях позивачка стверджувала, що договір кредиту та іпотечний договір повинні бути визнані судом припиненими, оскільки її чоловік загинув. Відповідно до ст. 608 частини 1 ЦК України, зобов»язання припиняється зі смертю позичальника, якщо воно є нерозривно пов»язаним з його особою і у зв»язку з цим не може бути виконано іншою особою. Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов»язання, забезпеченого заставою, втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. В даному випадку зобов»язання щодо погашення кредитної заборгованості може бути виконано іншою особою, а саме позивачем [PERSON], а отже зобов»язання по кредитному договору не припиняються з моменту смерті боржника [PERSON], а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] повинно бути відмовлено. Щодо вимог зустрічного позову то суд вважає їх такими, що не можуть бути задоволені з огляду на наступне. Відповідно до ст. 12 ЦК України у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його не виконання звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем обов»язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотеко держатель може скористатися правами, визначеними згідно з ч. 1 цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов»язаний негайно на вимогу іпотеко держателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв»язку з вжиттям заходів, щодо збереження та страхування предмета іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотеко держателя є недійсним. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що задоволення вимог позову в частині звернення стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] призведе до порушення балансу прав та обов»язків сторін, оскільки обмежить відповідача за зустрічним позовом в можливих видах дій по поверненню суми боргу, а саме позбавить її можливості повернення боргу шляхом оплати грошових сум. Крім того, як з»ясувалося при розгляді даної справи, Банком не направлялася на адресу [PERSON] вимога про виконання основного зобов»язання. Таким чином суд повно, всебічно та об»єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що вимоги основного та зустрічного позову задоволенню не підлягають за необґрунтованістю вимог, викладених у них. Оскільки в задоволенні позовних вимог за основним та зустрічним позовами відмовляється, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, понесені позивачами по справі судові витрати іншою стороною їм не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed