Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

З позовом до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житло, в якому в обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вирішив придбати у відповідача житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, що розташований за адресою: с. Бабичеве Троїцького району Луганської області, вулиця Гагаріна, будинок № 13. Вказаний будинок з надвірними побудовами належав відповідачу на підставі права власності згідно відповідного договору дарування. Позивач передав відповідачу домовлену суму за придбання будинку та надвірних побудов, про що було складено відповідну розписку, останній віддав усі документи на вказаний будинок. На даний момент відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу нічим не обґрунтовуючи свою відмову, у звязку з чим відсутні належні підстави для нотаріального посвідчення вищезазначеного правочину купівлі- продажу, який було вчинено сторонами. Претензій на момент передачі грошей та продаж будинку з надвірними побудовами сторони одне до одного не мали. На даний момент позивач не має можливості за вказаних обставин оформити право власності на вказаний будинок за собою. У судове засідання позивач не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просить вказану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просить вказану справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, претензій будь-якого характеру до позивача не має. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, враховуючи згідно відповідної заяви визнання позовних вимог відповідачем, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем дійсно була досягнута домовленість на передачу останнім позивачу вищевказаного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами у власність. Судом було встановлено, що згідно договору дарування від 30 вересня 2003 року зазначене нерухоме майно на підставі права власності належить відповідачу. Відповідач отримав домовлену суму від позивача за продаж вказаного будинку згідно відповідної розписки, усі істотні умови на той момент було вирішено, позивач фактично прийняв у власність вказане нерухоме майно, а відповідач продав позивачу дане майно. На даний момент позивач не має змоги оформити право власності за собою на дане нерухоме майно у нотаріальному порядку, так як відсутні належні підстави для цього. Також відповідачем було виконано відповідну технічну документацію на дане домоволодіння. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону піддягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. З ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Вивчивши обставини справи, суд вважає, що позивач набуває право власності на зазначене нерухоме майно законним шляхом, так як між сторонами був укладений відповідний усний договір купівлі-продажу, згідно з яким відповідач прийняв гроші і передав позивачу у власність зазначене нерухоме майно, що вказує на те, що даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України є підставою для визнання цього правочину та відповідного договору дійсним у судовому порядку, і тому, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.328, ч. 2 ст. 218, ч. 2 ст. 220, п. 2 ч. 2 ст. 331, ч. З ст. 334 ЦК України,

Outcome: approved