Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 26.04.2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них 25.03.2009 року народився син [PERSON]. На протязі останнього часу вони з відповідачем разом не проживають і останній не приймає участі у вихованні та утриманні сина. Їй самій важко його утримувати, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, послалась на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнила, що у випадку якщо суд прийде до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів у меншому розмірі, ніж пред'явлений нею позов, вона проти цього не заперечуватиме. Відповідач позову не визнав, пояснивши, що не відмовляється від утримання свого сина, однак, у звязку з відсутністю роботи, не взмозі забезпечувати сина матеріально. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що [PERSON] та [PERSON] з 26.04.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них 25.03.2009 року народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з матір"ю. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Як встановлено в судовому засіданні, в даний час між позивачкою та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітнього сина, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобовязаний їй таку допомогу надавати. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоровя позивачки та її матеріальне становище (не працює, отримує допомогу на утримання дитини до досягнення нею трирічного віку, проти чого відповідач не заперечує), і відповідача - платника аліментів (не працює на даний час, хоча є молодою працездатною особою і спроможний працювати, а відтак і платити аліменти, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей) і визначає їх у розмірі по 400,00 грн. щомісячно. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258 з наступними змінами, - витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн.

Outcome: dismissed