Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Гайове по вул. Д. Галицького, 1-Б, Ківерцівського району, Волинської області, в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17.09.2006 року померла її матір [PERSON] Після її смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд в с. Гайове по вул. Д. Галицького, 1-Б, Ківерцівського району, Волинської області. Ще за життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, згідно якого заповіла їй все своє майно. Враховуючи те, що вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Гайове по вул. Д. Галицького, 1-Б, Ківерцівського району, Волинської області, в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала по вищенаведених обставинах, просила суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, не заперечили щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.09.2006 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 023893, актовий запис № 13, виданого Озерською сільською радою Ківерцівського району від 18.09.2006 року (а.с. 21). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: с. Гайове по вул. Д. Галицького, 1-Б, Ківерцівського району, Волинської області. Належність згаданого нерухомого майна [PERSON] стверджується витягом з погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки (а.с. 13). Як вбачається з довідки Озерської сільської ради № 180 від 07.02.2011 року, спадкоємець дочка [PERSON] вступила у фактичне володіння спадковим майном, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем у спадковому будинку (а.с. 22). 03.07.2006 року в Озерській сільській раді, від імені [PERSON], було посвідчено заповіт, згідно якого остання заповіла своїй дочці [PERSON] належне їй майно (а.с. 18), і яка в свою чергу отримала отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 19). Спадкоємцями є також, діти спадкодавця та відповідно рідні брат і сестра позивача відповідачі [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні не заперечили щодо визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно. Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Разом з цим, позивач не може оформити своїх спадкових прав на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на майно за спадкодавцем. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1234-1236, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved