Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

Позивач 29 вересня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 грудня 2005 року. Однак, з вересня 2010 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, проживають окремо. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. На теперішній час вона здійснює догляд за малолітньою донькою [PERSON] та сином [PERSON], у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Таку допомогу відповідач добровільно надавати не бажає. Тому, вона змушена була звернутися до суду та просить стягнути з відповідача кошти на її користь та на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми - [PERSON] та [PERSON], віку трьох років. В судове засідання позивач не зявилась. Про день, місце та час судового засідання сповіщена належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення. До суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та спросила справу розглядати за її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився. Про день, місце та час судового засідання сповіщений належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення. До суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та спросив справу розглядати за його відсутності. Суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02 грудня 2005 року, зареєстрованому Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1036 (а.с.4). Однак, з вересня 2010 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, проживають окремо; Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], (а.с.5-10). Діти проживають разом з матірю і перебувають на її утриманні (а.с.11). Згідно позовної заяви встановлено, що позивач на теперішній час не працює, оскільки доглядає малолітніми дітьми. Згідно статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, з урахуванням того, що сторони спільно не проживають, позивач одна здійснює догляд за дітьми, не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а відповідач не заперечує її надавати, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача кошти в розмірі 1/6 частини із всіх видів його заробітку (доходу) на користь та на утримання дружини, в судовому порядку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], віку трьох років. Через те, що позивач в силу ст.4 Декрету КМУ «Про держане мито» та п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то в силу ст.88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved