Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ПП «Фабрика делікатесних сирів», уточненим в ході розгляду справи, в якому вказала, що з 30.11.2005 року по 28.07.2010 року працювала на ПП «Фабрика делікатесних сирів» та звільнилася за угодою сторін. Оскільки при звільненні їй не було сплачено заборгованість з заробітної плати за період з вересня 2009 року по липень 2010 року, просить стягнути заробітну плату в сумі 13308,97 гривень, компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в сумі 5317,58 гривень за період з 29.07.2010 року по 09.12.2010 року, індексацію заробітної плати за період з вересня 2009 року по жовтень 2010 року в сумі 1743,49 гривні та 500 гривень витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягала. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково в сумі невиплаченої заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку. В частині індексації заробітної плати, посилаючись, що позивачем розрахунок здійснений невірно, визнала позов в цій частині в сумі 460,58 гривень. Проти стягнення витрат на правову допомогу заперечувала повністю, вказавши, що розрахунок, зроблений адвокатом, не відповідає вимогам чинного законодавства, тож послуги надані неякісні. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено таке. Згідно копії трудової книжки [PERSON] з 30.11.2005 року по 28.07.2010 року працювала на ПП «Фабрика делікатесних сирів» на різних посадах, звільнена згідно наказу № 74-к від 28.07.2010 року на угодою сторін відповідно до ст. 36 п. 1 КЗпП. На 12.11.2010 року згідно довідки від 12.11.2010 року заборгованість ПП «Фабрика делікатесних сирів» перед [PERSON] становить 13308,97 гривень. Середньоденний заробіток складає 56,57 гривень згідно довідки про середню заробітну плату від 30.11.2010 року. Відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, здійснюється в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України, за відсутності спору щодо їх розміру підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заробітної плати та компенсації за час затримки розрахунку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо стягнення індексації суд виходить з такого. Згідно ст. 95 ч. 6 КЗпП, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» № 108 від 24.03.1995 року заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282 від 03.07.1991 року, пункту 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України 1078 від 17.07.2003 року (далі Порядок), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Відповідно до п. 2 Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. В додатках 1,2 зазначеного Порядку визначений порядок проведення індексації заробітної плати. Зважаючи, що наданий позивачем розрахунок здійснений не у відповідності з встановленим порядком, з чим у судовому засіданні погодилася позивачка, суд вбачає підстави для стягнення суми індексації заробітної плати згідно з розрахунком відповідача. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то граничний розмір компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільної справи, визначений Постановою КМ України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» та розраховується залежно від витраченого часу. Оскільки позивачка представляла свої інтереси в суді самостійно, за які саме послуги було здійснено оплату у 500 гривень згідно квитанцій та скільки часу було витрачено на таку допомогу зрозуміти неможливо, тож підстав для стягнення таких витрат з відповідача суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: partial