Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що її мати [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю близько 20 років, а з 1 березня 2002 року офіційно зареєстрували свої відносини, стали подружжям. Проживала мати позивачки та [PERSON] в будинку, який розташований по вул. Степова,5 в смт.Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. Як зазначено в позові, 12 грудня 2006 року державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотконтори [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], за яким останній заповів [PERSON] житловий будинок. 28 листопада 2008 року [PERSON] помер. За твердженням позивачки, [PERSON] юридично спадщину не отримала, однак прийняла її фактично, жодних відмов від спадщини не заявляла і фактично успадкувала за заповітом житловий будинок, розташований по вул Степова,5 в смт.Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, за законом в рівних долях з сином померлого [PERSON] земельну ділянку площею 6.33 га., розташовану на території Новомиколаївської селищної ради, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №027210 та вклади у ВАТ „Державний [PERSON] України, які належали [PERSON] Як зазначено в позові, 3 січня 2009 року [PERSON] померла, а 9 січня 2009 року позивачка звернулася до Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]. Як зазначено в позові, спадкоємцями першої черги усього майна, яке залишилось після смерті [PERSON] є позивачка та її рідний брат [PERSON], який заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав і вважається таким, що не прийняв спадщину. Крім того, [PERSON] надіслав до нотаріуса листа, в якому повідомив, що він не має ніяких зазіхань на спадкове майно та вважає, що спадкувати після смерті [PERSON] повинна лише позивачка. На думку позивачки, вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] і власницею майна, що успадкувала після неї з 03 січня 2009 року часу відкриття спадщини. При цьому в повній мірі реалізувати свої повноваження власника майна їй перешкоджає відповідач [PERSON], який заволодів правовстановлюючими документами та відмовляється надати їх позивачкі або нотаріусу. Як зазначено в позові, в серпні 2010 року позивачка звернулася до нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], але їй 31 серпня 2010 року постановою №809/02-31 державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, в зв'язку з тим, що у неї не було правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку. Надати ці документи позивачка не може, оскільки вони, на її думку, знаходяться у відповідача [PERSON]. В позові позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності: на житловий будинок, розташований по вул.Степова,5 в смт.Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, на Ѕ частину земельної ділянки площею 6.33 га., яка розташована на території Новомиколаївської селищної ради та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №027210, на Ѕ частину вкладів у ВАТ „Державний [PERSON] банк України, які належали [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що позивачка взагалі не має права спадкувати після смерті [PERSON], оскільки особисто 9 січня 2009 року до нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася. Відповідач також суду пояснив, що ніяких правовстановлюючих документів на житловий будинок у нього не має і бути не може, оскільки згідно виданої йому у Новомиколаївському БТІ довідки спірний житловий будинок на даний час не зареєстрований і власника на нього не має. На думку відповідача, позивачкі також не належать в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину земельної ділянки та вкладів у ВАТ„Державний [PERSON] банк України, які належали [PERSON], оскільки після його смерті залишилось троє спадкоємців дружина [PERSON], він і його сестра [PERSON], яка у встановленому законом порядку відмовилась від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь його сина, а її брата [PERSON]. Відповідач просить суд позивачкі у задоволенні позову відмовити в зв'язку з безпідставністю заявлених позовних вимог. Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, допитавши свідків, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного. 12 грудня 2006 року державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] був нотаріально посвідчений заповіт [PERSON], за яким останній заповів [PERSON] житловий будинок, розташований по вул. Степова,5 в смт.Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. [PERSON] заповів [PERSON] будинок, який йому на праві власності не належав, оскільки згідно довідки комунального підприємства „Новомиколаївське госпрозрахункове архітектурно-планувальне технічно-інвентарізаційне бюро Запорізької області №28 від 18 січня 2011 року на житловий будинок, розташований по вул. Степова,5 в смт.Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області технічна документація не виготовлялася, права власності на нього не має, реєстрація вищезазначеного житлового будинку не проводилася. Вищезазначені обставини в судовому засіданні були також підтверджені показаннями свідка [PERSON], яка працює начальником Новомиколаївського БТІ та матеріалами інвентарної справи на спірний будинок, які були надані суду свідком [PERSON] і які були досліджені в судовому засіданні. 28 листопада 2008 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.33 га., яка розташована на території Новомиколаївської селищної ради та яка йому належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №027210 та вкладів у Шевченківському відділенні ВАТ„Державний ощадний банк України. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON], дочка [PERSON] та його дружина [PERSON], яка 3 січня 2009 року померла. Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] та її син [PERSON], який заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 УК України до нотаріальної контори не подав, а 29 липня 2010 року подав до Новомиколаївської державної нотаріальної контори заяву, згідно якої він відмовився від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON], яка є його сестрою. Як убачається з матеріалів спадкової справи №4/2009, фотокопія якої була досліджена в судовому засіданні, [PERSON] звернулася до Новомиколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 9 січня 2009 року. Цей факт в судовому засіданні був також підтверджений поясненнями державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотконтори [PERSON], показаннями свідка [PERSON], дослідженим в судовому засіданні журналом реєстрації цієї заяви в 2009 році. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як убачається з матеріалів спадкової справи №13/2009 [PERSON] звернувся до Новомиколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 15 січня 2009 року, тобто в межах строку, передбаченого ст.1270 ЦК України. З цієї спадкової справи також убачається, що [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], 27 січня 2010 року, вхідний №45, звернулась до Новомиколаївської державної нотаріальної контори з заявою, в якій повідомила, що вона відмовляється від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь його сина, а її брата [PERSON]. Вищезазначена обставина в судовому засіданні була підтверджена поясненнями державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], наданим нею журналом реєстрації заяв, які надходили до нотконтори в 2009 році і який був досліджений судом в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.1273 УЦ України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, за місцем відкриття спадщини до Новомиколаївської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не зверталась. В ході з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами було також встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та [PERSON], до якої право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] перейшло в порядку спадкової трансмісії. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідачем [PERSON] право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом на Ѕ частку земельної ділянки та вкладів у ВАТ „ Державний Ощадбанк України, які залишилися після смерті [PERSON] не визнається. Постановою державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори від 31 серпня 2010 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки та вкладів у ВАТ „ Державний Ощадбанк України, які належали померлому [PERSON]. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне позивачкі відмовити.

Outcome: partial