Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач ВАТ комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] (далі відповідач 1) та [PERSON] (далі відповідач 2) про стягнення боргу за кредитним договором з тих підстав, що як стверджує, 25.09.2007 року згідно кредитного договору № 73/ЕК/2007/17-980 відповідач 1 отримала кредит в розмірі 30\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік з кінцевим терміном повернення 21.09.2009 року. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника банком 25 вересня 2007 року було укладено з відповідачем 2 договір поруки. Згідно з п.2.2 договору поруки поручитель зобовязаний виконати взяті на себе зобовязання за договором поруки не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника. Остання плата мінімально необхідного платежу відповідачем 1 була здійснена в січні 2009 року. Відповідачам було направлено повідомлення з проханням погасити кредитну заборгованість, але зобовязання не виконані до цього часу. Так, станом на 11.06.2010 року заборгованість по кредитному договору становить: 24210 грн. заборгованості по кредиту, 10363,55 грн. процентів за користування кредитом, пеня 9010,52 грн. і штраф 7566 грн. Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] з урахуванням індексу інфляції на користь ВАТ КБ «Надра» в сумі 55330.07 грн., боргу, 553 грн. 30 коп. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи в суді. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу заочно, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.09.2007 року позивач та відповідач 1 уклали кредитний договір № 73/ЕК/2007/17-980, згідно з яким відповідач 1 отримала кредит в розмірі 30\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік з кінцевим терміном повернення 21.09.2009 року, що підтверджується кредитним договором і чого не заперечують сторони. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника по кредитному договору банком 25 вересня 2007 року з відповідачем 2 було укладено договір поруки, що підтверджується договором поруки. Судом встановлено, що відповідач 1 порушила умови договору кредиту по його поверненню та сплаті відсотків за користування кредитом, що підтверджується випискою по особових рахунках, розрахунком заборгованості, письмовими вимогами та претензіями до неї. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Виходячи зі змісту ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як видно з договору поруки, додаткова відповідальність поручителя у ньому не встановлена, інше також не встановлено цими договорами. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 30\~000 грн., а штрафні санкції їй нараховані в розмірі 16 576 грн. 52 коп., суд вважає, що неустойка значно перевищує розмір збитків, тому її слід зменшити до пяти тисяч гривень. В іншій частині позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 437 грн. 54 коп. та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи в суді. На підставі ст.ст. 551-555, 1054, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: dismissed