Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою (а.с.3-4), в якій просить суд визнати за ним право власності на реконструйоване нерухоме майно, а саме: житлового будинку (літ. Ж-1), загальною площею 78,2 кв. м., сараю (літ. Б), льоху (літ. Д), вбиральні (літ. З), душу (літ. И), хвіртки № 3, огорожі №№ 5, 6, колодязя № 6, зливної ями № 7, вказуючи наступне. Згідно з договором купівлі-продажу від 11 травня 1999 року, позивач став власником нерухомого майна -житлового будинку літ. А-1, загальною площею 37,3 кв. м., надвірних будівель, огорожі, розташованих на земельній ділянці площею 1161 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З метою покращення своїх житлових умов, використовуючи вказане майно, позивачем у 2009 році було проведено будівельні роботи у зв`язку з якими, без порушення прав та законних інтересів третіх осіб, збудовано та реконструйовано нерухоме майно. Новостворене нерухоме майно складається з житлового будинку (літ. Ж-1), загальною площею 78,2 кв. м., сараю (літ. Б), льоху (літ. Д), вбиральні (літ. З), душу (літ. И), хвіртки № 3, огорожі №№ 5, 6, колодязя № 6, зливної ями № 7. У 2010 році, по закінченню робіт з будівництва і реконструкції нерухомого майна, фахівцями ПП «Архітектурне бюро РИЧ`проведено дослідження будівельних конструкцій і зроблено висновки про стан існуючих будівельних конструкцій житлового будинку з неексплуатуємим горищем без підвалу. Конструкції всіх будівель перебувають у задовільному стані і придатні для експлуатації за призначенням. У технічних висновках встановлена можливість збереження і подальшої експлуатації будівель, що перебувають на ділянці, з`ясована їх відповідність архітектурним, конструктивним вимогам, а також вимогам інших діючих норм і правил, що забезпечить безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкту. Після закінчення реконструкції, позивач звернувся до відповідача з проханням про видачу розпорядження про видачу свідоцтва на право власності. Однак відповідач не задовольнив його та не надав мотивованої відмови у його задоволенні. В судове засідання представник позивача Бажинов К.П., який діє на підставі довіреності ВРД № 510168 від 15 грудня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Марченко М.І. (а.с.36), не з`явився, надав до суду письмову заяву (а.с.45), в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, вказуючи, що позовні вимоги він підтримує. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, надав до суду заперечення проти позову, в яких просить суд прийняти по справі законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, що не порушить прав третіх осіб, а також просить розглянути справу без участі представника Харківської міської ради. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області Ошурко С.П., який діє на підставі довіреності № 5 від 18 січня 2011 року (а.с.44) в судове засідання також не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. До канцелярії суду надійшли пояснення третьої особи по справі (а.с.41-42), в яких представник третьої особи також просить суд розглянути справу за його відсутності, відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу АВА № 700777 від 11 травня 1999 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтровою Л.О. (а.с.5), позивачу на праві власності належить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого КП «Харківське міське БТІ`за станом на 29 липня 2010 року (а.с.6-10), власником вказаного будинку також зазначено позивача по справі [PERSON] . Згідно з технічним висновком про стан існуючих будівельних конструкцій житлового будинку з неексплуатуємим горищем без підвалу в літ. «Ж-1»та можливості його подальшої експлуатації за адресою: [ADDRESS] , виготовленим ПП «Архітектурне бюро РИЧ»(а.с.14-34), основні конструктивні елементи обстежуваних приміщень житлового будинку не мають видимих ознак деформацій, які б свідчили про втрату їх несучої здатності та стійкості, та знаходяться в задовільному стані. Несуча здатність цегляних продольних та поперечних стін самовільно побудованих приміщень в літ. «Ж-1»знаходяться в задовільному технічному стані. Несуча здатність перегородок з газопеносилікатних блоків самовільно побудованих приміщень житлового будинку літ. «Ж-1»знаходяться в задовільному технічному стані. Фундаменти будівлі літ. «Ж-1»на ділянці домоволодіння знаходяться в задовільному технічному стані. Крівля житлового будинку знаходиться в задовільному технічному стані. Конструкції знаходяться в задовільному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Експлуатація приміщень буде безпечною для життя та здоров`я. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Частиною 1 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно з п.1 ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Приймаючи до уваги, що визнання права власності за позивачем на самовільно побудований житловий будинок з надвірними побудовами не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству, суд визнає право власності за позивачем на житловий будинок (літ. Ж-1), загальною площею 78,2 кв. м., сарай (літ. Б), льох (літ. Д), вбиральню (літ. З), душ (літ. И), хвіртку № 3, огорожі №№ 5, 6, колодязь № 6 та зливну яму № 7, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved