overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України з дня його народження 18.09.1955 року по теперішній час, стверджуючи, що він народився 18 вересня 1955 року в с.Ракулове Балтського району Одеської області, його батьками є вже покійні [PERSON] та [PERSON]. З часу свого народження до 1976 року заявник проживав в [INFO], з 22.04.1976 року по 30.05.1978 року він проходив військову строкову службу в лавах [PERSON], в 1978 році знявся з реєстраційного обліку в с.Ракулове і переїхав на проживання до м.Києва, де проживав до липня 2010 року і безперервно працював медбратом в центральній районній поліклініці Шевченківського району м.Києва. За все своє життя заявник жодного разу за кордон не виїжджав, а в 2010 році вирішив переїхати на проживання до будинку своїх батьків в с.Ракулове Балтського району Одеської області, мав намір стати на реєстраційний облік, але в СГІРФО заявнику відмовлено в цьому по причині відсутності у заявника паспорта громадянина України. Отримати вказаний паспорт заявник не може по причині того, що в ВГІРФО м.Київ не збереглися дані про його реєстрацію в м.Київ. Вказані обставини позбавили заявника права на свободу пересування, місце вибору проживання, отримання паспорту громадянина України, з приводу чого заявник змушений звернутися до суду, у відповідності до п.2 ст.158 ЦПК України надав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак направила на адресу суду відгук, в якому вона не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справи без її присутності у відповідності з вимогами законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне вимоги заявника задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 18 вересня 1955 року в с.Ракулове Балтського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про народження серії ЯЛ № 931812, актовий запис № 31, видане Шляхівською сільською радою Піщанського району Одеської області 05.10.1955 року, його батьками є вже покійні [PERSON] та [PERSON], з часу свого народження до 1976 року заявник проживав в [INFO], з 22.04.1976 року по 30.05.1978 року він проходив військову строкову службу в лавах [PERSON], в 1978 році знявся з реєстраційного обліку в с.Ракулове і переїхав на проживання до м.Києва, де проживав до липня 2010 року і безперервно працював медбратом в центральній районній поліклініці Шевченківського району м.Києва. Вказані вище факти підтверджуються паспортом громадянина СРСР, довідкою ДПА у [PERSON] районі м.Києва про присвоєння ідентифікаційного номера, трудовою книжкою БТ-І №2789174, військовим квитком НС №1086851. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився на території України, на час прийняття Закону України «Про громадянство»проживав на території України, а саме в м.Києві на законних підставах, встановлення цього факту заявнику необхідно для отримання ним паспорту громадянина України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

ДП «Путильський лісгосп» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення збитків в сумі 15314,25 грн., посилаючись на те, що 07 березня 2011 року відповідач в державному лісовому фонді ДП * Путильський лісгосп* Путильського лісництва в кварталі 7 виділ 6 другій групі лісів самовільно зрубав два дерева породи ялина загальною кубомасою 4,95 куб. м., чим спричинив матеріальну шкоду лісовому господарству. Просять суд стягнути відповідача завдану матеріальну шкоду на місцевий бюджет смт.Путила і судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, але в силу ст.31 ЦПК України зменшив суму відшкодування шкоди і просив стягнути тільки 5360 грн. Відповідач позов визнав частково, просить суд зменшити суму відшкодування нанесених збитків, із-за важкого матеріального становища, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей. Одна дитина інвалід, дружина також хворіє і є інвалідом з дитинства. Необхідні кошти на їх лікування. Він і дружина на даний час не працюють. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява задоволенню підлягає частково, із слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідач 07 березня 2011 року дійсно вичнив самовільну рубку двох дерев у Путильському лісництві в кварталі 7 виділ 6 чим спричинив шкоду на суму 15314 грн.25 коп. Відповідно до ст.1193 ч.4 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Судом встановлено, що відповідач і його сім'я проживають у важких матеріальних умовах, сім'я малозабезпечена, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, дружина інвалід з дитинства і не працює. Приймаючи викладене до уваги суд своїми правами на підставі ст. 1193 ЦК України зменшує суму відшкодування спричиненної шкоди і вважає за необхідне стягнути з відповідача 536 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі ? частин від всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини щомісячно та до її повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.08.2007 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. У зв*язку з тим, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач ниякої матеріальної допомоги на її утримання не оказує, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день слухання повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. Суд вивчив матеріали справи, вислухав позивачку, вважає що позовом є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, позивачка по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, у звязку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, суд задовольняє позов, тому що згідно діючого законодавства на утримання однієї неповнолітньої дитини стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, при цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню, не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму. Таким чином, суд стягує аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1991 по 1999 р.р. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка навчається на денному відділенні Херсонського державного університету і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення дитиною навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Третя особа - [PERSON], в судове засідання не зявилась у звязку з перебуванням в м. Херсон на навчанні, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Херсонського державного університету №1675 від 09.12.2010 року [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету культури і мистецтв Херсонського державного університету денної форми навчання держбюджетної форми фінансування. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з урахуванням стану здоровя та матеріального становища як дитини, так і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення 23 річного віку. У відповідності із ст.ст. 181 ч.3, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON], 30.08.1994 року; сина [PERSON] [INFO] в розмірі 600 грн.. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON], 30.08.1994 року; сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу дітям щомісяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, з 19.02.1994 року, актовий запис №58. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей дочку [PERSON], 30.08.1994 року; сина [PERSON] [INFO], батьком в свідоцтві про народження дітей зазначений відповідач. Останній про дітей не піклується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч.3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. З пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що він офіційно не працевлаштований, але щомісяця від тимчасових заробітків отримує дохід близько 1500 грн. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14 вересня 2009 року вона позичила [PERSON] за її проханням гроші у сумі 18300 гривен, про що та видала розписку, написану власноручно. Відповідач зобовязалася повернути борг через місяць після отримання грошей, тобто до 14 жовтня 2009 року, але до теперішнього часу борг не повернула та ухиляється від зустрічей з позивачем для вирішення питання про виконання нею свого зобовязання. Позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 18300 гривен боргу, судові витрати по справі державне мито 183 гривни та витрати на ІТЗ у сумі 120 гривен. У судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судові засідання для розгляду справи по суті неодноразово не зявлялася, будучи належним чином повідомлена про час дату і місце слухання справи, письмових заперечень не надала та не надав доказів на спростування доводів позивача. Згідно ст..10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просила визначити додатковий строку для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], що наступила 07.10.2005 року. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала і пояснила, що не могла в передбачений законом строк подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин. Просила визначити додатковий строк для прийняття спадку в межах одного місяця. Представник Маріупольської міської ради [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. З ст. 1272 ГК України по заяві спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З свідоцтва про одруження [PERSON] слідує, що вона мала дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 07.10.2005 року. Враховуючи, що строк прийняття спадщини [PERSON] був пропущений із поважних причин, то його слід визначити додатково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Волинський інститут економіки та менеджменту у формі закритого акціонерного товариства звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2006 року між ним та відповідачем у справі укладено договір № 331/06з про надання освітньої послуги вищої освіти. Відповідно до даного договору відповідач [PERSON] зобов'язувалась сплатити за навчання 4400.00 грн. Наказом № 110-С від 28.08.2006 року останню була зарахована на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» спеціальності «Менеджмент організації», навчалася два з половиною роки та здобула кваліфікацію бакалавра з менеджменту. За навчання відповідачем було сплачено 3530 грн. Сума боргу становить 870 гривень, які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставинами, викладеними в позові, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не повідомлені. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Судом встановлено, що 20.11.2006 року між сторонами у справі Волинським інститутом економіки та менеджменту та [PERSON] укладено договір № 331/06з про надання освітньої послуги вищої освіти. Згідно з п.п. 3.1.1, 5.1, 5.4 вказаного договору відповідач зобов'язувалась сплатити за навчання 4400.00 грн. Позивач свої зобовязання виконав належним чином, про що свідчить диплом ВС № 35639955 від 12.03.2009 року, виданий на ім'я відповідача [PERSON], згідно якого остання здобула кваліфікацію бакалавра з менеджменту (а.с.5). Згідно картки рахунку 36.3 [PERSON] не провела оплату за V курс (1-й семестр 2008-2009 навчального року) в сумі 870 грн., що і складає суму боргу. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки відповідачем не надано доказів виконання нею зобов'язань за договором про надання освітньої послуги, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яке сталось з вини [PERSON] йому була заподіяна моральна шкода. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача 2000 грн.. Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності. Позивач на вимогах позову наполягає. Відповідач позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 24 серпня 2010р., близько 05.40 год., на автошляху [PERSON] - Армянськ, з вини [PERSON], який керував автомобілем Хонда Аккорд, номерний знак [NUMBER], і який порушив п. 2.3 б, п.16.11 Правил дорожнього руху, сталося зіткнення з автомобілем БАЗ А 079.23, номерний знак [NUMBER], яким керував позивач. В результаті ДТП транспортний засіб [PERSON] зазнав пошкоджень. Вина відповідача у заподіяні шкоди підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.17). Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала. Оскільки позивачу були спричинені моральні страждання, які виразилися у порушенні його звичайного ритму і способу життя (тривалий час не міг користуватися автомобілем, який йому був потрібен для роботи), з урахуванням тривалості спричинених йому страждань і обовязку відповідача по відшкодуванню моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає можливим розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначити в сумі 2000 грн. Судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 21.22.55.124 Конституції України, ст. ст. 22.23.1166.1167.1187 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

АСТ Садовод звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським внескам, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка являється членом товариства, станом на 10.12.2010р. допустила заборгованість по членським внескам у сумі 252 грн. Просили стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, на позові наполягає Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, вказуючи на те, що з 2004р. городом не користується, заяви про виключення її з членів товариства Садоводне подавала. Вимога підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [PERSON] являється членом асоціації Садовод. Відповідно до п. 6.5 двитягу зі статуту АСТ Садовод, член АСТ зобовязаний своєчасно сплачувати вступні, членські та цільові внески в розмірах і в строки, встановлені загальними уповноважених членів АСТ. Виключення з членів АСТ здійснюється за рішенням Ради правління АСТ або за рішенням загальних зборів уповноважених членів АСТ. Заборгованість відповідача перед асоціацією станом на 10.12.2010 року складає 252 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 509. 526. 623 ЦК України, в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Сумнівів в зібраних доказах не виникає. Судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 3.8.21.55.124 Конституції України, ст.ст. 509.526.623 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який зареєстровано 04 січня 2003 року у відділі РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спір про розділ майна та місце мешкання дитини виділений в окреме провадження. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, на те що родина фактично розпалась, у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим, просить розірвати шлюб. Позивачка у письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб та розглянути справу без її участі. Відповідач у письмовій заяві не заперечував проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

11 квітня 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. 16 лютого 2007 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження І-ФП №034228, виданого 30 грудня 1997 року). Згідно довідки КП «Єдність» від 11 квітня 2011року неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved