Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що на підставі сумісного рішення адміністрації та профспілкового комітету Миколаївського глиноземного заводу [PERSON] на склад сім'ї з трьох осіб 26 серпня 1997 року був виданий ордер за № 1748 на кімнату [ADDRESS]. Відповідачі не приймають участь в збереженні спірної кімнати, не утримують її в належному технічному та санітарному стані, не сплачують квартирну плату та комунальні платежі. Крім того, відповідачі не проживають у зазначеній кімнаті з початку 2003 року, тобто понад шість місяців, без поважних причин. В судовому засіданні представник позивача Цехоцький І.А. позов підтримав та, посилаючись на наведені в позовній заяві факти, просив позов задовольнити. Доповнив, що [PERSON] має на праві власності спадковий житловий будинок, де проживає з другими членами сім'ї. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що відповідачі не проживають у спірній кімнаті без поважних причин з 2003 року і в кімнаті проживали квартиранти. Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконкому Миколаївської міської ради позов не визнала та пояснила, що в інтересах неповнолітніх дітей та на підставі досліджених доказів в задоволенні позову треба відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на безпідставність позовних вимог, оскільки з 1997 року із сім'єю проживає спірній кімнаті, своєчасно сплачує за комунальні послуги, проводить поточні ремонти. Відповідач [PERSON] вказував, що тимчасово був відсутній у спірній кімнаті, але ця обставина була обумовлена ти, що ййого близькі родичі тяжко хворіли та потребували стороннього догляду. Відповідач [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з кімнати гуртожитку сім'я не виселялась. Тимчасово її відсутність за місцем реєстрації обумовлена необхідністю нагляду за хворими родичами. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін, дав належну оцінку показам свідків, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Виконкому Миколаївської міської ради необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі сумісного рішення адміністрації профспілкового комітету Миколаївського глиноземного заводу [PERSON] на склад сім'ї з трьох осіб 26 серпня 1997 року був виданий ордер за № 1748 на кімнату [ADDRESS], після отримання якого останні вселилися у вищевказану кімнату та проживають там по теперішній час. Даний факт підтверджується тим, що відповідачі регулярно сплачують квартирну плату та комунальні платежі, що засвідчено довідками про відсутність заборгованості, та квитанціями про сплату за комунальні послуги, наявними в матеріалах справи (а.с. 56-76). Крім того, факт проживання відповідачів у спірній кімнаті підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],які вказували, що відповідачі постійно проживають у спірній кімнаті, де знаходиться їх майно, з зазначеного житла ніколи не виселялися, але були тимчасово відсутні у зв'язку з доглядом за тяжко хворими родичами. Зазначені обставини також підтверджені матеріалами перевірки Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області заяви [PERSON] (а.с. 89-96) та довідками Жовтневої ЦРБ (а.с. 80). Суд не приймає до уваги посилання представника позивача та третьої особи на наявність у [PERSON] спадкового житлового будинку, як на доказ відсутності відповідачів за місцем реєстрації без поважних причин з початку 2003 року, оскільки батько [PERSON] помер [INFO], заяву про прийняття спадщини відповідач подав 13 червня 2005 року, але свідоцтво про право власності на спадкове майно до цього часу не отримав (а.с. 109-136). Крім того, наявність спадкового житлового будинку сама по собі не може бути підставою для визнання сім'ї такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.ст. 57, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення . вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести: ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні позивач не довів суду тих обставин, що дають можливість визнати відповідачів такими, що втратили право на житло, оскільки не доведено,що відповідачі не виконували обов'язки, передбачені ст.ст. 64, 66 ЖК України, та втрачали зв'язок зі спірним житлом. Таким чином, з огляду на те, що відповідачі постійно проживають в спірній кімнаті та не порушують норм, встановлених ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed