Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого в період фактичного шлюбу. В обґрунтування своїх вимог, 24.11.1995 року вона познайомилась з відповідачем та з січня 1996 року стала перебувати з ним у фактичних шлюбних відносинах. З січня 1996 року вона та її на той час неповнолітній син [PERSON] поселились в квартирі відповідача за адресою [ADDRESS] і стали проживати однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За спільні кошти в період їхнього фактичного шлюбу вони 20.01.2001 року придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу квартири був оформлений на ім'я відповідача. Придбана ними квартира потребувала ремонту, який вони також спільними коштами та силами зробили і 07.07.2001 року вони заселились в квартиру та стали продовжувати проживати в ній складом їхньої сім'ї в три особи: відповідач, вона та її неповнолітній син [PERSON]. 18.10.2001 року вони з відповідачем зареєстрували їхній шлюб і продовжували проживати однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], тобто в квартирі, яку придбали в період фактичних шлюбних відносин. Дітей від їхнього шлюбу вони не мають. Вона зареєстрована в квартирі, яку отримала до шлюбу з відповідачем і яка належить їй та її синові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 26454 від 14.06.2000 року в порядку приватизації згідно Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду". Відповідачу також належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.10.2000 року, яку він також приватизував на своє ім'я. В даний час відповідач один зареєстрований в спірній квартирі, однак в ній фактично проживає вона її син [PERSON] та відповідач. В даний час відповідач звернувся в суд з позовом про розірвання їхнього шлюбу, оскільки їхні стосунки погіршились і він бажає розірвати їхній шлюб. Ці обставини вимушують її звернутися в суд з позовом про визнання за мною права власності на 1/2 частину квартири № 205 в будинку № ЗО по вул. Сумгаїтській в м. Черкаси, яка була придбана ними в період фактичного шлюбу і є спільною власністю членів сім'ї. У відповідності до вимог СТ. 112 ЦК України в редакції 1963 року та ст. 17 Закону України " Про власність"( який на теперішній час втратив силу, однак діяв на час придбання ними квартири) він має право на 1/2 частин спірної квартири, оскільки вона придбана нею та відповідачем внаслідок спільної праці членів сім'ї при фактичних шлюбних відносинах. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Стягнути з відповідача всі понесені мною судові витрати, ш,о становлять судовий збір, витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти його задоволення заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та [PERSON] проживали однією сім»єю з 1996 року. Відповідач в ході судового засідання визнав факт проживання однією сім»єю з позивачкою. Це підтверджується матеріалам и справи, а саме, довідкою зі школи, довідкою з поліклініки, титульним листом щоденника сина, поясненнями свідків. До правовідносин, що виникли до вступу в дію діючого СК України та ЦК України застосовуються ЦК 1963 року та КпШС України. П. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», передбачає, що майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім»ї є спільною сумісною власністю. Суд виходить з того, що частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними, отже позивачка має право власності на частку квартири, рівно як і відповідач. Відповідач не надав суду доказів про те, що квартира була придбана за його особисті кошти. П. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». «За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя), у надбанні майна була більшою або меншою, частки визнаються рівними. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved