Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою (Том 1 арк.с.5-6), неодноразово уточнюючі позовні вимоги (Том 1 арк.с.156-157, Том 2 арк.с.ГЗ), просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 22456 грн. 69 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 20000 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 1654 грн. 56 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 09 грудня 2007 року приблизно о 00 годин 45 хвилин на вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області, в районі підйому на міст через річку [PERSON], водій автомобіля КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом МАЗ-93866 реєстраційний номер 5203 - [PERSON], який був працівником Закритого акціонерного товариства «Первомайський молочно-консервний завод», скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем [NUMBER], внаслідок чого, автомобілю позивача були спричинені технічні ушкодження. У звязку з відсутністю тілесних ушкоджень, в порушенні кримінальної справи було відмовлено. Згідно висновку експерта, матеріальна шкода складає суму 22456 грн. 69 коп. Вважає, що діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, яка складається з переживань за життя та здоровя, страху в момент зіткнення і яку позивач оцінює в 20000 грн., тому він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги в останній редакції, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що цивільно-правову відповідальність Закритого акціонерного товариства «Первомайський молочно-консервний завод» застраховано за договором, укладеним з HACK «Оранта» відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На виконання вимог зазначеного Закону, ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод» не подало до страхової компанії письмову заяву, якою потрібно було повідомити про настання події, що має ознаки страхового випадку. Оскільки сторони не зверталися до HACK «Оранта» з повідомленням про ДТП та не надали відповідних документів, передбачених нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Представник відповідача - Закритого акціонерного товариства «Первомайський молочно- консервний завод», в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позовних вимог, стягнення з них матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, дійсно [PERSON] працював на підприємстві в якості водія, у грудні 2008 року був звільнений. їх транспортний засіб автомобіль КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований у Відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Оскільки постанова суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відсутня і у звязку з цим, відсутня вина їх працівника у вчиненні ДТП, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача матеріальної шкоди. Крім того, згідно умюв договору страхування, ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність у Відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», тому, згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Тому, просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод» матеріальної та моральної шкоди. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Формула ТТГ» ЛТД в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду письмові заперечення, згідно яких просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що напівпричеп MA3-93866 реєстраційний номер 5203 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Формула ТТГ» ЛТД, та за договором оренди від 09.01.2006 року, укладеного між ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод» та ТОВ «Формула ТТГ» ЛТД, знаходиться у володінні ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод», а тому, відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки [PERSON] не було визнано винним в керуванні транспортним засобом - автомобілем КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом MA3-93866 реєстраційний номер 5203, то відсутні підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди. Представник третьої особи [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність вини водія [PERSON] у вчиненні ДТП за участю його та водія [PERSON], крім того, на підтвердження зазначеного відсутня і постанова суду про притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності та визнання його винним у ДТП. Всі інші докази - відмовний матеріал, який містить багато протиріч, первинні матеріали - зібрані недбало та з порушеннями, експертизи - проведені з порушенням методики розрахунку, а моральна шкода, спричинена позивачу - не обґрунтована, все у сукупності, вважає, дає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, ознайомившись з відмовним матеріалом за фактом ДТП, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У судовому засіданні встановлено, 09 грудня 2007 року приблизно о 00 годин 45 хвилин по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області зі сторони м. Донецька у напрямку м. Дніпропетровська зі швидкістю приблизно 40 км/год, рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який, наближаючись до мосту, через річку [PERSON], мав намір рухатися прямо у напрямку м. Дніпропетровська. В цей час, по вул.Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області зі сторони м. Донецька у напрямку м.Дніпропетровська зі швидкістю приблизно 40-45 км/год, рухався автомобіль КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом МАЗ-93866 реєстраційний номер 5203 під керуванням водія [PERSON], і наближаючись до мосту, через річку [PERSON], мав намір виконати маневр обгону автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], після чого, продовжити рух прямо у напрямку м.Дніпропетровська. Під час наближення автомобіля КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом МАЗ-93866 реєстраційний номер 5203 під керуванням водія [PERSON] з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], водій автомобіля КАМАЗ-5410 [PERSON], не впевнившись, що його дії будуть безпечними, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію при виконанні маневру обгону автомобіля ВАЗ-21099, внаслідок чого, допустив наїзд правою боковою частиною керованого ним автомобіля КАМАЗ-5410 на ліву частину автомобіля ВАЗ-21099. Внаслідок зіткнення, автомобілю [NUMBER], були спричинені технічні ушкодження. Матеріали справи про адміністративне правопорушення за фактом ДТП, яке мало місце 09 грудня 2007 року по вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області, відносно водія [PERSON], до суду не надходили і не розглядалися (Том 1 арк.с.189, 205). Так само, адміністративна справа відносно [PERSON], за ст.ст.124,130 КУпАП до суду не надходила і не розглядалася (Том 2 арк.с.100). Заперечуючи проти винності водія [PERSON] у скоєнні 09 грудня 2007 року приблизно о 00 годин 45 хвилин по вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області дорожньо-транспортної пригоди, представник третьої особи посилався на відсутність постанови суду про притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності та визнання його винним у ДТП. Встановлюючи зазначені обставини, суд виходив із наступного. Із відмовного матеріалу №4935 по ЖРЗПЗ №7946 від 09.12.2007 року вбачається, що 09 грудня 2007 року приблизно о 01 годині 30 хвилин до чергової частини Павлоградського МВ надійшло повідомлення про ДТП на вул. Дніпровській у м. Павлограді на підйомі мосту через річку [PERSON], де при виїзді на місце було встановлено, що автомобіль [NUMBER] з напівпричепом, під керуванням водія [PERSON], при підйомі на міст, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (арк.с.2 відмовного матеріалу). Зазначене підтверджено рапортом ІДПС Павлоградського відділу ДПС [PERSON] (арк.с.З відмовного матеріалу), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, складеного в.о. слідчого СВ Павлоградського МВ УМВСУ в Дніпропетровській області [PERSON] за участю понятих [PERSON] та [PERSON] (арк.с.4-14 відмовного матеріалу), протоколами огляду і перевірки технічного стану транспорту від 09.12.2007 року, з яких вбачається, що транспортні засоби автомобіль КАМАЗ-5410 та автомобіль ВАЗ-21099 отримали механічні пошкодження (арк.с.15-16 відмовного матеріалу), поясненнями самих водіїв [PERSON] та [PERSON] (арк.с. 19-20 відмовного матеріалу). На підтвердження зазначеного, в судовому засіданні був допитаний в якості свідка [PERSON] - начальник відділення розслідування ДТП Павлоградського МВ, який показав, що йому зателефонували на мобільний телефон і повідомили про ДТП, яка сталася на підйомі мосту через річку [PERSON]. Він виїхав і почав складати первинні матеріали - протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схему. Автомобіль ВАЗ-21099 мав механічні пошкодження. Оскільки автомобіль КАМАЗ-5410 покинув місце ДТП, працівники роти ДПС затримали його на виїзді з міста. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання обєктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 19 грудня 2007 року, в порушенні кримінальної справи було відмовлено за п.2 ст.6 КПК України, у звязку з тим, що внаслідок ДТП тілесні пошкодження нікому не спричинені (Том 1 арк.с.8). Також, інспектором ВДАІ [PERSON], водії [PERSON] та [PERSON] були направлені до Павлоградського наркологічного диспансеру для встановлення стану спяніння. Згідно висновку протоколу №607 від 09 грудня 2007 року, водій [PERSON] - тверезий (Том 1 арк.с.207), а водій [PERSON], згідно висновку протоколу №608 від 09 грудня 2007 року, перебував у стані спяніння внаслідок вживання алкоголю (Том 1 арк.с.208). Крім того, згідно довідки начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративних територій міста Павлограда та Павлоградського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області №14/9-6837 від 29.10.2009 року вбачається, що зазначена дорожньо-транспортна пригода значиться у аматизованій базі обліку дорожньо-транспортних пригод, що 09.12.2007 року по вул. Дніпровській м. Павлоград була скоєна ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (Том 1 арк.с.224). Згідно висновку експерта №35-27-1 від 04 січня 2010 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля КАМАЗ-5410 [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п.14.2г, 10.1 Праивл дорожнього руху. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21099 [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. Технічна можливість попередити зіткненя зазначених транспортних засобів з боку водія автомобіля КАМАЗ-5410 [PERSON], визначалась виконанням останнім вимог п.п. 14.2г, 10.1 Правил дорожнього руху, для чого, перешкод технічного характеру у водія автомобіля КАМАЗ-5410 [PERSON] не було. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля КАМАЗ-5410 [PERSON] не відповідали вимогам п.п.14.2г, 10.1 Правил дорожнього руху (Том 2 арк.с.44-47). За клопотанням відповідачів, в судовому засіданні був допитаний експерт [PERSON], який підтвердив зроблений ним висновок автотехнічної експертизи. За таких обставин, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, довів зазначені ним обставини відносно подій ДТП, досліджений в судовому засіданні відмовний матеріал, висновок експерта, а також допитаний свідок, підтвердили зазначені обставини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який був напарником [PERSON], і який знаходився разом з ним в автомобілі [NUMBER] з напівпричепом, заперечував проти скоєння ДТП за участю водія [PERSON] та водія [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-21099. Проте, суд критично відноситься до таких свідчень, оскільки вказаний свідок має свою заінтересованість в результаті розгляду справи, і є працівником відповідача - Закритого акціонерного товариства «Первомайський молочно-консервний завод». Представник відповідача - Закритого акціонерного товариства «Первомайський молочно- консервний завод», вважаючи, що матеріали цивільної справи не містять обєктивних даних, які б вказували на вину водія [PERSON] у вчиненні ДТП, заявила клопотання про призначення повторної судової автотехнічної експертизи. Згідно ухвали суду від 06 квітня 2010 року по справі була призначена\~ повторна судова автотехнічна експертиза. Так, згідно висновку повторної комісійної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №984/985-10 від 28 жовтня 2010 року, «в заданій дорожньо-транспортній ситуації, водій : автомобіля КАМАЗ-5410 [PERSON] для забезпечення безпеки руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 14.2(г) та розд.34 (1.1) Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ВАЗ- 21099 [PERSON] для забезпечення безпеки руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови, коли автомобіль «КАМАЗ-5410» здійснював обгін автомобіля «ВАЗ-21099» та був попереду, а його причіп знаходився поруч з автомобілем «ВАЗ-21099», він почав займати праву смугу руху, тобто в момент зміни напрямку руху автомобілем «КАМАЗ-5410» між автомобілями «ВАЗ-21099» та «КАМАЗ-5410» не було дистанції між передньою частиною автомобіля «ВАЗ-21099» та задньою частиною автомобіля «КАМАЗ-5410», а саме задньою частиною причепу, тобто слід дійти висновку, що водій автомобіля «ВАЗ-21099» не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «КАМАЗ-5410» застосувавши гальмування, тобто знаходився в аварійній обстановці. Причин технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «КАМАЗ-5410» [PERSON] виконати вимоги п.п. 10.1, 14.2(г) Правил дорожнього руху України постановою не вказано, і дана дорожньо-транспортна пригода мала місце, то, з технічної точки зору, водій автомобіля «КАМАЗ-5410» [PERSON] мав технічну можливість однобічними діями запобігти зіткненню шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1,14.2(г) Правил дорожнього руху України, і в діях водія [PERSON] вбачаються невідповідності до вимог п.п. 10.1,14.2(г) та розд. 34(1.1) Правил дорожнього руху України. Невідповідності в діях водія автомобіля «КАМАЗ-5410» [PERSON] вимогам п.п. 10.1,14.2(г) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. Водій автомобіля «ВАЗ-21099» не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «КАМАЗ-5410» застосувавши гальмування, тобто знаходився в аварійній обстановці, а водій автомобіля «КАМАЗ-5410» мав технічну можливість однобічними діями запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ-21099», шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 14.2(г) Правил дорожнього руху України. Крім того, для водія вантажного автомобіля «КАМАЗ-5410» [PERSON] небезпека для руху не виникала, а він сам створив своїми однобічними діями небезпеку для руху, шляхом невиконання вимог п.п. 10.1, 14.2(г) та розд. 34(1.1) Правил дорожнього руху України» (Том 2 арк.с.108-117). Отже, суд вважає, що 09 грудня 2007 року приблизно о 00 годин 45 хвилин на вул.Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області, в районі підйому на міст через річку [PERSON], водій автомобіля КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом MA3-93866 реєстраційний номер 5203 - [PERSON], скоїв зіткнення з належним [PERSON] автомобілем [NUMBER], внаслідок чого, автомобілю позивача були спричинені технічні ушкодження. Тобто, мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка підпадає під поняття «страховий випадок», який визначений договором страхування. Встановлено, що власником транспортного засобу ВАЗ-21099 реєстраційний номер [NUMBER], на момент скоєння ДТП, був [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС 070356 (Том 1 арк.с.25), який працював водієм в Приватному підприємстві «Плутон» (Том 1 арк.с.227,228-229). Третя особа [PERSON] на час скоєння ДТП був працівником Закритого акціонерного товариства «Первомайський молочно-консервний завод» і працював водієм (Том 1 арк.с.97, 99-102), був звільнений 01.12.2008 року (Том 1 арк.с.98). Згідно наказу Закритого акціонерного товариства «Первомайський молочно-консервний завод» №13 від 05.01.2006 року, за [PERSON] був закріплений транспортний засіб - КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] (Том 1 арк.с.103-105). І згідно подорожнього листа вантажного автомобіля №011023 від 06.12.2007 року, зазначений автомобіль отримав завдання на Первомайськ-Дніпродзержинськ-Дніпропетровськ-Луганськ (Том 1 арк.с.106). Власником транспортного засобу КАМАЗ-5410, реєстраційний номер [NUMBER] є Закрите акціонерне товариство «Первомайський молочно-консервний завод», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ШС №266088 (Том 1 арк.с.211). Власником напівпричепу MA3-93866 реєстраційний номер 5203 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Формула ТТГ» ЛТД (Том 1 арк.с.211), який за договором оренди від 09.01.2006 року, укладеного між ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод» та ТОВ «Формула ТТГ» ЛТД, знаходиться у володінні ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод» (Том 1 арк.с.212-214). 12 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Первомайський молочно\-консервний завод» та Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №194/132/07 (том 1 арк.с.215-218). Згідно ст. ст. 5, 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної житло, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається з п.2 Договору страхування, при настанні страхового випадку, страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, у сумі нанесених збитків, що підтверджуються необхідними документами, за винятком франшизи. Так, згідно висновку експерта №348 автотоварознавчої експертизи за фактом дорожньо- транспортної події від 09.12.2007 року, вбачається, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER] перевищує його ринкову вартість на день ДТП (на 09 грудня 2007 року), вартість матеріальної шкоди складає 22456 грн. 69 коп. (Том 1 арк.с.11-24, 26-52). Згідно п.37.5 \~ \~ \~ \~ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Отже, з відповідача - Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню сума 22232 грн. 13 коп., із розрахунку: 22456 грн. 69 коп. (загальна сума матеріальної шкоди згідно висновку експерта) - 224 грн. 56 коп. (сума франшизи, яка піддягає стягненню із ЗАТ «Первомайський молочно-консервний завод») = 22232 грн. 13 коп. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 20000 грн., суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають у звязку з наступним. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» є розяснення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової-) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової-) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Проте, позивачем не було надано доказів спричинення йому моральної шкоди, осжтжж, будь-яких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, позивачем отримано не було. Суд не може прийняти до уваги посилання Закритого акціонерного товаркла «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про те, що вони не мають законних підстав для моральної шкоди, оскільки вони не основані на законі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача. Відповідно до вимог ч.І ст.88 ЦГЖ України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, отже, з відповідача ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 224 грн. 56 коп. , витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30 грн., витрати, повязані із оплатою вартості проведених експертиз у сумі 1200 грн., а разом - 1454 грн. 56 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial