overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2011 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що останній являється батьком дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] [INFO], мешканки с.Борівці, Кіцманського району, Чернівецької області. Зазначає, що відповідач утриманням та вихованням дочки не займається, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 450 гривень щомісячно до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивачка, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження 10.11.2009 року. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. На даний час малолітня [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], а тому в силу зазначеної вище норми закону відповідач має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, офіційно не працює, хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача про призначення опікуном над неповнолітніми, посилаючись на те, що вона займається вихованням своїх онучок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що батька малолітніх [PERSON] та [PERSON], [PERSON] рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.05.2011 року було позбавлено батьківських прав, а їх мати - [PERSON] виїхала за межі України на роботу і там перебуває тривалий час, в зв'язку з чим малолітні діти залишилися без батьківського піклування. Зазначає, що вона не може на законних підставах діяти в інтересах [PERSON] та [PERSON]І, тому просить суд винести рішення, яким призначити її опікуном над малолітніми онучками, що проживають разом з нею. В судове засідання позивачка не з»явилася, однак підтримала обставини викладені в позові, звернувшись до суду з відповідною заявою та просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] серії І-МИ № 122884 від 17.06.2003 року та серії І-МИ № 012253 від 15.08.2005 року, відповідно, батьками малолітніх записані [PERSON] та [PERSON]. Батько неповнолітніх, [PERSON], рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.05.2011 року був позбавлений батьківських прав. Також встановлено, що [PERSON] є рідною бабусею по лінії матері малолітніх, має належні побутові умови для їх виховання та відповідно до медичного висновку може бути опікуном. Виконавчий комітет Драчинецької сільської ради Кіцманського району вважає доцільним призначення позивачку опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що відповідає інтересам дітей. З довідки, виданої Новодрачинецьким ЗНЗ І-ІІ ступенів № 24 від 29.04.2011 року вбачається, що з 01.03.2009 року по даний час вихованням учениці 2-го класу [PERSON] займається бабуся [PERSON] Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Піклування встановлюється над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За таких обставин заявник обгрунтовано звернувся до суду з даним поданням, оскільки встановлення опіки над малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і призначення над ними опікуном [PERSON] відповідає інтересам малолітніх дітей. На підставі наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки і піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням шляхом зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані в господарстві позивача в с.Ревне по вул. Центральній,19б, Кіцманського району Чернівецької області, що належить йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу серії ВЕМ № 482168 від 27.12.2006 року. Відповідачі з 2006 року не проживають у вказаному господарстві, будучи зареєстрованими, добровільно не виписуються, що позбавляє позивача права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач в судове засідання не з»явився, однак позов паідтримав, звернувшись до суду з відповідною заявою та просив справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову, про що свідчить відповідна заява. В судове засідання відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не зявились. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані біля житлового будинку який знаходиться с.Ревне по вул. Центральній,19б, Кіцманського району Чернівецької області, який належить позивачу згідно договору купівлі-продажу серії ВЕМ № 482168 від 27.12.2006 року. Реєстрація відповідачів біля належного позивачу житлового будинку позбавляє його права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном(ст. 391ЦК України) Суд, приходить до висновку про задоволення позову при ухваленні заочного рішення за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 383, 386, 387, 388, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

11 травня 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 05 серпня 1994 року між нею та відповідачем у міському відділі реєстрації актів громодянського стану м. Маріуполя Донецької області був зареєстрований шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою. Спору про місце мешкання дітей між ними не виникає. Сімейні стосунки між ними припинені місяць потому, мешкають вони окремо. Причиною розпаду родини є той факт, що відповідач ушов мешкати до іншої жінки. Позивачка до судового засідання з'явилася, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. просила суд позов задовольнити. Після розірвання шлюбу призвіще залишити без змін. Відповідач до судового засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив суд шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 265863, виданого 05 серпня 1994 року міським відділом реєстрації актів громодянського стану м. Маріуполя Донецької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 05 серпня 1994 року зареєстрували шлюб, з присвоєнням дружині прізвища «Майстер», про що зроблений відповідний актовий запис № 905(а.с.7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З свідоцтва про народження серії І-НО № 322606, виданого 20 квітня 1995 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громодянського стану міста Маріуполя, актовий запис № 289, вбачається, що [PERSON] народився 03 квітня 1995 року, в графі «батьки»зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON].(а.с. 8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 173933, виданого 24 липня 2000 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 448 вбачається, що [PERSON] народився 15 липня 2000 року, в графі «батьки»зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON].(а.с.9). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що шлюб перший, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені місяць потому. Спору стосовно місця проживання дітей сторони не мають, майновий спір між сторонами на час розгляду справи відсутній. У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому суд постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу призвіще позивачки залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~11 травня 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 22 листопада 2003 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, шлюб перший, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені два роки потому по причині різних поглядів на життя, мешкають вони окремо. Спору про місце мешкання дитини не має, майно, що підлягало б розподілу у сторін відсутнє. Просила про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка у судове засідання з,явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

18.05.2011 року публічне акціонерне товариство "Приватбанк" (далі ПАТ "Приватбанк") звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 10 521,67 грн. та судових витрат по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.06.2006 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 4200,00 грн. під 36% річних, з кінцевим строком погашення, що відповідає строк дії картки. Посилаючись на те, що відповідачкою умови кредитного договору не були виконані належним чином, позивач просить стягнути з неї суму простроченої заборгованості за кредитом станом на 31.01.2011 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги просить задовольнити позов, розглянувши справу у його відсутність. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, суду надала копії квитанцій про сплату кредитної заборгованості та судових витрат, у зв'язку з чим клопотала відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення відповідача, оцінивши та дослідивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.06.2006 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 4200,00 грн. під 36 % річних, з кінцевим строком погашення, що відповідає строк дії картки (а.с.10-11). Відповідно до квитанції від 14.06.2011 року відповідачка погасила суму кредитної заборгованості в сумі 10705,72 гривні (а.с 29). Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. В судовому засіданні встановлено, що 14.06.2011 року [PERSON] повністю відшкодувала заборгованість позивачу та понесені ним судові витрати, зважаючи на цю обставину в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

У березні 2011р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що 14.09.2007 року з відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого Свінтозельській-Шафоростовій був наданий кредит у сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Однак відповідачкою ця вимога не виконується, заборгованість за кредитом складає 16022,94 грн. Просив суд стягнути з відповідачів, у тому числі [PERSON], як поручителя за договором поруки, на користь банку заборгованість та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 160,23 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом 16022,94 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 160,23 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн., які перерахувати на відповідний рахунок позивача. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про місце та час розгляду справи, у звязку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, згідно умов кредитного договору від 14.09.2007 року Свінтозельській-Шафоростовій банком було надано кредит в сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків річних. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Згідно ст..526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків в цьому випадку встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. Так, судом встановлено, що відповідачка в порушення умов кредитної угоди не виконує в повному обсязі взяті на себе зобовязання та не сплачує кредит та відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості відповідачки перед позивачем підтверджується наданим позивачем розрахунком. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів, у тому числі з [PERSON], як поручителя за договором поруки, слід стягнути на користь позивача всю суму заборгованості за кредитною угодою та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

[PERSON] 30 травня 2011 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 23.08.2002 року у Мохнатинській сільській ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №02. Причини розлучення обґрунтовуються тим, що спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені з жовтня 2008 року, сумісне господарство не ведеться, неповнолітніх дітей не має. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви з проханням справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, відповідачка позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб 23.08.2002 року у Мохнатинській сільській ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №02, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «І-ЕЛ»№059739. За час шлюбу у сторін діти не народжувались. Згідно копій паспортів сторін, позивач зареєстрований проживаючим у Чернігівському районі, с. Антоновичі, вул. Примакова,88, а відповідачка зареєстрована у тому ж населеному пункті по вул. Примакова,42. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON].Ф. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 6 серпня 1988 року між нею за відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Мариничівської сільської ради, актовий запис № 5. В шлюбі народилось двоє дітей. Причина звернення до суду - у відповідача створилась нова сім»я з іншою жінкою, протягом останніх 10 років шлюбних стосунків не підтримують, а тому позивачка вважає, що сім»я існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка свої позовні підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище ГРАБОВСЬКА. Дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім»ї суперечило б інтересам одного з них. Встановлено, що позивачка не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому суд вважає, що подальше збереження сім»ї неможливе. Виходячи з цього, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки шлюб існує формально, який доцільно розірвати.

Outcome: approved