Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-29 00:00:00

В квітні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 09 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем був укладений кредитний договір №odxrRX10690434, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти в розмрі 2 127,59 грн. на строк до 09 липня 2008 року включно, а відповідач зобовязався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 12 % річних від суми залишку заборгованості та комісію в розмірі 52,13 грн. щомісячно. Наслідками порушення його умов в частині своєчасного виконання зобов'язань позичальником є право позивача вимагати від боржника сплату на прострочену суму підвищених процентів - 15,17 % в місяць та стягнення з нього неустойки (штрафів та пені). Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів за користування ним та комісії виконував не належним чином в звязку з чим станом на 14 березня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 26 656,56 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту - 2 127,60 грн.; - заборгованість по процентам - 11 619,51 грн.; - заборгованість по комісії - 625,56 грн., - нарахованої пені в розмірі 10 538,34 грн.; - нарахованих штрафів в загальному розмірі 1 745,55 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 09 липня 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір -NbodxrRX 10690434 в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (далі -Умов). Відповідно до договору банк зобовязався видати, а в подальшому видав позичальнику на споживчі потреби кредит в розмірі 2 127,60 гривень на строк до 09 липня 2008 року включно. Зі своєї сторони позичальник зобовязався щомісячно (в період з 1 по 5 число кожного місяця) частинами повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 1,0 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а також сплачувати щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в розмірі 52,13 грн., а всього вносити 241,33 грн. щомісячно Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконанш зобовязань позичальником є сплата ним банку підвищених відсотків на прострочену сум) кредиту в розмірі 15,17 % на місяць, а також пені в розмірі 1,25 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення платежу та штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова1 установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути креди: та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позик якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальник процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязанні повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбачених договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язанні забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник повинен був повністю погасити заборгованість за кредитом протягом періоду з 09 липня 2007 року по 09 липня 2008 ром включно, проте свої зобовязання не виконав. В звязку з цим банк після 09 липня 2008 року продовжував нараховувати позичальнику проценти та неустойку (штрафи та пеню). Проте, як вбачається з п. 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, як складової частини кредитного договору, споживач повинен був повернути кредит та виконати усі обовязки за договором до зазначеної в заяві про видачу кредиту дати. Згідно п.п. 3.2.9 та 4.6 Умов при порушенні позичальником визначеного в заяві строку погашення заборгованості, така заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. Як вбачається зі змісту вищевказаних положень з цього моменту припиняється нарахування процентів та на прострочену суму нараховується виключно пенту передбачена п. 6.1 Умов в розмірі 1,25 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше грн. за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п. 6.5 Умов нарахування вказаної неустойки на прострочену суму здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконане Таким чином нарахування банком з 10 липня 2008 року по 27 грудня 2010 року позичальнику також й процентів суперечить умовам договору, а тому вони не підлягаю | стягненню. Не може бути стягнутий і нарахований відповідачу штраф, передбачений п. 6.3 Умов (500 грн. + 5% від суми заборгованості), оскільки це також суперечить п.п. 3.2.9 та 4.6 Умов та з врахуванням нарахування за це ж порушення й пені, що вказує на застосування подвій» відповідальності за одне й те ж порушення, вчинене боржником, що не допускається законом. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що утворилася станом на 14 березня 2011 року, а саме: - заборгованість за кредитом в розмірі 2 127,60 грн.; - заборгованість по процентам (за період з 09 липня 2007 року по 09 липня 2008 року включно) - 1 938,93 грн.; - заборгованість по комісії - 625,56 грн. Що стосується пені, то суд виходить з того, що банк здійснював нарахування боржнику пені за ставкою 0,15% за кожен день прострочення платежу (а.с. 4), а тому її розмір за період з 09 липня 2007 року по 14 березня 2011 року складає 3 508,93 грн. Додаткових вимог щодо застосування наслідків невиконання грошового зобов'язання позичальником банк не висував, а тому вони не були предметом розгляду. Інші вимоги банку є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 37 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи, а також 82 грн. державного мита.

Outcome: partial