Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ Агротехсервісу якому просив визнати недійсним договір оренди землі, від 25.07.2006 року між [PERSON] та ТОВ Агротехсервіс, зареєстрований 10.04.2008 року у Решетилівському районному відділенні Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за № 040836100025. В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що він є власником вказаної земельної ділянки, площею 8,59 га, яку успадкував від померлої 15.01.2008 року матері [PERSON] Оспорюваний договір оренди, від 25.07.2006 року був зареєстрований після її смерті - 10.04.2008 року, у звязку чим вважає його недійсним, оскільки на момент укладення реєстрації в установленому законом порядку [PERSON] втратила цивільну правоздатність. Також послався на помилку вказання у даному договорі по батьковіматері, а саме Ільківна, тоді як насправді вона Іллівна. Зазначив, що орендної плати за землю не отримував та як новий власник бажає самостійно господарювати на своїй землі. Від укладення нового договору оренди землі із ТОВ Агротехсервісвідмовився. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON], а також представник третьої особи відділу Держкомзему в Решетилівському районі [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили його задовольнити з вищезазначених підстав. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову, посилаючись на законність оспорюваного договору оренди, за яким [PERSON] нараховувалась та виплачувалась орендна плата. Також недоплачена орендна плата в сумі 1966,99 грн. нарахована позивачеві за його письмовим зверненням, однак ним не отримана. Зауважив, що про смерть [PERSON] підприємство дізналось лише після отримання позовної заяви, а зміна власника земельної ділянки не припиняє укладеного договору оренди землі. Вважає, що підстави визнання договору недійсним відсутні. Суд, заслухавши сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з огляду на таке. Відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 520117 від 02.06.2010 року, позивач [PERSON] на даний час є власником земельної ділянки, площею 8,59 га на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району для сільськогосподарського виробництва. (а.с.14). За договором оренди землі, від 25.07.2006 року (далі Договір), [PERSON] надала, а ТОВ Агротехсервісприйняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), площею 8,59 га території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району (а.с. 10-13). Договір зареєстрований 10.04.2008 року у Решетилівському районному відділенні Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за № 040836100025. Зі свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 087457, убачається, що [PERSON] померла 15.01.2008 року. (а.с.7), тобто до моменту реєстрації оспорюваного договору. Суд звертає увагу на те, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.(ч.1 ст.202 ЦК України). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.(ч.4 ст.202 ЦК України). У відповідності до ч.1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст.203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ч.1-3,5 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлено ним. Викладене видається можливим лише за наявності цивільної правоздатності фізичної особи учасника правочину, тобто здатності мати цивільні права та обовязки, яка виникає у момент народження фізичної особи та припиняється у момент її смерті. (ч.1,2,4 ст.25 ЦК України). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі підлягає державній реєстрації й на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту такої реєстрації. \~ Таким чином, зважаючи, що оспорюваний договір оренди землі, який слід визначити як двосторонній правочин - укладений 10.04.2010 року (з моменту реєстрації) між ТОВ Агротехсервіста [PERSON], яка на момент його вчинення померла, тобто втратила цивільну правоздатність, тим самим сторонами не додержано вимог ч.1-3,5 ст.203 ЦК України, що є підставою недійсності вказаного правочину. Заперечення відповідача проти позову не спростовують встановлених даних. Водночас, при вирішенні спору, суд враховує положення ст.41 Конституції України, якою передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. А також вимоги п. б ч.1, ч.2 ст.90 ЗК України про право власника земельної ділянки самостійно господарювати на землі.

Outcome: approved