Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-17 00:00:00

Із позовної заяви слідує, що позивач працює у Володарсько-Волинському територіальному ценрі по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян заступником завідувача відділення соціальної допомоги вдома та з 2008 року має неприязні стосунки з директором територіального центру, так як критикувала його працюючи головою профспілкового комітету. Керівник територіального центру 23.02.2009 року оголосив їй догану, яку вона оскаржила в суді і 01.03.2010 року рішенням суду догану визнано незаконною. Під час розгляду справи адміністрація територіального центру на неї морально тиснула, ніхто її не підтримував і вона вирішила вийти із членів профспілкової організації, тому 16.04.2009 року на звітно-виборчих зборах заявила про вихід із профспілок і вважає себе з 17.04.2009 року не членом профспілок. 29.04.2009 року вона була запрошена на засідання профспілкового комітету у зв"язку з розглядом подання адміністрації про погодження винесеної їй догани від 23.02.2009 року, однак вона заперечила голові профспілкового комітету [PERSON]М, так як ці дії є незаконними і не пішла на засідання профспілкового комітету. 30.04.2009 року на судовому засіданні ознайомилась з витягом із протоколу засідання профспілкового комітету, була схвильована та обурена тим, що члени профспілкового комітету [PERSON]С та [PERSON] оговорили її, що вона ознайомилась з документами Головного УПСЗН від 22.07.2008 року, а тому вона звернулась до правоохоронних органів. Позивач зазначає, що тиск на неї профспілковим комітетом не закінчився і 13.05.2009 року їй вручили лист з вимогою оплатити гроші за телефонні переговори з головою обласної профспілки. 14.05.2009 року голова профспілкового комітету [PERSON]М повідомила позивача, що відносно неї буде проведено розширене засідання профспілкового комітету та вимагала бути присутньою. Однак на засідання профспілкового комітету вона не прийшла і із протоколу їй стало відомо, що проводив засідання начальник УПСЗН [PERSON], який повідомив, що позивач невиробничими скаргами заважає йому працювати. Проводячи по ній засідання профспілкового комітету та засуджуючи її поведінку профспілки принизили її ділову репутацію, їй стало тяжко працювати, робітники бояться з нею спілкуватись, вона перенесла багато душевних страждань. Позивач просить суд зобовязати первинну профспілкову організацію територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Володарсько-Волинського району вибачитись на загальних зборах територіального центру за приниження її честі та гідності, спростувати неправдиві відомості які були озвучені на засіданнях профспілкового комітету 29.04.2009 року та 14.05.2009 року, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 6000 гривень та витрати по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що на засіданнях первинної профспілкової організації 29.04.2009 року та 14.05.2009 року первинна профспілкова організація здійснювала на неї тиск, розповсюдила по організації неправдиві твердження, в протоколах засідань викладено обман, її не повинні розглядати на засіданнях, так як на той час вона не була членом профспілки. Вказує, що неправдивими є те, що її повідомляли про участь у засіданнях і вона категорично відмовилась бути присутньою, лист Головного УПСЗН від 22.07.2008 року адресований для виконання їй. Відповідач не мав права розглядати звернення бухгалтерії про сплату коштів за телефонні розмови і негативно оцінювати її поведінку по зверненню в різні інстанції зі скаргами. Після проведення засідань перенесла багато душевних страждань, її стан здоров"я погіршився. Представники позивача в судовому засіданні позов не визнали пояснивши, що проводячи засідання профкому 29.04.2009 року та 14.05.2009 року первинна профспілкова організація здійснювала статутну діяльність у вирішенні колективного трудового спору, протоколи зборів є документами внутрішньо-організаційної діяльності і нікому не надавались, а тому з боку відповідача не мало місце поширення будь-якої інформації про позивача і тому внаслідок цього не було порушено її особисте немайнове право. Заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Розглядаючи даний спір суду необхідно зясувати чи поширені щодо позивача відомості, чи відповідають вони дійсності та чи порочать вони його честь, гідність і ділову репутацію. В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2009 року на засіданні профспілкового комітету територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян розглядалось подання адміністрації територіального центру про погодження раніше винесеної догани заступника завідувача відділення соціальної допомоги вдома [PERSON] її заяви про вихід з профспілки, подання головного бухгалтера територіального центру про плату телефонних розмов голові профспілки. На засіданні профспілкового комітету позивач присутня не була. Розглядаючи подання адміністрації територіального центру про погодження догани присутні обговорювали питання виконавчої дисципліни по виконанню листа Головного УПСЗН від 22.07.2008 року під час якого [PERSON]А розповіла, що позивач навмисно поклала даний лист, щоб не працювати над його виконанням, мала достатньо часу для його виконання, безпідставно відмовляється від виконання окремого доручення після чого профспілковий комітет одноголосно погодив винесену догану. На засіданні профспілкового комітету по питанню плати телефонних розмов виступила головний бухгалтер територіального центру [PERSON] повідомивши, що з 01 лютого по 31 березня 2009 року з службового телефону територіального центру було зроблено міжміських дзвінків до голови профспілки Головного управління праці та соціальної політики на суму 36,70 грн., що складає 50% від суми всіх переговорів, які на її думку були зроблені [PERSON]В і просить перерахувати профспілковим комітетом дану суму на рахунок територіального центру. Профспілковий комітет вирішив перерахувати кошти з рахунку профспілкової організації на рахунок територіального центру та звернутись з листом до [PERSON]В, щоб вона дала письмову відповідь про дані дзвінки та повернула кошти. Також, 14 травня 2009 року на засіданні розширеного профспілкового комітету територіального центру розглядався лист адміністрації територіального центру до профспілкового комітету щодо врегулювання конфліктної ситуації, яка склалась між працівниками територіального центру та [PERSON] Під час виступу начальник УПСЗН [PERSON] повідомив, що [PERSON] листами невиробничого характеру заважає працювати не тільки працівникам управління праці, а й райдержадміністрації. Директор територіального центру [PERSON] вказав, що [PERSON] тривалий час конфліктує в колективі, на нього писала безпідставну скаргу та пише скарги в різні інстанції, які не підтверджуються та просить профспілковий комітет вплинути на [PERSON] Також виступили [PERSON]В, [PERSON]В, [PERSON]В, [PERSON], [PERSON], які дали негативну оцінку поведінці [PERSON]В за її безпідставні листи через які перевіряючі комісії порушують звичайний режим роботи. По результатах розгляду даного питання профспілковий комітет негативно оцінив поведінку [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]В, [PERSON]П, [PERSON]., [PERSON]С, [PERSON]С, [PERSON], [PERSON]В, [PERSON] підтвердили розгляд вказаних питань на засіданнях профспілкового комітету 29.04.2009 року та 14.05.2009 року де вони висловлювали свої погляди та критично оцінювали поведінку [PERSON], а тому висловлювали оцінюючі судження, свої думки, критично оцінювали факти і вони не є поширенням відомостей, оскільки в них виражаються думки, судження, ставлення особисто до явищ і подій оточуючого середовища, а не повідомлення про такі явища і події, які відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту і це відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини. Право висловлювати судження, оцінку думки закріплені у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства і гарантовано ст. 34 Конституції України. Питання, які розглядались на засіданнях профспілкового комітету 29.04.2009 року та 14.05.2009 року стосуються відносин, які склались в трудовому колективі територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, по результатах яких були складені протоколи, які нікому не надавались, не озвучувались та не поширювались в інший спосіб. Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач в судовому засіданні не довела та ненадала доказів кому і у який спосіб первинна профспілкова організація територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Володарсько-Волинського району поширила щодо неї відомості, які не відповідають дійсності і ці відомості порушують особисті немайнові права, завдали шкоди, або перешкоджають їй повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Посилання позивача на ту обставину, що начальник УПСЗН [PERSON] по результатах засідання профспілкового комітету 14.05.2009 року написав лист № 1091 від 21.05.2009 року голові Володарсько-Волинської райдержадміністрації щодо засудження профспілковим комітетом негативної оцінки позивача і це є розповсюдженням недостовірної інформації яка порочить її честь, гідність та ділову репудацію не є предметом судового розгляду по цій справі, так як відповідачем по даній справі є первинна профспілкова організація териториального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Володарсько-Волинського району, а не управління праці та соціального захисту населення Володарсько-Волинської райдержадміністрації. Вимоги позивача про зобов"язання відповідача вибачитись перед нею на загальних зборах територіального центру є безпідставними, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено статтями 16, 277 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач - первинна профспілкова організаця територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Володарсько-Волинського району на засіданнях профспілкового комітету 29.04.2009 року, 14.05.2009 року та в послідуючому не поширювала недостовірну інформацію що стосується позивача і тому не порушила особисті немайнові права останньої, що дає підстави суду відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed