Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, 3-я особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 11 жовтня 2004 року та зареєстрованого у реєстрі за №8168, він є власником ? частини квартири № 10, що розташована в будинку № 54 по вул. Алмазній м. Запоріжжя. В зазначеній квартирі значаться зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою за № 331 від 01.02.2016 року, виданою Центром з обслуговування абонентів. Але, з 2011 року та по теперішній час відповідачі в спірній квартирі не проживають та нею не користуються, що підтверджується актом складеним 12.11.2015 року. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і оскільки факт реєстрації відповідачів у належній йому на праві власності квартирі, порушує його право власності та позбавляє можливості у повній мірі використовувати обєкт права власності, у нього виникло право звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні належним йому нерухомим майном, шляхом позбавлення відповідачів права користування спірним житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації за вище вказаною адресою. Просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити(а.с.23). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявились. Про день та час розгляду справи відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать їх розписки в отриманні судових повісток. Від відповідачів 05.04.2016 року через канцелярію суду надійшли заяви з прохання провести розгляд справи у їх відсутності. Зі змісту цих заяв вбачається, що позовні вимоги кожен з відповідачів підтримує та проти задоволення позову кожен з них не заперечує(а.с.58,60). Представник відповідача - Заводського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду(а.с.40). Третя особа-[PERSON] в судове засідання не зявилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Від 3-ої особи через канцелярію суду надійшла заява з прохання провести розгляд справи у її відсутності. Зі змісту цієї заяви вбачається, що позовні вимоги вона підтримує та проти задоволення позову не заперечує(а.с.52). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З договору дарування від 11 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №8168, вбачається, що позивач [PERSON] та 3-я особа [PERSON] у рівних частках є власниками квартири №10, що розташована в будинку № 54 по вулиці Алмазній в м. Запоріжжі(а.с.5). Згідно технічного паспорту, складеного Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, власниками квартири [ADDRESS] зазначені [PERSON] та [PERSON], яким належить по ? частки цієї квартири на підставі договору дарування, посвідченого 11.10.2004 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8168(а.с.6). Відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області від 09.02.2016 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2004 року значаться зареєстрованими за адресою: [INFO](а.с.16). Згідно довідки Єдиної абонентської служби Центру обслуговування абонентів за № 331 від 01.02.2016 року в квартирі № 10, що розташована в будинку № 54 по вулиці Алмазній в м. Запоріжжі значаться зареєстрованими [PERSON], його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]Є.(а.с.8). З акту № 219 від 12.11.2015р., складеного комісією ЦОП МКП «Основаніє» за участю [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 2011 року фактично не проживають за адресою: [INFO](а.с.10). Згідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, відповідно до якої, до членів сімї належать дружина наймача, їх діти і батьки. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є ані власниками, ані співвласниками спірної квартири, договір найму житла з ними не укладався і вони, в розумінні ст.64, 156 ч.4 ЖК України, є лише членами сімї співвласника спірної квартири [PERSON], як його діти і саме з цих підстав вони були зареєстровані в спірній квартирі. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позову і усунення перешкод у здійснені позивачем [PERSON] права власності на квартиру, шляхом визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою, оскільки вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідачі не проживають без поважних причин у спірній квартирі з 2011 року, не беруть участь у витратах, повязаних з ремонтними роботами та утриманням житла, що свідчить про те, що відповідачі не ставляться до цього житла, як до свого постійного міста проживання та втратили до нього будь-який інтерес. При цьому суд також враховує, що відповідачі в судове засідання не з»явились, не скористались своїми процесуальними правами сторони у процесі і не надали суду жодного з доказів, якщо у них такі малися, в обґрунтування своїх заперечень, а навпаки, подали суду заяви відповідно до яких, вони не заперечують проти задоволення позову, тобто визнають його. Положеннями ч.4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Що стосується позовних вимог в частині зобовязання Заводський РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області знятти [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені судом, оскільки у відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється крім іншого, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, судове рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, яке набере законної сили і буде підставою для зняття їх з реєстрації місця проживання. При цьому суд також враховує, що на час розгляду справи питання забезпечення здійснення реєстрації/ зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб віднесено до компетенції Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, та не є компетенцією УДМС України в Запорізькій області.

Outcome: partial