Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом,зазначили,що 03.07.1995 року помер їх батько - [PERSON] Вікторович.Після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 23 по вул.Зарічній (нині [PERSON]) в с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області. Спадкоємцями за законом стали сторони та їхня мати [PERSON],яка померла 30.10.2009 року.В шестимісячний строк сторони з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися,оскільки вирішили,що буде справедливим,якщо спадщину прийме [PERSON] 27.01.2006 році за заявою [PERSON] виконком Нехворощанської сільської ради виніс рішення за № 9 «Про оформлення права власності на жилий будинок». За усним дорученням [PERSON] оформленням права власності займався відповідач,який таємно від неї та позивачів оформив на матір лише 1/2 частину спадкового майна,іншу половину оформив на себе,отримавши в держнотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.06.2006 року. 09.09.2008 року [PERSON],не знаючи,що відповідач володіє 1/2 частиною будинку склала заповіт,відповідно до якого,все майно заповіла сторонам в рівних частках.Також зазначили,що відповідач не міг оформити 1/2 частину спадкового майна на себе,ще й по тій причині,що на час смерті спадкодавця в будинку окрім нього самого та покійної матері був зареєстрований позивач [PERSON] Просили свідоцтво про право на спадщину,видане державною нотаріальною конторою Андрушівського району 13.06.2006 року [PERSON] визнати недійсним та визнати за кожним із сторін право власності на 1/5 частину спадкового майна,після смерті [PERSON] та [PERSON]. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю,обґрунтувавши їх наведеними в позові обставинами.Додали,що на їх думку доказом фальсифікації відповідачем документів є той факт,що [PERSON] зверталася до Нехворорщанської сільської ради з заявою про надання дозволу на оформлення права власності із видачею свідоцтва про права власності на цілий будинок,а не на його половину.У відповідністю з цією заявою рішенням виконкому Нехворорщанської сільської ради від 27.01.2006 року їй був наданий такий дозвіл.Просили взяти до уваги письмове пояснення [PERSON] про те,що їй невідомо,яким чином відповідач оформив на себе право власності на половину спадкового будинку,т.я. ніяких документів вона взагалі не підписувала. [PERSON] крім того пояснив,що заяву про відмову від спадщини він до нотаріальної контори не подавав та чому нотаріус видав свідоцтва про право на спадщину лише відповідачу та [PERSON] йому не відомо.Позивачі також пояснили,що після смерті [PERSON] вони подали відповідні заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав,пояснив,що після смерті [PERSON] спадщину прийняв він та [PERSON], подавши в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.Позивачі спадщину не прийняли. [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав в спадковому будинку,але відмовився від прийняття спадщини,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.За домовленістю між ними він сплатив йому його частку,віддавши йому свого особистого майна на суму його частки.У відповідності з цією домовленістю [PERSON] в 1999 році залишив будинок та проживає за іншою адресою у своєї дружини. За таких обставин нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину йому та матері по 1/2 частині кожному.Крім цього,зазначив,що згідно з домовленістю між ним,[PERSON] та позивачами,остання повинна була заповісти йому свою половину будинку, а він придбає їй окремий будинок.Цю домовленість він виконав,придбавши матері за власні кошти інший будинок, в якому вона поселилася та проживала до смерті.Позивачі знали про обставини прийняття ним та матір'ю спадщини після смерті батька,але звернулися з позовом лише після смерті матері.Вважає, що позовні вимоги безпідставними,а також що позивачами пропущений строк позовної давності,який він просить застосувати. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 03.07.1995 року помер [PERSON] (а.с.10);після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 23 по вул.Зарічній (нині [PERSON]) в с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області. Спадкоємцями за законом є сторони (а.с.12,17-20) та їх мати [PERSON],яка померла 30.10.2009 року (а.с.ІІ).В шестимісячний строк позивачі - [PERSON], [PERSON],[PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися,фактично в управління спадковим майном не вступили. 27.01.2006 року за заявою [PERSON] виконком Нехворощанської сільської ради виніс рішення за № 9 «Про оформлення права власності на жилий будинок» (а.с.16); 13.06.2006 року [PERSON],[PERSON] отримали в держнотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового будинку кожен (а.с.14);09.09.2008 року [PERSON] склала заповіт,відповідно до якого,все належне їй майно заповіла сторонам в рівних частках. Згідно погосподаської книги № 11 за 1991- 1195 роки Нехворощанської сільської ради в жилому будинку № 23 по вул.Зарічній (нині [PERSON]) в с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області станом на 03.07.1995 року були зареєстровані [PERSON],[PERSON], [PERSON]. [PERSON] в 1999 році залишив будинок та проживає за іншою адресою у своєї дружини. Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст.61 ЦПК України. Спірні відносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.524,529,549,553 ЦК України (1963 року),ст.ст.2,63,67 Закону Украіни «Про нотаріат».Згідно з ч.1,2 ст.549 ЦК України (1963 року) прийняття спадщини відбувалося шляхом звернення до нотаріальної контори в 6 місячний термін з дня відкриття спадщини,або шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном в той же термін.Згідно з ч.2 ст.553 ЦК України (1963 р.) вважається,що відмовився від спадщини той спадкоємець,який не вчинив жодної з дій,що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 ЦК). Судом встановленого позивачі - [PERSON], [PERSON],[PERSON] після смерті [PERSON] свідомо з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися,фактично в управління або володіння спадковим майном не вступили. Виходячи з того,що судом встановленого зазначені особи свідомо не прийняли спадщину, суд вважає їх позовні вимоги про визнання частково недійним свідоцтв про право на спадщину,видані Андрушівською державною нотаріальною конторою 13.06.2006 року на імя [PERSON],[PERSON] та визнання за ними права власності на спадкове майно по 1/5 частині за кожним безпідставними та відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] суд виходить наступного : згідно ст.60 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини на він посилається в позовній заяві як на підставу позову.Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальної дії,при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус в обов'язковому порядку витребовує у відповідній житловій організації ( сільській раді) данні про осіб,які були зареєстровані в спадковому будинку на час відкриття спадщини.Судом встановлено,що [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] прийняв спадщину шляхом проживання у спадковому будинку - фактично вступив в управління спадковим майном,але свідомо відмовився від неї на користь [PERSON],[PERSON],подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.Цей висновок суду ґрунтується на тому,що у відповідності з ст.2 Закону України «Про нотаріат»,вважається,що нотаріус при видачі документів в межах своєї компетенції діє правомірно.Таким чином,незважаючи на те,що в спадкова справа в повному обсягу не зберіглася при передачі до архіву було зроблено вибірку документів та заяви про прийняття та відмову від спадщини до архіву не передавалися суд виходить з правомірності дій нотаріуса та вважає,що [PERSON] подавалася заява про відмову від спадщини,т.я. в противному випадку нотаріус був би позбавлений можливості видати відповідні свідоцтва [PERSON], [PERSON] без врахування частки [PERSON]Також дії [PERSON] в подальшому з 1999 року не проживав в спадковому будинку,до лютого 2010 року з вимогами про своє право на спадщину не звертався,свідчать про те,що йому були відомі обставини отримання [PERSON],[PERSON] свідоцтв про право на спадщину.Враховуючи,що позивач [PERSON] не довів ті обставини,на які він посилався в позовній заяві,суд відмовляє в задоволенні його позову. Доводи позивачів про те,що доказом необізнаності [PERSON] про оформлення на неї лише половини спадкового будинку,є той факт,що 27.01.2006 року за її заявою виконком Нехворощанської сільської ради виніс рішення за № 9 «Про оформлення права власності на жилий будинок»,судом відхіляються,т.я. зазначене рішення прийнято виконкомом сільської ради до отримання нею 13.06.2006 року в держнотконторі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового будинку,тому правового значення не має.Суд не бере до уваги письмові пояснення [PERSON] (а.с.9) в частині того,що нею ні яки документи щодо прийняття спадщини не підписувалися та не подавалися,т.я. зазначене пояснення суперечить матеріалам справи,т.я. згідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку,встановленому цивільним законодавством,на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.Таким чином,[PERSON] лише за особистою заявою отримала 13.06.2006 року в держнотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового будинку і з саме з цієї дати [PERSON] була обізнана про те, що вона володіє половиною спадкового будинку. Суд не приймає в якості доказу необізнаності [PERSON] про оформлення на неї лише половини спадкового будинку,складений нею 09.09.2008 року заповіт,т.я. в ньому зазначено,що вона заповідає сторонам в рівних частках все належне їй майно з чого б воно не складалося.Конкретно спірний будинок в заповіті не зазначений (а. с. 15) . Вирішуючи позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на спадкове майно після смерті [PERSON],померлої 30.10.2009 року,суд вважає їх безпідставними та відмовляє в їх задоволенні,т.я. в судовому засіданні позивачі пояснили,що після смерті [PERSON] вони в шестимісячний строк подали відповідні заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.Таким чином суд вважає,що спір щодо прийняття спадщини в даному випадку відсутній та позивачі можуть отримати свідоцтва про право на спадщину в визначеному законом порядку в нотаріальній конторі.

Outcome: dismissed