Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-05 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з вказаним позовом посилаючись на те, що 15 лютого 2004 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно: земельна ділянка №94 площею 0,100 га (25,14 х 39,85; 25,17x39,86 м.), яка розташована в садовому товаристві «Берізка» на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області, та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Ще за життя матері, так само як і після її смерті, він на даній земельній ділянці займався садівництвом та городництвом, сплачував всі необхідні платежі та не має заборгованості. Спадкоємцями майна померлої за законом є він та його брат, [PERSON]. Проте, 30 квітня 2010 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою №2813\\02-Ш відмовила йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] в зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини. Його мати померла в віці 71 років та причиною смерті була ішемічна хвороба серця, гострий повторний інфаркт міокарда. До часу своєї смерті вона мала хворобливий стан і потребувала сторонньої допомоги та догляду. В зв'язку з цим вона хоча і не була зареєстрована за місцем його, позивача, проживання, але проживала з ним, де він здійснював за нею догляд. Тому вважає, що він прийняв спадщину після смерті матері і просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після її смерті. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] викладене в заяві підтвердили та уточнили позовні вимоги, а саме: просили виключити із складу відповідачів СТ «Берізка», в звязку з тим, що до товариства не заявлено жодних вимог. Представник відповідача - Ясногородська сільська рада Макарівського району Київської області - та відповідач [PERSON] в судове засідання не прибули, надіслали заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутності, а позовні вимоги визнали. Третя особа свого представника до суду не направила, надіслала до суду заяву, в якій просила слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та спадкової справи №607/10 до майна померлої 15.02.2004 року [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 лютого 2004 року померла мати позивача, [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-БК № 479354 від 16.02.2004 року, видане Відділом реєстрації смерті у м.Києві). Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка №94 площею 0,100 га (25,14 х 39,85; 25,17x39,86 м.), яка розташована в садовому товаристві «Берізка» на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її сини : [PERSON] та [PERSON]. 30 квітня 2010 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою №2813\\02-Ш відмовила позивачу [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] в зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався (спадкова справа №607/10). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач спадщину прийняв своєчасно, оскільки на момент її відкриття проживав разом із спадкодавцем. Його мати хворіла та потребувала догляду і сторонньої допомоги, тому до дня смерті проживала разом із своїм сином [PERSON], за місцем його реєстрації, який її доглядав. Цей факт в судовому засіданні підтвердили також свідки [PERSON] та [PERSON]. Крім того, ще за життя матері, так само як і після її смерті позивач на земельній ділянці №94 займався садівництвом та городництвом, сплачував всі необхідні платежі та не має заборгованості, що підтверджується довідками №3-17-05-010 та №22-17-12-07, виданими головою правління садового товариства «Берізка». Також відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну або письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, то суд вважає за можливе визнання позову прийняти, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved