Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні квартирою та майном та просить постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю квартирою № 41 в будинку № 22, що знаходиться по вул. Щорса в м. Сарни Рівненської області та належним позивачу [PERSON] майном, що знаходиться у вказаній квартирі, посилаючись на те, що він є співвласником спірної квартири. Після розірвання шлюбу з [PERSON] через неприязні стосунки з нею [PERSON] змушений був переїхати проживати до своєї матері. Відповідач не дає можливості позивачу користуватись квартирою, не впускає в квартиру та змінила вхідні замки, а тому для усунення перешкод в користуванні власністю він звернувся до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та просить їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що між сторонами з вини позивача склались неприязні стосунки, внаслідок яких [PERSON] залишив спірну квартиру; замок на вхідних дверях дійсно змінено з технічних причин, а не з метою чинити позивачу перешкоди в користуванні житлом; ключа від цього замка позивач не має. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири № 41 в будинку № 22, що знаходиться по вул. Щорса в м. Сарни Рівненської області відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.12.1998 року, за яким квартира перебуває у спільній сумісній власності сторін та двох їх дітей. Згідно даних паспорта громадянина України позивача (стор. 11), він зареєстрований в спірній квартирі. Стаття 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Стаття 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Суд приймає за достовірні докази (копія постанови органів міліції від 03.07.2010 року), надані позивачем, пояснення сторін, щодо вчинення йому відповідачем перешкод у користуванні спільною квартирою, яка в натурі не поділена. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та усунути перешкоди позивача в користуванні обєктом права власності шляхом зобовязання відповідача не вчиняти перешкод позивачу в користуванні квартирою та належним позивачу [PERSON] майном, що знаходиться у спірній квартирі. На підставі ст.ст. 15, 319, 321, 328, 369, 391 ЦК України, ст.ст.150, 155 ЖК України,

Outcome: approved