Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовними вимогами про звернення стягнення на предмет застави. В позовній заяві посилаються на те, що 27 липня 2007 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 14-372/07-А та Додаткову угоду від 11 лютого 2009 року (далі - «Кредитний договір»).Предметом даного договору є надання Банком Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 33 425 (тридцять три тисячі чотириста двадцять п,ять) доларів США 00 центів, з терміном погашення Кредитних ресурсів до 25 липня 2014 року та оплатою за процентними ставками, встановленими п. 4.1 Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача по Кредитному договору між Банком та Позичальником 27 липня 2007 року був укладений Договір застави автомобіля, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2857. Проте [PERSON], помер, Славутицькою міською державною нотаріальною конторою було повідомлено Банк про прийняття спадщини спадкоємцями, а саме: його дружиною, [PERSON], дочкою, [PERSON], сином, [PERSON], [INFO], від імені якого діє його мати, [PERSON], оскільки у померлого є борг по кредитному договору, то просили звернути стягнення на предмет застави. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не з,явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені. Представник відповідача [PERSON], - [PERSON]І,, позовні вимоги визнала частково, суду повідомили, що не проти того, щоб банк звернув стягнення на автомобіль, проте, її довірителька після смерті чоловіка 29.10.2009 року звернулася до банку щоб повернути автомобіль Відповідно акту прийому від 06.11.2009 року спірний автомобіль було передано банку як заставне майно. Тому просила в частині стягнення понесених судових витрат на користь банку відмовити, так як вони безпідставні. Законний представник неповнолітнього відповідача [PERSON], - [PERSON], позовні вимоги також визнала часткова, згодна з тим щоб банк звернув стягнення на предмет застави, проте автомобіль був переданий добровільно банку і підстав для стягнення судових витрат банка немає. В судовому засіданні було встановлено, що 27 липня 2007 року між «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 14-372/07-А та Додаткову угоду від 11 лютого 2009 року. Предметом даного договору є надання Банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 33 425 доларів США 00 центів, з терміном погашення Кредитних ресурсів до 25 липня 2014 року та оплатою за процентними ставками, встановленими п. 4.1 Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача по Кредитному: договору між Банком та Позичальником 27 липня 2007 року був укладений Договір застави автомобіля, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2857. Відповідно умов Договору застави, Відповідачем, який є Заставодавцем, було передано Позивачу в заставу наступне майно:- автомобіль марки SKODA, модель SUPER, 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова ТМВВL23U08В300065. реєстраційний номер АI0857ВМ, зареєстрований в РВ ДДАІ МВС України від 20 липня 2007 року. Відповідно свідоцтва про смерть [PERSON] 24.10.2009 року помер. Згідно повідомлення Славутицької міської державної нотаріальної контори, було прийнято спадщину спадкоємцями, а саме: його дружиною, [PERSON], його дочкою, [PERSON], та сином, [PERSON], [INFO], від імені якого діє його мати, [PERSON]. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, ст.1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно ч.2 ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 20 Закону про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно п.9 Договору застави звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд заставодержателя: або за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, або Заставодержателем самостійно позасудовим способом відповідно до чинного законодавства України та Договору. Відповідно до заяви [PERSON] від 29.10.2009 року вона повідомила банк про те що у зв,язку із смертю чоловіка згодна на добровільну реалізацію заставленого автомобіля. Відповідно до акту прийому-передачі від 06.11.2009 року вищевказаний автомобіль було передано працівникам банку. Проте як вбачається з наданих документів позивачі в добровільному порядку ніяким чином не вирішили питання про звернення стягнення на заставлене майно, хоча це і передбачено Договором застави. Тому на підставі наведеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині звернення стягнення на автомобіль, проте в частині стягнення з відповідачів судового державного мита і сум витрат на інформаційно-технічне забезпечення необхідно відмовити, так як відповідачі добровільно передали автомобіль 06.11.2009 року.

Outcome: partial