Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, вказавши, що, між нею та відповідачем укладені договори по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: № 274 від 01.03.2010 року, згідно з яким на депозитний рахунок позивачем внесено 12000,0 грн. (30.09.2010 року договір розірвано, а сума вкладу - 12000,0 грн. переведена в додатковий пайовий внесок Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провісень»); № 279 від 06.04.2010 на виконання якого позивачем на депозитний рахунок внесено 5000 грн. (30.09.2010 року позивачем з даного депозитного рахунку переведено 3000,0 грн. на додатковий пайовий внесок Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провісень»); № 280 від 16.04.2010, відповідно до якого позивачем на депозитний рахунок у кредитній спілці внесено 2500,0 грн.; № 300 від 27.07.2010, відповідно до якого позивачем на депозитний рахунок у кредитній спілці внесено 10000,0 грн. (з яких позивачеві повернуто 4000,0 грн.). Позивачем зазначено, що відповідачем на вимоги позивача кошти з депозитних рахунків, відсотки не повернуті, що свідчить про невиконання зобов'язань за укладеними договорами, через що утворилася заборгованість. З членів кредитної спілки за відповідною заявою позивача не виключено, додатковий пайовий внесок не повернуто. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами по залученню (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: № 279 від 06.04.2010 - в сумі 2000,0 грн. та нараховані відсотки в розмірі 344,79 грн.; № 280 від 16.04.2010 - в сумі 2500,0 грн. та нараховані відсотки в розмірі 246,84 грн.; № 300 від 27.07.2010 - в сумі 6000,0 грн. та нараховані відсотки в розмірі 493,83 грн., розірвати зазначені договори. Стягнути з відповідача на користь позивача додатковий пайовий внесок в сумі 15000,0 грн., витрати пов'язані з веденням цивільної справи в суді. В судове засідання з'явилася представник позивача, надала аналогічні викладеним у позові пояснення. Представником позивача уточнено позовні вимоги, а саме визначено суми нарахованих відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Представником відповідача у судовому засіданні визнано позов в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами по залученню (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: № 279 від 06.04.2010 - в сумі 2000,0 грн.; № 280 від 16.04.2010 - в сумі 2500,0 грн.; № 300 від 27.07.2010 - в сумі 6000,0 грн. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткового пайового внеску в сумі 15000,0 грн. та 4343,0 грн. витрат на правову допомогу пов'язаних з веденням цивільної справи в суді відповідачем не визнані та надані письмові заперечення, в яких вказано, що повернення пайових внесків позивачеві можливо тільки після її виходу з членів кредитної спілки. Для виключення [PERSON] із членів спілки та повернення додаткових внесків спочатку необхідно розрахуватися з вкладами, так як згідно з п.п. 5.1 Статуту КС «Провісень» кредитна спілка залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки, як у готівковій та і в безготівковій формі», тобто особи, які не є членами спілки не мають права мати внески (вклади) на рахунках кредитної спілки. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договори по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: № 274 від 01.03.2010 року (а.с.8), згідно з яким на депозитний рахунок позивачем внесено 12000,0 грн. (за заявою [PERSON] від 30.09.2010 року (а.с. 10) договір розірвано, а сума вкладу - 12000,0 грн. переведена в додатковий пайовий внесок Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провісень»); № 279 від 06.04.2010 року (а.с. 11) на виконання якого позивачем на розрахунковий рахунок внесено 5000 грн. (за заявою позивача від 30.09.2010 року (а.с. 14) з даного депозитного рахунку переведено 3000,0 грн. на додатковий пайовий внесок Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провісень»); № 280 від 16.04.2010 року (а.с. 15), відповідно до якого позивачем на депозитний рахунок у кредитній спілці внесено 2500,0 грн.; № 300 від 27.07.2010 року (а.с. 18), відповідно до якого позивачем на депозитний рахунок у кредитній спілці внесено 10000,0 грн. Предметом укладених договорів, відповідно до п.1.1, є внесення клієнтом та прийняття установою грошових коштів у сумах та на строк визначений сторонами з обов'язком виплачувати клієнту суму вкладу та проценти на умовах та в порядку встановлених договором. Виходячи з викладеного, суд вважає, що між сторонами мають місце договірні відносини, що походять з договору банківського вкладу та урегульовані параграфом 3 глави 71 Цивільного кодексу України, за якими КС «Провісень», прийняла від [PERSON] грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п.п. 2.6, 3.3.1 вищевказаних договорів, не пізніше дня закінчення строку дії договору (або у випадку його дострокового припинення) або на письмову вимогу члена КС, кредитна спілка зобов'язана повернути грошові кошти внеску і нараховані за вкладом проценти. Пунктами 2.2, 2.3 укладених договорів визначено, що процентна ставка за внеском встановлюється в розмірі 24 % річних. У випадку дострокового розірвання договору з ініціативи члена кредитної спілки, остання здійснює перерахунок суми нарахованих процентів та внесок члена КС за ставкою 10 % річних за фактичний строк користування внеском. Згідно з ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами ні інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Частина 4 ст. 9 Закону України «Про кредитні спілки» передбачає право кредиторів спілки вимагати від неї припинення або достроково виконання зобов'язань та відшкодування збитків В судовому засіданні встановлено, що позивачем на адресу відповідача 29.10.2010 року подано вимоги про повернення внесків за укладеними договорами по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: № 279 від 06.04.2010 року, № 280 від 16.04.2010 року, № 300 від 27.07.2010 року (а.с. 13, 17, 20), однак відповідачем повернуто 4000,0 грн., в іншій частині кошти не поверталися. Відповідачем в судовому засіданні визнано, що позивачеві не повернуто грошові кошти за договорами по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: № 279 від 06.04.2010 року в сумі -2000,0 грн., № 280 від 16.04.2010 року в сумі - 2500,0 грн., № 300 від 27.07.2010 року в сумі -6000,0 грн. Вказана обставина є визнаною сторонами та, а тому не потребує доказування. Відповідачем, наданий позивачем розрахунок відсотків за вкладом не спростований. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем КС «Провісень» порушено обов'язок з повернення грошових коштів вкладу та відсотків за ним позивачеві [PERSON], визначений ст. 1060 ЦК України та передбачене п. 3.3.1 укладених договорів право позивача на дострокове розірвання договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки» член кредитної спілки має право вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки. Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про кредиті спілки» закріплено, що прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв'язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Згідно з ч. 7 ст. 10 Закону України «Про Кредитні спілки» У разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. В судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до відповідача із заявою від 30.11.2010 року про добровільний вихід з членів Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провісень» (а.с. 21), що визнано відповідачем. Однак, дану заяву позивача КС «Провісень» не розглянуто, із членів кредитної спілки [PERSON] не виключено, пайовий внесок члена кредитної спілки позивачеві не повернуто, з огляду на що суд приходить до висновку про порушення відповідачем права позивача на вихід з членів кредитної спілки задеклароване в ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки». На підставі зазначеного вище суд визнає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провісень» на користь [PERSON] грошових коштів вкладу за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: від 06.04.2010 року № 279 в сумі 2000,0 грн. та нарахованих відсотків в сумі 344,79 грн.; від 16.04.2010 року № 280 в сумі 2500,0 грн. та нарахованих відсотків в сумі 246,84 грн.; за договором від 27.07.2010 року № 300 в сумі 6000,0 грн. та нарахованих відсотків в сумі 493,83 грн.; додаткового пайового внеску в сумі 15000,0 грн. розірвання вищевказаних договорів. Відповідачем, належних доказів, які можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного позову не надано. Згідно з ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу. З дослідженого в судовому засіданні договору № 2 від 23.11.2010 року про надання юридичних послуг (а.с. 24-25) та квитанції № 11245131 від 23.11.2010 року (а.с. 26) суд вважає доведеною та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача щодо стягнення на його користь з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4 343,0 грн. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати 298,43 грн. судового збору, 120,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 4 343,0 грн. витрат на правову допомогу, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved