Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-13 00:00:00

22.12.2010 р. позивач звернувся в суд з цим позовом, умотивувавши вимоги так. Його батьки за час подружнього проживання в 60-х рр. ХХ ст. збудували в с.Колочава по вул. Шевченка, 238 житловий будинок. 11.04.1994 р. батько , [PERSON], помер. Після смерті батька сестра [PERSON] і брати [PERSON] і [PERSON] не подали заяву про прийняття ними спадщини. Натомість спадкове майно батька фактично прийняли позивач і його мама (дружина батька) [PERSON], бо вони проживали в будинку на день смерті спадкодавця. На подвір'ї цього будинку позивач збудував новий житловий будинок, якому присвоєно № 238 А. Позивач з сім'єю проживає в цьому будинку, а мати залишилась проживати в старому будинку, хоча всі спільно вели господарство. 09.11.2009 р. померла мати позивача [PERSON] Після її смерті в будинку залишився проживати позивач. Інші спадкоємці не подали заяв про прийняття спадщини, окрім [PERSON], якій у грудні 2010 р. рішенням Міжгірського районного суду продовжено строк на прийняття спадщини. Оскільки сестра й брати не заявили претензій на будинок батьків позивач вважає, що його слід визнати власником будинку по спадкуванню за померлими батьками. Позивач вимоги підтримав. Просить узяти до уваги, що ні брати, ні сестра не подали заяв про визнання за ними права власності на житловий будинок. Натомість він проживав у будинку, доглядав матір до смерті, здійснив обряд поховання. Представник відповідача, по суті позов визнав у частині визнання права власності на нерухоме майно. Однак просить вимоги за правом спадкування вирішити судом, і взяти до уваги , що після смерті батька позивача в будинку залишились проживати особи, визначені в довідці сільської ради, зокрема: позивач, його мати, брати позивача [PERSON] і [PERSON], які пізніше (до смерті матері) збудували свої будинки і перейшли проживати з сім'ями окремо. Треті особи без самостійних вимог свою позицію у справі визначили так. КП Міжгірське БТІ повідомило, що вказаний житловий будинок не зареєстровано, інвентарну справу виготовлено на замовлення позивача. Натомість заперечень не має щодо визнання права власності за належним спадкоємцем чи спадкоємцями. Міжгірська держнотконтора повідомила, що за померлими батьками позивача заповітів не зареєстровано. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. За майном померлої [PERSON] (померла 09.11.2009 р. ) відкрито спадкову справу за заявою прийняття спадщини дочки померлої [PERSON], якій рішенням суду продовжено строк прийняття спадщини і видано 24.12.2010 р. свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) в цілій частині, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину. Оскільки на житловий будинок, в якому проживала [PERSON]Ф ., не має правоустановлюючих документів, свідоцтво про право на спадщину на це майно не видано. Представник третьої особи [PERSON] позов заперечив з мотивів, що позивач на час смерті матері зареєстрований [INFO]А, тобто в новозбудованому будинку, тому не має права на спадкування по закону, бо заяву про прийняття спадщини не подавав. Третя особа [PERSON] на розгляд справи не з'явився , однак подав заяву, що не претендує на частку спадщини в житловому будинку, який належав матері. Третя особа [PERSON] на розгляд справи не з'явився. Оцінивши позиції сторін, третіх осіб, подані в справу докази суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом установлено наступні обставини, які не оспорюються. Житловий будинок № 238 по вул. Шевченка в с. Колочава збудовано в 40-60-х рр. ХХ ст. за час подружнього проживання батьків позивача . Будинок уявляє собою приміщення загальною внутрішньою площею 34,54 кв.м і складається з однієї житлової кімнати , кухні, кладової і коридору. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Міжгірської РДА будинок виготовлений з дерев'яного бруса на бутовому фундаменті, є придатним для проживання, однак потребує капітального ремонту. У плані забудови грубих порушень діючих будівельних норм не виявлено. Натомість будівельного паспорту в архіві відділу не виявлено. Орган містобудування не заперечив щодо визнання права власності на будинок. Для обслуговування житлового будинку обліковується 0,12 га. Відповіддач як орган місцевого самоврядування, який за законом контролює забудову на території населеного пункту, надає дозвіл на оформлення права власності на індивідуальні житлові будинки, не заперечує щодо визнання права власності на це нерухоме майно за спадкоємцями , які мають на це право. Перевіривши право на спадкування, суд дійшов такого висновку на основі відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями за законом після смерті батьків позивача. З обставин справи видно, що після смерті [PERSON] І, який помер у 1994 р., в будинку залишились проживати і були зареєстрованими: його дружина [PERSON] (мати позивача і третіх осіб), позивач, треті особи Калинич [PERSON], Калинич [PERSON] Оскільки половина будинку згідно з ст.ст. 22, 88 КзпШС України, який був чинним на час смерті [PERSON], належала другому з подружжя [PERSON], тому спадкоємці померлого [PERSON] фактично вступили в управління спадщиною після його смерті як особи, які постійно з ним проживали, згідно з ст. 549 ЦК України в ред. закону 1963 р., тобто: 1/2 будинку : 4 = по 1/8 кожному спадкоємцю за померлим [PERSON] Отже, частка [PERSON] у будинку після смерті її чоловіка становила: 1/2 + 1/8 = 5/8 частин. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом і її спадкове майно у виді житлового будинку прийняли: [PERSON] (дочка померлої), яка подала заяву про прийняття спадщини з урахуванням рішення Міжгірського районного суду від 01.12.2010 р. і довідки Міжгірської держнотконтори про подання нею заяви про прийняття спадщини (ст.ст. 1220-1222, 1269, 1272 ЦК України 2003 р.).; позивач, який проживав на час смерті матері і продовжує проживати в одному дворогосподарстві, здійснив обряд поховання, обробляв земельну ділянку, здійснював догляд за мамою до її смерті (ст.1220-1222, 1268 ч. 3 ЦК України 2003 р.). Отже, позивач і третя особа [PERSON] мають право успадкувати після смерті матері належне їй майно в рівних частках: 5/8 : 2 = 5/16 частин кожний. Суд відхиляє заперечення позову представником третьої особи з мотивів, що позивач не прийняв спадщину за померлою мамою, оскільки це не підтверджено жодним доказом. натомість фактичне прийняття ним спадщини і проживання з спадкоємцем на час смерті визнано відповідачем, довідками, показами свідків. Суд відхиляє позицію позивача, що він є єдиним спадкоємцем житлового будинку, виходячи з вищенаведених мотивів. Окрім цього, третя особа [PERSON] не подавав заяву про відмову від прийняття спадщини за майном померлого батька протягом 6 місяців з дня його смерті. Натомість з його заяви до суду вбачається, що він не претендує на спадщину матері [PERSON] Суд вважає, що позивач має право на таку частку житлового будинку як спадкоємець по закону померлих батьків: 1/8 (частка, належна після смерті батька) + 5/16 (частка, належна після смерті матері) 7/16. Судові витрати у виді держмита визначаються за ціною позову 15041 грн., (дійсна інвентарна вартість будинку), з якої 1% становитиме 150,41 грн. Оскільки позов задовольнено частково, то сума держмита , яку має сплатити позивач становитиме: 150,41 х 7 : 16 = 65 грн. 80 коп. Позивач при поданні позову сплатив тільки 51 грн. держмита, тому різниця 14 грн. 80 коп. підлягає стягненню з позивача в користь бюджету органу місцевого самоврядування за місцем розгляду справи. До цих правовідносин суд застосовує ст.ст. 80 ч. 1 п. 2, 88 ЦПК України, ст.ст. 3 п. 1 а, 5 Декрету КМУ Про державне мито.

Outcome: partial