Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-21 00:00:00

30 листопада 2010 року до Орджонікідзевскього районного суду міста Маріуполя із позовом звернулись позивачі [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої в результаті залиття квартири. В обґрунтування заявленого позову вказали, що 19 листопада 2010 року близько 16 години відбулось залиття кухні в квартирі №50 будинку №18 бо бульвару 50 років Жовтню у місті Маріуполі, в результаті було пошкоджено 1,2 м2 стелі та плитка на стіні площею 2,5 м2. Про залиття, у зв'язку з тим, що 19 листопада 2010 року був вихідний день 22 листопада 2010 представником ЖКП Азовжитлокомплекс було складено акт про залиття, згідно якого було встановлено причину залиття порив гнучкого шлангу в квартирі відповідачки [PERSON]. Вартість відновлення стелі 280 гривень, заміна плитки на стіні 150 гривень,а всього завдано шкоди на загальну суму 430 гривень. Крім того, такими діями відповідачки їм завдано матеріальну шкоду в розмірі 1000 гривень, яка полягає у завданих незручностях, необхідності звертатися до суду, відмову добровільно відшкодувати шкоду. Зазначені суми матеріальної та моральної шкоди, а також судові витрати просили стягнути на їх користь. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали свої позовні вимоги просили суд задовольнити їх у повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні письмовим обґрунтуванням наведеним у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] до судового засідання не з'явились надали суду заяви з клопотанням розглянути справу за їх відсутністю, щодо задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вказала, що наймачем квартири [ADDRESS] є її мати відповідачка по справі [PERSON], в квартирі крім них також зареєстровані, але не проживають фактично її донька - [PERSON], та неповнолітня внучка [PERSON] Останні проживають в [INFO]. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 430 гривень визнала повністю, моральну шкоду частково. Заслухавши позивачів, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. Позивачі проживають в [INFO], як член сім'ї дружина та чоловік , що вбачається з особистого рахунку №7150, (а.с. 13). Квартира належить на праві приватної власності - згідно договору купівлі-продажу №752 від 21 квітня 2006 року [PERSON] (а.с. 6, 8). Наймачем квартири №54 в тому ж будинку поверхом вище згідно особистого рахунку №7154 є відповідачка - [PERSON], разом з якою в цій квартирі зареєстрована і фактично проживає як член сім'ї дочка [PERSON], крім того в вквартирі зареєстровані але фактично не проживають внучка [PERSON] та правнучка [PERSON] (а.с. 25). Судом встановлено факт залиття квартири, де проживають позивачі, який стався 19 листопада 2010 року з вини мешканців квартири №54, наймачем якої є [PERSON]В, з якою разом проживає [PERSON], внаслідок халатності останньої відбулося залиття. Цей факт підтверджений актом комісії працівників дільниці ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 22 листопада 2010 року (а.с.14). Факти, викладені в акті підтверджуються поясненнями позивачів та безпосередньо визнані відповідачкою [PERSON]. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Наведені доказі в їх сукупності є переконливими і дають суду підстави зробити висновок про наявність вини тільки однієї відповідачки - [PERSON], бездіяльність якої спричинила шкоду позивачам 19 листопада 2010 року. Обговорюючи питання про розмір майнової шкоди, що підлягає стягенню з відповідачки [PERSON], суд виходить також з тієї обставини, що відповідачкою визнано розмір завданої шкоди у сумі 430 гривень. А тому суд вважає, що в рахунок відшкодування шкоди необхідно стягнути суму що дорівнює 430 гривень. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Залиття призвело до пошкодження майна в квартирі. У зв'язку з цим були порушені життєві стосунки, звичний уклад життя, позивач змушений був застосовувати додаткові зусилля для встановлення свого побуту у пошкодженій квартирі. Суд враховує обсяг і характер спричиненої шкоди, її тривалість та глибину, а також ту обставину, що відповідачка не прийняла ніяких зусиль для добровільного відшкодування завданої шкоди. Суд задовольняє позовні вимоги моральної шкоди частково, факт її заподіяння судом встановлений, і стягує з відповідача на користь позивача 50 гривень, оскільки вважає цю суму за адекватне спричиненим моральним стражданням. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог [PERSON] суд виходить з того, що позивачка не є власником пошкодженої в наслідок залиття квартири, доказів що в результаті залиття квартири було пошкоджено її приватну чи власність яка є сумісною суду не надано, за таких обставин, з урахуванням відсутності майнової шкоди суд також не знаходить підстав для визнання та стягнення немайнової (моральної) шкоди. Відповідно до вимог ст.79, 84, 86, 88 ЦПК України відшкодуванню підлягають понесені позивачем витрати, які необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача: витрати по оплаті державного мита у сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у сумі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial