Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

В грудні 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В позові вказує на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 24 жовтня 1989 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина після розлучення залишилась проживати з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Батько дитини [PERSON] вихованням дитини не займається, зовсім не турбується і не цікавиться її здоровям, та майбутнім, матеріально добровільно не допомагає, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх обовязків по відношенню до сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку щомісячно до досягнення ними повноліття. На даний час позивачка не працює, потрібні кошти на утримання дитини, а тому в сімї склалося важке матеріальне становище, а тому просила суд стягувати на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, і дала свої пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав частково пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх видів заробітку а на утримання дружини 100 грн. щомісячно. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши документи які маються в матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 30.09.2010 року, батьками його є [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети, неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач працездатний, має постійний заробіток, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому з нього потрібно стягувати грошові кошти на утримання неповнолітнього сина. Позивачка ставить питання про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ? всіх видів заробітку відповідача. Суд вважає, що такий розмір буде обтяжливим для відповідача, оскільки йому також необхідні засоби для проживання. У випадку стягнення аліментів по ? всіх видів заробітку на дитину та дружину з позивача буде стягуватись ? частина його доходів, що ущемить матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача. З матеріалів справи не вбачається, що з відповідача проводяться будь-які стягнення по виконавчих листах. Вищенаведене підтверджується зібраними доказами по справі, а тому позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача судових витрат по справі. На підставі викладеного та ст.ст. 180,182,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial