Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

25.06.2009року та 4.11.2009року [PERSON] звернувся до суду із позовом та його уточненням до відповідача про розірвання кредитного договору №8МЕ0002895 від 7.08.2007року та припинення нарахування відсотків за ним. 10.03.201Ороку [PERSON] звернувся до суду із зміненим позовом до відповідача про визнання кредитного договору №8МЕ0002895 від 7.08.2007року недійсним. Ухвалою суду від 23.12.2010року позов в частині вимог про визнання недійсним кредитного договору залишений без розгляду. Позивач у судове засідання не з'явився, направив свого представника. У судовому засіданні представника позивача вимоги позову підтримав. Представник відповідача до суду не з'явився, про дати слухання справи був повідомлений належним чином, надав раніше письмові заперечення проти позову, але про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного розгляду. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 627 ЦК України передбачено, шо відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, із матеріалів справи вбачається, що 7.08.2007року між ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №БМЕ0002895, за яким банк надав останньому кредит в розмірі 10000,00дол.США строком до 6.08.201 Ороку з розрахунку 20,0% річних. За умовами договору відповідач зобов'язаний погашати суму кредиту щомісячними платежами, відповідно до погодженого сторонами графіку в валюті кредиту - доларах США по 373дол.США щомісячно. Відповідно до копії анкети-позичальника від 6.08.2007року позивач [PERSON] наполягав на отриманні кредиту в іноземній валюті - доларах США, якій і отримав, ознайомившись з іншими умовами кредитування до укладання спірного договору згідно до п.2 ст. 11 Закон) України "Про захист прав споживачів". Із положень ст. 192 ЦК України, ст. ст. 2, 47. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та ст.5 Декрету КМУ №15-93 від 19.02.1993року "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вбачається, що іноземна валюта може використовуватись банками при видачі кредитів за наявності у них генеральної ліцензії НБ^ . яку має ЗАТ "Альфа- Банк". назва кого змінена на ПАТ "альфа-Банк". При наявності зазначеної ліцензії, банку не потрібно додяпаоно отримувати індивідуальну ліцензію для надання споживачу кредиту в іноземній вшлі оскільки така вимога передбачена п.п. "в" п.4 ст.5 Декрету КМУ №15-93 лише для тих видів кредиту, терміни і оми яких перевищують встановлені законодавством межі, які згідно дотих видів НБУ від7.12.2009рок .№13-210/7871-22612 до наступного часу законодавством України не визначені. Таким чином, зміст спірної угоди свідчить, шо вона укладена з додержанням вимог цивільного законодавства та за вільного волевиявлення сторін, а визначення грошового еквіватенту зобов'язанні в іноземній валюті не суперечить нормам ч.2 ст. 524ЦК У країни. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 543, 548, 554, 651, 652, 1054- 1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що волевиявлення позивача при укладанні з банком кредитного договору було вільним, а обрання валютного кредитування у доларах США - свідомою дією через зменшену відсоткову ставку. Тому про наявність ризиків кредитування в іноземній валюті позивач був обізнаний ще при укладанні договору. Таким чином, долар США як валюта кредиту є суттєвою умовою зобов'язання. Зміна його курсу до національної валюти не може враховуватися при проведенні погашення кредиту позичальником та вважатися істотною зміною обставини, якою сторони керувалися при його укладанні, так як цій порядок випливає із суті зобов'язання Тому, суд вважає, що немає правових підстав для задоволення вимог позову [PERSON] про розірвання договору та як наслідок припинення нарахування відсотків за кредитним зобов'язанням. Що стосується посилань позивача на те, що він при укладанні договору не отримав всю необхідну інформацію для обрання умов кредитування, то суд вважає їх безпідставними, оскільки це суперечить анкеті на отримання кредиту. Згідно зі ст. 81, 88 ЦПК України судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи сплачені при подачі позову.

Outcome: dismissed