Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

05 травня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку 5070,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяних злочином та 8000,00 грн. моральної шкоди. Ухвалою судді від 14 травня 2010 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позову. 14 червня 2010 року провадження у справі відкрито. 21 липня 2010 року до участі у справі допущений прокурор району в порядку статті 45 ЦІЖ України. 15 листопада 2010 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути на його користь з [PERSON] 6157,84 грн., в тому числі 2418,00 грн. моральної шкоди та 3739,84 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; з [PERSON] та [PERSON] Олександровича з кожного по 741,08 грн., з яких 291,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 450,00 грн. - матеріальної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі спричинили йому матеріальну та моральну шкоду шляхом скоєння ними адміністративного правопорушення, що посягали на його майнові права. В судовому засіданні прокурор, позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити та не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, не представили доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі частини 4 статті 169, статті 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановами судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2008 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнані винними в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 51 КУпАП та притягнуті до адміністративної відповідальності. З вказаних постанов судді вбачається, що 21 січня 2008 року відповідачі з домоволодіння [PERSON] скоїли крадіжку металевих речей, завдану шкоду не відшкодували. Згідно матеріалів адміністративних справ № 3-1263/2008, № 3-1264/2008, № 3-1265/2008, оглянутих в судовому засіданні, у позивача відповідачами викрадено майно, вартість якого порахована з розрахунку вартості металу, а не ринкової вартості самого майна з урахуванням відповідного зносу. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідачі визнані винними в скоєнні адміністративного правопорушення, що посягло на охоронювані законом права позивача, обов'язок відшкодувати завдану шкоду лежить саме на них. Згідно довідки магазину «Господарські товари» вартість викраденого у позивача майна станом на 21 січня 2008 року становить 4640,00 грн. Відповідно до роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи вищевикладене та ступінь вини кожного відповідача, виходячи з розрахунку спричиненої шкоди, яка зазначена в постановах про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачів, що випливає на пропорційність відшкодування завданої шкоди суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України суд також стягує з відповідачів на користь позивача понесені по справі судові витрати.

Outcome: approved