Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

29.06.2010 року до Жовтоводського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] про розділ майна подружжя. Вона просить визнати за нею 1/2 частину спільного майна подружжя - автомобіля «Деу Ланос», вартістю 48 000 грн., та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за її частину в сумі 24 000 грн., зіславшись на те, що в період перебування в щлюбі ними було придбано спільний автомобіль «Деу Ланос» і після розірвану шлюбу відповідач залишив автомобіль в своє користування. В подальшому позивачкою було змінено позовні вимоги в сторону їх збільшення з 1/2 до 2/3 частини вартості автомобіля, зіславшись на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, на яку відповідач не в повній мірі сплачує аліменти, знаходиться на диспансерному обліку у лікарів, більша частка матеріальної допомоги на купівлю автомобіля була надана її батьками. В судовому засідіаг позивачка позов підтримала, наполягає на задоволенні її позову в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, не заперечує щодо позовних вимог в частині виплатив компенсації в частині 1/2 вартості автомобіля, встановленої експертом, в розмірі - 22 175 грн. Судовим розглядом справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25 липня 1998 року. Від спільного проживання сторони мають одну спільну- неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] 24 грудня 2010 року рішенням Жовтоводського міського суду, яке набуло чинності 04.01.2011 року, шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітня дитина залишилась проживати з позивачкою. Під час шлюбу 30 жовтня 2006 року сторонами в ТОВ «Авто постач» м. Кривий Ріг було придбано автомобіль «Деу Ланос» TF 69 Y, зареєстрованого Жовтоводським ВРЕР 18.01.2007 року за [PERSON], за суму 47 935.00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 114108-2011 від 30.10.2006 р. та квитанціями про сплату вартості автомобіля, /а.с. 74-75/. Перебуваючи в шлюбі сторони користувались даним автомобілем спільно на свій розсуд. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісною власності подружжя. Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє праваспільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Ст. 70 СК України передбачено, що частки дружини та чоловіка у спільному сумісному майні подружжя є рівними. При вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Як встановленов судовому засіданні фактів, на які посилалася позивачка в своїх поясненнях, які б підтверджували те, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду іінтересамсімї, в судовому засіданні не встановлено. Також не найшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивачки про неспроможність відповідача сплачувати аліменти та додаткові витрати на утримання дитини, які вона несе на утриманням спільної, неповнолітньої дитини. З наданих матеріалів справи видно, що відповідач хоча і в не повній мірі, але виконує покладений на нього обовязок по утриманню його дитини./а.с. 108, 122, 124/. Відповідно до висновку експерта № 426, від 13.12.2010 року, вартість спорного автомобіля становить 44 отримання грошової компенсації за 1/2 частину вартості автомобіля розмірі 22 175.23 грн., 350.46 грн.\\ а.с. 80-85\\. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково в отриманні позивакчкою грошової компенсації за 1/2 частину вартості автомобіля - в розмірі 22 175.23 грн. В іншій частині позовних вимог позивачці належить відмовити за їх безпідставністю. Окрім того, відповідно до ст.ст. 80, 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати: судовий збір, витрати на інформаційно-технічн і «забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу та оплату експертног дослідження. На підставі викладеного,

Outcome: partial