Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-29 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з 30 вересня 2006 року він перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис № 54. Від шлюбу дітей не мають. Шлюб із відповідачем виявився невдалим, спільне подружнє життя не склалося, оскільки у них виявилися різні характери та погляди на життя, з цього приводу між ними часто виникали суперечки. Досить часто відповідач виганяла його з будинку, у якому вони спільно проживали та який належить її батькам, говорила про те, що у неї є інший чоловік, з яким вона хоче створити нову сімю. З лютого 2011 року подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Їхній шлюб існує лише формально. Подавати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, відповідач не бажає, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 30 вересня 2006 року Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис № 54. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Великодимерській селищній раді Броварського району Київської області, актовий запис № 54. Від шлюбу дітей не мають. З лютого 2011 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що з лютого 2011 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved