Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

У січні 2008 року позивач [PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 20 жовтня 1993 року померла [PERSON], власниця житлового будинку №28 по вулиці Калініна в селі Мироцьке, Києво-Святошинського району Київської області про що свідчить будинкова книга та технічний паспорт на житловий будинок. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно. [PERSON] 02 березня 1991 року склала заповіт, посвідчений [PERSON], секретарем виконкому Мироцької сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, за яким все своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт не скасований на день смерті 20.10.1993 року. [PERSON] прийняв спадщину, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, село Мироцьке, вул. Калініна, будинок №28, який належав померлій [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. 13 вересня 2004 року помер [PERSON], її батько. Після його смерті відкрилася спадщина. Вона, [PERSON] є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження і являється спадкоємицею за законом. Вона прийняла спадщину у встановлений шестимісячний термін відповідно до ст. 1268 ЦК України. Просила визнати за нею як спадкоємицею право власності на спадковий житловий будинок №28 по вул. Калініна в с. Мироцьке, Києво-Святошинського району Київської області, встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON], встановити факт належності житлового будинку № 28 в с. Мироцьке. Києво- святошинського району Київської області померлому [PERSON], встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Залучений до участі у розгляді справи в якості співвідповідача [PERSON] проти позову не заперечував. Представники Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Положеннями ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи 20 жовтня 1993 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] при житті 02 березня 1991 року склала заповіт, посвідчений [PERSON], секретарем виконкому Мироцької сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, за яким все своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт не скасований на день смерті 20.10.1993 року. 13 вересня 2004 року помер [PERSON] батько позивача та відповідача у справі. Після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] є донькою померлого, а [PERSON] його сином, що підтверджується свідоцтвом про народження і являються спадкоємцями за законом. Згідно довідки Першої Київської державної нотаріальної контори від 06.02.2008 року за № 53 спадкові справи, щодо майна [PERSON] померлої 20 жовтня 1993 року, та майна померлого 13.09.2004 року [PERSON] внотаріальній контрі не заводились. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач та її представник не довели факту прийняття спадщини в установлений законом спосіб, та термін [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON] і не довели факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] Більш того в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, щодо належності спірного будинку спадкодавцям на праві власності. За таких обставин коли вимоги позивача є недоведеними в силу ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed