Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа СГІРФО Ківецівського РВ УМВС України у Волинській області про втрату права на користування житловим приміщенням, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON]П зареєстрована в його будинку за адресою: с. Сокиричі по вул. Шкільна, 54, Ківерцівського району, Волинської області, безоплатно на невизначений термін. На момент реєстрації в будинку, [PERSON] була його дружиною, однак у 2008 році шлюб між ними розірвано. Після розлучення, відповідач переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Заброди, Ківерцівського району, Волинської області, де проживає на даний час. Однак [PERSON] залишилась зареєстрованою в його будинку, хоча фактично у ньому не проживає вже понад шість місяців. Він являється власником будинку в с. Сокиричі по вул. Шкільна, 54, Ківерцівського району, Волинської області, а відповідач ніякого права на цей будинок не має, угоди найму жилого приміщення між ними укладено не було. Тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселити її з житлового будинку та зобовязати відділ громадянства та міграції фізичних осіб Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області зняти з реєстраційного обліку по вул. Шкільна, 54 с. Сокиричі, Ківерцівського району, Волинської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити заявлений позов. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини неявки, заперечень на позов не подала. Представник третьої особи СГІРФО Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд, зі згоди позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Сокиричі по вул. Шкільна, 54, Ківерцівського району, Волинської області, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7). Згідно даних будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] [PERSON], [INFO], зареєстрована у вказаному будинку з 22.07.2004 року (а.с. 11). 09.04.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ № 025680, виданого відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ від 06.10.2009 року (а.с. 6). Як вбачається з актів Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району від 22.09.2010 року, від 20.10.2010 року, від 20.01.2011 року, відповідач [PERSON] вже більше року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 13-15). Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до змісту ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки [PERSON] була відсутня за місцем реєстрації, а саме в будинку позивача, понад шість місяців, тому втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року, який набрав чинності з 15 січня 2004 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Аналогічний порядок зняття з реєстраційного обліку передбачений і п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затверджений постановою КМ України № 35 від 16 січня 2003 року № 35. Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що наявність реєстрації [PERSON] в будинку, який належить позивачу [PERSON], і в якому [PERSON] фактично не проживає порушує право позивача вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй власністю, отримувати державні допомоги і субсидії. Вимога позивача щодо виселення [PERSON] з належного йому житлового будинку є безпідставною та не підлягає до задоволення, оскільки вона там не проживає та в будинку відсутні її речі. Не підлягає до задоволення вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: с. Сокиричі по вул. Шкільна, 54, Ківерцівського району, Волинської області, оскільки чинним законодавством вчинення таких дій віднесено до компетенції органів реєстрації, а тому дана вимога є передчасною. Отже, з огляду на викладене, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, ст. 41 Конституції України та

Outcome: partial