Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що 03.04.1999 року вона на підставі договору дарування стала власницею житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Охтирський район, с.Підлозіївка, провул. Тихий, 4. Її мати, відповідач [PERSON], протягом тривалого часу не проживає в зазначеному будинку, але залишається зареєстрованою. На даний час позивач бажає розпорядитись належним їй на праві власності будинком, але не має можливості реалізувати це право через проблеми, які виникли з випискою відповідача: [PERSON] знаходиться в слідчому ізоляторі - в звязку з чим добровільно знятись з реєстрації не може. За таких обставин дане питання може бути вирішене тільки в судовому порядку, тому позивач звернулась до суду та просила: усунути перешкоди в реалізації права розпоряджатись будинком, що належить їй на праві приватної власності, та зобовязати відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб зняти з реєстрації відповідачів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити її позов, оскільки це єдиний спосіб захистити її порушене право. Відповідачі в судове засідання не з явились, надіслали заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.04.1999 року [PERSON] на підставі договору дарування придбала у власність будинок, який розташований за адресою: Охтирський район, с.Підлозіївка, провул. Тихий,4, що підтверджується договором дарування посвідченим нотаріально та зареєстрованим в реєстрі за № 460 (а.с. 7). Зазначений житловий будинок з господарськими спорудами позивач зареєстрував в Комунальному підприємстві «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» 06.04.1999 року, що підтверджується реєстраційним написом на документі про право особистої власності (а.с.7). 17.09.1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після одруження взяла прізвище [PERSON]. що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БП №028010 (а.с. 10). Згідно інформації, наданої на запит суду СГІРФО Охтирського MB УМВС України в Сумській області [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO], провул.Тихий,4 (а.с. 12). Із заяви, яка подана відповідачем до суду, вбачається, що [PERSON] на даний час знаходиться в Харківському слідчому ізоляторі, тому знятись з реєстрації не може, позов визнає повністю (а.с. 16). Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь- які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено вище, на момент розгляду справи судом в будинку за адресою: Охтирський район, с.Підлозіївка, провул. Тихий,4, [PERSON] не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює. Залишаючись зареєстрованою в зазначеному будинку перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізовувати свої права щодо володіння, користування та розпорядження будинком, що належить йому на праві приватної власності. Суд вважає, що право позивача порушується, тому підлягає захисту. При цьому, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] частково, суд виходив з того, що відповідач знаходиться в слідчому ізоляторі та не може самостійно знятись з реєстрації, тому вимога позивачки щодо зобовязання [PERSON] вчинити дії щодо зняття з реєстрації не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial