Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Боянчуцької сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини. Посилаються на те, що 18 березня 2009 року померла їхня мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Боянчук по вул.. Центральній, 74 Заставнівського району та на земельну ділянку площею 0,3635 га, розташовану на території Боянчуцької сільської ради, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства. Вказане майно їх мати отримала у спадщину на підставі заповіту, який був складений 26 вересня 1997 року її батьком [PERSON]. Вказаним заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все його майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він матиме право заповів [PERSON]. Вони, як спадкоємці першої черги, звернулися для оформлення спадщини до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на належне їхній матері майно, що знаходиться в м.Чернівці. При оформленні документів про право на спадщину, яка знаходиться в с.Боянчук Заставнівського району виникли труднощі, оскільки їх мати за час свого життя не оформила спадщину належним чином після смерті свого батька [PERSON] Зазначили, що в листопаді 2009 року на їхню адресу надійшли листи з Заставнівської державної нотаріальної контори з повідомленням про відкриття спадщини за померлим [PERSON] та запропоновано надати відповідь, оскільки в противному випадку свідоцтво про право на спадщину буде видано спадкоємцям, які прийняли спадщину. З даного листа стало відомо їм про відкриття спадкової справи. Також вважають, що їхня мати фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вона прийняла спадщину. Саме тому, вони звернулися до суду для встановлення факту своєчасного прийняття спадщини їх померлою матірю [PERSON] В судовому засіданні позивачі та їх представник позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Боянчук Заставнівського району Чернівецької області в судовому засіданні позов не визнав та показав, що [PERSON] помер 18 квітня 1999 року, після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем за заповітом була [PERSON], однак вона протягом передбаченого законом шестимісячного строку не подала заяви про прийняття спадщини. Вона могла бути визнана такою, що прийняла спадщину тільки якщо протягом шести місяців фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Зазначив, що таких дій вона не вчинила і позивачі належних доказів цього не надали. Крім того, [PERSON] на момент відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] Таким чином, підстав для встановлення факту своєчасного прийняття спадщини померлою [PERSON] не має. Разом з тим, вказав, що право на спадщину мають право спадкоємці за законом, а саме діти померлого [PERSON]: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та показала, що після смерті їхнього батька [PERSON] в 1999 році, їхня сестра [PERSON] протягом шести місяців не вчинила жодних дій, що свідчили б про те, що вона прийняла спадкове майно. Вона не зверталася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в спірному будинку не проживала та не підтримувала його в належному стані. Разом з тим, факт складання заповіту на користь [PERSON] не заперечила. Також зазначила, що покійна [PERSON] ще за життя передала їй документи на спірне майно і сказала, щоб вона зробила з ними що захоче. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також позовні вимоги позивачів не визнала та підтвердила покази дані відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачів не визнав та показав, що заповіт їх батьком [PERSON] на користь [PERSON] складений був 1997 року. Вони всі знали про його існування. Однак після смерті [PERSON] в квітні 1999 року, [PERSON] у встановлений законом строк не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спірний житловий будинок не доглядала та не вступила в управління ним. Більше того, він особисто здійснював догляд за будинком, робив ремонт. Саме тому, інші відповідачі не претендують на майно, що стверджується заявами поданими до нотаріальної контори про відмову від спадщини. Вважає вимоги позивачів безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні показала, що перед смертю їх батька [PERSON], останній проживав в м.Чернівці в квартирі, що належала їх сестрі [PERSON] Вони як діти по черзі обходили його, оплачували за квартиру. Про існування заповіту складеного на імя [PERSON] їм всім було відомо. Після смерті [PERSON] за спірним майном доглядав їх брат [PERSON] зі своєю дружиною, вони обробляли земельну ділянку та слідкували за будинком. Всі вони дуже рідко відвідували житловий будинок батьків. Додала, що [PERSON] не була там прописана, оскільки мала квартиру в м.Чернівці та там була прописана. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. Представник відповідачів в судовому засіданні позовну заяву не визнала, покази відповідачів підтримала та просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченні на позовну заяву. Суд, вислухавши покази позивачів та їх представника, покази відповідачів та їх представника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON], 26 вересня 1997 року склав заповіт на користь [PERSON] у відповідності до якого все своє майно заповів останній (а.с. 14). В коло спадкової маси зокрема входили: житловий будинок по вул. Центральній, 74 в с.Боянчук Заставнівського району, який належав померлому згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (а.с. 12); земельні ділянки загальною площею 0,3635 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, а також ведення особистого підсобного господарства, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 13); цінні папери у вигляді іменного інвестиційного сертифікату, що підтверджується випискою №1/79 з реєстру власників іменних цінних паперів та самим іменним інвестиційним сертифікатом (а.с. 21, 24 фотокопії спадкової справи). 18 квітня 1999 року у віці 77 років помер [PERSON]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 58). Таким чином, після його смерті відкрилася спадщина на вищеперераховане майно. Згідно ч.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, вказаний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Положення ст. 549 цього ж кодексу визначали дії, які свідчили про прийняття спадщини. Зокрема визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні були бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. ЦК УРСР не передбачав, які саме дії чи докази свідчили про фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном. Разом з тим, п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 14.06.1994 року №18/5 передбачає, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 15), [PERSON] померла 18 березня 2009 року у віці 53 років. В судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] протягом життя [PERSON] не зверталася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Вказані дії не були нею вчинені ні протягом встановленого законодавством шестимісячного строку, ні пізніше. Крім того, вона не зверталася до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний факт в судовому засіданні був визнаний сторонами, а також він підтверджується матеріалами цивільної справи. З довідки виданої виконавчим комітетом Боянчуцької сільської ради від 16.12.2009 року за №837 ( а.с. 17) вбачається, що [PERSON] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання в [INFO] з 1980 року по 18 квітня 1999 року, тобто по день смерті. На день смерті з останнім ніхто не проживав. Даний факт також підтверджується витягом з погосподарської книги №3 (а.с. 18). Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що приблизно 2 роки до своєї смерті [PERSON] проживав в м.Чернівці в квартирі, яка належала [PERSON] Остання проживала по сусідству і здійснювала за ним догляд. Крім покійної [PERSON] за [PERSON] почергово здійснювали догляд і інші його діти, відповідачі по справі. Догляд полягав зокрема в оплаті за квартиру, наданням необхідної медичної допомоги, забезпечення харчуванням та вчиненням інших дій необхідних для обслуговування [PERSON] Даний факт в судовому засіданні був підтверджений показами свідка [PERSON], яка вказала, що діти [PERSON], відповідачі по справі, сплачували по 10 доларів США [PERSON] як орендну плату за квартиру, забезпечували свого батька необхідним харчуванням, надавали медичну допомогу та почергово здійснювали догляд за ним. Покази свідка [PERSON] є послідовними та мають логічний взаємозвязок із показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] була присутня на похоронах [PERSON], однак після його смерті в село приїжджала дуже рідко. Відповідач [PERSON] протягом року обробляв город біля будинку зі своєю дружиною, вона ж обробляла земельну ділянку, що розташована в полі. Свідок [PERSON] даючи покази в судовому засіданні також показала, що після смерті [PERSON], земельну ділянку розташовану біля спірного будинку обробляла дружина [PERSON] з ним, а вже значно пізніше городом займалася [PERSON] Даний свідок показала також, що перші 2-3 місяці після смерті [PERSON] в спірному будинку проживали її діти зі згоди останнього, яку він дав за життя. Ніхто з дітей померлого не заперечував проти цього. Вона ж здійснювала догляд за подвірям. З показів свідка [PERSON] вбачається, що після того як [PERSON] захворів, то його діти забрали в м.Чернівці де почергово здійснювали за ним догляд. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що після смерті [PERSON] присадибну земельну ділянку обробляла дружина [PERSON] Чи здійснювала обробіток земельної ділянки [PERSON] їй не відомо. Також свідок [PERSON] повідомила, що зі слів [PERSON] їй відомо, що остання не мала наміру оформляти документи на спадщину за заповітом. Суд не бере до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони не конкретизовані, нічим не підтверджені і носять лише загальний характер. Крім того, покази дані вказаними свідками не відповідають показам самих позивачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] показала, що її мати [PERSON] після смерті [PERSON] їздила в с.Боянчук приблизно один раз в місяць. Проте свідок [PERSON] стверджувала, що [PERSON] їздила разом з нею та її сином [PERSON] в с.Боянчук майже кожних вихідних. З приводу догляду [PERSON] в м.Чернівці, то свідок показала, що жодного разу відповідачів там не бачила. Суд вказані пояснення вважає неправдивими та не бере їх до уваги. Крім того, позивачі не надали жодних доказів, які б документально підтвердили сплату податку за землю та інших обовязкових платежів по утриманню спірного майна (будинку та земельної ділянки), інших документів, які б були оформлені на [PERSON] протягом шести місяців після відкриття спадщини і які б свідчили про прийняття спадщини. Оскільки доказів на підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном позивачі суду не надали, підстав вважати, що померла 18 березня 2009 року [PERSON] вступила у володіння та управління спадковим майном у відповідності до ст.549 ЦК УРСР не має, тобто факт прийняття спадщини померлою [PERSON] не доведений, отже, спадщина фактично не прийнята. Сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги не обґрунтовані і в їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed