Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 24.04.2010р., [PERSON] позичила у позивача1521грн.00коп. терміном до 10.06.2010р. Після одержання коштів відповідач власноруч, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], написала розписку. Станом на 10.06.2010р. відповідач кошти не повернула. З врахуванням 3% річних сума боргу становить 15грн.25коп., та індекс інфляції 47грн.45коп. Таким чином, станом на 10.10.2010р. з урахуванням 3% річних та індексу інфляції заборгованість відповідача становить 1583грн.70коп. просить стягнути з [PERSON] на її користь борг у розмірі 1583грн.70коп., також витрати повязані з судовим розглядом справи, а саме: витрати по оплаті судового збору у розмірі 51грн.00коп., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн.00коп., та витрати на правову допомогу у сумі 250грн.00коп. В судовому засіданні підтримала позовні вимог та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не оспорювала наявність боргу, однак наполягала на тому, що частину боргу вона вже повернула і винна позивачу лише 421грн.00коп. Просила задовольнити позов на вказану суму. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків, що позов підлягає задоволенню, оскільки письмовою розпискою (договір позики) від 24.04.2010р., написаної [PERSON], вбачається, що вона позичила у [PERSON] гроші в сумі 1521грн.00коп. строком до 10.06.2010р. У підтвердження укладення договору позики [PERSON] надала розписку, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторін (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначений родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, у відповідності з вимогами ст.ст.625, 1050 ЦК України, у звязку з невиконанням умов договору, позивач має право на стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки [PERSON] позивачу суму боргу в обумовлений строк не повернула, то з неї на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 1521грн.00коп, з урахуванням індексу інфляції, який становить 47грн.45коп. Щодо стягнення з [PERSON] 3% річних в сумі 15грн.25коп., суд вважає необхідним відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки в договорі позики стягнення процентів не передбачено. Посилання відповідача на те, що сума боргу ним частково повернута суд не приймає до уваги, оскільки будь-якого документального підтвердження часткового повернення боргу суду не надано, а відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 51грн.00коп., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір в розмірі 120грн.00коп. та витрати на правову допомогу.

Outcome: partial