Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

Представник Банку [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Посилається на те, що між сторонами 15.07.2008 року був укладений кредитний договір №2102-215/08. Кредит надавався відовідачу в сумі 4000 грн строком до 14.07.2011 року зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 24% річних. Згідно із п.2.4.1 кредитнго договору відповідач зобовязувався щомісячно до дати встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів встановлених в графіку. На даний час відповідач істотно порушує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, пені. Загальна сума заборгованості станом на 27.05.2011 року становить 3715,52 грн, яка складається з кредитної заборгованості урозмірі 1980,59 грн; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 533,35 грн; комісії за РО у розмірі 520 грн; плати за пропуск платежів у розмірі 681,58 грн. Відповідач неодноразово усно та письмово повідомлявся про наявність несплачених чергових платежів по кредиту, відсотків за користування ним, однак вимоги заявника ним не були виконанні. Згідно п.2.6.1 кредитного договору незважаючи на інші положення даного договору позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязань в цілому або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором. Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 3715,52 грн., а також судові витрати в розмірі 171 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги, з обстаивн, зазначених у позовній заяві, визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі. З наведених у позовній заяві, обставин, які згідно положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.07.2008 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №2102-215/08, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 4000 грн. зі строком повернення до 14.07.2011 року зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 24% на річних. Банк належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 27.05.2011року заборгованість по ньому складає 3715,52 грн., у т.ч.: кредитна заборгованость - 1980,59 грн; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 533,35 грн; комісії за РО - 520 грн; плата за пропуск платежів - 681,58 грн. Дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення кредитного договору, укладеного у письмовій формі відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 625 Цк України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають до задоволенню зі стягненням згідно положень ст. 88 ЦПК України з відповідача понесених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст. 526, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved