Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON], який помер 17.01.2010 року, після смерті [PERSON], яка померла 13.09.2001 року та визнати за ним право власності на домоволодіння № 22 по вул. Шевченка в с. Гаєвичі Овруцького району Житомирської області, яке належало на праві приватної власності померлому батьку та на земельну ділянку розміром 0, 54 га, із них: 0,14 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0,40 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням 12 сесії 21 скликання Покалівської сільської ради Овруцького району від 29.12.1993 року була передана в приватну власність матері батька [PERSON], мотивуючи тим, що після смерті матері прийняв спадщину батько, так як проживав з нею на день смерті і продовжував проживати в спадковому будинку до дня своєї смерті. Він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до Овруцької ДНК. Однак, в нотаріальній конторі, куди позивач звернулася за оформленням спадщини, йому було відмовлено в оформленні права на спадщину так як батько при житті не виготовив правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку. В судове засідання позивач та адвокат не зявилися, але в позовній заяві та заяві просять справу розглянути без їх участі. Позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника. Щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла 13.09.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №174446 від 14.09.2001 року. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 0, 54 га, із них: 0,14 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0,40 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням 12 сесії 21 скликання Покалівської сільської ради Овруцького району від 29.12.1993 року була передана їй в приватну власність, що підтверджується архівним витягом №336 від 23.07.2010 року із вказаного рішення. З довідки виконкому Покалівської сільської ради №483 від 01.12.2010 року, копії свідоцтва про народження серії І-ТП №291934 від 16.02.1976 року вбачається, що на день смерті [PERSON] з нею проживав її син [PERSON] та невістка, що відповідно до ст. 549 ЦК України свідчить про прийняття останнім спадщини, а тому слід встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON]. [PERSON] помер 17.01.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №137996 від 19.01.2010 року. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння № 22 по вул. Шевченка в с. Гаєвичі Овруцького району Житомирської області, яке належало померлому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Покалівської сільської ради №331 від 07.07.2010 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-ТП №439642 від 16.02.1993 року. Він своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до Овруцької ДНК. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадщину, немає, що вбачається з повідомлення Овруцької ДНК №1224/01-14 від 08.12.2010 року. Однак, спадщину на домоволодіння та земельні ділянки позивач оформити не може, так як батько при житті не виготовив правовстановлюючі документи на них, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1012/02-32 від 24.09.2010 року. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на домоволодіння № 22 по вул. Шевченка в с. Гаєвичі Овруцького району Житомирської області, яке належало померлому [PERSON] на праві приватної власності. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо її інший розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 81 ЗК України однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. Таким чином, до позивача переходить право власності на земельну ділянку розміром 0, 54 га, із них: 0,14 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0,40 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням 12 сесії 21 скликання Покалівської сільської ради Овруцького району від 29.12.1993 року була передана в приватну власність [PERSON]. Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.18 ст.4, а відповідач на підставі ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито та рішення Овруцької міської ради.

Outcome: approved