Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-27 00:00:00

В червні 2010 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя. Зазначала, що 03.05.2010 року близько 15 год. 00 хв. вона з двома малолітніми дітьми прийшла в гості до своїх батьків [PERSON] та [PERSON] При вході на подвіря вона була зненацька атакована бджолами, які у великій кількості вилітали із сусіднього подвіря відповідачки [PERSON] Внаслідок укусів бджіл та погіршення стану здоровя позивачка була госпіталізована в міську лікарню, де їй була надана відповідна медична допомога, на що було витрачено 72 грн. 50 коп. її коштів для придбання необхідних ліків. Посилаючись на неправомірне утримання пасіки відповідачкою, що призвело до ушкодження здоровя позивачки, просила суд стягнути з [PERSON] 72 грн. 50 коп. майнової шкоди і 3000 грн. моральної шкоди. В ході судового розгляду до справи в якості співвідповідача було залучено власника пасіки [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтвердила свої вимоги про стягнення з відповідачів майнової і моральної шкоди. Відповідачі позов не визнали, посилаючись на відсутність доказів того, що позивачка була покусана бджолами саме з пасіки [PERSON], яка знаходилась на подвірї [PERSON] Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Восени 2009 року в м. Олександрії відповідач [PERSON] на прохання [PERSON] погодилася на розміщення на зиму його пасіки на колесах із бджолосімями на своїй присадибній ділянці по вул. Київська, 177, що знаходиться навпроти по сусідству з будинком [PERSON] і [PERSON] батьків позивачки, розташованого по вул. Київська, 164. Порядок щодо розміщення пасік та вимог до їх облаштування регулюється Законом України «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєння бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини № 9 від 30.01.2001 року, витяги з яких долучені до матеріалів справи. Згідно Закону України «Про бджільництво» та зазначеної Інструкції, пасіка підлягає реєстрації у місцевих державних адміністраціях, на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці огорожа повинна бути заввишки 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл. Однак, зазначені вимоги щодо реєстрації та розміщення пасіки відповідачами не були дотримані. Згідно письмової довідки на адресу суду від 01.12.2010 року пасіка [PERSON] не зареєстрована в лікарні ветеринарної медицини. Фактично пасіка [PERSON] на присадибній ділянці [PERSON] взагалі не мала будь-якої огорожі, оскільки паркан у виді металевої сітки-рабиці не може в даному випадку прийматися до уваги. Із показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] убачається, що в кінці квітня перших числах травня 2010 року спостерігався масовий виліт бджіл з пасіки, розташованої на подвірї відповідачки [PERSON] Інших пасік ні на вул. Київській, ні на інших вулицях мікрорайону у людей не було. Бджоли з подвіря [PERSON] у великій кількості осідали на подвірї будинку № 164 подружжя [PERSON] і [PERSON], де годувалися водою і кормами, які призначалися для свійських тварин і птиці, що страждали від укусів бджіл. При цьому нападу бджіл та їх укусів також зазнавали присутні на подвірї свідки. На прохання до [PERSON] вжити заходів щодо пасіки остання не реагувала. 03.05.2010 року близько 15 год. 00 хв. позивачка [PERSON] прийшла в гості з двома малолітніми дітьми до своїх батьків [PERSON] і [PERSON] на вул. Київська, 164, де на подвірї зазнала нападу і укусу бджіл, які летіли з подвіря [PERSON] Внаслідок укусу стан здоровя позивачки різко погіршився, що підтверджується картою виїзду швидкої медичної допомоги № 9005 та наданням позивачці першої медичної допомоги. Після відїзду швидкої медичної допомоги о 16 год. 25 хв. позивачці знову стало зле і о 19 год. 30 хв. їй бригадою швидкої медичної допомоги повторно була надана медична допомога з подальшою госпіталізацією у міську лікарню. Згідно медичного епікризу за № 4890 позивачка знаходилася на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні міської лікарні № 1 з 03.05.2010 року по 04.05.2010 року з діагнозом: алергічна реакція після укусу бджоли. Накладною № 151 аптеки № 154 від 03.05.2010 року та касовим чеком підтверджуються витрати позивачки на придбання ліків в сумі 72 грн. 50 коп., що не суперечать медичному епікризу щодо застосування переліку медичних препаратів. Як пояснила суду позивачка, як тільки вона відчула покращення стану здоровя, то відразу була вимушена з дозволу лікарів покинути лікарню, переживала за своїх малолітніх дітей, серед яких дочці ще не виповнилося і року. Однак, в звязку з тим, що вона не пройшла визначеного курсу лікування, в історії хвороби лікарю в такому випадку необхідно було зробити запис, що вона покинула лікарню за порушення режиму. Допитані в судовому засіданні в якості свідків пасічники [PERSON], [PERSON], як особи, що найближче проживають до місця події по вул. Київська, 164, категорично заперечили можливість причетності їх бджіл до укусів позивачки. Згідно план-схеми міста, долученої до справи, [PERSON] мешкає на вул. Театральна, 8 і його бджоли навесні 2010 року використовували природні рослинні ресурси в напрямку, протилежному до вул. Київської. У свідка [PERSON], мешкаю чого по вул. Знамянка, 147, пасіка в 2010 році взагалі знаходилася в с. Березівка, що за межами м. Олександрії. Будь-яких інших доказів наявності вуликів чи пасік по вул. Київська чи найближчих вулицях до місця події відповідачкою не надано і судом не встановлено. З наведених підстав доводи відповідачки та її представника про недоведеність того факту, що саме бджоли з подвіря відповідачки і пасіки [PERSON] заподіяли шкоди здоровю позивачки, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються сукупністю наведених доказів, не вірити яким у суду немає підстав. Таким чином, суд приходить до висновку, що шкода позивачці у виді ушкодження здоровя заподіяна з вини як відповідачки [PERSON], яка з порушенням вимог чинного законодавства про бджільництво дозволила розташувати у себе пасіку [PERSON], так і співвідповідача [PERSON], який також з порушенням відповідних норм і правил без реєстрації розташував пасіку так, що це створювало небезпеку для проживаючих поруч мешканців. Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України позивачка має право на відшкодування майнової і моральної шкоди, які заподіяні та завдані неправомірними діями відповідачів [PERSON] і [PERSON], які не довели суду відсутність своєї вини у заподіянні шкоди. Розмір майнової шкоди в сумі 72 грн. 50 коп. підтверджується наявними у справі документами. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань позивачки в результаті ушкодження її здоровя з вини відповідачів, ступінь небезпеки для здоровя позивачки, що настала для неї в результаті алергічної реакції на укуси бджіл і погоджується з розміром заподіяної їй моральної шкоди у 3000 грн. З урахуванням обставин справи суд визнає ступінь вини відповідачів рівними. На користь позивачки підлягають стягненню майнова і моральна шкода з [PERSON] і [PERSON] відповідно по 36 грн. 25 коп. і 1500 грн. з кожного.

Outcome: approved