Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON], 08 червня 2010 року, звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування позову додав, що працював в на різних посадах ВАТ«Суха Балка» у шкідливих умовах. Висновком МСЕК від позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 55%, професійне захворювання. Протипоказана робота в підземних умовах, важка праця, переохолодження, вимушена поза. Причиною професійного захворювання є робота на протязі 21 року в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату зумовленою обмеженістю робочого простору. Вважає, що несприятливими умовами праці відповідач завдав моральну шкоду яку він оцінює у 177 000 грн. Моральні страждання виражені у постійному болю та обмеження руху, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель, загальну слабкість, підвищену пітливість та втомлюваність, головний біль, запаморочення. Такий стан здоров'я не дає можливості спокійно спати ночами, займатись фізичною роботою. Для виконання важкої праці по дому позивач змушений звертатися за допомогою до своїх сусідів, родичів, знайомих. Всі ці обставини змушують позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та постановити заочне рішення по справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено позивач працював в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату зумовленою обмеженістю робочого простору на підприємствах відповідача ВАТ «Суха Балка» - 17 років. Висновком МСЕК від 2008 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 55% (40% - радикулопатія, 15% - пиловий бронхіт) та третя група інвалідності, при переогляді 02.04.2009року, 13.04.20010рокувстановнеий розмір не змінився. Встановлене професійне захворювання радикулопатія попереково-крижова та шийна з порушенням біомеханіки хребта 2-Зст., нейродистрофічним синдромом у вигляді правобічного плечолопаткового періартрозу з регіонарною гіпотрофією мязів, деформуючого артозу і періартрозу ліктьових і колінних суглобів ПФ першого ст., безперервно рецидивуючий перебіг; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛН першого ст. Протипоказана робота в підземних умовах, важка праця, переохолодження, вимушена поза. Згідно рекомендацій МСЕК він потребую санаторно-курортного та медикаментозного лікування, ВМП, ЛФК, масажу. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт № 8 розслідування хронічного професійного захворювання від 11 лютого 2008 року. Причиною професійного захворювання є робота на протязі 17 років в умовах підвищених рівнів навантаження фізичного, нахилу корпусу, вологості, про що відмічено у п.17 акту. Згідно з п. 19 вказаного акту профзахворювання виникло з вини керівництва ВАТ «Суха Балка» які не забезпечили безпечні умови праці і порушили ст. 153 Кодексу Законів про працю України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі позивачу призначені страхові виплати щомісяця та одноразова допомога. Внаслідок професійного захворювання, позивачу заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода. Таким чином, судом встановлено, що, саме з вини відповідача, які порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, була спричинена моральна шкода. Відповідно до ст. 1167 Цивільного Кодексу України, установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних грав призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна йому моральна шкода випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. Суд встановив, що обставини, заподіяння позивачу моральної шкоди, викладені в позовній заяві, повністю підтверджуються наданими письмовими доказами, з чого слід зробити висновок про те, що неправомірними діями відповідача, позивачу дійсно заподіяно моральну шкоду, яка повинна компенсуватися в грошовому вигляді. Підприємства, на якому працював позивач, порушували діюче законодавство, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створив нешкідливі і безпечні умови праці, протягом тривалого часу не приймали мір до усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів. У зв'язку з виявленими у позивача професійних захворювань змінилися, його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Стаття 23 Цивільного Кодексу України, вказує на те, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях через фізичний біль. Позивач постійно задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель, загальну слабкість, підвищену пітливість та втомлюваність. Такий стан здоров'я не дає можливості спокійно спати ночами, займатись фізичною роботою. Для виконання важкої праці по дому змушений звертатися за допомогою до своїх сусідів, родичів, знайомих. Через захворювання не може виконувати важку роботу по дому, що викликає відчуття особистої неповноцінності, та спричиняє душевні страждання. Відчуває себе тягарем для своєї дружини, оскільки вона повністю не може покластися на позивача. В місцях загального користування, особливо в транспорті, через кашель відчуваю себе ніяково і неповноцінне. Всі ці обставини змушують позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Рішення Конституційного Суду від 27січня 2004 року громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і переносить значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя й здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях. З документів медичних установ, встановлено, що позивачу протипоказаний важка фізична праця вимушеної робочої пози, несприятливого мікроклімату, підвищеного рівня загальної вібрації. Він повинен періодично проходити курс оздоровлення та лікування. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди, знаходять доказове підтвердження, а також з огляду на те, що настали важкі наслідки для позивача, а саме: втрата працездатності - 55 %, та відбулися зміни в стані його здоров'я, викликані профзахворюванням, говорить про те, що позивач не може бути вилікуваний від професійного захворювання. Суму заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 177 000 грн. Суд вважає, що розмір моральної шкоди слід встановити з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності встановленої позивачу у розмірі 1000 грн. за 1% втрати працездатності. Тому, на корить позивача в рахунок відшкодування моральних страждань стягується сума 55 000 грн. Вказана сума стягується з відповідача на корить позивача в рахунок відшкодування моральних страждань. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial