Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із цивільними позовами в кримінальному процесі до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди що завдана злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач повинна нести відповідальність за злочин, що мав місце 21.03.2009 року на 65 км. +30 м. автодороги Знамянка Луганськ _ Ізварино , що на території Олександрійського району, внаслідок чого загинув [PERSON], а [PERSON]А отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як пасажир автомобіля «Міцубісі - кольт». Згідно позовних вимог позивач [PERSON] оцінює матеріальну шкоду в сумі 183 390 грн. вартості пошкодження автомобіля, а моральну шкоду в сумі 150 000 грн та понесені витрати на поїздки до суду в сумі 2 889 грн.22 копа також витрати на юридичну допомогу в сумі 10 000 грн. Інтереси позивача в суді представляв адвокат [PERSON] В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини та просить суд врахувати, що 1 500 грн. позивач отримала на відшкодування шкоди від [PERSON] за поштовим переказом. Позивач [PERSON] двічі в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в суді. Письмових заяв чи клопотань до суду від неї не надійшло. Відповідач в судове засідання не зявилась. Суд приймає до уваги, що [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі будучи засудженою за скоєний злочин. В заяві до суду, що подала [PERSON] просить розглянути справу без її участі та просить суд врахувати її пояснення та скрутне матеріальне становище. Інтереси відповідача по довіреності представляла її мати [PERSON] Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи та матеріалами кримінальної справи, суд вважає, що позовна заява позивача [PERSON] підлягає задоволенню частково. За ухвалою суду позовна заява [PERSON] залишена без розгляду. Правовідносини сторін врегульовані ст. ст.11,15,16,22,23,1166,1167,1168,1187,1188,1192,1193 ЦК України. За змістом ст. 1187 ЦК України обовязок по відшкодуванню шкоди покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 9 Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського віддання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). Суд вважає, що [PERSON] є належним відповідачем у справі, поскільки в момент скоєння ДТП вона керувала автомобілем, тобто була володільцем цього транспортного засобу, тобто джерела підвищеної небезпеки. Судом встановлено, що 21 березня 2009 року на 65 км. +30 м. автодороги Знамянка Луганськ -Ізварино, що на території Олександрійського району, сталось зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого загинув [PERSON], а [PERSON]А отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як пасажир автомобіля «Міцубісі - кольт». За вироком Олександрійського міськрайоного суду від 21 травня 2010 року [PERSON] було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням її права керування транспортними засобами на строк три роки. Згідно ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2010 року вирок суду в частині призначеного засудженій покарання було змінено, помякшивши призначене покарання три роки позбавлення волі. Вирок суду в частині вирішення цивільних позовів потерпілих було скасовано, а справу направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. Суд дійшов висновку, що саме внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п 2.3.б, 11.2, 12.1, 13.1, 13.3 ПДР і сталась ДТП, внаслідок якої загинув пасажир автомобіля під керуванням [PERSON] [PERSON]. Суд приймає до уваги, що володільцем транспортного засобу [PERSON] не було застраховано цивільну відповідальність. Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Суд погоджується із позицією представника позивача про стягнення матеріальної та моральної поскільки за змістом ст.ст. 1166,1167,1168, 1187, 1188 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були не правомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Шкода, що завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншими обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Поскільки [PERSON] перебувала в автомобілі під час ДТП, у суда відсутні підстави говорити про протиправне або неправомірне заволодіння автомобілем в той час. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідно для відновлення пошкодженої речі. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування майнової шкоди суд виходить з того, що розмір збитків заподіяних позивачу становить 183 390 грн. 61 коп., що підтверджується доказами. Суд приймає до уваги, що за висновком автотоварознавчої експертизи по визначенню суми матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «МЕRSEDES BENZ-2804», реєстраційний номер [NUMBER] сума матеріальної шкоди заподіяної власнику внаслідок ДТП, без врахування відсотка зношення замінених деталей, без врахування втрати товарної вартості становить 183 390 грн. 61 коп., саме таку суму суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то вони підлягають задоволенню частково. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Маральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної чи юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдані каліцтвом, іншими ушкодженням здоровя або смерті фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відшкодування моральної шкоди можливе лише за правомірним діянням позивача. Поскільки обовязок по доказуванню покладений на сторони суд вважає, що позивачем не було доведено суду яких саме моральних та психічних страждань було їй завдано, які вона оцінює в 150 000 грн. Суд приймає до уваги, що представник позивача не може пояснити суду як, за яких обставин, виходячи з яких критеріїв чи міркувань позивач оцінює моральну шкоду саме в сумі 150 000 грн. Виходячи із обставин ДТП, з урахуванням стану здоровя позивача, характеру, обсягу та тривалості її душевних, моральних, психічних страждань, що вона їх зазнала внаслідок ДТП, приймаючи до уваги матеріальне становище і позивача і відповідача та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості суд оцінює моральну шкоду позивача саме в сумі 20 000 грн,, вважаючи що саме такий розмір адекватно відображає ступінь моральних та душевних страждань позивача, які настали внаслідок ДТП, в звязку вимушеними негативними змінами в її житті, що наступили після ДТП, враховуючи, що саме дії відповідача і призвели до того, що сталось. Вимоги про відшкодування моральної шкоди частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням 1 500 грн. уже отриманої позивачем, суми саме 20 000 грн. необхідно стягнути з [PERSON] на користьПетруньок К.А.. Щодо понесених витрат за надану юридично правову допомогу в сумі 10 000 грн., суд приймає до уваги, що в матеріалах кримінальної справи відсутній розрахунок та відсутні докази того, що позивачем було сплачено саме вказану суму, а адвокатом отримано і оприбутковано відповідно до вимог законодавства ( у тому числі сплати податку). Щодо стягнення понесених витрат на дорогу, суд приймає до уваги, що потерпіла у кримінальній справі не може надати суду чеки, квитанції, які підтверджували б понесені витрати саме в ті дні, коли відбувались судові засідання, а тому відшкодуванню не підлягають. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial