Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-07 00:00:00

У вересні 2009 року Міжрайонний природоохоронний прокурор Київської області звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом в інтересах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] про знесення самочинно збудованої споруди. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 08 липня 2009 року Міжрайонною природоохоронною прокуратурою Київської області із залученням спеціалістів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, Державної екологічної інспекції в Київській області було проведено перевірку, в результаті якої було встановлено, що [PERSON] по вул. Господарська, 1 в с. Петрівському Києво-Святошинського району Київської області здійснює діяльність з порушенням містобудівного законодавства, а точніше, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації проводить будівництво автомобільної стоянки з ремонтними майстернями, що є порушенням вимог ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» та ст.ст. 5, 22 Закону України «Про основи містобудування». Під час будівництва обєкта відповідачем не було враховано правильність інженерно- конструктивного поєднання між собою будівельних матеріалів відповідно до технологічних процесів, відповідність будівлі державним стандартам, нормам і правилам, відповідність матеріалів державним стандартам, технічним умовам, технологічним регламентам, забезпечення необхідної міцності, стійкості та експлуатаційної надійності відповідно до державних будівельних норм ДБН В.2.2-15- 2005, ДБН 360-92** та ін.. Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення від 14 липня 2009 року № 1788 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 96 КУпАП. 14 липня 2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області надано [PERSON] припис № 1 про негайне припинення будівництва до одержання дозволу інспекції на виконання будівельних робіт та до розроблення, погодження і затвердження проектно-кошторисної документації. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.п. З та 4 Положення про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві і Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 317 від 19 листопада 2007 р., державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд покладено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та її територіальні органи. Крім того, органом уповноваженим державою по вжиттю заходів щодо дотримання містобудівного законодавства на території сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування у відповідності до ст.ст. 7, 12, 24 Закону України «Про основи містобудування» є відповідний орган місцевого самоврядування, у даному випадку - Петрівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області. У звязку з цим та посилаючись на вимоги законодавства, Міжрайонний природоохоронний прокурор Київської області в інтересах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області просив суд зобовязати [PERSON] знести самовільно збудовану автомобільну стоянку з ремонтними майстернями по вул. Господарській, 1 в с. Петрівському Києво- Святошинського району Київської області та стягнути з відповідача державне мито. У ході судового розгляду Петрівська сільська рада подала суду лист за вих. № 402 від 8листопада 2010 року про непідтримання заявлених Міжрайонним природоохоронним прокурором Київської області до [PERSON] позовних вимог в інтересах держави, що стосуються Петрівської сільської ради. Внаслідок цього ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2010 року позовну заяву Міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах Петровської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] про знесення самочинно збудованої споруди залишено без розгляду. В судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позов, просили задовольнити його в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, наявні письмові докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги Міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до [PERSON] про знесення самочинно збудованої споруди повинні бути залишені без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було проведено перевірку, в результаті якої було встановлено, що відповідач здійснює діяльність з порушенням містобудівного законодавства, а точніше, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації проводить будівництво автомобільної стоянки з ремонтними майстернями по вул. Господарській, 1 в с. Петрівському Києво- Святошинського району Київської області, що підтверджується протоколом по справі про адміністративне правопорушення № 75 від 14 липня 2009 року. На підставі цього згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення від 14 липня 2009 року № 1788 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 850 грн., який відповідачем було сплачено, що підтверджується копією квитанції. Також 14 липня 2009 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було надано [PERSON] припис № 1 про негайне припинення будівництва до одержання дозволу інспекції на виконання будівельних робіт та до розроблення, погодження і затвердження проектно-кошторисної документації. [PERSON] здійснював спірне будівництво ремонтно-механічної майстерні для сільськогосподарської та іншої техніки та організував відкриту стоянку для сільськогосподарських машин на земельній ділянці площею 0,1957 га, цільове призначення - для сільськогосподарського використання, кадастровий №3222485801:01:003:0003, що знаходиться за адресою: вул. Господарська, 1 с. Петрівському Києво-Святошинського району Київської області, та належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 жовтня 2006 року № 6360 та Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії Я Ж № 650 П 9 від 24 вересня 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010832900228. Дозвіл інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області відповідач не отримував. Проектно-кошторисна документація на спірне будівництво знаходиться на стадії розробки, погодження та затвердження, а точніше, на час судового розгляду у відповідача є проект ремонтно-механічної майстерні для сільськогосподарської та іншої техніки, розроблений Державним підприємством «Випробувальний центр будівельних конструкцій», яке має відповідну ліцензію. До того ж, рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 235/2 від 22 грудня 2009 року «Про надання дозволу на узаконення самовільного будівництва» було надано дозвіл [PERSON] на збір технічної документації на узаконення самовільного будівництва ремонтної майстерні сільськогосподарської техніки та відкритої стоянки для сільськогосподарських машин. Згідно з висновками, викладеними у Звіті про розрахунок та визначення несучої спроможності основних конструкцій спірної майстерні, котрий виготовлений Науково-дослідним приватним підприємством «Вартість»: будівля має задовільний технічний стан і придатна для подальшої експлуатації, не становить загрози довкіллю, життю і здоровю громадян, що перебувають у ній або поруч, будівля відповідає діючим Нормам та Правилам, основні несучі конструкції будівлі майстерні мають забезпечену несучу здатність. Частиною 1 ст. 375 ЦК України передбачено право власника земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди. У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 7 ст. 376 ЦК України, де чітко передбачені підстави для знесення самочинно побудованого обєкта, зазначено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування:без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Тобто спірне будівництво, здійснене [PERSON] є саме самочинним. Разом з тим, ні в позовній заяві, ні у судовому засіданні прокурором та представником позивача не було зазначено, як саме самочинне будівництво спірної будівлі суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, не ставилося позивачем і питання про здійснення відповідачем відповідної перебудови, як це передбачено абзацом 1 ч. 7 ст. 376 ЦК України та не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача з вимогою здійснити таку перебудову. Крім того, не надано суду доказів на підтвердження того, що самочинне будівництво спірної будівлі порушує права осіб, які є власниками земельних ділянок, які є суміжними із земельною ділянкою, на якій здійснено самочинне будівництво. Вищезазначена норма закону передбачає, що питання про знесення самочинного будівництва може бути поставлено тільки у випадку, якщо особа, яка його здійснює, відмовляється від проведення відповідної перебудови або проведення такої перебудови є неможливим. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що позивачем не було запропоновано відповідачеві проведення відповідної перебудови, не було позивачем дане питання поставлено і у судовому засіданні, і не надано документів, у підтвердження того, яку саме перебудову необхідно здійснити, не надано доказів у підтвердження того, що самочинне будівництво суперечить суспільним інтересам та порушує права інших осіб. Сам факт здійснення будівництва без проектно-дозвільної документації не може бути підставою для прийняття рішення про знесення нерухомого майна, так як будівництво здійснюється на земельній ділянці, яка належать на праві власності відповідачу по справі та це не передбачено ч. 7 ст. 376 ЦК УКраїни. При чому, на даний час розроблено проект спірної будівлі, отримано дозвіл Петрівської сільської ради на її узаконення, згідно зі Звітом про розрахунок та визначення несучої спроможності основних конструкцій майстерні будівля має задовільний технічний стан і придатна для подальшої експлуатації, не становить загрози довкіллю, життю і здоровю громадян, що перебувають у ній або поруч, відповідає діючим нормам та правилам, основні несучі конструкції будівлі майстерні мають забезпечену несучу здатність. Тобто, взагалі вбачається початок процедури узаконення самочинного будівництва. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також п. 5 Положення про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві і Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 317 від 19 листопада 2007 р., чітко перелічені права інспекції. З їх переліку вбачається, що здійснене відповідачем самочинне будівництво ніяким чином не порушує ці права інспекції, до того ж, конкретно не зазначено, що інспекція має право звертатися до суду з позовом про знесення самочинного будівництва. Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦГЖ, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Оскільки Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області здійснює лише функції контролю, то права інспекції не можуть бути порушені відповідачем самовільним будівництвом, а чинним законодавством України не передбачено право саме цього органу на звернення до суду з таким позовом. Уповноваженим державою по вжиттю заходів щодо дотримання містобудівного законодавства на території сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування згідно зі ст.ст. 7, 12, 24 Закону України «Про основи містобудування» є відповідний орган місцевого самоврядування, у даному випадку - Петрівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області. З викладеного вище та місця розміщення самочинної будівлі вбачається, що самочинним будівництвом відповідач може порушувати права лише територіальної громади с. Петрівського в особі Петрівської сільської рад Києво-Святощинського району Київської області, проте Петрівська сільська рада позовні вимоги про знесення не підтримує. Таким чином, даний позов не може бути задоволено, так як його подано в інтересах неналежного позивача та не були доведені факти, на підставі яких може бути ухвалене рішення про знесення самочинного обєкта. Зважаючи на вищевикладене, відповідно ст.ст. 15, 16, 376 ЦК України,

Outcome: dismissed