overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 19 жовтня 1996 року. Шлюб у обох сторін перший. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO], які проживають біля неї. Причиною розпаду сімї є те, що вона з відповідачем з моменту їхнього спільного проживання не розуміли одне одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки. Відповідач зловживав спиртними напоями, під дією яких вчиняв побутові скандали. З лютого 2003 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 1996 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від сумісного життя у них народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та донька, [PERSON], [INFO], що відповідно стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8), які проживають біля позивача. Причиною розпаду сімї є те, що сторони з моменту їхнього спільного проживання не розуміли одне одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки. Відповідач зловживав спиртними напоями, під дією яких вчиняв побутові скандали. Як наслідок, з лютого 2003 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дітей, поділ майна та стягнення аліментів між ними немає Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача, [PERSON], слід стягнути судовий збір, оскільки позивач [PERSON] звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 31.01.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 21 вересня 1997 року. Шлюб у позивача другий у відповідача перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що він з відповідачем з моменту їхнього спільного проживання не розуміли одне одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. З лютого 2004 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, однак, не надала суду відомостей про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1997 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Шлюб у позивача другий у відповідача перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що сторони з моменту їхнього спільного проживання не розуміли одне одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. Як наслідок з лютого 2004 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить його інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до п. в ч. 1 ст. 3 Декрету КМУ «Про державне мито» ставка державного мита із позовних заяв про розірвання повторного шлюбу становить 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що позивач [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 8 (вісім) гривень 50 копійок, а отже з нього належить додатково стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 8 (восьми) гривень 50 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

В грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.02.1974 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося з 2006 році. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить телеграма, що міститься в матеріалах справи, причини її неявки суду не відомі, тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи проти якого позивач не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 21 лютого 1974 р. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім′ї сторін є неможливим, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

21.12.2010 року позивач звернулась з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку яка належала її чоловіку [PERSON], в порядку спадкування за законом після його смерті, 28.12.1999 року, так як рішенням Первомайського міськрайонного суду від 23.07.2010 року встановлено факт володіння її чоловіком вказаною земельною ділянкою, вартість якої 3410 грн. встановлено експертною оцінкою. Інший спадкоємець [PERSON] ( її син) відповідач по справі на вказану спадщину не претендує. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Синюхо-Брідська сільська рада Первомайського району Миколаївської області в судове засідання надала листа з проханням слухати справу у відсутність представника, а позов визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що [PERSON], помер 28.12.1999 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. А із копії рішення Первомайського міськрайонного суду від 23.07.2010 року ( справа №2-о-105) видно, що судом встановлено факт володіння [PERSON] земельною ділянкою площею 0,05га в межах згідно з планом для ведення садівництва № 28 розташованою в садівницькому товаристві «Зорія» на території Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Згідно висновку експерта вартість вказаної земельної ділянки 3410 грн. Із ксерокопії свідоцтва про одруження видно, що позивачка являється дружиною [PERSON], який помер 28.12.1999 року, то на підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ч.3, 1275 ЦК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу по кредитному договору, зокрема посилався на те, що 18 грудня 2004 року між віповідачем та позивачем було укладено договір про надання кредиту в розмірі 1 644,00грн. до 18.12.2005 року із сплатою відсотків 0,2301 за кожен день користування кредитом Відповідач не виплатив кредит і на даний час має заборгованість перед кредитною спілкою у розмірі 9\~154,14 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 91,54 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн. Представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явив. Судом приймалися міри для своєчасного повідомлення відповідача про день та час слухання справи. Причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши думку представника позивача, вважає можливим розглядати справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі. Судом встановлено, що 18 грудня 2004 року між віповідачем та позивачем було укладено договір про надання кредиту в розмірі 1 644,00грн. до 18.12.2005 року із сплатою відсотків 0,2301 за кожен день користування кредитом. Відповідач порушив умови договору та не повернув своєчасно наданий йому кредит. Згідно розрахунку заборгованість по кредиту складає 9\~154,14гр: залишок по кредиту у розмірі 1\~464,12 грн.; залишок процентів у розмірі 6\~957,96 грн.; нараховані штрафні санкції у розмірі 732,06 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобовязується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання (неналежне виконаня). Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач умови договору не виконав. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Також на підставі ст. ст.81,88 ЦПК України з віповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати по справі: сплачений судовий збір у розмірі 91,54 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення у розмірі 120,00 грвень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В звязку з необхідністю значного часу для складання повного тексту рішення, в порядку ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд вважає, за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного тексту до 28 січня 2011 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за надані послуги електрозвязку в розмірі 154 грн. 02 коп., який мотивує тим, що між ПП Череда та відповідачем було укладено договір № 343-254 від 24.06.2006 р., за яким позивач брав на себе зобовязання по встановленню телефонного номеру та в послідуючому надання послуг електрозвязку з оплатою з боку відповідача у відповідності до умов договору. Умови договору з боку позивача були виконані належним чином, а відповідачем порушені умови договору, а саме станом на 01.11.2009 р. є заборгованість за послуги електрозвязку в розмірі 154 грн. 02 коп. Відповідачу 29.10.2009 р. направлено повідомлення про припинення дії договору з 01.11.2009 року, оскільки порушені умови Договору № 343-254 від 24.06.2006 р. п. 3.2.8, де зазначено, що споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, тому просить суд стягнути з відповідача на користь ПП [PERSON] 154 грн. 02 коп. заборгованості за надані послуги, а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без його участі за наявними в справі матеріалами. Судом встановлено, що між ПП Череда та відповідачем було укладено договір № 343254 від 24.06.2006 р., за яким позивач брав на себе зобовязання по встановленню телефонного номеру та в послідуючому надання послуг електрозвязку з оплатою з боку відповідача у відповідності до умов договору. Умови договору з боку позивача були виконані належним чином, а відповідачем порушені умови договору, а саме станом на 01.11.2009 р. є заборгованість за послуги електрозвязку в розмірі 154 грн. 02 коп. Дані обставини підтверджуються фотокопіями: договору № 343254 від 24.06.2006 р. (а.с.4-5), картки рахунку суми заборгованості (а.с. 10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

23 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 487. Від шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON] -[INFO]. Позивачка звертаючись до суду просить стягнути з відповідача на утримання їх спільної дитини аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітків доходів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не надає належної допомоги на утримання дитини, не проживає разом з сім'єю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, по час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з'явилися тому відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу не здійснювалося Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 183 Сімейного Кодексу України зазначено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При встановленні розміру аліментів судом враховані обставини викладені у ст. 182 СК України 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що безумовно є підставою для стягнення аліментів в примусовому порядку. До судового розгляду відповідач не подав заперечень і доказів щодо неможливості надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що і позивач і відповідач є працездатними , і вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде відповідати інтересам дитини, матері та можливості платника аліментів сплачувати їх. Судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті свого батька [PERSON], померлого 02 жовтня 2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори, оскільки не знав про необхідність своєчасного подання такої заяви через юридичну необізнаність. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач М.- Коцюбинське селищна рада, Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і, таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з представленої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 02 жовтня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції в книзі реєстрації смертей зроблено запис від 06 жовтня 2008 року за № 2885 /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна померлого належать: земельна ділянка площею 6,02 га, для ведення особистого селянського господарства на території М.-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та земельна ділянка площею 0,68 га, для ведення особистого селянського господарства на території Жеведської сільської ради Чернігівського району. Відповідно до довідок Жеведської сільської ради Чернігівського району та М.-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району, земельні ділянки належали померлому 02 жовтня 2008 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» записаний [PERSON]. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин через юридичну необізнаність. Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною. Свою заяву мотивує тим, що її донька [PERSON] страждає на психічний розлад внаслідок якого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У зв'язку з цим просить визнати доньку недієздатною, а її призначити опікуном. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві. Орган опіки та піклування виконком Олишівської селищної ради справу просили розглядати без їх участі проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 39, 60 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до свідоцтва про народження /а.с.5/ заявниця є матір'ю [PERSON]. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №546 від 30.11.2010 року [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості з судомним синдромом (Р 71 - за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), за своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку органу опіки та піклування доцільним є призначення [PERSON] опікуном над недієздатною - [PERSON] За таких обставин, суд, вважає можливим визнати [PERSON], 05.01.5 99] року народження - недієздатною та встановити над нею опіку, а опікуном призначити її чштір [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

У листопаді 2010 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1000 гривень щомісяця на утримання дочки [PERSON], [INFO]. У позовній заяві зазначала, що спільне проживання з відповідачем припинено, він виїхав в інше місто і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка залишилась проживати з нею.Чи має відповідач постійне місце роботи та заробіток їй не відомо. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився без повідомлення причин та без подання клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з цим за правилами ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні докази та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 березня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 299, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого долучена до справи (а.с.3). Позичачка є матір'ю, а відповідач батьком дитини [PERSON], яка народилася 1 квітня 2004 року, актовий запис № 1336 від 16.05.2004 р. відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про народження І-БК № 267362, копія якого долучена до справи (а.с. 3). Довідкою комунального підприємства "Житлово-комунальний центр" № 2531 від 23.11.2010 р. підтверджується, що позивачка [PERSON] з дочкою [PERSON] проживають за адресою: м. Славутич, Бєлгородський квратал 9, кв. 35, а батько дитини з ними не проживає (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд виходить з того, що відповідач не має регулярного доходу і тому розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, відповідно до ст.184 СК України має визначатися у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує відомі йому обставини, зазначені у ст. 182 СК України і виходить з того, що відповідач має нормальний стан здоров'я і матеріальне становище, достатнє для сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісяця. В іншій частині розмір позовних вимог суд вважає необгрунтованим достатніми доказами такого матеріального становища відповідача, якому відповідає розмір заявлених вимог. За правилами ст. 81, 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved