Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів солідарно 129004 грн. 79 коп. заборгованості за договором № 401/02/07/2007/840/-5385/КФ від 02.08.2007 року та стягнути судові витрати повязані з розглядом справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали про що надали заперечення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд зясував наступне. Між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений кредитний договір Автопакет № 401/02/07/2007/840/-5385/КФ від 02.08.07р. За умовами договору банк (позивач) надає позичальнику ([PERSON]М.) у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 14851 долар 49 центів США на придбання автотранспортного засобу під 14,5 % річних. Строк надання кредиту до 20 липня 2014 року. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 281 долар 13 центів США. В цьому ж договорі визначені права та обов'язки поручителя ([PERSON]В.), який безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник, обидва відповідають перед банком як солідарні боржники. Банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, при умові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Договір підписаний представником позивача, [PERSON] та поручителем [PERSON] Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Правове регулювання поруки та наслідків порушення боржником його обов'язку перед кредитором визначено в ст. ст. 553 559 ЦК України. По заяві на видачу готівки від 02.08.07р. [PERSON] отримала від банку кредитні кошти в сумі 14851 долар 49 центів США, в еквіваленті 75000 грн. (а. с. 13). Однак, в порушення пунктів 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору [PERSON] вчасно не здійснювала обумовлених платежів. На підставі пунктів 4.2.5, 8.4 договору банк надсилав боржнику та поручителю листи від 04.11.09р., від 16.02.10р. в яких вимагав достроково погасити в повному обсязі боргові зобов'язання по договору. В протилежному разі, попереджав про звернення до суду. Листи надсилались за адресами відповідачів вказаними в договорі від 02.08.07р. Відповідь банк не отримав, кошти не сплачені. Сума основного боргу станом на 08.04.10р. складає 13325 долара 10 центів США, в еквіваленті 105590 грн. 76 коп. Заборгованість по нарахованим, але не сплаченим відсоткам станом на 08.04.10р. складає 2312 долара 64 цента США, в еквіваленті 18325 грн. 82 коп. Позовна вимога про стягнення 642 долара 11 центів США, еквівалент 5088 грн. 21 коп., пені за не повернення кредиту задоволенню не підлягає з наступних підстав. Пункт 5.1 договору визначає, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по кредиту/Кредитної лінії, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за час прострочення. Законодавча можливість нарахування та стягнення пені визначена в ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України. Однак, згідно пункту 1.1 договору [PERSON] наданий кредит в сумі 14851 долар 49 центів США. Повертати отримані кошти боржник також повинен в доларах США, що підтверджується змістом пунктів 2.2.1, 2.2.2 договору. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Грошовий еквівалент в гривні в тексті кредитного договору від 02.08.07р. - відсутній. За таких обставин, до основного зобов'язання вираженого у грошовій одиниці іншої країни доларах США не може бути застосована відповідальність за його порушення у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, розрахованої знов-таки в доларах США, а саме 642 долара 11 центів США пені за не повернення кредиту і лише для звернення до суду перерахована в гривні. Той факт, що можливість здійснення розрахунків в іноземній валюті при одержанні комерційного чи банківського кредиту в іноземній валюті і його погашенні, передбачена Законом України Про Національний банк України і Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року Про систему валютного регулювання і валютного контролю, не змінює вимог цивільного законодавства в частині відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов'язання. На підставі ст. 37 ЦПК України і заяви представника позивача від 24.03.11р. з доданими до неї документами, суд здійснює процесуальне правонаступництво позивача по справі з ВАТ [PERSON] Надра на ПАТ [PERSON] банк Надра. Позов підлягає частковому задоволенню. Письмові заперечення відповідачів не є підставою для відмови в позові, так як їх зміст стосується застосування податкового законодавства України до взаємовідносин сторін, що не впливає на обов'язок боржника і поручителя виконувати умови договору від 02.08.07р. і повертати отримані кредитні кошти. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи викладене та

Outcome: partial