Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

ПАТ «Кредитпромбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 34147 грн. 05 коп. та судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 30 листопада 2007 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 28.3/21-КЕК-06-07 на споживчі цілі, у розмірі 7000,00 доларів США, зі сплатою 27,0 % річних за користування ним, до 20 листопада 2009 року. Крім того, як спосіб забезпечення виконання зобовязань, цього ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого у випадку невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, [PERSON] (поручитель), відповідає перед позивачем за зобовязанням у повному обсязі. За час користування кредитом, відповідач [PERSON] порушував умови кредитного договору, в результаті чого станом на дату звернення позивача до суду виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 5218,62 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ 1 долар = 7,9514 грн. складає 41495 грн. 34 коп., яка складається з наступного: борг за кредитом 2609,31 доларів США, що в перерахунку за вказаним курсом НБУ складає 20747 грн. 67 коп., пеня - 2609,31 доларів США, що в перерахунку за вказаним курсом НБУ складає 20747 грн. 67 коп. В судовому засіданні представник позивача уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з позивачів в солідарному порядку 2129,31 доларів США заборгованості за кредитом та пеню в розмірі 2168,24 доларів США, на загальну суму 4297,55 доларів США, що станом на 07.02.2011 р. за офіційним курсом Нацбанку становить 34147,05 грн. підтвердив викладені в позовній заяві обставини. В подальшому надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача з проханням про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, в частині суми боргу за кредитом на 1899,31 доларів США, тобто на 15091,35 грн., оскільки саме такий залишок боргу за кредитом йому було повідомлено банком по факсу. В частині стягнення пені позов не визнає, оскільки через поганий стан здоровя та важке матеріальне становище не міг з поважних причин завчасно розраховуватись за кредитом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що до нього як до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, не було предявлено позивачем ніяких вимог про сплату коштів, а тому рахує, що позовні вимоги в частині стягнення з нього задоволенню не підлягають. Надав заяву з проханням провести подальший розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2007 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 28.3/21-КЕК-06-07 на споживчі цілі, у розмірі 7000,00 доларів США, зі сплатою 27,0 % річних за користування ним, до 20 листопада 2009 року. Крім того, як спосіб забезпечення виконання зобовязань, цього ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого у випадку невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, [PERSON] (поручитель), відповідає перед позивачем за зобовязанням у повному обсязі. Згідно розрахунку, заборгованість за кредитним договором станом на 07.02.2011 р. склала 4297,55 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 34147,05 грн., яка складається з наступного: борг за кредитом 2129,31 доларів США та пеня - 2168,24 доларів США. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати кредит та сплачувати проценти шляхом внесення готівкою через касу банку або безготівковим переказом на рахунки банку за наведеним в договорі графіком. Всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач після отримання кредиту не виконує в повному обємі умови кредитного договору, що порушує права позивача, який є стороною вказаного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (стаття 554 ЦК). Зобовязання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Тобто, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя (частина 4 статті 559 ЦК України). Отже, приписи наведеної норми передбачають, що кредитор повинен звернутися до поручителя з вимогою про примусове виконання взятого ним зобовязання в межах шестимісячного строку. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки позивачем в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що він звертався до поручителя із вимогою про примусове виконання взятого зобовязання протягом шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову до відповідача [PERSON], а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, оскільки відповідачем [PERSON] в судове засідання наданий факс, зі змісту написів у якому вбачається, що позивачем запропоновано відповідачеві [PERSON] укласти договір реструктуризації боргу за кредитом і станом на 14.02.2011 р. його борг за тілом кредиту складає 1899,31 доларів США, тому суд вважає, що саме в такій сумі в перерахунку на національну грошову одиницю України й повинен бути стягнений борг за кредитом із відповідача [PERSON] на користь позивача. Згідно п. 7.1 кредитного договору та в силу ст.ст. 549,550 ЦК України, за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню в разі прострочення платежу до 10 календарних днів включно у розмірі 5% від простроченої заборгованості за кожний календарний день прострочення, а в разі прострочення платежу понад 10 календарних днів у розмірів 10% від суми простроченої заборгованості за кожний календарний день прострочення. Однак, враховуючи важке матеріальне становище відповідача [PERSON] та стан його здоровя, що суд вважає обставинами, які мають істотне значення, в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір пені за порушення строків повернення суми кредиту слід зменшити до половини стягуваної суми за тілом кредиту, тобто до 969,65 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 7545,71 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial