Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»в особі відділення № 802 ПАТ «УкрСиббалгк», про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати його добросовісним набувачем квартири [ADDRESS], загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка складається з: 1 коридор, 2,3 житлові; 4 кухня, 5 санвузол, 6 кладова; І лоджія та усунути перешкоди в користуванні майном, шляхом примусового виселення [PERSON] зі спірної квартири. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник Індустріального ВДВС ДМУЮ в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу № 0410161 1 від 20.09.2010 року по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмет іпотеки), яке належить боржнику [PERSON], позивач [PERSON] було придбано квартиру № 146по пр. Мира, 93 в м. Дніпропетровську загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка складається з: 1 коридор, 2,3 житлові; 4 кухня, 5 санвузол, 6 кладова; І лоджія (а.с.9). Позивачу було видано свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 8114, відповідно до якого спірна квартира придбана позивачем за 184 550 грн. (а.с.7). Відповідно до платіжного доручення № 1 від 24.09.2010 року позивачем було сплачено вартість лоту № 1, а саме квартири № 146по пр. Мира, 93 в м. Дніпропетровську на суму 180 859 грн. (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Проте, на теперішній час відповідач [PERSON] добровільно не звільняє спірну квартиру та продовжує бути зареєстрованим в ній, що порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, відповідно до вимог ст. 319 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved