Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

В березні 2011 р. Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся в інтересах [PERSON] та малолітньої дитини [PERSON] до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вознесенської міської Ради Миколаївської області, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві зазначено, що 12 квітня 2008 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки. З лютого 2010 р. відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини та у добровільному порядку не приймає участі у матеріальному утриманні доньки. Посилаючись на зазначені обставини, прокурор просив позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON]П, на утримання малолітньої дитини в розмірі А частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2011 р. і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області Мазуренко H.A. та позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, суду пояснили, що дитина знаходиться на утриманні матері, а відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні доньки. При цьому зазначали, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в позовній заяві. Враховуючи наведене, просили позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду - 23 березня 2011 р., і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмове заперечення, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 100 (сто) грн. 00 коп. щомісячно. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів просив враховувати тяжке матеріальне становище, оскільки він ніде не працює, отримує лише пенсію та має обов'язок утримувати малолітніх дітей від іншого шлюбу. Також, просив розглянути дану справу у його відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно поданої до суду заяви від 06 червня 2011 р., позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача [PERSON] та представника третьої особи, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] [PERSON] - Франківської області, та позивачка Король (до шлюбу - Тихоновська) О.П., [INFO], уродженка с. Снігурівка Первомайського району, Автономна Республіка Крим, з 12 квітня 2008 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторне), серія І-ФП №043956, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 03 грудня 2008 р. Сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія ІФП №064052, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 11 вересня 2007 р. Згідно довідки Комунального підприємства «Єдність» від 09 лютого 2011 р„ позивачка [PERSON] та її малолітня дитина зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] (двадцять три), квартира №3 (три). В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач проживає окремо від дитини та у добровільному порядку не приймає участі у утриманні останньої. Ч.З ст.11 Закону України „Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.З ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст,61 цього Кодексу. Проте, правом для надання доказів в обґрунтування своїх вимог і заперечень відповідач не скористався та не надав до суду докази на підтвердження того, що він має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі, оскільки лише в даному випадку, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд не приймає до уваги визначений відповідачем спосіб стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, оскільки він не відповідає фактичним обставин справи. У той же час, суд вважає за можливе визначити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно ст.183 СК України, за загальним правилом, частка заробітку (доходу) матері чи батька, яка підлягає стягненню, як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої доньки, суд бере до уваги матеріальне становище позивачки [PERSON], яка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Вознесенської міської Ради Миколаївської області, як отримувач державної допомоги інвалідам першої групи з дитинства, враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача [PERSON], те, що він ніде не працює, знаходиться на обліку в Радивилівському Управлінні Пенсійного Фонду та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, яка є головним джерелом його існування, перебуває на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Дубенському районі та отримує відповідні виплати (щомісячну страхову виплату, витрати на постійний догляд, витрати по побутове обслуговування), має обовязок по утриманню малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], (протилежного не встановлено) та приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком [PERSON], [INFO], має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці, тому, при вищезгаданих обставинах, з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини. При цьому суд вважає, що розмір матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати дитині, не може перевищувати 1/6 частину від усіх видій його заробітку (доходу) на місяць. За правилами ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, в якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що такий договір між сторонами не укладався, тому, при вищезгаданих обставинах з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання дитини на користь позивачки. Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться його непрацездатний батько [PERSON] не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи щодо такого утримання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу предявлення позову - 23 березня 2011р. і до досягнення нею повноліття. В силу ст.88 ЦПК України, відповідача звільнено від оплати судових витрат. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: partial