Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач, уточнивши та доповнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самовільні забудови, зміну ідеальних часток в домоволодінні. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому належить 13/25 частини домоволодіння № 8 по вул. Покровського у м. Дніпропетровську. Згідно акту ідеальних часток від 10 квітня 2009 року з урахуванням усіх самочинно збудованих споруд у його фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок літ. Б-1, веранда літ. б-1, ганок з козирком б, літня кухня літ. В, сарай літ. Д, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, убиральня літ. З, душ літ. И, огорожі та споруди № 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, І; всього на суму 100928 грн., що складає 79/100 частини домоволодіння. Просив суд визнати за ним право власності на самочинне будівництво, а саме: житловий будинок літ. Б-1 загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., вартістю 62028 грн.; веранда літ. б-1 3,6 кв.м., вартістю 2984 грн.; літню кухню літ. В 19,7 кв.м., вартістю 10109 грн.; сарай літ. Д 2,7 кв.м., вартістю 260 грн.; сарай літ. Е 4,5 кв.м., вартістю 673 грн.; сарай літ. Ж 15,2 кв.м., вартістю 5124 грн. у складі домоволодіння м. Дніпропетровськ, вул. Покровського, буд. № 8; затвердити акт ідеальних часток від 10.04.2009 року домоволодіння розташованого за адресою: вул. Покровського буд. № 8 м. Дніпропетровськ, складеного фахівцем КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Дніпропетровської міської ради просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала. Представник КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради та Дніпропетровської міської ради, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 13/25 частини домоволодіння № 8 по вул. Покровського в м. Дніпропетровську належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29 листопада 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-6041, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу під № 493-71 28 грудня 1988 року. Згідно акту ідеальних часток, складеного фахівцем КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 10 квітня 2009 року в домоволодінні № 8 по вул. Покровського в м. Дніпропетровську [PERSON] належить 12/25 частини домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок А-1, прибудова а-1, веранда а'-1 (самочинна), сарай Г, сарай Л (самочинний), навіс М, сарай Н (самочинний), душ О, убиральня П, сарай Р (тимчасовий), сарай С (самочинний), сарай Т (самочинний), огорожі та споруди: № 2, 3, 14, 15, 16, 17, всього на суму 26522 грн., що складає 21/100 частину домоволодіння. [PERSON] належить 13/25 частини домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок Б-1 (самочинний), веранда б-1 (самочинна), ганок з козирком б, літня кухня В (самочинна), сарай Д (самочинний), сарай Е (самочинний), сарай Ж (самочинний), убиральня З, душ И, огорожі та споруди: № 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, І, всього на суму 10928 грн., що складає 79/100 частини домоволодіння. Згідно технічного паспорту КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 10 квітня 2009 року в домоволодінні № 8 по вул. Покровського у м. Дніпропетровську самочинно збудовані: житловий будинок Б-1, веранда б-1, веранда а'-1, літня кухня В, сараї Д, Е, Ж, Л, Н, С, Т, які підлягають введенню в експлуатацію та узаконенню. Згідно ч. 5 ст. 376 Цивільного Кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно-технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва (далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації. Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю свідоцтва. Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) «Реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти». Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію. Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч. 2 п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Позивач до Дніпропетровської міської ради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не звертався. Також з технічного паспорту вбачається, що самовільні забудови: житловий будинок Б-1, веранда б-1, веранда а'-1, літня кухня В, сараї Д, Е, Ж, Л, Н, С, Т збудовані до 1 січня 2004 року, тобто під час дії ЦК УРСР в редакції 1963 року. Розділом другим ЦК УРСР в редакції 1963 року регулювання відносин щодо володіння, користування та розпорядженням майном. Громадяни, які збудували жилі будинки, господарські і побутові будівлі та споруди без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту не набувають права власності на самочинне будівництво, а мають право володіти та користуватися цими будівлями і не вправі розпоряджатися ними. Нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року питання визнання права власності на самочинне будівництво у судовому порядку не врегульовано. Згідно до ч. 2 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він вирішується з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбанні (виготовлення, спорудження) майна. Згідно вимог ч. 3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Зважаючи на викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самовільні забудови, зміну ідеальних часток в домоволодінні, розташованому за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Покровського, буд. № 8 не підлягають задоволенню.

Outcome: approved