Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

У листопаді 2010 року ДТГО «Південно-Західна залізниця» звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Соломянського РУГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є балансоутримувачем гуртожитку, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Глінки, 7. Згідно з карткою прописки у гуртожитку за адресою: м. Київ, вул. Глінки, 7, кім. 85, з 22.02.1994 зареєстрований відповідач. Відповідач за місцем реєстрації не проживає більше 6 місяців, а станом на 08.09.2010 його фактичне місце проживання не відоме. Враховуючи тривалу відсутність відповідача за місцем реєстрації, позивач звернувся до суду і просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у гуртожитку по вул. Глінки, 7 в м. Києві, та стягнути з нього судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином. За цих обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ Представник третьої особи до суду також не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 44). Суд визнав за можливе провести судове засідання за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 127 ЖК України і Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 № 208, гуртожитки призначаються і можуть використовуватися для проживання громадян у період роботи або навчання, тобто є приміщеннями для тимчасового проживання громадян. Судом встановлено, що житлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Глінки, 7 є гуртожитком відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № 273 від 28.02.1972 (а.с. 8). Як вбачається з довідки від 06.10.2010 № 2393 даний гуртожиток знаходиться на балансі Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 1, що є структурним підрозділом ДТГО «Південно-Західна залізниця» (а.с. 33). [PERSON] був заселений у даний гуртожиток на підставі ордера від 22.02.1994 (а. 17). Згідно з довідкою форми № 3 Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 1 від 06.10.2010 [PERSON] зареєстрований, але не мешкає у кім. 85 по вул. Глінки, 7 в м. Києві (а.с. 9). Відповідно до довідки Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 1 від 06.10.2010 за період з 01.08.2007 по 31.07.2010 квартплата та оплата комунальних послуг [PERSON] не здійснювались (а.с. 10). Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується письмовими доказами, зокрема, заявами ДТГО «Південно-Західна залізниця» до Соломянського РУГУ МВС України у м. Києві про зникнення [PERSON] від 12.08.2008 та від 31.10.2008 (а.с. 18,19), повідомлення Соломянського РУГУ МВС України у м. Києві від 08.12.2008 № 50/вх12269 про те, що [PERSON] з 15.08.2008 розшукується як особа безвісно зникла (а.с. 20), та актами про відсутність відповідача за місцем реєстрації від 08.07.2008, 11.08.2008, 27.10.2008, 01.08.2008, 01.06.2009, 01.08.2009, 12.01.2010, 24.02.2010, 02.07.2010 (а.с. 21-29). Наведені вище та встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про відсутність відповідача у жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 8,50 грн. судового збору, 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved