Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

10 лютого 2011 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона в період з 05.12.1987 року по 31.08.2005 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час син мешкає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила суд призначити з відповідача аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму, в рахунок 50 % додаткових витрат сплачених позивачем за сина [PERSON], а саме: 2000,0 грн. за придбання морської форми; 935,0 грн. в рахунок оплати вартості додаткових занять; 250,0 грн. в рахунок оплати вартості інформаційних послуг; 750,0 грн. в рахунок оплати вартості інф-консультаційних послуг, 3500,0 грн. оплати вартості компютера. Від позовної вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час відмовився. Позивач до суду не зявилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, витрати на придбання компютера не визнав та пояснив, що компютер придбав старший повнолітній син у якості подарунка брату їх молодшому сину. Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь в розгляді справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], при цьому останній проживає із позивачкою, що сторонами не заперечувалось. Аліменти на утримання сина відповідач не платить, надає матеріальну допомогу, що має не визначений та не регулярний характер. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, зважаючи, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та зобовязаний його утримувати до повноліття, а також повинен брати участь у додаткових витратах на дитину, суд вважає можливим призначити з [PERSON] стягнення аліментів на утримання сина з моменту звернення позивача до суду, а також стягнути 50% фактичних, документально підтверджених, додаткових витрат понесених позивачем на утримання неповнолітнього сина, а саме 2000,0 грн. за придбання морської форми; 935,0 грн. в рахунок оплати вартості додаткових занять; 250,0 грн. в рахунок оплати вартості інформаційних послуг; 750,0 грн. в рахунок оплати вартості інф-консультаційних послуг, а всього 3935,0 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 50% оплати вартості компютера в розмірі 3500,0 грн., суд вважає необхідним позивачу відмовити, оскільки належних та достатніх доказів понесених нею витрат остання до суду не надала. Крім того, згідно із ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 171,0 гривень, які складаються з судового збору в розмірі 51,0грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,0 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial