Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсними повністю свідоцтв України на знаки для товарів і послуг №102020 та №101390. Також позивач просив зобовязати Державний департамент інтелектуальної власності внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсними повністю Свідоцтв України на знаки для товарів і послуг №102020 та №101390. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що належні відповідачам 1-3 ([PERSON], [PERSON], [PERSON]М.) знаки для товарів і послуг Ларгін ФС(Свідоцтво №102020) та D-Ларгин ФС(Свідоцтво №101390), є схожими настільки, що їх можна сплутати з належними позивачу знаками для товарів і послуг ДАЛАРГІН(Свідоцтво №37432) та ДАЛАРГИН(Свідоцтво №37433). В обґрунтування своєї позиції надав суду експертне дослідження обєктів інтелектуальної власності №11658 від 25.12.2009\~р. В судовому засіданні представник позивача обгрунтування позову підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі проти зазначених позовних вимог заперечували. Свої заперечення обґрунтовували тим, що на підставі Договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг) від 08.12.2009\~р. новим володільцем прав на знаки [PERSON] -Ларгин ФС, які охороняються в Україні свідоцтвами №101390 та №102020, стало ТОВ Даталінк Україна. На підставі вказаного вище просили суд провадження у справі закрити, оскільки на їх думку позов було подано до неналежних відповідачів, а справа не підлягає розгляду у місцевому суді в порядку цивільного судочинства. Також в обґрунтування своїх заперечень Державний департамент інтелектуальної власності у судовому засіданні надав висновок спеціаліста патентного повіреного [PERSON] вих. №22-ТМ від 01.10.2010\~р. В попередньому судовому засіданні 12.08.2010\~р. позивач доповнив позовні вимоги вимогою про визнання недійсним Договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг), укладеного 08.12.2009\~р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ Даталінк Україна. Відповідачі заперечували проти вказаної вимоги. Свої заперечення обґрунтовували відсутністю підстав для визнання недійсним Договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг) від 08.12.2009\~р. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Державний департамент інтелектуальної власності за заявками позивача зареєстрував наступні знаки для товарів і послуг: ДАЛАРГІН, що підтверджується свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №37432, опублікованим в Бюлетені промислової власності №2 від 16.02.2004\~р. ДАЛАРГИН, що підтверджується свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №37433, опублікованим в Бюлетені промислової власності №2 від 16.02.2004\~р. Згодом Державний департамент інтелектуальної власності за заявками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстрував в Україні наступні знаки для товарів і послуг: D-Ларгін ФС, що підтверджується свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №102020, опублікованим в Бюлетені промислової власності №1 від 12.01.2009\~р. D-Ларгин ФС, що підтверджується свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №101390, опублікованим в Бюлетені промислової власності №24 від 25.12.2008\~р. У звязку з тим, що зясування обставин, що мають значення для справи, потребувало спеціальних знань в галузі інтелектуальної власності, суд за заявою позивача призначив експертизу в галузі інтелектуальної власності, проведення якої доручив Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора [PERSON]. Висновком судової експертизи №1642 від 19.04.2010\~р. вказаної експертної установи було встановлено наступне: Товари 5-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знак для товарів і послуг ДАЛАРГІН (Свідоцтво України №37432) є однорідними товарам 5-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знаком для товарів і послуг D-Ларгін ФС (Свідоцтво України №102020). Словесний знак для товарів і послуг ДАЛАРГІН (Свідоцтво України №37432) є схожим зі знаком для товарів і послуг D-ларгін ФС (Свідоцтво України №102020) настільки, що їх можна сплутати. Товари 5-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знак для товарів і послуг ДАЛАРГИН (Свідоцтво України №37433) є однорідними товарам 5-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знаком для товарів і послуг D-Ларгин ФС (Свідоцтво України №101390). Словесний знак для товарів і послуг ДАЛАРГИН (Свідоцтво України №37433) є схожим зі знаком для товарів і послуг D-ларгин ФС (Свідоцтво України №101390) настільки, що їх можна сплутати. Крім того, у звязку з поданням представником відповідача [PERSON] заперечень проти зазначеного вище висновку судової експертизи та клопотання про проведення повторної експертизи, суд задовольнив повністю вказане клопотання представника відповідача [PERSON] та призначив повторну судову експертизу обєктів інтелектуальної власності, проведення якої доручив Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України. Згідно з висновком повторної судової експертизи обєктів інтелектуальної власності №725 від 01.04.2011\~р. експерт дійшов до наступних висновків: Товари пятого класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знак для товарів і послуг ДАЛАРГІН (Свідоцтво України № 37432), є однорідними відносно товарів пятого класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знак для товарів і послуг D-ларгін ФС (Свідоцтво України №102020), за винятком: дитячого харчування, препаратів для нищення паразитів і шкідників, фунгіцидів та гербіцидів. Знак для товарів і послуг ДАЛАРГІН (Свідоцтво України № 37432) є схожим із знаком для товарів і послуг D-Ларгін ФС (Свідоцтво України № 102020) настільки, що їх можна сплутати для однорідних товарів 5 класу МКТП. Товари пятого класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знак для товарів і послуг ДАЛАРГИН (Свідоцтво України №37433), є однорідними відносно товарів пятого класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, щодо яких зареєстровано знак для товарів і послуг D-ларгин ФС (Свідоцтво України №102020), за винятком: дитячого харчування, препаратів для нищення паразитів і шкідників, фунгіцидів та гербіцидів. Знак для товарів і послуг ДАЛАРГИН (Свідоцтво України № 37433) є схожим із знаком для товарів і послуг D-Ларгин ФС (Свідоцтво України № 101390) настільки, що їх можна сплутати для однорідних товарів 5 класу МКТП. Суд вважає вказані висновки експертів належними і допустимими доказами по справі. Суд відхиляє наданий Державним департаментом інтелектуальної власності висновок спеціаліста патентного повіреного [PERSON] №22-ТМ від 01.10.2010\~р. внаслідок наступного. Зясування обставин схожості знаків для товарів і послуг до ступеню змішування потребує наявності спеціальних знань у галузі інтелектуальної власності. Згідно з ст. 143 ЦПК України, вказані обставини зясовуються шляхом призначення і проведення судової експертизи. І висновок судової експертизи в даному випадку виступає належним та допустимим засобом доказування зазначених обставин. Крім того, зазначений висновок спеціаліста №22-ТМ від 01.10.2010\~р. патентного повіреного [PERSON] спростовується вищезазначеними висновками експертів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ Про охорону прав на знаки для товарів і послуг, правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Відповідно до абзацу 1 ч. 3 ст. 6 ЗУ Про охорону прав на знаки для товарів і послуг, не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з: знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Таким чином, знаки для товарів і послуг D-Ларгін ФС (свідоцтво України на знак для товарів і послуг №102020) та D-Ларгин ФС (свідоцтво України на знак для товарів і послуг №101390) були зареєстровані Державним департаментом інтелектуальної власності з порушенням вимог абзацу 1 ч. 3 ст. 6 ЗУ Про охорону прав на знаки для товарів і послуг. Згідно п. а) ч. 1 ст. 19 ЗУ Про охорону прав на знаки для товарів і послуг, свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони. Згідно з п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002\~р. №10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо: …визнання свідоцтва недійсним повністю або частково. Щодо позовної вимоги позивача про визнання недійсним договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг) від 08.12.2009\~р. суд встановив наступне. 08.12.2009\~р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали з ТОВ Даталінк Українадоговір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг). Згідно з умовами вказаного договору, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передали ТОВ Даталінк Українавсі права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг D-Ларгін ФС (свідоцтво №102020) та D-Ларгин ФС (Свідоцтво №101390). Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЗУ Про охорону прав на знаки для товарів і послуг, свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності від дати подання заявки. Таким чином, недійсні свідоцтва на знаки для товарів і послуг та права, що з них мали б випливати, не можуть бути обєктами цивільних правовідносин і підставою для виникнення договірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1113 ЦК України, за договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах. Особа не може на підставі договору передати іншій особі неіснуючі права інтелектуальної власності. Внаслідок цього, укладання такого договору суперечить ч. 1 ст. 1113 ЦК України. Згідно з ч. 7 ст. 16 ЗУ Про охорону прав на знаки для товарів і послуг, власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору. Передача права власності на знак не допускається, якщо вона може стати причиною введення в оману споживача щодо товару і послуги або щодо особи, яка виготовляє товар чи надає послугу. Висновком судової експертизи №1642 від 19.04.2010\~р., а також висновком повторної судової експертизи №725 від 01.04.2011\~р. було встановлено, що знаки для товарів і послуг D-Ларгін ФС (свідоцтво №102020) та D-Ларгин ФС (Свідоцтво №101390), які є предметом Договору від 08.12.2009\~р., є схожими настільки, що їх можна сплутати із належними іншій особі (позивачу) знаками для товарів і послуг ДАЛАРГІН(Свідоцтво №37432) та ДАЛАРГИН(Свідоцтво №37433). Суд вважає, що схожість знаків до ступеню змішування є наявною і достатньою підставою вважати, що передача права власності на знак в такому випадку може стати і стане причиною введення в оману споживача щодо товару або щодо особи, яка виготовляє товар. Таким чином, договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг) від 08.12.2009\~р. суперечить вимогам абзацу 2 ч. 7 ст. 16 ЗУ Про охорону прав на знаки для товарів і послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача повністю.

Outcome: approved