Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він проживав з відповідачкою [PERSON] однією сім"єю без реєстрації шлюбу і 3 листопада 2006 року у них народилась донька - [PERSON]. З листопада 2010 року вони припинили з відповідачкою сімейні відносини, а дитина залишилась проживати з матір"ю. Оскільки відповідач не надавала йому можливість приймати участь у спілкуванні з донькою та її вихованні, він змушений був звернутися до органу опіки та піклування для встановлення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Незважаючи на рішення виконавчого комітету Хмільницької міської Ради, яким були визначені дні та години спілкування з дитиною, відповідачка не виконує це рішення і відмовляється надати дитину для спілкування і побачень з нею. Він має постійне місце проживання і роботи, належні побутові умови, до цього належним чином виконував свій обов"язок по утриманню доньки, а тому і надалі бажає спілкуватися з дитиною і брати активну участь у її вихованні, а тому просив суд визначити способи участі у вихованні доньки шляхом безпосереднього спілкування з дитиною за місцем свого проживання кожні вихідні дні з 11 години суботи до 17 години неділі, з 11 години до 18 години у святкові дні: на Новий рік (1 січня), у Міжнародний жіночий день (8 березня), [PERSON] солідарності трудящих (1,2 травня), [PERSON] (9 травня), [PERSON] (28 червня), [PERSON] (24 серпня), а також з 11 години до 18 години в дні великих релігійних свят: на Різдво Христове (7 січня), Великдень, Трійцю та безпосереднє спілкування протягом 14 календарних днів для спільного відпочинку у період щорічної відпустки. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Вказав також на те, що він ніколи не був ініціатором конфліктів, які провокувала сама ж відповідачка, раніше не був судимим, позитивно характеризується по місцю проживання і по місцю роботи, дуже любить свою доньку і переживає через відмову відповідачки надати можливість бачитись і спілкуватися з дитиною. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнала частково, посилаючись на те, що запропоновані позивачем способи участі у вихованні дитини є необгрунтованими та такими, що суперечать інтересам дитини, оскільки порушують її права на спілкування з донькою та права доньки [PERSON], оскільки дитина хворіє на простудні захворювання і потребує її догляду , турботи і піклування. Вказує також на те, що неправомірна поведінка позивача у сім"ї негативно впливає на виховання дитини, формування її світогляду, а тому вважає, що найбільш доцільним способом участі батька у вихованні доньки буде спілкування його з дитиною щосуботи з 11 години до 18 години у її присутності. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог , на стороні позивача - начальник служби у справах дітей Хмільницької міської Ради [PERSON] вважає, що батьки зобов"язані обоє піклуватися і виховувати доньку і мають однакові права, а тому відмова позивачу у спілкуванні та побаченні з донькою зі сторони відповідача є безпідставною і неправомірною. Підтримує заявлений позов і просить його задоволити. Заслухавши пояснення сторін, думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно змісту ч.1-3 ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У відповідності до вимог ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить першкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиліється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення , можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною його місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення . В судовому засіданні з показань сторін встановлено, що позивач [PERSON] є батьком, а відповідачка [PERSON] - матір"ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO]. Окрім визнання сторонами даних обставин, останні також підтверджуються свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 086253 та рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 5 листопада 2007 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та виключення з акту про народження дитини запису про батька [PERSON] (а.с 8,9) Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмільницької міської Ради №708 від 23 грудня 2010 року (а.с. 10) [PERSON] як батькові малолітньої [PERSON] визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з донькою : безпосереднє спілкування щосуботи з 11 години до 17 години неділі, з 11 години до 18 години у святкові дні: на Новий рік (1 січня), у Міжнародний жіночий день (8 березня), [PERSON] солідарності трудящих (1,2 травня), [PERSON] (9 травня), [PERSON] (28 червня), [PERSON] (24 серпня), а також з 11 години до 18 години в дні великих релігійних свят: на Різдво Христове (7 січня), Великдень, Трійцю. З довідки Бердичівського медичного коледжу , характеристики з місця роботи і місця проживання позивача [PERSON], довідки відділу інформаційних технологій УМВС України в Житомирській області (а.с. 13 -16) вбачається, що позивач [PERSON] працює директором Бердичівського медичного коледжу, позитивно характеризується по місцю роботи і проживання, не має судимостей і відносно нього не ведеться кримінальне переслідування. Свідоцтвом про право власності на житловий будинок, договором оренди квартири, актами обстеження матеріально-побутових умов від 25.11.2010 року, 29.11.2010 року, 2.12.2010 року доведено, що умови проживання позивача відповідають всім вимогам для проживання малолітньої дитини. У позивача [PERSON] на праві власності є житловий будинок в с.Вереси Житомирського району, Житомирської області, в якому облаштована дитяча кімната.За місцем роботи в м.Бердичеві він винаймає квартиру, в якій також облаштована дитяча кімната. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із додержанням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Суд не приймає заперечень відповідачки [PERSON] проти позову так як вони не базуються на законі. Твердження позивача [PERSON], що відповідачка [PERSON] всіляко створює йому перешкоди у спілкуванні з їх спільною донькою, підтверджуються відповідними актами від 15.01. 2011 року і 16.01.2011 року, складеними представниками служби у справах дітей Хмільницької міської Ради , а також показаннями самої відповідачки щодо небажання і надалі дозволяти батькові спілкуватися з дитиною. Таким чином, судом встановлено, що всупереч існуючому рішенню органу опіки та піклування відповідачка [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] у його спілкуванні та вихованні спільної малолітньої доньки [PERSON], з якою позивач [PERSON] проживає окремо, що є визначеною законом підставою для судового захисту порушеного права позивача на вільне спілкування із своєю дитиною, яке з урахуванням особи позивача [PERSON] і достатнього віку дитини підлягає захисту і відновленню. Враховуючи, що участь позивача у вихованні дитини є його правом та обов"язком, враховуючи ставлення позивача до дитини, суд вважає, що його спілкування з донькою не буде перешкоджати нормальному розвиткові дитини, а навпаки, буде відповідати найкращим інтересам дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зобов"язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу "якнайкращому забезпеченню інтересів дитини". З метою уникнення зайвих конфліктних ситуацій, а також з врахуванням інтересів матері дитини відповідачки [PERSON] і можливості її спілкування з дитиною у святкові дні і в дні великих релігійних свят, суд вважає за необхідне визначити спілкування позивачу [PERSON] з донькою без присутності відповідачки і частково задоволивши позовні вимоги в частині позову, що стосується безпосереднього спілкування з дитиною у святкові дні і в дні релігійних свят.

Outcome: partial