overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Сторони проживали спільно з 19.11.2000 року по 12.08.2008 року, шлюбні відносини у встановленому законом порядку не реєстрували. Від спільного проживання у сторін 02 липня 2001 року народилась дочка [PERSON], 30 грудня 2003 року дочка [PERSON]. Позивач згідно позовної заяви просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони разом не проживають, діти знаходиться на її повному утриманні. В судове засіданні позивач не з»явилась, подала заяву, в якій уточнила розмір позовних вимог, оскільки відповідач на даний час не працює , має нерегулярні, мінливі заробітки, просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень на кожну дитину до їх повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву в якій позов визнав, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно довідки Заміхівської сільської ради на утриманні [PERSON] знаходяться неповнолітні дочки [PERSON] і Анастасія. Сторони не хворіють, відповідач не працює , інших утриманців немає. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПКУ у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення опіки над недієздатною особою. Заявлені вимоги мотивовані тим, що в с. Вільхове Ульяновського району Кіровоградської області проживає її рідна сестра [PERSON] [INFO]. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2008 року [PERSON] визнана недієздатною. Для вирішення всіх питань соціального характеру, що стосуються життєдіяльності сестри заявника, їй необхідно встановити над нею опіку. Управління праці та соціального захисту населення Ульяновської райдержадміністрації рекомендувало їй звернутись до суду для встановлення опіки над недієздатною сестрою. Заявник в судове засідання не з'явилась. Надіслала заяву в якій вказала, що заявлені нею вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник управління праці та соціального захисту населення Ульяновської райдержадміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає в повній мірі та просить заслухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засідання встановлено, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2008 року [PERSON] [INFO], уродженку [INFO], визнано недієздатною. Заявниця [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON]. Відповідно до подання опікунська комісія при виконкомі Вільхівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, погоджує призначення [PERSON] опікуном над її недієздатною сестрою [PERSON]. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що є всі підстави для задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований із [PERSON] 30 травня 2005 року відділом РАЦСу Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 37. В обгрунтування позову посилається на те, що із відповідачкою перебуває у шлюбі із 2005 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейних відносин не підтримують протягом шести місяців. Відповідачка із дитиною переїхала проживати до свої батьків. Позивач посилається на те, що втратив почуття поваги та любові до відповідачки , а тому вважає, що їх шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, обґрунтував їх вищенаведеним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Просила її прізвище після розірвання шлюбу не залишити без змін. Судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають спільно , не підтримують ніяких відносин. Шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Із свідоцтва про одруження вбачається , що відповідачка своє дошлюбне прізвище змінила під час укладення шлюбу. В судовому засіданні просила її прізвище залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Кирнасівської селищної ради Тульчинського району про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності відповідно до договору дарування квартири (BMP № 643186 від 07.04.2010 року), виданого державним нотаріусом Тульчинської належить квартира під № 16 розташована по вул. Комсомольській в будинку № 16 в смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області. Проживаючи у своїй квартирі, вона, не отримавши дозволу Кирнасівської селищної ради та не виготовивши проектної документації, самовільно за власні кошти побудувала веранду, позначену літ. «а» розміром 4,8 х 2,8 загальною площею 10,5 кв.м. з погрібом, позначеним літ. «а/під», розміром 2,0 х 2,0, та переобладнала квартиру в двокімнатну, що призвело до зміни площ квартири загальної - з 29,8 кв.м. на 40,4 кв.м., житлової - з 12,6 кв.м. х 20,5 кв.м. Тепер оформити належним чином свої права власності через селищну раду, на території якої знаходиться нерухомість та органи МЕТІ вона не має можливості, так як проведене будівництво є самочинним будівництвом, на які відсутні документи. Але так як всі будівельні роботи проводились за її власні кошти, проведена побудова і переобладнання не порушують права власності суміжних землекористувачів, тому вона має всі підстави для звернення до суду за визнанням за собою права власності на нерухоме майно. В зв'язку з цим вона звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені нею в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як їх визнав відповідач і визнання ним позову не суперечить вимогам закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а також вони підтверджені матеріалами справи: копією технічного паспорту на квартиру № 16 в житловому будинку № 16 по вул. Комсомольська, в смт. Кирнасівка Тульчинського району (а.с.6-8), довідкою Тульчинського МБТІ від 05.11.2010 року про самовільну побудову гр. [PERSON] веранди літ. «а», погріба літ. «а/під», переобладнано квартиру в двокімнатну, що призвело до збільшення загальної площі квартири із 29,8 кв.м. на 40,4 кв.м. та житлової з 12,6 кв.м. на 20,5 кв.м. (а.с. 5), копією договору дарування гр. [PERSON] квартири № 16, розташованої по вул. Комсомольській, 16 в смт. Кирнасівка (а.с.9), копією витягу про державну реєстрацію прав від 16.11.2010 року № 28019421, згідно якого [PERSON] належить 1/1 квартири № 16, розташованої по вул. Комсомольській, 16 в смт. Кирнасівка (а.с. 11). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім"і склались напружені відносини через постійні сварки в результаті того, що між подружжям немає взаєморозуміння, у сторін різні погляди на життя, вони різні за характером люди. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Це і привело до розпаду сім"і. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, на розірвання шлюбу не згідний. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, сторони фактично не проживають однією сім"єю тривалий період часу, заходи щодо примирення подружжя, які були застосовані судом свого результату не досягли, що підтверджується поясненнями учасників процесу та наявними доказами, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

В заяві до суду позивачка вказала, що вони з відповідачем одружилися 29.10.2010 р. Від шлюбу в сторін дітей не має. Позивачка, посилаючись на те, що протягом спільного проживання з чоловіком взаємовідносини в них не склалися, просила розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала повністю, надала суду відповідні пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та наполягала на їх задоволенні. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки сім'я сторін розпалась, вони протягом тривалого часу проживають окремо, мір до примирення вони не приймали та миритися не бажають, спільне господарство не ведуть. А тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач 28 квітня 2010 року звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти за ст. 37 ЗУ « Про статус... « в сумі 8194,40 гривень за період з 1.04.2007 року по 01.04.2010 року, за ст. ст.39 ЗУ « Про статус... « в сумі 40972,00 гривень за період з 1.04.2007 року по 01.04.2010 року мотивуючи це тим, що він працює в КП магазин № 44, являється потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав суду заяву , а представник відповідача звернувся з листом і просять суд розглядати справу у їх відсутність. Позивач вимоги підтримує, а відповідач їх не визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено , що позивач проживає в м. Коростень, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, являється потерпілими від аварії на ЧАЄС 3 категорії, має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст. 37.39Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується компенсація у вигляді щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати, а до ст. 39 даного Закону, громадянам, які працюють і проживають у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно. Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації. Суд вважає, що слід здійснити позивачу перерахунок та виплату коштів у розмірах визначених ст.ст. 37.39ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1.04.2009 року по 1.04.2010 року. Оскільки розпорядником цих коштів є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, зобов»язує відповідачів здійснити перерахунок та виплату вищевказаних коштів, а заперечення відповідачів проти позову безпідставні. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацюючої дружини. В позовних вимогах позивачка вказує, що 15 червня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 19. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З жовтня 2010 року відповідач покинув сімю, не надає матеріальної допомоги на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує тільки допомогу у розмірі трохи більше 100 гривень, яких не достатньо для належного утримання дитини та її, тому вона і змушена звернутися до суду, так як відповідач працює і має змогу надавати кошти на її утримання. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги змінила в частині стягнення аліментів з ? на 1/6 частину. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав, сплачувати аліменти на утримання дитини згоден тільки в розмірі 1/6 частини. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який було зареєстровано 15.06.2010 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії 1-КИ № 162113 від 15.06.2010 року, яке видане вищевказаним відділом РАЦС. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-КИ № 302180 від 25.08.2010 року, яке було видане вищевказаним відділом РАЦС за актовим записом № 85 та довідкою про склад сімї, виданою Петропавлівською селищною радою з №10363 від 06.12.2010 року. В даний час позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і отримує допомогу по її догляду. З заяви відповідача судом встановлено, що він працює на шахті «Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля» і отримує заробітну плату щомісячно, інших фінансових зобовязань не має, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання непрацюючої дружини. Відповідно до п.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищезазначені обставини суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовних вимогах позивачка вказує, що 15 червня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 19. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З жовтня 2010 року відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про неї, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує тільки допомогу у розмірі трохи більше 100 гривень, яких не достатньо для належного утримання дитини, тому вона і змушена звернутися до суду, так як відповідач працює і має змогу надавати кошти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову і згоду сплачувати аліменти на утримання дитини, просить суд розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який було зареєстровано 15.06.2010 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії 1-КИ № 162113 від 15.06.2010 року, яке видане вищевказаним відділом РАЦС. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-КИ № 302180 від 25.08.2010 року, яке було видане вищевказаним відділом РАЦС за актовим записом № 85. З заяви відповідача судом встановлено, що він працює на шахті «Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля» і отримує заробітну плату щомісячно, інших фінансових зобовязань не має, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Відповідно до ст..180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначені обставини суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовних вимогах позивач вказує, що між ним та відповідачем 21.07.1990 року було укладено шлюб у в відділі РАГС Олександрівського райвиконкому Донецької області за актовим записом № 30. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім та доньку, яка повнолітня. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Сумісне життя не склалося в результаті різних поглядів на життя, несумісності характерів та безвідповідальності відповідача на грунті чого у них постійно виникали сварки та розлади в сімї і вони почали проживати окремо близько 3 місяців тому, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Майнового спору між ними немає, оскільки поділили його самостійно. Вважає подальше сумісне життя неможливим, тому і звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просить суд не надавати строк для примирення. Відповідач повідомлений належним чином в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, внаслідок чого судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи та можливості ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 липня 1990 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований у в відділі РАГС Олександрівського райвиконкому Донецької області за актовим записом № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії V-НО № 424658, виданого 21.07.1990 року вищевказаною відділом РАГС. Від шлюбу мають повнолітню доньку та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Таким чином, з матеріалів справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, подружні стосунки між ними припинено, примирення між ними неможливе, так як кожна з сторін тривалий час проживає окремо один від одного. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

12.07.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач зареєстрований та проживає у [INFO] і зобов*язаний щомісячно вносити плату за послуги по центральному опаленню, поставленню гарячої та холодної води. Відповідач ухиляється від виконання цих зобов*язань і станом з 01.01.2009 року по 01.03.2010 року виникла заборгованість у сумі 1016, 10 грн., яку він добровільно не сплачує, тому просив стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти стягнення заборгованості не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у [INFO] і зобов*язаний щомісячно вносити плату за послуги по центральному опаленню, надання холодної та гарячої води. Відповідач ухиляється від виконання цих обов*язків належним чином, і станом з 01.01.2009 року по 01.03.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 1016, 10 грн.., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі, також необхідно стягнути 30 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 гр. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved