overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивач, діючи від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], 16Л1Л996 року народження, звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд вселити їх в квартиру [ADDRESS] в Корабельному районі м. Миколаєва та зобовязати [PERSON] не чинити їм перешкоди в користуванні зазначеною квартирою. В обгрунтування позову позивач вказувала, що з 12.09.1992 року по 20 листопада 2008 року перебувала у шлюбі із відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] В період шлюбу сторони придбали трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить сторонам та їх неповнолітньому синові по 1/3 частині кожному. В листопаді 2008 року у звязку із постійними сварками та конфліктними ситуаціями позивач була змушена піти із вказаної квартири разом із дитиною - [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач чинить перешкоди у вселенні та у користуванні житловим приміщенням, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Адміністрації Корабельного району м. Миколаєва в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт заміни замків на вхідних дверях квартири № 150 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві. Разом з тим, позов не визнав, посилаючись на те, що він проживає в квартирі разом із іншою жінкою та сумісне проживання із позивачем є неможливим. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.09.1992 року по 20 листопада 2008 року сторони перебували у шлюбі та від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] В період шлюбу сторони придбали трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить позивачу, відповідачу та їх неповнолітньому синові по 1/3 частині кожному. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не дає позивачам ключі від спірно: квартири, таким чином створивши їм перешкоди в користуванні житловим приміщення:: яке є спільною частковою власністю сторін. Таким чином, позивачі не можуть потрапити до квартири та реалізувати своє праве власників на користування житлом. Зазначені обставини не заперечуються відповідачем та підтвердженні допитаним;-: судом свідками [PERSON], [PERSON], що у відповідності до вимог ст.. 391 ЦК України є законною підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

У червні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 02 серпня 1997 року Міським відділом реєстрації одружень м.Миколаєва, актовий запис № 600. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою. Шлюбні відносини між ними фактично припинені та проживають вони окремо, оскільки відповідачка неналежно відносилась до виконання сімейних обов`язків, в них різні погляди на вирішення сімейних проблем, що приводило до конфліктних ситуацій. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав по викладених в заяві підставах, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна; прізвище не міняє. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхніх дітей, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, просила стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму прибутку громадян відповідно вікові дитини, з дня подачи заячви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 19.08.2009 року перебуває з відповідачем по справі в розлученні. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення донькою - [PERSON] , [INFO] повноліття, починаючи з дня подання позову до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає, оскільки є безробітним. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає,, що аліменти слід стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 290 грн., від всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 2003 року, мотивуючи свої вимоги тим, що на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім`ї постійно виникали сварки. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу неповнолітніх дітей мають. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні, 09 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб відділом РАЦСу Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 70, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей мають. Подружнє життя сторін не склалося. Між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~На підставі\~вищевикладеного і\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

14.06.2011 року [PERSON] позивач по справі, звернулася до суду з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] відповідача по справі, аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: дочки Єлизавети та дочки [PERSON] , у розмірі 1\\2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повнолітнього віку, починаючи з дня подання заяви до суду. Свої вимоги мотивувала тим, що діти перебувають лише на її утриманні, однак потребують також матеріального утримання від свого батька, який його не надає. У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у заяві до суду позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, які просила задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач у заяві до суду зменшені позивачем вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони 01.10.2009 року розірвали шлюб, що стверджується копією виписки з рішення суду (а.с.2), від якого мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , батьком яких, згідно свідоцтв про їх народження (а.с.3,4), зазначений відповідач, який у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча таку змогу має, оскільки є здоровим та працездатним, працює в в/ч [NUMBER] , що слідує з поданої ним довідки. Діти перебувають на утриманні позивачки, що стверджується довідкою з місця проживання (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи ту обставину, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що останній може надавати утримання на неповнолітніх дітей, як-то передбачено ст.ст. 180, 182 та 183 СК України, а тому визнає позов обґрунтованим та задовольняє його, при цьому враховує стан здоров`я відповідача, його матеріальний становище, інші обставини справи та стягує аліменти у розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття,як-то передбачено ч. 2 ст. 183 СК України, починаючи з дня подачі заяви до суду, як-то передбачено ст. 185 СК України. Крім того суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, уточнивши позовні вимоги, вказуючи, що 20 листопада 2006 р. між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі, згідно якого відповідач повинен був сплачувати орендну плату за користування землею, однак орендна плата не сплачувалась, просить стягнути заборгованість по сплаті орендної плати та пеню. Позивач та прокурор в судове засідання не явились, надана заява про слухання справи у відсутність. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма Промагро, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання представник не з`явився 01.06.2011р., повторно не з`явився 07.07.2011р. причини неявки суду не повідомлено, клопотань не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 листопада 2006 року між [PERSON] та ТОВ Науково-виробнича фірма Промагро було укладено договір оренди землі, яка належить, згідно Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку [PERSON], договір укладено в письмовій формі, орендна плата складає 320 грн. Факт передачі і користування відповідачем земельною ділянкою, що належить позивачеві, підтверджується актом про прийом та передачу земельної ділянки в натурі. Доказів своєчасної сплати орендної плати за 2008 рік суду не надано. Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача плату за користування землею в розмірі 320 грн., пеню в розмірі 233, 60 грн. та на користь держави судові витрати. Відповідно до ст.ст. 525, 611, 1166 ЦК України, ст. 125 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] являється інвалідом ІІ групи загального захворювання і на даний час перебуває в спеціалізованій лікарні м. Ромни. В силу свого стану здоровя вона не може усвідомлювати значення своїх дій та постійно потребує стороннього догляду. Тому заявник просив визнати [PERSON]В недієздатною та призначити її брата опікуном. Представник заявника в судове засідання не зявився, в наданій заяві вимоги щодо визнання [PERSON] недієздатною підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання також не зявився, в наданій заяві вимоги Лебединської міськради підтримав в повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що з громадянка [PERSON], [INFO] має незадовільний стан здоровя, як інвалід ІІ групи (а.с. 3-4). З акту амбулаторної, судово-психіатричної експертизи № 125 від 23.05.2011 року вбачається, що [PERSON], [INFO] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: «Шизофренії, параноїчної форми, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом»(МКХ - 10). Такий стан для неї є постійним. Потребує призначення опіки. (а.с. 12-15). Згідно висновку виконавчого комітету Лебединської міської ради (а.с. 3-4) опікуном [PERSON] доцільно призначити [PERSON] Згідно вимог ст. ст. 39, 58, 66 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Заклад охорони здоровя здійснює опіку щодо фізичної особи, яка там перебуває. Тому суд вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 2001 року по 2005 рік перебувала в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований в [INFO]. Після розлучення [PERSON] став проживати у будинку своїх батьків по вул. Жовтневій, 44 в м. Лебедині Сумської області. В 2008 році заявниця почала розшукувати свого колишнього чоловіка, проте ніяких відомостей про його місце знаходження їй не вдалося встановити. Також заявниця у 2008 році та у 2011 році зверталася до Лебединського МВ УМВС України у Сумській області проте це надало позитивного результату і місце перебування [PERSON] залишилось невідомим. Тому [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. У судовому засіданні представник заявниці - [PERSON] підтримав заявлені вимоги [PERSON] в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилася, хоча про час дату та місце розгляду справи було своєчасно та належним чином повідомлена. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що знають [PERSON], проте вже близько пяти років його не бачили, також сказали, що їм відомо про те що його розшукували працівники міліції. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз цивільних правовідносин i підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 22 серпня 2001 року в Лебединському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 132, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія 1-БП № 053073 виданого 22 серпня 2001 року (а.с.6). 12 квітня 2005 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-БП № 000602 виданого 12 квітня 2005 року Лебединським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції (а.с. 7). [PERSON] 29 липня 2008 року зверталася до Лебединського МВ УМВС України в Сумській області з заявою про встановлення місця знаходження її колишнього чоловіка [PERSON] Була проведена перевірка, проте встановити місце знаходження останнього не видалося за можливе, що вбачається з довідки № 7654 виданої 03.09.08 року та довідки № 4463 виданої 3105.11 року Лебединським МВ УМВС України в Сумській області (а.с.8,9). [PERSON] народилася 9 липня 1999 року її батьками є [PERSON] та [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження серія 1-БП № 118085 виданого 12 квітня 2011 року Лебединським міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Сумській області (а.с. 10). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 22.12.2006 року. Мають двоє неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньок , хоча працездатний і спроможний утримувати двоє неповнолітніх дітей, які на даний час знаходяться на її утриманні , тому просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно судовими повістками. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Позивачка проти винесення заочного рішення не заперечує. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 22.12.2006 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] , батьком яких є [PERSON] Після розірвання шлюбу не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей , хоча працездатний і спроможний утримувати двох доньок. Позивачка потребує допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України з 08 березня 1990 року по теперішній час. Мотивуючи тим, що вона разом зі своїм чоловіком приїхала з Грузинської ССР на постійне місце проживання в Україну. З 8 березня 1990 року по 15 грудня 1993 року проживала в с.м.т. Глухівці, Козятинського району, Вінницької області. Після того, разом з чоловіком та двома дітьми постійно проживає у м. Бердичеві. Вказаний факт необхідно встановити для відміток у паспорті про період проживання на території України, а також для усунення всіх сумнівів законності набуття громадянства України. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала. Представники зацікавлених осіб у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, та допитавши свідків, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, якщо від їх встановлення залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно п. 1 ст. 2 Закону України " Про громадянство України", громадянами України є особи, які на момент набрання чинності цього Закону проживали в Україні і не являються громадянами інших країн і не заперечують проти надання громадянства України. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконкому Глухівської селищної ради Козятинського району Вінницької області гр. [PERSON], [INFO], проживала з 8 березня 1990 року по 15 грудня 1993 року в смт. Глухівці, Козятинського району, Вінницької області( а.с.7). Відповідно до довідки обєднання співвласників багатоквартирного будинку „ Перемога [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]( а.с.6). Факт простійного проживання заявниці на території України підтвердили в судовому засіданні і свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він разом з дружиною приїхав з Грузинської ССР на постійне місце проживання в Україну. З 8 березня 1990 року по 15 грудня 1993 року проживали в [INFO]. На даний час постійно проживають у м. Бердичеві за адресою: [ADDRESS]. Спочатку проживали за вказаною адресою без реєстрації, а з 24.01.2002 року прописані офіційно. Аналогічні покази в судовому засіданні дали свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниця постійно проживала на території Україні з 08 березня 1990 року по теперішній час. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. Таким чином, враховуючи, що від факту постійного проживання на Україні залежить виникнення особистих прав заявниці, а у позасудовому порядку встановити цей факт неможливо, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду на що потрібен значний час суд оголошує вступну та резолютивну частину рішення, відклавши виготовлення повного рішення на 5 днів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial