Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі продажу від 20 жовтня 2006 року він є власником складу мінеральних добрив, який розташований за адресою: Овідіопольський район, с.Калаглія, вул.Степова, 41. Однак, ТОВ Вікторія перешкоджає йому у здійсненні права власності на зазначене нерухоме майно шляхом заміни замків на дверях складу, занесення до нього своїх речей та недопущення у приміщення складу, мотивуючи такі свої дії тим, що воно користується складом на підставі договору оренди, укладеного 2 жовтня 1997 року між ТОВ Вікторія та КСП Іскра, правонаступником якого є БСК Іскра. Ураховуючи викладене, позивач, після уточнення позовних вимог, остаточно просив суд визнати недійсним договір оренди складу мінеральних добрив, укладений 2 жовтня 1997 року між КСП «Іскра» та ТОВ «Вікторія», зобов'язати ТОВ «Вікторія» та [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права власності на склад мінеральних добрив, забезпечити позивачу доступ на територію складу та звільнити цей склад від речей відповідачів ТОВ «Вікторія» та [PERSON]. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задовольнити. В обґрунтування позову він, крім іншого, також посилався на те, що відповідач ТОВ «Вікторія» орендну плату за користування орендованим майном не сплачує та жодним чином не може підтвердити належного виконання свого обовязку щодо своєчасного здійснення цих платежів. Представник відповідача ТОВ «Вікторія» та відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та проти його задоволення заперечували, посилаючись на те, що договір оренди від 2 жовтня 1997 року між КСП «Іскра» та ТОВ «Вікторія» був укладений з дотриманням діючого на той час цивільного законодавства, тому він є дійсним. В нинішній час склад мінеральних добрив знаходиться у нормальному технічному та експлуатаційному стані, що підтверджує виконання ТОВ «Вікторія» договірних обовязків щодо орендної плати. Представник БСК «Іскра» у судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував, у подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи та відмовні матеріали Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області по факту перевірки ТОВ «Вікторія» (ЖРЗСП №3822 від 16 липня 2007 року), суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ст.256 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на час укладання спірного договору, за договором майнового найму наймодавець зобов'язується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату. Згідно з ст.265 ЦК УРСР (1963 року) наймач зобов'язаний: 1) своєчасно вносити плату за користування майном; 2) користуватися майном відповідно до договору і призначення майна; 3) підтримувати найняте майно у справному стані; 4) провадити за свій рахунок поточний ремонт, якщо інше не встановлено законом або договором; 5) при припиненні договору найму - повернути майно у тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. У судовому засіданні встановлено, що 02 жовтня 1997 року між КСП Іскра та ТОВ Вікторія укладено договір оренди, відповідно до умов якого КСП Іскра зобовязався передати ТОВ «Вікторія» у «строкове оплатне володіння та користування» склад мінеральних добрив, розташований за адресою: Овідіопольський район, с.Калаглія, вул.Степова, 41, на строк з 2 жовтня 1997 року по 2 жовтня 2018 року. Відповідно до п. 2.2.2 зазначеного спірного договору ТОВ «Вікторія» зобов'язався здійснювати поточний і капітальний ремонт складу, а в рахунок орендної плати один раз на квартал виділяти не менш ніж 50,00 гривень на підтримання нормального технічного та експлуатаційного стану майна. Згідно зі статтею 153 ЦК УРСР (1963 року) договір вважається укладеним, коли сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними умовами є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. В силу ст.256 ЦК УРСР (1963 року) істотною умовою договору оренди є орендна плата. Зазначення у спірному договорі тільки мінімального розміру відрахувань в рахунок орендної плати безперечно вказує на те, що конкретний розмір орендної плати сторонами під час укладення спірного договору погоджено не було. Пояснення сторін у судовому засіданні також свідчать про те, що вони по-різному розуміють встановлену договором умову здійснення орендної плати Суд також звертає увагу на те, що за наявністю у ТОВ «Вікторія» як орендаря правового обов'язку підтримувати найняте майно у справному стані в силу ст.265 ЦК УРСР (1963 року) та правового обовязку здійснювати поточний і капітальний ремонт складу в силу п.2.2.2 договору позбавляє будь-якого сенсу додаткове покладення на орендаря обовязку щоквартально виділяти не менш ніж 50,00 гривень на підтримання нормального технічного та експлуатаційного стану орендованого майна. Це жодним чином не збільшує дійсний обсяг обовязків ТОВ «Вікторія» по договору, воно є зайвим та позбавлено дійсного правового змісту. Ця обставина на думку суду додатково підтверджує ілюзорність нібито встановленої спірним договором орендної плати. При таких обставинах суд вважає, що під час укладення 02 жовтня 1997 року договору оренди між КСП Іскра та ТОВ Вікторія сторонами договору не було досягнуто згоди щодо його істотної умови - розміру орендної плати, тому в силу 153 ЦК УРСР (1963 року) даний договір є неукладеним. Наслідки недійсності правочину до неукладеного правочину не застосовуються. Оскільки неукладений договір не може бути визнано недійсним позовні вимоги позивача про визнання договору оренди від 02 жовтня 1997 року недійсним мають бути залишені судом без задоволення. Поряд з цим судом встановлено, що на виконання договору оренди від 02 жовтня 1997 року КСП «Іскра» передало ТОВ «Вікторія» орендоване майно - склад мінеральних добрив, розташований за адресою: Овідіопольський район, с.Калаглія, вул.Степова, 41, яким ТОВ «Вікторія» володіє та користується як орендар до нинішнього часу. КСП Іскра було перереєстровано у БСК Іскра 28 квітня 2000 року, що підтверджується довідкою Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 17 травня 2007 року. \~ Згідно пункту 1.1 статуту БСК Іскра воно є правонаступником КСП Іскра та утворено на базі майна КСП Іскра. \~ Відповідно до акту інвентаризації основних засобів БСК Іскра від 5 травня 2000 року при реорганізації від КСП Іскра до БСК Іскра перейшло майно на загальну суму 5\~261\~364,30 гривень, у тому числі і склад мінеральних добрив. \~ 16 січня 2006 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на склад мінеральних добрив, яке видане виконавчим комітетом Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на підставі рішення Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 5 січня 2006 року № 933 ІІ Про видачу свідоцтва про право особистої власності на склад мінеральних добрив, розташований за адресою: Овідіопольський район, с.Калаглія, вул.Степова, 41, на імя [PERSON]Г. \~ Згідно з договором купівлі продажу від 20 жовтня 2006 року [PERSON] продала позивачу склад мінеральних добрив, що знаходиться за адресою: Овідіопольський район, с.Калаглія, вул.Степова, 41.\~ Право власності позивача на склад мінеральних добрив за адресою: Овідіопольський район, с.Калаглія, вул.Степова, 41, зареєстровано Овідіопольським РБТІ, що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2006 року №12263808. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 травня 2009 року, крім іншого, відмовлено ТОВ «Вікторія» у задоволенні його позову до [PERSON], позивача по цій справі [PERSON]М, БСК «Іскра» про визнання рішення загальних зборів недійсними, зобовязання надати право першого покупця та визнання договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року недійсним. В цій частині вказане рішення суду першої інстанції залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 травня 2010 року. Оскільки позивач набув право власності на склад мінеральних добрив у відповідності до вимог закону, він має право вимагати від відповідачів усунення перешкод у здійсненні ним права користування, володіння та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України 2003 року). З врахуванням конкретних обставин справи суд вважає, що способом захисту прав та інтересів позивача в межах заявлених ним позовних вимог має стати зобов`язання відповідачів ТОВ «Вікторія» та [PERSON] звільнити склад мінеральних добрив та зобов`язання їх не перешкоджати позивачу у здійсненні ним права власності на цей склад мінеральних добрив за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Калаглія, вулиця Степова, 41.

Outcome: partial