Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

08.06.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що з 17.03.1999 року уклав шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 141. Шлюб між позивачем та Відповідачем розірваний рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18.01.2010р., що набуло чинності 29.01.2010р. Під час перебування у шлюбі Позивач та Відповідачка, у травні 2004р., набули майно, яке є їхньою спільною власністю, а саме будинок, розташований за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, будинок 181, який складається з житлового будинку, тамбуру, літньої кухні, погреба, вбиральні, трьох сараїв, огородження та колодязя. На час придбання майна він офіційно не працював, але мав неофіційний заробіток та для придбання будинку зайняв частину грошових коштів у знайомого [PERSON] На теперішній час відповідачка у добровільному порядку відмовляється поділити майно, у зв»язку із чим він просить суд поділити майно, що є їх з відповідачем спільною сумісною власністю, виділивши йому ? частину житлового будинку, тамбуру, літньої кухні, погреба, вбиральні, трьох сараїв, огородження та колодязя та визнати право власності на них, а також відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні позивач підтвердив заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у заявленому обсягу. Відповідач у судовому засіданні та її представник з позовними вимогами не погодились, подавши при цьому зустрічний позов до [PERSON], третіх осіб [PERSON], Дерев»янко [PERSON], [PERSON] про виділ будинку із сумісної власності та поділ спільного майна подружжя. На підтвердження позовних вимог пояснила, що дійсно з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.03.1999р. по 29.01.2010р. Але ж дійсні шлюбні відносини між ними були припинені ще у 2003 році, що й зазначено у рішенні Красноармійського міськрайонного суду від 18.01.2010р., що набуло чинності 29.01.2010р., та не було оскаржено. Вважає вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на ? частину житлового будинку, тамбуру, літньої кухні, погреба, вбиральні, трьох сараїв, огородження та колодязя необґрунтованими за тих підстав, що відповідач не мав відношення до купівлі цього майна, як матеріально, оскільки не працював на той момент та не мав заробітку для його придбання, будинок вона купувала сама за свої особисті кошти, частина грошей у неї була від продажу будинку у Дніпропетровській області, також їй допомогла грішми мати [PERSON], а також на момент покупки та деякий час до неї, вони з [PERSON] вже не підтримували шлюбних відносин і у неї був інший чоловік [PERSON] Дійсно, під час оформлення необхідних документів, нотаріусом була завірена його згода на придбання нею спірного будинку, але це формальна процедура, оскільки на той момент вони перебували у зареєстрованому шлюбі, але на справді шлюбних відносин не підтримували. Після придбання будинку вона просила [PERSON] допомогти їй з ремонтом у ньому, за що платила гроші як звичайному працівнику. Він вивозив сміття, ремонтував покрівлю та паркан. Просить задовольнити її зустрічні вимоги, виділити спірний будинок із сумісної власності та визнати право власності за нею, відмовивши у задоволенні позовних вимог [PERSON] Третя особа [PERSON] повідомлений про час та дату розгляду справи судовою повісткою у судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю та визнання зустрічних позовних вимог [PERSON] Третя особа Дерев»янко Ю.М.. у судовому засіданні пояснив, що є сином [PERSON], яка дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] Йому відомо, що до 2003 року вони жили разом, але приблизно з листопада 2003 року вони розійшлись й з 2004 року мати почала мешкати зі [PERSON] У 2004 році мати придбала будинок за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, будинок 181. Вона на той час працювала у шахті та мала постійний заробіток. Посилання [PERSON] на продовженні шлюбних відносин з його матір»ю у 2004 році та спільне придбання вищевказаного будинку не підтверджує та на наполягає на поясненнях матері у цій частині. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є матір»ю [PERSON], яка дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] до 2003 року. У 2004 році донька придбала будинок за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, будинок 181. Одразу після придбання, вона з дочкою та онукою почали проживати у цьому будинку. Її зять позивач [PERSON] не брав участі у придбанні будинку, оскільки вони з її донькою вже припинили шлюбні відносини та у неї вже був інший чоловік [PERSON] Кошти на придбання витратила лише її дочка, та вона сама також допомогла їй, надавши частину коштів, що були у неї від продажу її квартири, що знаходилась за адресою: [ADDRESS] - у сумі 1000 долларів США. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем 17.03.1999р. було укладено шлюб, який розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18.01.2010р., яке набрало чинності 29.01.2010р. У тексті рішення є посилання на припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] з листопада 2003 року (а.с. 29). Зазначене рішення не було оскаржено у апеляційному порядку ні у якій його частині. Таким чином, будинок був придбаний у період шлюбу сторін. Вивченою у судовому засіданні заявою [PERSON], завіреною приватним нотаріусом [PERSON], встановлено, що він надає свою згоду [PERSON] на придбання будинку за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, будинок 181. За проясненнями свідка [PERSON], він є родичем [PERSON] та пам»ятає, що з 2003 року остання вже не проживала однією сім»єю з [PERSON] та у січні 2004 року вона два тижні мешкала вдома у його рідних сама також без нього. Знає з її слів, що вона за свої кошти придбала будинок за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, будинок 181. За поясненнями свідка [PERSON], вона є подругою [PERSON] та давно знайома як з нею, так і з її чоловіком [PERSON] Їй відомо, що до 2003 року подружжя [PERSON] мешкало у Дніпропетровський області, а потім посварившись, [PERSON] сама повернулась у м. Красноармійськ, де й придбала будинок з адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, будинок 181., у якому вона свідок зараз й мешкає з дозволу [PERSON] За поясненнями свідка [PERSON], вона є квартальною за адресою спірного будинку подружжя [PERSON] та пам»ятає, що [PERSON] з моменту покупки будинку не мешкав у ньому. Будинок придбала сама [PERSON], як їй пояснив попередній хазяїн цього будинку [PERSON] За поясненнями свідка [PERSON], вона є племінницею [PERSON] та знає з її слів, що спірний будинок за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, будинок 181 придбала сама [PERSON], продавши для цього свій будинок у Дніпропетровській області. За поясненнями свідка [PERSON], яка є подругою [PERSON] та знає про їх відносини з [PERSON], пам»ятає, що з 2003 року вони вже не мешкали разом. Спірний будинок [PERSON] придбала сама, за свої кошти. За поясненнями свідка [PERSON] та аналогічними поясненнями свідка [PERSON], будинок за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня,181 - придбали разом подружжя [PERSON]. За поясненнями свідка [PERSON], він знає подружжя [PERSON] як сусідів, та пам»ятає, як у 2004 році давав у борг [PERSON] гроші на придбання будинку у розмірі 1500 грн., про що не брав розписки з [PERSON] За поясненнями свідка [PERSON], подружжя [PERSON] він знає як сусідів. Пам»ятає, що у 2004 році, після придбання ними будинку за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня,181, вони обидва проводили у ньому ремонтні роботи. Він особисто бачив, як [PERSON] ремонтував навес, покрівля будинку, вікно та паркан, вивозив сміття. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Також, як роз»ясніє Пленум Верховного Суду України, п.п. 23,24 постанови № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг майна, наявність його на час ведення спільного господарства, з»ясовувати джерела та час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у 3-х осіб. Згідно до статті 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Стаття 62 Сімейного кодексу України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт придбання [PERSON] за власні кошти спірного будинку за адресою: м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня,181. Дана обставина підтверджується як поясненнями самої [PERSON], так і свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18.01.2010р. щодо періоду припинення шлюбних відносин між сторонами та таким чином подальшої відсутності участі [PERSON] у спільних витратах. Посилання позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному -[PERSON], як на доказ своєї грошової участі у придбанні будинку, на свої пояснення у судовому засіданні та пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спростовуються зібраними по справі доказами та вивченими матеріалами. Таким чином, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо виділу спірного будинку із сумісної власності та визнання за нею права власності на нього є законними та такими, що підлягають задоволенню. Основні ж позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та виділ йому ? частини житлового будинку, тамбуру, літньої кухні, погреба, вбиральні, трьох сараїв, огородження та колодязя та визнання права власності на них, а також відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають. Стосовно відшкодування позивачці [PERSON] понесених судових витрат, які складаються з оплати правової допомоги адвоката, суд визнає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України, витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Будь-яка матеріальна вимога щодо оплати праці адвоката має бути аргументованою та виходити з обґрунтованості вартості послуг правового характеру, наданих адвокатом. Також, розмір вартості послуг адвоката підтверджений наявними у матеріалах справи угодами та довідками про сплату позивачкою на користь адвоката внесків. У даному випадку в матеріалах справи відсутні та не надані [PERSON], а також адвокатом [PERSON] жодної довідки або квитанції про сплату позивачкою будь-яких коштів на його користь. За таких обставин оголошена вимога задоволенню не підлягає, як необґрунтована доказами. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати відповідно до частини задоволених позовних вимог, а саме витрати на сплату державного мита у розмірі 51 грн. та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial