Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсним заповіту померлої [PERSON], посвідченого 04 лютого 2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] (т.1 а.с.З). У судовому засіданні за клопотанням представника відповідача [PERSON] J1.M. була залучена до участі у справі у якості третьої особи державний нотаріус Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON]. При розгляді справи ухвалою суду була залучена до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON], на користь якої залишила заповіт [PERSON] Відповідач [PERSON] померла 06 листопада 2007р. (т.1, а.с. 200). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] неодноразово подавали уточнення своїх позовних вимог до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним (т.1, а.с.81-2, 223-225, т.2, а.с. 5-10, 41-44, У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (т.1 а.с. 192). За довіреністю позивача від 26.12.2007р. її інтереси у суді представляв [PERSON], який підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити (т.1, а.с. 195). У своїх поясненнях він посилався на те, що позивач [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла 24 квітня 2004 року. У звязку з цим у червні 2004р., вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], де їй стало відомо про заповіт, посвідчений 04 лютого 2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], яким [PERSON] заповідала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Представник позивача просив суд визнати цей заповіт недійсним, оскільки він вважає, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а також встановити факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON], посилаючись на те, що вони є двоюрідними сестрами, оскільки батько позивача [PERSON] - [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] Басшева [PERSON] були рідними братом і сестрою. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, пояснила суду, що [PERSON] була одинокою людиною похилого віку, між ними склалися добрі стосунки. [PERSON] часто спілкувалася та розмовляла з нею, коли приходила зі своєю матірю [PERSON], яка доглядала за [PERSON] та надавала їй необхідну допомогу. Заповіт на користь її, відповідача [PERSON], був складений та посвідчений нотаріально 04 лютого 2004р. з ініціативи самої [PERSON] та її доброї волі, її ніхто до цього не примушував, тому підстав для визнання цього заповіту недійсним немає. Також відповідач вважає, що позивач не довела у суді факт, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним. Представник відповідача підтримала пояснення відповідача [PERSON] та її заперечення проти позову. Третя особа державний нотаріус Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] надала суду пояснення про те, що 04 лютого 2004р. за місцем постійного мешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був посвідчений заповіт на користь [PERSON] При складанні цього заповіту вона, як нотаріус, дотримувалася вимог діючого законодавства, встановила особу заповідача та перевірила її дієздатність, насамперед, у співбесіді з [PERSON] переконалася, що саме за її ініціативою та побажанням заповіт був складений на користь відповідача [PERSON] Третя особа вважає, що підстав для задоволення позову [PERSON] немає. Дванадцята Харківська державна нотариальна контора надалу лист, у якому просить слухати справу у відсутність її представника (т.1, а.с. 222). Суд, заслухавши пояснення представника позивача -[PERSON], відповідача [PERSON], показання свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2004р. померла [PERSON], 1934р народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.1, а.с. 10). [PERSON] залишила заповіт на квартиру [ADDRESS], яка належала їй на праві особистої приватної власності, на користь [PERSON] Заповіт посвідчений 04 лютого 2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] (т.1, а.с. 67). На підставі ст.4 ЦПК України (в редакції 1963р.), який діяв на час відкриття спадщини, усяка заінтересована особа мала право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного, чи охоронюваного законом інтересу. Відповідно до ч.І ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Частиною 2 ст.1257 ЦК України, на підставі якої позивач та його представник просять визнати заповіт недійсним, передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Представник позивача [PERSON], посилався на її право на звернення до суду та право на спадщину, оскільки вона та [PERSON] є двоюрідними сестрами, а батько позивача [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON] були рідними братом і сестрою. Згідно частини 4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. З письмових доказів, наданих позивачем та її представником на підтвердження родинних відносин позивача [PERSON] та померлої [PERSON] вбачається наступне. З копії свідоцтва про шлюб, яку надала позивач [PERSON] вбачається, що її дошлюбне прізвище - «Штітельман». Після реєстрації шлюбу 24.12.1959р. з [PERSON] їй було присвоєно прізвище чоловіка - «Дибнер» (т.1, а.с. 16). З копії свідоцтва про народження позивача, вбачається, що її батьки - [PERSON] та [PERSON] їда Моісеївна (т.1, а.с. 18). На підтвердження смерті свого батька позивач надала копію свідоцтва про смерть [PERSON], померлого 30 березня 1989р., імя та по-батькові якого не співпадають з тими, що вказані в свідоцтві про народження позивача - [PERSON] (т.1, а.с.57). У представленому свідоцтві про народження заповідача [PERSON] у її імені є виправлення останньої букви з «е» на «а», яке не завірене належним чином, а також вказані її батьки: [PERSON] Койфман Мордкович та [PERSON] Басшева (...)руховна, у якому неможливо прочитати початок по-батькові [PERSON] Басшеви (т.1, а.с. 14). У наданій копії свідоцтва про шлюб, виданого [PERSON] Койфману, неможливо прочитати прізвище, імя та по-батькові особи, з якою [PERSON] Койфман Мордкович уклав шлюб, та інші дані (т.1, а.с. 121). Згідно висновку №7738 від 23 грудня 2004р. спеціаліста Київського НДІ судових експертиз [PERSON] Койфман Мордкович уклав шлюб 05 квітні 1928р. з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу погодилася носити прізвище Ябко- Штітельман (т.1, а.с. 106). Цей висновок зроблений позаштатним співробітником НДІ [PERSON], у ньому відсутні дані про те, за допомогою яких саме методів судово-технічної експертизи проводилося дослідження та виявлено зміст рукописного тексту, відсутній докладний опис проведених спеціалістом досліджень, за результатами яких зроблений висновок, а також відсутні дані про повноваження позаштатного співробітника НДІ, на підставі яких ним проводилося дослідження та зроблений висновок. Свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] - [PERSON] та матері заповідача [PERSON] - [PERSON] Басшеви [PERSON] позивачем не надані. Згідно архівної довідки Державного архіву Житомирської області від 29.03.2005р. №11/А, в списку міщан-євреїв Чуднівської громади Житомирського повіту Волинської губернії за 1903р. значиться родина [PERSON]: батько [PERSON], мати [PERSON] Шльомівна, син [PERSON], який народився 01 квітня 1894р. та донька Басшева, яка народилася 01 вересня 1902р. (т.З, а.с.16). На підтвердження смерті матері заповідача позивач надала копію свідоцтва про смерть, згідно якого [PERSON] померла 07 лютого 1965р., а рік її народження вказано - 1903р. (т.1, а.с. 15). У кожному з вище перелічених документів не співпадають імя та по-батькові [PERSON] ([PERSON], [PERSON], [PERSON]), прізвища матері [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) та рік її народження (1902, 1903). У довідці ради Обєднання іудейських релігійних організацій від 14.01.2005р. №25 та довідці Інституту мовознавства ім.О.О.Потебні від 03.02.2006р. №131/60 зазначено, що єврейські імена та по-батькові «Берко Борухович», «[PERSON] [PERSON]» відповідають російському імені «Борис Борисович» (т.1, а.с. 107, т.З а.с. 15). Але суд не може прийняти ці довідки до уваги у звязку з тим, що позивач не надала суду офіційних документів, на підставі яких, у передбаченому законом порядку були б змінені імя та по-батькові її батька [PERSON]. Листи, на які представник позивача посилається як на листування позивача з [PERSON], а також «Автобіографію [PERSON]» суд не може прийняти до уваги, оскільки відсутні поштові конверти до цих листів, відсутні дати їх написання, та ким саме ці листи написані, а автобіографія - не завірена належним чином, невідомо, ким та з якою метою вона була написана (т.1, а.с. 91-95, 20). Факт надання матеріальної допомоги [PERSON] свідком [PERSON], що підтверджується талонами, чеками та повідомленніми про поштові перекази, не можна розцінювати, як доказ родинних відносин між [PERSON] та позивачем [PERSON] (т.1, а.с. 84-90). Пояснення свідків [PERSON], Н.Л., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо родинних відносин позивача і [PERSON], у сукупності з іншими доказами по справі не підтверджуються обєктивно письмовими доказами, тому суд не може прийняти їх до уваги. Таким чином надані позивачем та її представником докази не підтверджують, що [PERSON] і [PERSON] є двоюрідними сестрами, а батько позивача [PERSON] - [PERSON] і мати [PERSON] - [PERSON] Басшева [PERSON] є рідні брат і сестра. Зазначених обставин позивач не довела, чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON], померлою 24 квітня 2004р. І як наслідок цього - відсутність у позивача права на спадкування після смерті [PERSON] на підставі частини 4 ст.1266 ЦК України Відповідно до ч.З ст.215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути предявлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, а саме, однією із сторін, або заінтересованою особою, тобто права яких вже були порушені на момент звернення до суду. У звязку з тим, що під час судового розгляду встановлено відсутність у позивача [PERSON] права на задоволення позову про визнання оспорюваного заповіту недійсним, суд має відмовити позивачу у задоволенні її позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed