Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

29.07.2010 року позивач звернулась з позовом до Одеської міської [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири № 25, розташованої по вул. Мясоїдівській, 11 в м. Одесі в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що спірна квартира за свідоцтвом про право власності на житло належить їй, [PERSON] та за життя належала її чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 11.01.1995 року її чоловік помер. Проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини вона фактично отримала її, однак, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з не визначенням часток кожного з співвласників у свідоцтві про право власності на житло. Позивач в судовому засідання позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач - Одеської міської [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 357, 358 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Згідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.09.1993 року, зареєстрованого за № 6-1200 квартира [ADDRESS] належить позивачеві, її доньці [PERSON] та за життя належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності. . Спірне майно складається з двох кімнат. Всі члени сім*ї разом проживали в ньому, за згодою разом володіли та користувались належним їм майном, сплачували комунальні платежі. Договору про визначення часток вони не укладали, домовленості про користування спірним майном будь-яким іншим шляхом між ними не існувало. Право власності вказаних осіб ніким не оспорюється. При таких обставинах, суд вважає, що частки у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] складають по 1/3 частини за кожною особою. 11.01.1995 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м.Одеси, актовий запис № 430. За відомостями Пятої Одеської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлого не заводилась. Позивач, однак, стверджувала, що їй в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, розяснивши, що згідно п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» державний нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної власності лише в разі визначення частки кожного з співвласників у спільному майні. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дружиною спадкодавця. Вона як дружина спадкодавця має право на спадкування за законом у першу чергу відповідно до ст. 1261 ЦК України. До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини день смерті особи (ст. ст. 1218, 1220 ЦК України). Позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем (довідки «КП ЖКС Хмельницький» від 12.01.2009 року № 36 та від 8.11.2010 року № 1310). Протягом шести місяців з часу смерті чоловіка позивач не заявляла про відмову від спадщини. Так, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця (оголошення померлим), він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Поряд з тим, в процесі розгляду справи встановлена наявність іншого спадкоємця щодо спірного майна, що підтверджується довідками «КП ЖКС Хмельницький» від 12.01.2009 року № 36 та від 8.11.2010 року № 1310, паспортними відомостями, з яких вбачається, що на час відкриття спадщини постійно проживала із батьком його донька - [PERSON], яка також протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця не заявляла про відмову від спадщини. [PERSON] була притягнута до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.03.2006 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнана недієздатною, а позивач у справі відповідно до рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 19.04.2006 року призначена опікуном над нею (посвідчення Малиновської районної адміністрації від 15.05.2006 року № 1690/01- 11, довідка УПФУ в Малиновському районі м.Одеси від 22.05.2006 року № 312). З позовом в інтересах доньки позивач як опікун не зверталась. Наявність інших спадкоємців з наданих учасниками цивільного процесу доказів не вбачається. При таких обставинах, суд вважає можливим з урахуванням прав доньки спадкодавця [PERSON] визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на 1/6 частину спірної квартири.

Outcome: partial