Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Приватне підприємство «Факел [PERSON]», [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «Запоріжгаз», [PERSON] районного комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровські вогні», головного редактора [PERSON] районного комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровські вогні»[PERSON], [PERSON] районної ради Запорізької області про захист честі гідності та ділової репутації, вказавши на те, що [PERSON] з 2005 року є керівником приватного підприємства «Факел [PERSON]». Згідно довідки № 37 з єдиного державного реєстру підприємство «Факел [PERSON]» виконує монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря. 07.09.2007 року державним департаментом пожежної безпеки МНС України приватному підприємству «Факел [PERSON]» було видано ліцензію № 365342 Серія АВ, строк дії якої по 06 вересня 2012 року. 27 березня 2010 року на останній сторінці суботнього номеру газети «Дніпровські вогні» № 24 (9818) було опубліковано статтю під назвою (на мові оригіналу) «Осторожно «Мошенники» Уважаемые жители города Вольнянска и Вольнянского района!» У даній статті зазначалося про те, що «ЧП «Факел Вольнянськ», у которого закончился срок действия лицензии, продолжает собирать деньги без выписки актов и квитанций за выполненные работы, что запрещено законом». Також у другому абзаці статті було зазначено, що «на данный период, право на проверку ДВК имеет только Вольнянское УГГ на основании разрешения Государственного Департамента пожарной безопасности МЧС Украины». Замовником даної статті є Адміністрація [PERSON] Управління Газового Господарства, яка не є самостійною юридичною особою, а є територіальним підрозділом відкритого акціонерного товариства « Запоріжгаз». Позивач по справі вважає, що дана стаття є умисно сфабрикованим наклепом, та була спрямована на підрив ділової репутації підприємства. Зокрема, мала на меті усунути приватне підприємство «Факел [PERSON]», як конкурента на ринку даного виду послуг. 06 березня 2010 року [PERSON] звернувся з письмовою вимогою до головного редактора газети «Дніпровські вогні». У своїй вимозі він зазначив, що має ліцензію на здійснення господарської діяльності та просив надрукувати спростування даної інформації. Проте заявнику було усно повідомлено, що газета «Дніпровські вогні» є фактично «районною дошкою оголошень, що попросили надрукувати те й надрукували». Зокрема головний редактор газети відмовився давати спростування даної інформації посилаючись на те, що у даної статті є свій заявник, який і повинен спростовувати заявлену ним інформацію. 29 березня 2010 року позивач звернувся з письмовою скаргою до начальника [PERSON] управління газового господарства [PERSON] та головного редактора газети «Дніпровські вогні» [PERSON] У своїй скарзі позивач детально пояснив, що здійснює свою діяльність на підставі ліцензії, строк якої закінчиться лише у вересні 2012 року, у звязку з чим просив надрукувати спростування у тій же газеті тим же самим шрифтом, управлінню газового господарства публічно вибачитися за надання до друку недостовірної інформації. Проте, дана скарга залишилася без належного реагування. У зв»язку з чим позивач просить визнати недостовірною інформацію та зобов»язати ПАТ «Запоріжгаз» вибачитись письмово перед ПП «Факел [PERSON]».та спростувати відомості, що не відповідають дійсності шляхом розміщення за власні кошти тексту спростування недостовірної інформації. Крім того, позивач зазначає, що юридичній особі приватному підприємству «Факел [PERSON]» діями відповідачів було завдано моральної шкоди, а саме після виходу газети з вищезазначеною статтею Управлінням з питань наглядово профілактичної діяльності ГУ МНС України у Запорізькій області у період з 06.04.2010 року по 09.04.2010 року було проведено детальну планову перевірку дотримання ліцензіатом ліцензійних умов перевірку за результатами якої складено акт. Робота підприємства була повністю паралізована. Ті особи, які здійснили запис у чергу на обслуговування раніше до виходу газети з вищезазначеною статтею відмовилися від надання їм необхідних послуг, мотивуючи це необєктивною інформацією прочитаною у газеті «Дніпровські Вогні». Крім того до підприємства взагалі перестали надходити нові замовлення. Разом з репутацією самого підприємства постраждала репутація кожного з співробітників підприємства. У день виходу газети у друк директору підприємства телефонували колеги з Києва, які працюють також у цій сфері та спілкуються з людьми з Вільнянського району. Газета виходить тиражем у 3129 екземплярів і є доступною у всіх селах Вільнянського району. Постійні клієнти приватного підприємства також відмовилися від обслуговування. А станом на даний момент, у період сезону на проведення робіт з перевірки димових та вентиляційних каналів, підприємство повністю зупинило свою роботу та несе величезні збитки, сплачуючи при цьому заробітну плату працівникам і нічого не заробляючи. Як зазначив позивач у позові, разом з репутацією підприємства постраждала репутація, честь та гідність і конкретно його як фізичної особи, який розуміючи усю глибину цієї ситуації та зокрема той факт, що люди зневірилися у ньому, як у чесній людині переніс дуже сильний психоемоційний зрив. Підприємство працює з 1983 року, жодного разу за час роботи підприємства не траплялося схожої ситуації. Позивач втратив життєвий спокій, рівновагу та відчув глибоке приниження, підприємство стало повністю збитковим, утримувати надалі штат висококваліфікованих робітників в майбутньому стане не можливо. Розмір моральної шкоди завданої приватному підприємству «Факел [PERSON], як юридичній особі, [PERSON] оцінює у 9 000 грн., розмір моральної шкоди завданої йому, як фізичній особі він оцінює у 1 000 грн, та просить стягнути її з відповідачів. Позивач та його представник адвокат [PERSON]»янко І.О. у судовому засіданні наполягали на задоволенні позову з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» за дорученням проти позову заперечувала, пояснивши, що позивач не мав законного права до 27.04.2010 року займатися перевіркою димових та вентиляційних каналів у населення Вільнянського району і міста, оскільки не мав відповідного дозволу на початок виконання робіт підвищеної небезпеки.Те що в статті було зазначено, що позивач не має ліцензії це була помилка, яка не змінює суті, оскільки саме дозвіл дає право займатись даним видом діяльності, а він у приватного підприємства був відсутній. Оскільки правоохоронними органами діям Позивача правова оцінка не давалася, але не реагувати на їхню діяльність шляхом інформаційної роботи серед громадян означало б займатися потуранням та нівелюванням можливої загрози для мешканців усього міста і району, слово «мошенники» було написано у лапках, котрі вживаються у писемному мовленні для позначення непрямого сенсу використаного слова та помякшення акцентів на будь-чому, а це, в свою чергу, могло означати лише одне даний вислів містить у собі застереження, намагання вберегти людей від можливих негативних наслідків незаконної діяльності позивача, іронічне та неагресивне звертання до кожного, хто намагається бездумно зловживати довірою, не маючи на це законних підстав, але ні в якому разі не є образою чиєїсь честі, гідності та ділової репутації, тим більше що відсутність дозволу більше шкодила їх чесній, діловій репутації. Якби у статті прямо стверджувалося, що позивач є шахраєм, і автори хотіли б це виставити на загальний огляд в якості доведеного факту, то лапки б не вживалися, у даній статті вони висловили свою субєктивну думку стосовно неправомірних дій позивача, в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] районного комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровські вогні» та головний редактор [PERSON] районного комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровські вогні» [PERSON] проти позову заперечував, пояснивши, що інформація, на яку посилається позивач, як на недостовірну, була надана до друку в газеті [PERSON] управлінням газопостачання та газофікації, у даному випадку редакція газети не вважає себе причетною до конфлікту між ПП «Факел» та [PERSON]Редакція газети «Дніпровські вогні» в кожному своєму номері зазначає про те, що за точність викладених фактів, зміст рекламних матеріалів відповідає автор і рекламодавець. Представник відповідача [PERSON] районної ради Запорізької області за дорученням суду пояснив, що [PERSON] районна рада Запорізької області є засновником газети «Дніпровські вогні», інформація була поширена у засобі масової інформації адміністрацією [PERSON] УГГ, яка несе відповідальність за її достовірність. Закінчення розгляду справи судом здійснювалося на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі їх письмових заяв, без фіксування судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] з 2005 року є керівником приватного підприємства «Факел [PERSON]». Згідно довідки № 37 з єдиного державного реєстру підприємство «Факел [PERSON]» виконує монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря. 07.09.2007 року Державним департаментом пожежної безпеки МНС України Приватному підприємству «Факел [PERSON]» було видано ліцензію № 365342 Серія АВ, строк дії якої зазначений по 06 вересня 2012 року. 27 березня 2010 року на останній сторінці суботнього номеру газети «Дніпровські вогні» № 24 (9818) було опубліковано статтю під назвою (на мові оригіналу) «Осторожно «Мошенники» Уважаемые жители города Вольнянска и Вольнянского района!» У даній статті зазначалося про те, що «ЧП «Факел Вольнянськ», у которого закончился срок действия лицензии, продолжает собирать деньги без выписки актов и квитаций за выполненные работы, что запрещено законом». Також у другому абзаці статті було зазначено, що «на данный период, право на проверку ДВК имеет только Вольнянское УГГ на основании разрешения Государственного Департамента пожарной безопасности МЧС Украины». Замовником даної статті є Адміністрація [PERSON] Управління Газового Господарств, яка не є самостійною юридичною особою, а є територіальним підрозділом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз». Згідно зі Статутом [PERSON] районного комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровські вогні», затвердженим рішенням [PERSON] районної ради 23.01.2003 р. № 13 Відповідно до частини 1 статті 277, статті 280 цього Кодексу фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи"). За змістом статті 47 Закону України "Про інформацію" порушення законодавства України про інформацію тягне за собою, зокрема, цивільно-правову відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 15 постанови Пленуму від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Суд вважає, що в даному випадку має місце поширення 27 березня 2010 року на останній сторінці суботнього номеру газети «Дніпровські вогні» № 24 (9818) статті під назвою (на мові оригіналу) «Осторожно «Мошенники» Уважаемые жители города Вольнянска и Вольнянского района!» адміністрацією [PERSON] УГГ недостовірної інформації, внаслідок чого порушені особисті немайнові права позивача, а саме ПП «Факел-Вільнянськ». За таких обставин позовні вимоги про зобов'язання відповідачів, а саме [PERSON] районного комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровські вогні», публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», спростувати недостовірну інформацію як таку, що порочить ділову репутацію ПП «Факел-Вільнянськ», що розміщена у номері газети «Дніпровські вогні» № 24 (9818) 27 березня 2010 року у статті «Осторожно «Мошенники» Уважаемые жители города Вольнянска и Вольнянского района!» є обґрунтованими, передбачені чинним законодавством, а тому підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про зобов»язання публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ЗАПОРІЖГАЗ» вибачитись письмово перед ПП «Факел-Вільнянськ», то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те. що не передбачено законодавством, тому суд не вправі зобов»язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у ст.ст.16,277 ЦК України. Згідно зі статтю 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про інформацію», у випадках коли правопорушенням, вчиненим суб'єктом інформаційної діяльності, завдано матеріальної чи моральної шкоди фізичним або юридичним особам, винні особи відшкодовують її добровільно або на підставі рішення суду. Згідно з Постановою Пленуму Верхового Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Враховуючи норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що для задоволення вимог ПП «Факел-Вільнянськ» про стягнення моральної шкоди у розмірі 9000 грн. немає законних підстав, оскільки посилання позивача в позові на те, що внаслідок опублікування недостовірної інформації постраждала ділова репутація ПП «Факел-Вільнянськ» є недоведеними, не підтвердженими належними та допустимими доказами. Крім того, вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди на його користь не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлений факт розповсюдження недостовірної інформації стосовно ПП «Факел-Вільнянськ», а не стосовно фізичної особи [PERSON] На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial