overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому посвідки на постійне проживання, де допущена помилка в даті його народження зазначено 25 квітня, замість 25 січня. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення трудової книжки та необхідних для нього документів. В судове засідання представник заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити заяву. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно виписки реєстру громадянської реєстрації відділу РАЦС Джандерес, район Ідлеб, Ісса [PERSON], народився в Алеппо, 25.01.1980 року, номер реєстрації 29. Згідно копії паспорта № 005272144 заявник народився 25.01.1980 року. Відповідно посвідки на постійне проживання ОД № 0739З Ісса [PERSON] народився 25.04.1980 року. Таким чином, судом з вірогідністю встановлено, що посвідка на постійне проживання ОД № 07393, належить Ісса [PERSON], який народився 25.01.1980 року, оскільки у суду відсутні підстави сумніву щодо наданих заявником доказів. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення для оформлення трудової книжки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

В квітні 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом, вказавши, що згідно договору купівлі продажу № 24 від 15.02.2000 року, вона придбала квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON]. На теперішній час позивачці стало відомо про необхідність визнання біржового договору дійсним в судовому порядку, оскільки, договір було зареєстровано на ТБ «Українська біржа нерухомості», нотаріально не посвідчено. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила визнати договір купівлі-продажу дійсним В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. В судове засідання відповідач не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Товарної біржі «Українська біржа нерухомості» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 15.02.2000 року між [PERSON] з одної сторони, та [PERSON],яка діяла від імені неповнолітньої [PERSON], за № 24 був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 45,1 квадратних метрів, який 07.03.2000 року було зареєстровану у КП ММБТІ за реєстровим №16680. Вказаний договір був укладений та посвідчений Товарною біржею «Українська біржа нерухомості». Претензій сторони друг до друга не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ за №761 від 05.09.2002р., а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися квартирою, оскільки, договір було зареєстровано на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості», нотаріально не посвідчено. На підставі вищевикладеного, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

В квітні2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що22.10.1996 року, його дружина [PERSON], яка померла 25 грудня 2010 року, придбала квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу житла на Південній товарній біржі. На теперішній час позивач не має можливості оформити свої спадкові права як спадкоємець померлого, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. На даний час посвідчити договір нотаріально немає можливості, оскільки покупець помер. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник Південної товарної біржі в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та його представника , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Південній товарній біржі 22.10.1996 р. за № 5664, та зареєстрованого Миколаївський міжміським бюро технічної інвентаризації 13.11.1996 р. за № 16313. 22.110.1996 р. на Південній товарній біржі був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони. 25грудня 2010р. [PERSON] померла (Свідоцтво про смерть серія 1-ФП №132062, а/з №316 від 25.12.2010р.). Згідно свідоцтва про шлюб (серія 1-ТН №292710, а/з №7479 від 10.11.1971року), [PERSON] був чоловіком померлої Соколової (після одруження [PERSON]) Єкатерини Іванівни. Претензій сторони друг до друга не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ за №16313 від 13.11.1996р., а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе, оскільки покупець помер. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 21 червня 2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про с0тягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 27 серпня 1994 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають двоє дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісяця. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала із викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-БВ № 271303 від 27 серпня 1994 року, свідоцтвами про народження дітей серії 1-БВ № 021829 від 21 лютого 1996 року та серії 1-БВ № 142721 від 11 грудня 2002 року. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного, а також тих, обставин, що відповідач є працездатного віку та в змозі надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісяця, починаючи з 17 лютого 2011 року і до повноліття дочки [PERSON], [INFO], після чого стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) щомісяця до повноліття сина [PERSON], [INFO]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Славутський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] урозмірі ?? доходу. Вказує на те, що відповідач позбавлений батьківських прав відносно дочки, яка перебуває під опікою свого дідуся [PERSON], і відповідно до вимог закону зобовязаний сплачувати аліменти на її утримання. В судовому засіданні прокурор Огойко І.П. позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] із заявленими позовом погодився, вказав, що не бажає добровільно надавати кошти на утримання дочки, вважає, що краще аби їх стягували за судовим рішенням. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] рішенням Славутського міськрайонного суду від 20 жовтня 2010 року позбавлений батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] Розпорядженням Славутської районної державної адміністрації від 11 листопада 2010 року [PERSON] призначено опікуном [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.166 ч.2 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до довідки ТОВ Інвестиційно-фінансова компанія Євроінвестбуд відповідач [PERSON] працює на даному підприємстві трактористом, його сукупний дохід за період з липня 2010 року по березень 2011 року склав 9594,31 грн. З врахуванням викладеного суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісяця, починаючи з 02 лютого 2011 року і до повноліття [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною віку повноліття та витребувати з відповідача довідку з міста роботи із зазначенням розміру заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем 18.08.2007 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №579. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 579, який мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні. На утримання неповнолітньої дитини відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Свою заяву мотивували тим, що 23.03.1998 року померла їх баба [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), а 16.03.2005 року помер їх рідний дядько [PERSON], після смерті якого також відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) на території [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області. У передбачений законом шестимісячний термін вони не звернулись до Решетилівської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, оскільки про наявність правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки дізнались лише перед поданням позову, переглядаючи документи померлих, а до цього вважали їх втраченими. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи без їхо участі, позов підтримали. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Решетилівського району Полтавської області [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України: За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову, визнає причини пропущення [PERSON] та [PERSON] строків прийняття спадщини поважними та вважає за необхідне повністю задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

22 липня 2010 року померла [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння №11 по вул.Леніна в с.Тернівка Смілянського району. [PERSON] заповіла майно своїм онукам - [PERSON] та [PERSON]. Позивачі, посилаючись на те, що вони у встановлений термін не встигли подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у звязку з перебуванням в м.Санкт-Петербурзі Російської Федерації, звернулись до суду про визначення їм додаткового строку достатнього для подання ними заяви про прийняття спадщини. Відповідач - Тернівська сільська рада, проти задоволення позову не заперечує, про що вказала у заяві. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями на спадкове майно померлої [PERSON], яка заповіла їм все своє майно в рівних долях. Позивачі проживають в [INFO] і в звязку з сімейними обставинами не могли своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому суд розцінює цю причину, як поважну і вважає за можливе визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, вказуючи, що народилась у 1956 році в смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області, де проживає і на даний час. 27.10.1979 року зареєструвала шлюб із [PERSON], її дошлюбне прізвище [PERSON]. 22.06.2011 року їй виповнилось 55 років і вона звернулась до Управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, але їй було відмовлено через розбіжність її прізвища у трудовій книжці, де її прізвище вказано на російській мові «Боднар- Туркина» та довідці про час роботи, де прізвище вказано [PERSON] (Туркіна), тому просила встановити факт належності їй цих правовстановлюючих документів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наведені заявником обставини підтверджуються змістом: копії паспорта від 20.02.1998 року на прізвище [PERSON]; свідоцтва про одруження 27.10.1979 року [PERSON] та [PERSON]; копії трудової книжки на ім.'я [PERSON] - [PERSON] від 20.08.1973 року. Враховуючи наведене, ст.ст.10, 11, 15, 60, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 11.03.1994 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач постійно зловживає спиртними напоями. Ухиляється від робіт по господарству. Між ними постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Сімейні відносини між ними припинилися майже рік назад, хоча вони і проживають в одному будинку. Майнових спорів між ними немає. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутність. Позивач в судове засідання не з»явилася, надавши заяву, в якій повідомляє, що свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 1994 року, оформивши його в Золочівському органі [PERSON] у Харківської області, актовий запис №27, серія I-ВЛ №264163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Зберегти сім"ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, на примирення сторони не згодні. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 28 вересня 2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час їхня сім*я розпалась, причиною є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Протягом двох років проживають окремо, вона має нову сім*ю яку має намір узаконити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про те, що вона позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та не проти винесення заочного рішення. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року, оформивши його в Вільшанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №29, серія 1-ВЛ №154207, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та буде проживати з нею після розірвання шлюбу, про що свідчить відмітка в копії паспорту. Зберегти сім"ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, на примирення позивачка не згодна. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

06.11.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької обл. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Подружжя має двох неповнолітніх дітей. В період спільного життя між позивачкою та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в звязку з чим припинили шлюбні стосунки та поновлювати їх не бажають. 30.05.2011 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не зявивилася, але подала до суду заяву в якій позов підтримує та просить справу розглянути без неї. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище „Новікова. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 238 грн. 50 коп. Відповідач також в судове засідання не зявився і також подав заяву в якій позов визнав і просить шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.,ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved