Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

14 грудня 2010 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 02.09.1996 року належить жилий будинок № 2-а , що розташований за адресою м. Вознесенськ, вул. Танасчишина. У вказаному будинку він проживав разом з відповідачем [PERSON] до жовтня 2008 року. За період спільного проживання відповідачка зі згоди позивача зареєструвалася у вказаному будинку. Посилаючись на те, що з 09 жовтня 2008 року відповідачка не проживає за вказаною адресою, шлюб між ними було розірвано в січні 2009 року, будь-які стосунки з власником будинку припинені, особисті речі відповідача в будинку відсутні, всі комунальні послуги позивач сплачує особисто, відповідач не користується квартирою, проживає за іншою адресою, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду надійшла від неї заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що знаходиться в місті Вознесенську по вул. Танасчишина № 2-а належить на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 02 вересня 1996 року, [PERSON] Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 1996 року по 09 липня 2010 рік. (а.с. 9,10). Згідно будинкової книги у вказаному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], його неповнолітній син [PERSON] та відповідач [PERSON], остання була зареєстрована 24 січня 1997 року. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] у вказаному житловому будинку не проживає з 09 жовтня 2008 року, що підтверджується довідкою вуличного комітету від 17.11.2010 року.(а.с.8) Відповідно до статей 71 і 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача [PERSON] в місті Вознесенську по вул.Танасчишина № 2-а понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Крім цього ця обставина не заперечується і самою відповідачкою, про що свідчить її заява про визнання позовних вимог. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач та його неповнолітні діти, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням положень ч.8 ст.8 ЦПК України та ст.ст. 71, 72 ЖК України .

Outcome: approved