Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що на підставі кредитного договору № МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії із загальним лімітом 120000,00 доларів США зі сплатою 18,0 % річних та з кінцевим строком повернення кредиту до 28.07.2017 року, що підтверджується договором кредиту. Фактично відповідачем отримано в межах кредитної лінії 105000,00 доларів США. Відповідно до графіку, повернення кредиту, за договором, здійснюється щомісячно до 29 числа кожного місяця, який наводиться в додатку до кредитного договору № 1, у складі щомісячного платежу з графіком зменшення ліміту користування кредитом. Позичальник порушив графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, і у звязку з цим, йому було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту. Однак вимога не виконана, кредит на повернутий, прострочена заборгованість по кредиту складає 3653,84 доларів США, що складає по курсу НБУ на 27.09.2010р. 28899,68грн.; прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом склала 6877,79 доларів США, що відповідає 54399,19грн. . В день укладення договору кредиту, було укладено договір поруки № МПЧ-226-08, по якому відповідач [PERSON] зобовязалася перед позивачем в повному обсязі, солідарно, відповідати за виконання позичальником, [PERSON], зобовязань щодо повернення кредиту, сплаті процентів, комісії за користування кредитом та передбачених договором кредиту штрафних санкцій. Враховуючи те, що позичальник [PERSON], відповідач по справі, порушив графік повернення кредиту та сплати процентів за його користування, станом на 27.09.2010р., утворилася заборгованість в сумі 1206347,07грн., що включає в себе: - заборгованість по кредиту в розмірі 801488,45грн. (101333,66 доларів США, по курсу НБУ станом на 27.09.2010р.); - заборгованість за простроченим кредитом 28899,68грн. (3653,84 доларів США); - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту 76323,50грн. (9649,72 доларів США); - заборгованість за простроченими процентами по кредиту 54399,19грн. (6877,79 доларів США); - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором кредиту 245236,25грн., позивач звернувся до суду, і просить стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість в розмірі 1206347,07грн. та повернути понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, доводи позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити, вказавши, що останній раз відповідач 13.07.2010р. сплачував відсотки за користування кредитними коштами, і з 13.07.2010р. по даний час зі сторони відповідачів не було жодних кроків до погашення заборгованості за надані послуги, незважаючи на те, що відповідачам по справі в добровільному порядку пропонувалося усунути існуючу заборгованість, увійти в графік; що стосується суми яку отримав відповідач [PERSON] за кредитним договором на 120000,00 доларів США, то вона становить 105000,00 доларів США, і саме з цієї суми проведено розрахунок заборгованості, заперечивши, те, що відповідач не отримував 05.09.2008р., 10.09.2008р., 23.09.2008р. виплати по 5000,00 доларів США, та те, що кредитна лінія була закрита, як на те, вказує відповідач, ще в липні-серпні місяцях 2008 року. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначивши, що він не отримував кредитні кошти ні в сумі 120000,00 доларів США, ні в розмірі 105000,00 доларів США, а приблизно, по його розрахунках 80000,00 доларів США, і що заборгованість за кредитним договором нарахована невірно, бо він не порушував графік, а у липні місяці поточного 2010 року, коли було скрутно з фінансами, звернувся до керівництва банку, і в усній розмові йому пообіцяли переглянути умови договору, тому надіючись на це, не здійснював проплат в липні-грудні 2010 року. Відповідач [PERSON] позов не визнала, погоджується з доводами, що виклав її чоловік, відповідач по справі, що стосується виконання договору поруки, котрий був укладений з нею, то пояснила, що вона кредит не отримував, і вважала, що їй не прийдеться його повертати. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача, відповідачів та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» є стягнення коштів за договорами: кредитним та поруки, а також, судових витрат. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно до ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки ст. 554 ЦК України. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [PERSON], відповідач по справі, 30.07.2008р. уклав кредитний договір за №МКЛЧ-226-08 з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», за яким в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності, відповідачу надавався кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії із загальним лімітом 120000,00 доларів США зі сплатою 18,0% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 29.07.2023р., та зобовязувався повернути кредитні ресурси, отримані за договором, до 29.07.2023р., щомісячно, здійснюючи погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, відповідно до графіку, який надавався до кредитного договору п. 3.3 договору (а. с. 10-13). 30.07.2008р. відповідач [PERSON] отримав 77000,00 доларів США, 05.08.2008р. 3000,00 доларів США, 06.08.2008р., 21.08.2008р., 05.09.2008р., 10.09.2008р., 23.09.2008р. по 5000,00 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 27.09.2010 року у відповідача [PERSON], утворилася заборгованість в розмірі 1206347,07грн., що складається із заборгованості по кредиту, заборгованості за простроченим кредитом, заборгованості за нарахованими процентами по кредиту, заборгованості за простроченими відсотками по кредиту, а також пені на суму 245236,25 грн., що нарахована відповідно до п. 6. 1 кредитного договору, у випадку прострочення - за несвоєчасне повернення вказаних вище кредитних коштів в розмірі 1 % від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення (а. с. 4). Відповідно до розширеного розрахунку заборгованості, що наданий за клопотанням відповідача на вимогу суду, по кредитному договору №МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008р., станом на 09.12.2010 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить вже не 1206347,07грн., а 1314610,53грн., і це свідчить, що відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх договірних зобовязань. 30.07.2008 року між позивачем та [PERSON], поручителем [PERSON], було укладено договір поруки за № МПЧ-226-08, за яким відповідач [PERSON] зобовязувалася перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON], зобовязань за кредитним договором №МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008р. та Додатковими угодами і Додатками до Кредитного договору, укладеним між кредитором та боржником, тобто щодо повернення кредиту, сплаті процентів та комісій за користування кредитом та передбачених договором кредиту штрафних санкцій. Відповідно до п. 2. 1 наведеного договору, у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 23.07.2010 року за вих. №10.4/25-2-01-732, №10.4/25-2-01-733 банк направляв [PERSON], [PERSON], відповідно, вимогу про повернення кредиту із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 23.07.2010р. та повідомив, що в разі невиконання даної вимоги банк буде змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та стягнення заборгованості, які залишені без виконання. Суд, критично відноситься до посилань відповідача [PERSON] що він не отримував ту суму коштів про які йдеться, що він мав розмову з керівництвом банку і умови кредитного договору мали переглядатися, бо вони стороною відповідача не підтверджені в судовому засіданні, а клопотань про витребування даної інформації у позивача, відповідно до вимог цивільно-процесуального кодексу України відповідачем не заявлено. Враховуючи положення ст. ст. 79 ч. 2, п. 1 ч. 3, ст. 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс витрати в розмірі 1820,00грн., сплатив судовий збір (мито) в сумі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00грн., суд, стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. Позов підтверджується : копією договору кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії №МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008року, додатком до кредитного договору, договором поруки від 30.07.2008р., розрахунком заборгованості по кредитному договору, копіями паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів, вимогою про повернення кредиту, довідкою про заборгованість за простроченими відсотками На підставі наведеного та

Outcome: approved