Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

13.09.2010 р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, до черговогомедичного переосвідування - до липня 2013р. Bимоги мотивувала тим, що донька є дитиною-інвалідом 2 групи загального захворювання, непрацездатна, потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, не надає жодної матеріальної допомоги доньці, хоча спроможний таку надавати, оскільки є працездатним і працевлаштованим. В суді позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, пояснила, що їхня з відповідачем дочка, [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом 2 групи зaгaльнoгo захворювання з приводу вродженого у неї захворювання - дитячого цepeбpaльнoгo параліча, у зв»язку з чим їй призначено пенсію по-інвалідносгі. Оскільки дочка є непрацездатною, хворіє, у зв»язку з чим потребує лікування і покращеного харчування, що потребує додаткових кощтів. Відповідач працює, має заробіток і здатний надавати матеріальну допомогу непрацездатній дочці, просить про задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, пояснив, що йому відомо про інвалідність [PERSON], те що вона потребує матеріальної допомоги через свій стан здоров»я та інвалідність. Не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у зазначеному позивачкою розмірі 300 грн. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Згідно з положеннями ст. 198 СК України, батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі або у частці заробітіку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. З пояснень сторін, долучених до справи витягу з рішення про розірвання шлюбу, копій свідоцтв про народження (а.с.-14, 3-5, 19 ) та з довідки виконкому Городоцької міської ради .№ 2931 від ).2010р. видно, що шлюб між сторонами розірвано 20.03.2009р., від шлюбу мають повнолітню непрацездатну дочку [PERSON], [INFO], дочка проживає разом з позивачкою, відповідач з часу розлучення з сім»єіо не проживає, має постійне місці праці та заробіток. Як вбачається з пояснень відповідача він працює, має постійне місце праці, отримує заробітну плату, а тому не заперечує щодо стягнення на користь дочки [PERSON] аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно, оскільки вона, як інвалід 2-ої групи, потребує матеріальної допомоги. З довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 467714 від 22.06.2010 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до липня 2013р. (а.с.-6). За наведеного та інших матеріалів справи, враховуючи те, дочка позивачки та відповідача [INFO], інвалідом 2-ої фупи загального захворювання, непрацездатна, пофебує 5іа.\\ьної дoпo^юги, її батько працездатний, працевлаштований, здатний гримувати дочку і не заперечував щодо надання допомоги дочці в розмірі 300 грн., а тому стягує з відповідача аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 13.09.2010 р. до проведення чергового медичного переосвідування, 22.07.2013 р. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь держави - 51 грн. державного мита та в користь Дсржбюджету Городоцького району Львівської обл. - 120 грн. витрат з шформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved