Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

В жовтні 2010року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму депозитного вкладу, відсотків за користування коштами, стягнення судових витрат. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений нею позов, в обґрунтування своїх вимог суду надала наступні пояснення. 15 січня 2009 року позивачка уклала з відповідачем договір №894215 строкового банківського вкладу строком до 15.01.2010року, та поклала на депозитний рахунок в банку відповідача грошові кошти у розмірі 4\~000 гривень. Відповідно до умов договору відповідач був зобовязаний нараховувати та сплатити їй відсотки у розмірі 20% річних та повернути покладену суму по закінченню строку дії договору. Передачу грошових коштів за договором підтверджено квитанцією №241 від 15.01.2009року. 02 березня 2009 року між позивачкою та відповідачем було укладено додаткову угоду №894215/1 до договору, згідно умов якого з 02.03.2009року відсоткова ставка за користування грошми підвищується з 20% до 21%. Строк дії договору сплинув 15 січні 2010року. По закінченю строку дії угоди позивачка зверталась до відповідача про поверненя їй грошової суми вкладу та відсотків за користування грошми, але на даний час відповідач не виконав умови угоди депозитний вклад та відсотки не повернув. У звязку з тим, що права позивачки були порушені вона вимушена була звернутись до суду за захистом свого порушеного права. З посиланням на ст.. ст..526,1058, 1061 ЦК України просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача до суду зявилась , позов визнала. Пояснила суду причину не сплати депозиту. Банк виконував та виконує інструкцію Національного банку України і самостійно , без дозволу Нацбанку не має право повернути грошові кошти. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15 січня 2009 року позивачка уклала з відповідачем договір №894215 строкового банківського вкладу строком до 15.01.2010року, та поклала на депозитний рахунок в банку відповідача грошові кошти у розмірі 4\~000 гривень.(а.с.4) Передачу грошових коштів за договором підтверджено квитанцією №241 від 15.01.2009року.(а.с.6) Відповідно до умов договору , п.п.2.3 , відповідач був зобовязаний нараховувати та сплатити їй відсотки у розмірі 20% річних та повернути покладену суму по закінченню строку дії договору. 02 березня 2009 року між позивачкою та відповідачем було укладено додаткову угоду №894215/1 до договору, згідно умов якого з 02.03.2009року відсоткова ставка за користування грошами підвищується з 20% до 21%.(а.с.5) 10.06.2010р. позивачка з письмовою заявою звернулась до відповідача про повернення їй суми депозитного вкладу. Але відповідю від11.06.2010року відповідач відмовив їй у поверненні вкладу (а.с.8-9). Ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст.. 525 ЦК України передбачено,що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обовязковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст.. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк),що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад),що надійшла,зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Ст.. 1061 ЦК України передбачено,що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. П.п.3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ №516 від 03.12.2003 року, банки повертають вклади депозити та сплачують нараховані проценти в строки, передбачені умовами договору. За договором банківського вкладу (депозиту), банк зобовязаний повернути вклад по першої вимозі вкладника. Таким, чином суд вважає,що банк порушив умови договору депозитний вклад не повернув, порушив вимоги закону, а тому, перевірив докази по справі та розрахунок заборгованості , вважає ,що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Тому , суд з відповідача на користь позивачки стягує суму депозитного вкладу у розмірі 4 142 гривні 68 копійок, суму відсотків за користування грошами у розмірі 559 гривень 23 копійки. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст.. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати оплату інформаційно - технічного забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн.,що підтверджено квитанціями.

Outcome: approved