Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

[PERSON] 22Л0.2010 року звернулася до суду з позовом до відповідачів в якому просить ухвалити рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Карпати-22» від 16Л0.2009 р., укладених між нею та [PERSON] про продаж останньому 15 % статутного капіталу ТзОВ «Карпати-22» за ціною 2475 грн., [PERSON] про продаж 25 % статутного капіталу ТзОВ «Карпати-22» за ціною 4125 грн., [PERSON] про продаж 25% статутного капіталу ТзОВ «Карпати-22» за ціною 4125 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.09.2005 року вона придбала корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати-22» у розмірі 65% частки в статутному капіталі (фонді). У грудні 2008 року важко захворів її син [PERSON], [INFO], йому діагностовано зміни в корі головного мозку та епілептичний синдром. З 2009 року її чоловік, [PERSON], маючи на меті, розлучитись з нею, попередньо позбавивши нажитого у шлюбі майна,, користуючись тяжкими для неї обставинами в частині виявленої хвороби дитини, спонукав її до укладення правочинів по відчуженню на вкрай невигідних для неї умовах корпоративних прав в ТзОВ «Карпати -22». З січня 2009 року по вересень 2009 року, відповідач переконував її продати частки у товаристві, мотивуючи це тим, що він особисто зароблятиме засоби до існування сім'ї, а вона зможе вільний час приділяти синові. 24 вересня 2009 року у дитини стався епілептичний напад та втратив свідомість. Вона викликала карету швидкої допомоги. Того ж дня [PERSON] забрав у неї правозстановлюючі документи на ТзОВ «Карпати 22» та протягом двох з половиною тижнів перестав турбувати з цього приводу. 15 жовтня 2009 року, чоловік повідомив про те, що вона повинна з'явитись до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] на 16.10.2009 року. В той день вона прийшла з паспортом та ідентифікаційним кодом, під впливом аргументів відповідача про любов до неї та про необхідність надати найкраще лікування синові, підписала договір купівлі продажу частки у статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати- 22». Продажу часток іншим особам, крім [PERSON] пояснювалися запевненнями останнього про отримання ним особистої вигоди з співвідповідачів. Відповідно до ст.233 Цивільного Кодексу України, - правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнано судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Сторона, яка скористалась тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду. Розрахунки між Сторонами станом на день, подання позовної заяви не проведені 04.02.2010 року вона отримала з Шевченківського районного суду міста Львова позовну заяву про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] У позовній заяві [PERSON] заявляє, що рішення про розірвання шлюбу він прийняв не миттєво та не випадкова, що шлюбні стосунки між нами припинені. Таким чином, [PERSON]Г готувався до розлучення та поділу майна, спонукав її до укладення правочинів з відчуження корпоративних прав в ТзОВ «Карпати -22» під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних для неї умовах. Невигідні для мене умови полягають у наступному. Товариство являється власником обладнання з виготовлення цегли. Вартість зазначеного обладнання складає суму суттєво більшу від задекларованої під час продажу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пославшись на викладені у позовній заяві мотиви та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 18,10.2010 року (а.с. бЛ/) у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що позивач, підписуючи оспорювані договори діяла на вкрай невигідних для неї умовах, оскільки продаж частки відбувся за значно меншою ціною, ніж реальна вартість відчужуваної частки, грошей за договором не отримувала, при наявності тяжких обставин, а саме хвороби сина на прохання чоловіка [PERSON], а тому є підстави для задовлення позовних вимог. У'"4 Представники відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON], який діє на /підставі довіреності від 25.01.2010 року (а.с. СУ ) у судовому засіданні позов заперечив. У ] подальшому у судовому засіданні 24.12.2010 року подав заяву від [PERSON] про І визнання позову та існування обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. І Відповідно до Суд продовжує розгляд справи, оскільки відповідач до початку розгляду справи юзов не визнав та просив відмовити у його задовленні. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 29.11.2010 року (а.с. ^Ц-) у судовому засіданні позов визнав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що він знайомий з позивачем з грудня 2007 року і йому було відомо, що вона є кваліфікованим керівником так як працює довший час директором приватного підприємства. З літа, а саме липня-серпня 2009 року між ними проводилися переговори про продаж часток у Товариств- ві. Документи на продаж, текст і умови готувала сторона продавця. Ініціатором укладення угод були подружжя [PERSON]. Укладали угоди у нотаріуса, яка більше 10 років надає послуги для позивача, а тому вважає, що тяжких обставин при яких був укладений правочин не існувало. Просить відмовити у задовленні позовних вимог. В останнє судове засідання відповідач не з'явився, у матеріалах справи мається його розписка про повідомлення про розгляд справи, письмової заяви про причини відсутності суду не подав, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що він знайомий з позивачем з грудня 2007 року. Йому також було відомо, що [PERSON] має сина, який хворіє, оскільки ще задовго до укладення спірного договору пропонував свої послуги, а також знайомого лікаря. Документи на продаж, текст і умови готувалися завчасно позивачем, ініціатором укладення угод були подружжя [PERSON]. За два тижні до укладення договорів вони зустрічалися з позивачем та обговорювали умови продажу. Всі умови, у тому числі і ціну запропонувала сама [PERSON], оскільки вона володіла всією інформацією. Укладати угоди у нотаріуса, яка раніше також засвідчувала між ними угоду про продаж часток у ПП «Горган». До літа 2010 року не було жодних претензій зі сторони позивача, однак після того як нами було проведено перевірку фінансового стану підприємства і зясувалися деякі фінансові порушення, то з того часу позивач намагається повернути підприємство назад. Жодних тяжких обставин при укладенні правочину не існувало. Просить відмовити у задовленні позовних вимог. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] та ТзОВ «Карпати-22» адвокат [PERSON], який діє на підставі довіреностей від 01.12.2010 року (а.сугоди від 01.02.2010 року (а.с.^8 ) у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що позивач пов'язує отримання нею 04.02.2010 року позовної заяви про розірвання шлюбу з настанням тяжкої обставини та на вкрай невигідних для неї умовах, однак такі обставини не стосується його довірителів: [PERSON] та [PERSON] До того ж з тексту позовної заяви вбачається, що [PERSON] є жінкою неосвіченою у підприємницькій діяльності, обманута своїм чоловіком, за обставин тривалої, як зазначає сама позивачка - з грудня 2008 року хвороби сина, вона не приділяла належної уваги організації переговорів з продажу корпоративних прав ТзОВ «Карпати - 22», що 16 жовтня 2009 року її було запрошено до нотаріуса для підписання угод. Яких вона не читала. Але при цьому умисно не вказує, що послугами приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] вона користувалася неодноразово, на протязі років підтримувала з нею дружні відносини, нотаріус є її кумою. Наведені твердження є умисними, з метою зведення розгляду справи до з'ясування побутових обставин. [PERSON] брала участь у переговорах з відповідачами стосовно купівлі-продажу корпоративних прав тривалий час. На переговорах позивачка впевнила [PERSON] та [PERSON], що робити аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Карпати - 22» недоцільно, чим скрила неправомірні фінансові оборудки. Саме за наведених обставин позивачкою і заявлено позов, на меті якого є визнання недійсними договорів купівлі- продажу корпоративних прав, їх повернення з метою доступу до фінансово-господарських документів, їх фальсифікацію та усунення своєї відповідальності за вказані фінансові оборудки Позивач умисно не зазначає, що питання купівлі-продажу часток в статутному капіталі ТзОВ «Карпати - 22» обговорювалося між [PERSON] , [PERSON] та нею на протязі тривалого часу, що позивач знайома особисто з [PERSON] та [PERSON] довгий час. 25 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] придбали у позивача ПП «Компанія «[PERSON]» та стали його учасниками. Щодо вартості частки, то хоча мотивами позову і не зазначено даної обставини, але слід звернути на копію договору від 01.09.2005 року, з якого вбачається, що [PERSON] придбала частку у статутному капіталі у Лєшека Маліновські у розмірі 65 % за такуж саму ціну. Просить у позові відмовити. Зясувати обставини справи, заслухавши сторін їх представників, представника третьої особи, оцінивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Карпати-22» від 16.10.2009 року, укладених між [PERSON] та [PERSON] про продаж 15 % статутного капіталу ТзОВ «Карпати-22» за ціною 2475 грн.(а.с.15-16); [PERSON] та [PERSON] про продаж 25 % статутного капіталу ТзОВ «Карпати-22» за ціною 4125 грн.(а.с.9-10); [PERSON] та [PERSON] про продаж 25% статутного капіталу ТзОВ «Карпати-22» за ціною 4125 грн.(а.с.13-14), - позивач продала, а відповідачі придбали зазначені частки за відповідною ціною. Згідно до ст. 16 ч. 1 Цивільного кодексу України кожна особа право звернутися до суду за захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. З ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає спір у межах та з підстав заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у звязку з вчиненням цього правочину. Постановою № 9 Пленуму ВС України від 06 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними розяснено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сімї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. У судовому засіданні встановлено, що сторони договору були знайомі ще задовго до його укладення, а [PERSON] та [PERSON] були на той час подружжям. Посилання позивача на те, що нею вчинено угоду під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, а саме хворобою сина, суд оцінює критично. Так у судовому засіданні встановлено, і це не заперечують сторони, що оспорювані договори укладалися у нотаріальній конторі, дії нотаріуса при цьому не оскаржуються. Сторони не заперечують про те, що дитина позивача [PERSON] хворіє і вже не перший рік, що підтверджується також копіями медичних документів. Однак, позивач не довела суду, що на час укладення оспорюваного правочину існували тяжкі обставини і такими обставинами скористалися відповідачі [PERSON] та [PERSON] Суд надає віри поясненням відповідачів, що умови договору на відчуження часток обговорювались до укладення. Позивач більше 10 років працює керівником приватного підприємства та як пояснили у судовому засіданні неодноразово укладала угоди на відчуження часток у підприємстві. З показань свідка [PERSON] у судовому засіданні вбачається, що він був присутній при укладенні оспорюваних договорів, не претендував на купівлю відчужуваних часток у товаристві. При обумовленні умов договору участі не приймав. Визнання позову відповідачем [PERSON] суд не приймає, оскільки така заява подана вже під час розгляду справи по суті, а також зачіпає інтереси інших відповідачів і це не перешкоджає [PERSON] вирішити питання про відчуження його частки на користь [PERSON] у позасудовому порядку. В силу дії ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у позові відмовлено, то суд залишає понесені витрати за позивачем.

Outcome: dismissed