Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля в наслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначає, що 26.09.2009 року о 10.55 год. по вул.. Полтавській м.Павлограда в районі Центрального ринку водій [PERSON] (далі відповідач №2), керуючи службовим автомобілем ГАЗ 33021, д\\№ АЕ 9304 АК, що належить відкритому акціонерному товариству «Новомосковській хлібзавод» (далі третя особа №1), і знаходиться в оренді закритого акціонерного товариства «Павлоградхліб» (далі відповідач №1), рухаючись заднім ходом, не переконавшись в безпечності цього маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем МАЗДА, Д\\№ АЕ 4548СВ, що належить йому на праві власності, внаслідок чого автомобілю спричинені технічні ушкодження. Сума витрат повязаних з ремонтом автомобіля складає 30105,35 гривень, однак йому відшкодовано страховою компанією 23796,43 гривень. Також, йому була спричинена моральна шкода, в звязку з тим, що він не міг тривалий час експлуатувати та користуватися автомобілем, що спричинило порушення його звичайного життєвого укладу, погіршилися нормальні життєві звязки та подальша перспектива якості його роботи. Просить стягнути з відповідача №1 на його користь 6308,92 гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, та 4000 гривень моральної шкоди, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги просив стягнути на його користь з відповідача №1 7914,76 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди та 4000 гривень з відповідача №2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам, понесені ним судові витрати у розмірі 1623,09 гривень, з яких 103,09 гривень сплачений судовий збір, 120 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1000 гривень витрати на правову допомогу 400 гривень оплата послуг експерта, посилаючись на доводи приведені в позові та зазначені в судовому засіданні. Представник відповідача №1, який також представляв в судовому засіданні інтереси третьої особи №1, з позовними вимогами не погодився, просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на доводи приведені в судовому засіданні. Відповідач №2 з також з позовними вимогами щодо стягнення з нього моральної шкоди не погодився, просив відмовити у задоволені позову. Представник відкрите акціонерне товариство «УСК «Дженералі гарант» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про поважні причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, аналізуючи все у своїй сукупності, зважаючи на те, що учасникам процесу було розяснено право змінити, уточнити, доповнити заявлені вимоги та процесуальні наслідки невиконання вказаних дій; що сторонам по справі було розяснено положення ст. 137 ЦПК України, суд прийшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх досліження перед судом їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено що 26.09.2009 року на вул.. Полтавській м.Павлограда водій відповідач №2, який знаходиться у трудових правовідносинах з відповідачем №1, порушив правила дорожнього руху України керуючи автомобілем [NUMBER], в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] що належить позивачу(а.с.7,8). Відповідач №2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене постановою суду від 03.11.2009 року.(а.с.9). Транспортний засіб яким керував відповідач №2 є власністю третьої особи «Новомосковськ™ хлібзавод» та знаходилося в оренді у відповідача №1. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За правилами передбаченими ч.І ст. 1172 ЦУК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. Згідно висновку експерта від 04.11.2010 року матеріальна шкода, що була спричинена позивачу в наслідок ДТП, складає 31711,19 гривень. Третьою особою ВАТ «УСК «Дженералі гарант» позивачу було сплачено 23796гривень 43 копійки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З при воду зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача №1 на користь позивача в розмірі 7914,76 гривень є законними та обґрунтованими. Суд приходить до висновку, що позивачу дійсно була спричинена моральна шкода оскільки він не міг тривалий час експлуатувати та користуватися автомобілем, що спричинило порушення його звичайного життєвого укладу, погіршилися нормальні життєві звязки та подальша перспектива якості його роботи. Відповідно до ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак, виходячи з принципу розумності та справедливості , а також враховуючи глибину моральних страждань позивача, суд вважає, що його позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 500гривень. Також, вимоги позивача з приводу стягнення з відповідачів на його користь пропорційно задоволеним вимогам, судові витрати у розмірі 1623,09 гривень, з яких 103,09 гривень судовий збір, 120 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1000 гривень витрати на правову допомогу, 400 гривень оплата послуг експерта, суд вважає що вони підлягають частковому задоволенню за наступних обставин. Так, відповідно до п.2 ч.З ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч.І ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. , Враховуючи ту обставину, що інтереси позивача здійснював представник [PERSON] за довіреністю, а процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу, визначення хто є фахівцем у галузі права законодавцем ще не встановлено, суд вважає що вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат повязаних з правовою допомогою, не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача №1 на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 548 (пятсот сорок вісім) гривень 19 копійок, з яких 400 гривень сплачених за проведення авто-товарознавчої експертизи оскільки експертиза стосується саме розміру спричиненої матеріальної шкоди, 68 (шістдесят вісім) гривень 48 копійок судового збору та 79 (сімдесят девять ) гривень 71 копійок витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно від задоволених позовних вимог. В свою чергу за вищезазначених обставин з відповідача №2 слід стягнути на корить -.позивача 9 (девять) гривень 35 копійок, з яких 4(чотири) гривень 32копійки судового збору та 5 (пять) гривень 03 копійок витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вшцевикладеного,

Outcome: partial