Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

22 квітня 2010 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 25 жовтня 2003 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 454. Як для позивачки, так і для відповідача зазначений шлюбу перший. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і вони стали проживати окремо, причина в тому, що у сторін несумісні характери, різні погляди на життя, на побутовому рівні між ними часто виникали сврки та суперечки. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов повністю, підтвердила обставини, зазначені в позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, пояснила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися в 2006 році, а протягом останніх 6 місяців вони проживають окремо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що бажає зберегти шлюб з позивачкою, при цьому не заперечував обставин, викладених [PERSON] в позовній заяві та того, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися в 2006 році, останніх 6 місяців вони проживають окремо, визнав, що примирення між ними не відбулося, оскільки цього не бажає позивачка, не наполягав на наданні строку для примирення. Суд, вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 454. Як для позивачки, так і для відповідача зазначений шлюбу перший. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2006 року і з квітня 2010 року вони стали проживати окремо, причина в тому, що у сторін несумісні характери, різні погляди на життя, на побутовому рівні між ними часто виникали сврки та суперечки. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому позов необхідно задовольнити. Суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та матеріального становища сторін, покласти витрати, повязані з державною реєстрацією органами реєстрації актів цивільного стану розірвання шлюбу на відповідача, позивачку від сплати витрат, повязаних з розірванням шлюбу звільнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved