Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

12 листопада 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 10 листопада 2009 р. помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась земельні ділянки. Крім позивача, спадкоємцями є її рідні брат та сестра [PERSON] і [PERSON], які відмовились успадковувати майно батька на її користь. Зазначила, що державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя отримав Державний акт на право власності на землю, в якому вказано дві земельні ділянки з різними цільовими призначеннями, що є порушенням чинного законодавства, а тому перешкодою для прийняття спадщини у порядку визначеному законом. Просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач (міська рада) будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, але надали суду письмову заяви, в якій зазначили, що вимоги визнають, і не заперечують проти їх задоволення, а справу просять розглянути за їх відсутності. Третя особа [PERSON] щодо заявлених вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності, а щодо заявлених вимог не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені діти після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2009 року у місті Нова Одеса Миколаївської області помер [PERSON]. Встановлено, що після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1716 га, що розташована на території Новоодеської міської ради, з яких 0,1020 га призначена для обслуговування житлового будинку, а 0,0696 га для ведення особистого підсобного господарства. Судом встановлено, що спадкоємцями майна померлого є його діти: [PERSON], тобто позивач у справі, [PERSON] та [PERSON], тобто треті особи у справі. Судом зясовано, що із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк до нотаріальної контори звернулась [PERSON], тобто позивач, однак державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, оскільки на дві земельні ділянки, які є обєктом спадкування видано один правовстановлюючий документ, тобто Державний акт на право власності на землю із зазначенням двох земельних ділянок з різними цільовими призначеннями, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 р., Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю є порушенням його форми, а тому є перешкодою для спадкування майна у визначеному законом порядку. Наведене свідчить, що існують обставини які перешкоджають позивачу успадкувати майно від спадкодавця у Державній нотаріальній конторі, як це передбачено чинним законодавством, а тому слід задовольнити її вимоги щодо визнання права власності у порядку спадкування за законом на спірні земельні ділянки.

Outcome: approved