Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

26 березня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4 799, 62 грн. без врахування судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 09 листопада 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками виступає публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем укладений кредитний договір № 010/08-112/57769, за умовами якого відповідач одержав кредит у сумі 4 900, 00 грн. строком на 24 місяці із відсотковою ставкою в розмірі 24, 1 % річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, видавши відповідну суму коштів відповідачу шляхом перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] . Втім, відповідач не виконує свої зобов`язання по договору, не сплачує тіла кредиту та відсотки за користування ним, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість. Заходи досудового врегулювання спору із відповідачем результатів не принесли, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Станом на 25 березня 2010 року заборгованість відповідача складає 4 799, 62 грн. Представник позивача в судовому засіданні зменшив позовні вимоги та пояснив, що відповідач за час розгляду справи частково сплатив суму боргу, та станом на 20 грудня 2010 року заборгованість відповідача, що згідно з розрахунком складає - 3 728, 22 грн., з них: 3 056, 95 грн. - сума заборгованості за кредитом, 671,27 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав частково, не зазначивши суму, вказав, що щомісяця сплачує за кредит по 250-300 грн.; в судове засідання із розгляду справи по суті не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка про одержання судової повістки, будь-яких заперечень з приводу позову не надіслав. За згодою представника позивача суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. 09 листопада 2006 року між сторонами укладений кредитний договір № 010/08-112/57769 за умовами якого відповідач одержав кредит у сумі 4 900, 00 грн. строком на 24 місяці з кінцевим строком повернення 09 листопада 2008 року та відсотковою ставкою в розмірі 24,1 % річних (а.с.17). Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу відповідну суму коштів та перерахувавши їх на поточний рахунок № [NUMBER] . Станом на 20 грудня 2010 року через неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків по договору, утворилася заборгованість, що згідно з розрахунком складає - 3 728, 22 грн., з них: З 056, 95 грн. - сума заборгованості за кредитом, 671, 27 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.24-34). Заходи досудового врегулювання спору виявилися безрезультатними. Як встановлюють ст.526, ст.525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.І ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч.2 ст.1050 ЦК України вказує, що в разі коли договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що відповідач-позичальник не виконує своїх зобов`язань по договору, допустив прострочення, відтак позивач вправі вимагати дострокового повернення суми кредиту та сплати інших платежів, встановлених договором (відсотки, пеня, штраф тощо). Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved