Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КомексБуд ЛТД» звернулося з позовом в Першотравневий районний суд м. Чернівці до приватного нотаріуса [PERSON], про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний державний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КомексБуд ЛТД» було укладено Генеральну угоду № 7108N2 про те, що Банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 4.5 угоди, на підставі та з урахуванням умов Кредитного договору, укладеного у рамках цієї Генеральної угоди. 31березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний державний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "КомексБуд ЛТД" було укладено Іпотечний договір № 710828. Предметом іпотеки, щодо забезпечення виконання викладених у Кредитному договорі зобов'язань Іпотекодавця є єдиний майновий комплекс. 04 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний державний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "КомексБуд ЛТД" укладено Кредитний договір № 7108К 21. За даним Договором позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію на 12 000 000 грн. Згідно пункту 3.2.3. Кредитного договору № 7108К 21 від 4.09.2008 р. строк настання виконання зобов'язання за даним Договором наступає 03 вересня 2009 р., проте Додатковим договором № 7108К 21-2 від 23.04.2009 р. до Кредитного договору даний строк було продовжено до 31 серпня 2010 р. 16 липня 2010 року вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] № 2853 за Іпотечним договором від 31 березня 2008 року. Вказаним виконавчим написом стягнено з позивача на користь Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" заборгованість у розмірі 13 384 863,14 грн., з них: 11 999 430,32 грн. - сума боргу за Кредитним договором; 1 364 433,80 грн. - відсотки за користування кредитними коштами; 20 999,02 грн. - плата за управління кредитом; 2 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Вище вказаним виконавчим написом приватний нотаріус запропонував банку задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна (в тому числі - товари в обігу), що належить ТОВ ВКФ "КомексБуд ЛТД" на праві власності. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства України, та є таким що не підлягає виконанню, оскільки зазначена у виконавчому написі сума заборгованості не відповідає фактичному стану розрахунків між сторонами, а сам виконавчий напис вчинено з порушенням встановленого законодавством порядку, що є підставою для визнання його таким що не підлягає виконанню виходячи з наступного. Сума невиконаних зобов'язань, що вказана у виконавчому написі не може складати 13 384 863,00 грн., оскільки у зв'язку з частковим погашенням боргу, перед банком, є меншою. Крім того, Банк мав поінформувати ТОВ ВКФ "КомексБуд ЛТД" про розмір заборгованості позичальника до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень зі сторони Позичальника - ТОВ ВКФ "КомексБуд ЛТД" стосовно розміру заборгованості зазначена сума набула би статусу безспірної. Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса [PERSON] від 16.07.2010 року № 2853 таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити та зазначила, що у нотаріуса не було підстав вчиняти такий напис. Виконавчий напис міг бути вчинений лише при безспірності відносин, які виникли між ними та Банком. Позивач не згідний з сумою боргу, оскільки дана сума заборгованості за кредитом є значно меншою. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що Банк вручав письмову вимогу-претензію особисто директору ТОВ ВКФ "КомексБуд ЛТД" 26.04.2010 р., який не надав Банку письмових заперечень, якщо не був згідний з сумою боргу. Вважала, що стягувачем, наданими при зверненні до нотаріуса для вчинення виконавчого напису документами було підтверджено безспірний характер зобов'язання боржника, оскільки для встановлення факту дезспірності законодавцем передбачено процедуру надіслання стягувачем боржнику письмової вимоги про повернення заборгованості, та надання боржнику тридцятиденного строку для виконання, зобов'язання, або в разі, якщо боржник не погоджується із нарахованою банком сумою заборгованості, надіслання банку своїх письмових заперечень. Крім того, вважала, що договір іпотеки є належним документом для вчинення на ньому виконавчого напису, оскільки він є нотаріально посвідченим. Представник третьої особи ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Чернівецької філії в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КомексБуд ЛТД», оскільки дане товариство припинило виконувати свої зобовязання за договором кредиту: не повертало банку у встановлений строк заборгованість за кредитом та не сплачувало проценти за його користування. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 28 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний державний банку України» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КомексБуд ЛТД» було укладено Генеральну угоду № 7108N2 про те, що Банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 4.5 угоди, на підставі та з урахуванням умов Кредитного договору, укладеного у рамках цієї Генеральної угоди (а.с.11). 31 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний державний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "КомексБуд ЛТД" було укладено Іпотечний договір № 710828. Предметом іпотеки, щодо забезпечення виконання викладених у Кредитному договорі зобов'язань Іпотекодавця є єдиний майновий комплекс (а.с.19). 04 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний державний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "КомексБуд ЛТД" укладено Кредитний договір № 7108К 21. За даним Договором позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію на 12 000 000 грн. Згідно пункту 3.2.3. Кредитного договору № 7108К 21 від 4.09.2008 р. строк настання виконання зобов'язання за даним Договором наступає 03 вересня 2009 р. Додатковим договором № 7108К 21-2 від 23.04.2009 р. до Кредитного договору даний строк було продовжено до 31 серпня 2010 р. (а.с. 24, 32). 26.04.2010 року на адресу директора ТОВ ВКФ «[PERSON] Буд ЛТД» направлено повідомлення про порушення основного зобовязання та повернення кредиту, яке останній отримав в цей же день (а.с.85). 16 липня 2010 року Банк звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] з проханням вчинити виконавчий напис з метою відшкодування збитків завданих Банку в результаті систематичного невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором (а.с.87). Цього ж дня приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 2853 за Іпотечним договором від 31 березня 2008 року. Виконавчий напис вчинено про стягнення із Позивача на користь Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" заборгованості у розмірі 13 384 863,14 грн. у тому числі: 11 999 430,32 грн. - сума боргу за Кредитним договором; 1 364 433,80 грн. - відсотки за користування кредитними коштами; 20 999,02 грн. - плата за управління кредитом; 2 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с.34). Аналізуючи порядок та підстави видачі Напису, суд дійшов висновку стосовно того, що вказані дії проведені нотаріусом з порушенням приписів частини 2 статті 19 Конституції України, яка визначає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що виконавчий напис був вчинений на підставі наступних документів: - заяви Банку від 15.07.2008 року про вчинення виконавчого напису на заставлене майно; - іпотечний договір №7108Z8 від 31.03.2008 року; додатковими договорами №7108Z8-1 від 27.08.2008 року та №7108Z8-2 від 07.11.2008 року; - довідка про стан заборгованості за кредитною лінією та повідомлення про порушення основного зобовязання та повернення кредиту Банку. Відповідно до норм статті 88 Закону України "Про нотаріат", пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. N 20/5 та підпункту "б" частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Водночас, при вчиненні Напису нотаріус не отримував від Банку та позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості ТОВ ВКФ «[PERSON] ЛТД» перед Банком, а також суми процентів, зазначені у Написі, є безспірними. Розрахунок боргу, підготовлений працівниками Банку щодо наявності грошового зобов'язання позивача по тілу кредиту, відсотках, процентах річних - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до ТОВ ВКФ «[PERSON] ЛТД». З огляду на наведене, нотаріус при вчиненні Напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за Написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України "Про нотаріат", пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. N 20/5 та підпункту "б" частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N 1172. Означене вказує на відсутність у Напису сили виконавчого документу, через що Напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання Напису таким, що не підлягає виконанню, достатньо обґрунтованими з правової та доказової точки зору. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved