Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.03.2008р. між нею та Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» був укладений кредитний договір в іноземній валюті № 014\\08-112\\77087, згідно умов якого позивачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 14000 Дол. США для придбання автомобіля. Позивач вважає, що при укладенні вказаного договору були порушені права позивачки як споживача фінансових послуг, правочин здійснений з використанням нечесної підприємницької практики, банк не мав права надавати кредит у іноземній валюті. В звязку з чим просила суд визнати зазначений кредитний договір удаваним правочином та таким, що укладений в національній валюті - гривні. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. 28.03.2008р. між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» був укладений кредитний договір в іноземній валюті № 014\\08-112\\77087, згідно умов якого позивачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 14000 Дол. США для придбання автомобіля. Відповідно до ст.. 44 закону України «Про національний банк України», ст.ст. 5, 12 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» [PERSON] України здійснює видачу та відкликання ліцензій, контролює діяльність банків, юридичних та фізичних осіб, яки отримали ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства. Стаття 99 Конституції України встановлює, що грошовою одиницею є гривня, разом з тим, вказана стаття не обмежує використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Частино. 2 статті 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до статті 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюється на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій [PERSON] банку України. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 47, 49 Законк України «Про банки і банківську діяльність» банківські установи мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, на підставі банківської ліцензії. Стаття 2 цього Закону визначає банківський кредит як будь - яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь - яку гарантію , будь - яке зобовязання придбати право вимоги боргу ,будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми , а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. При цьому, відповідно до цієї ж статті кошти - це гроши у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Таким чином, законодавство України визначає правомочність банків на підставі відповідних ліцензій надавати кредити та бути субєктом кредитних зобовязань, в тому числі і в іноземній валюті. Відповідно припису статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» надання кредитів в іноземній валюті відноситься до валютних операцій. Здійснення валютних операцій може мати місце на підставі генеральних чи індивідуальних ліцензій [PERSON] банку України. Правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. У відповідача наявна банківська ліцензія, видана [PERSON] банком України на здійснення операцій, визначених ч. 1 та п. 5 - 11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, надання відповідачем кредиту в іноземній валюті на підставі генеральної ліцензії [PERSON] банку України є правомірним, оспорювана угода укладена у відповідності з чинним законодавством України. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 215, 235, 235, 524, 525, 527, 530, 536 ЦК України,ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ст.ст. 10, 14 ЗО, 60, 62, 88, 212-214, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed