Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Єврокапітал» про захист прав споживача, про визнання кредитного договору частково недійсним, вказуючи, що 1) року укладений кредитний договір №747 між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та мною, згідно якого мені був наданий кредит в сумі 49070, 50 грн., за користування кредитом встановлені проценти в розмірі 18% річних від непогашеної суми, в п. 10 вказаного договору визначений порядок розв»язання спорів, він містить умови, що усі спори будуть передаватися для остаточного врегулювання на розгляд постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Бізнес центр»Право захист», місцезнаходження якого м. Київ, пров. Балтійський, 20, а місце проведення третейського розгляду м. Київ, проспект Відрадний, 28, ці умови договору були визначені та регулюються на підставі ст. 112 ЦГ1К України, згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року, який набув чинності 3.08.2010 року, п.25 стаття 112 ЦПК України виключена, з Цивільно - Процесуального Кодексу, тому він вважає, що п. 10 кредитного договору №747 від 2) року являється недійсним і маються всі підстави для визнання п.10 кредитного договору недійсним. У судовому засіданні позивач підтримав позов і просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, проти позову заперечує, в письмових запереченнях вказує, що позивач проігнорував ст. 17 ЦК України згідно якої сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків встановлених законом, а також не надав належної уваги ст. 5 Закону України « Про третейські суди», де юридичні або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків передбачених законом, підписуючи кредитний договір з позивачем узгоджувалися його умови, в тому числі і третейська угода Вважають позовні вимоги позивача безпідставними і необгрунтованими. 3»ясувавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 1) року укладений кредитний договір №747 між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та позивачем [PERSON] , згідно якого позивачу був наданий кредит в сумі 49070, 50 грн., за користування кредитом встановлені проценти в розмірі 18% річних від непогашеної суми. В п. 10 вказаного кредитного договору визначений порядок розв»язання спорів. П. 10 кредитного договору № 747 від 19.08.2008 року містить умови, що усі спори будуть передаватися для остаточного врегулювання на розгляд постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Бізнес центр»Право захист», місцезнаходження якого м. Київ, пров. Балтійський, 20, а місце проведення третейського розгляду м. Київ, проспект Відрадний, 28. Дані умови кредитного договору були визначені та регулюються на підставі ст. 112 ЦПК України. Відповідно до ст. 112 ЦПК України сторони мають письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлена виключна підсудність. Однак, згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року, який набув чинності 3.08.2010 року, п.25 стаття 112 ЦПК України виключена, з Цивільно - Процесуального Кодексу, тому п. 10 кредитного договору №747 від 19.08.2008 року являється недійсним і є всі підстави для визнання п.10 кредитного договору недійсним. Згідно ст. ПО ч.5 ЦПК України позови про захист прав споживача можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем виконання договору. Суд вважає, що усі спори які виникають з приводу кредитного договору необхідно розглядати в Куп»янському міськрайонному суді, оскільки позивач зареєстрований за адресою: с. Ківшарівка, 6.57, кв.82, Куп»янського району, Харківської області, а також за цією ж адресою буде виконуватися договір. За ст. 203 ч.І ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Згідно ст. 4 ч.І п.6 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюється судом. За ст. 22 ч.З Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов»язані з порушенням їх прав. Таким чином, п. 10 Кредитного договору № 747 від 19.08.2008 року суперечить Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010 року і тому маються підстави для визнання його недійсним.

Outcome: approved