Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-07 00:00:00

Позивач у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «Стандарт Стиль», посилаючись на те, що з 01.12.2003 року по 30.09.2008 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. Позивач зазначав, що наказом відповідача від 30.09.2008 року його було звільнено з посади слюсаря за власним бажанням, розрахунок не проведено, надано довідку про нараховану та виплачену заробітну плату у розмірі 4\~598,99 грн., але фактично грошові кошти надані не були у зв»язку з відмовою відповідача. Позивач зазначав, що оскільки його заробітна плата на місяць складала 2800 грн., вважає, що з відповідача необхідно стягнути заробітну плату у сумі 16800 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2800 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., та судові витрати. Згідно уточненої позовної заяви (а.с.26-27) позивач просив суд стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з 01.04.2008 року по день фактичного розрахунку включаючи листопад, грудень 2008 року, за 2009 рік та всі дні 2010 року, по день постановлення рішення суду у розмірі 11883,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2200,00 грн. за період з 2003 по 2007 роки, моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Згідно уточненої позовної заяви та розрахунків (а.с.100-106) представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача нараховану але не виплачену заробітну плату за період роботи з 01.04.2008 року по 30.09.2008 року у сумі 4512,16 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1279,80 грн., компенсацію за втрати частини доходів у зв»язку із порушенням строків виплати заробітної плати к розмірі 1543,94 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої уточнені позовні вимоги ( а.с.100-106) та просив позов задовольнити. Відповідач ТОВ «Стандарт-Стиль» у порядку ст.74ЦПК України належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав, представник відповідача повідомив суд, що припинив з відповідачем договірні стосунки, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності належним чином повідомленого відповідача та ухвалити у справі заочне рішення суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно даних трудової книжки [PERSON] (а.с.4-5) останній перебував у трудових відносинах ТОВ «Стандарт-Стиль» з 01.12.2003 р по 30.09.2008 року, що підтверджено наказами про зарахування та звільнення ( а.с.8,10). Судом встановлено, що згідно довідки (а.с.7) [PERSON] нараховано та виплачено заробітну плату, без відрахування податків за період з квітня 2008 року по вересень 2008 року у розмірі 4598,99 грн. Із письмових доказів наданих позивачем у справі суду ( а.с.37) встановлено, що розмір офіційної заробітної плати позивача, згідно штатного розпису становив 800 грн., з чим у подальшому погодився позивач, хоча повідомив суд, що на підприємстві існувала подвійна бухгалтерія і він розписувався у різних відомостях за один і той самий період і отримував на руки різний розмір заробітної плати, з чим погодився суд враховуючи письмові докази ( а.с.38-46). Згідно уточненої позовної заяви та додатків до неї позивач просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.ст. 117,117 КЗпП України при звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства,установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство,установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Як встановлено у судовому засіданні доказів щодо отримання нарахованої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, згідно довідки відповідача ( а.с.7) сторонами у справі надано не було, а також не повідомлено про підстави звільнення від доказування. Відповідно до ст. 237? КЗпП України зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв»язку з ушкодженням здоров»я, у порушення права власності у тому числі у порушення нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунки з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як вбачається із матеріалів справи юридичну адресу відповідача ТОВ «Стандарт-Стиль» згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України зазначено м. Київ пр. Перемоги,67. Згідно довідки ( а.с.81) зазначено, що ТОВ «Стандарт-Стиль» припинило дію договорів оренди №362 від 27.10.2006 року та №363 від 27.10.2006 року на території ВАТ «Веркон» м. Київ пр. Перемоги,67 - 30.10.2008 року, про зміну своєї юридичної адреси інформацію до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України не подали. Позивач у справі у судовому засіданні зазначав, що ТОВ «Стандарт-Стль», своїми неправомірними діями порушив трудове законодавство, заробітну плату не виплатив за оспорюваний період, за юридичною адресою не знаходяться, чим своїми діями завдав моральну шкоду, яка виявилась у моральних переживаннях, порушення нормальних життєвих зв»язків, подання позову до суду для захисту свого порушеного права, втрати часу на участь у судових засіданнях, порушень стосунків з оточуючими людьми, стосунків у сім»ї. Суд дослідивши матеріали справи, пояснення сторін у справі вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору,він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved