Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-15 00:00:00

В лютому 2011 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, якій 09.12.1999 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання їх доньки, не надає. Домовитись з відповідачем про добровільну сплату аліментів, позивачці не вдалось, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 01.01.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також просила в частині стягнення аліментів з 01.01.2010 року по 31.01.2011 рік допустити негайне виконання. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, посилаючись не те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, періодично надавав кошти на утримання дитини, але на даний момент він не працює. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 16 листопада 1999 року відділом РАГС Шевченківського РУЮ в м. Києві було розірвано (а.с. 6). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою (а.с.5). В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач [PERSON] (а.с.7). Як зазначила позивачка, добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання їх доньки, не надає. Нести витрати по утриманню дитини самостійно позивачці важко, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим і індивідуальним. Стаття 191 СК України вказує на те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дні пред»явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В даному випадку позивачкою не було надано суду відповідні докази щодо ухилення відповідачем від сплати аліментів і доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а тому суд в цій частині не має підстав для задоволення позовних вимог. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового-мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: partial