overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, укладений 22.10.2002 року у виконкомі Івницької сільської ради, зазначивши, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. 28.10.2002 року у них народився син - [PERSON]. Сторони не змогли створити нормальних сімейних стосунків. Між ними на протязі уже декількох років не має взаєморозуміння, виникають постійні суперечки та конфлікти, свідком яких стає неповнолітній син, що тяжко впливає на його психологічний стан. Крім того сторони однією сім'єю не проживають уже більше півроку. Тому позивач вважає, що за таких обставин збереження їхнього шлюбу та примирення неможливе. Дитина проживає з позивачем. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб з відповідачем розірвати, пояснивши, що відповідач не приділяв уваги ні їй, ні дитині, в даний час проживають окремо, відповідач проживає з іншою людиною, тому вважає, що збереження сім'ї неможливе. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вважає, що відновлення подружніх стосунків та збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факти укладення шлюбу між сторонами та народження сина підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та народження дитини (а.с. 5-6). Довідкою Новоівницької сільської ради підтверджується, що син [PERSON] проживає із позивачем (а.с. 11). Із пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що останні шість місяців сторони не підтримують подружніх стосунків, фактично проживають окремо та прийшли до остаточного висновку про неможливість відновлення подружніх стосунків та збереження сім"ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, подальше спільне проживання подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 05 листопада 2010 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON], звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], який є її сином та сином [PERSON] (а.с. 4). Шлюб між сторонами по справі розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбі від 09.06.2009р. ( а.с. 3). Неповнолітній [PERSON] проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

До суду із позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 28 серпня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений Новомиргородським відділом ЗАГСу Кіровоградської області, актовий запис № 112. Від спільного подружнього життя вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Як зазначила позивач їхні шлюбні відносини з відповідачем припинилися по причині того, що вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань, а тому просить суд розірвати їх шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши згадані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 28 серпня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про їх одруження, актовий запис № 112 від 28 серпня 1993 року, вчинений Новомиргородським відділом ЗАГСу Кіровоградської області. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження, актовий запис № 17 від 15 лютого 1994 року, вчинений Новомиргородським відділом ЗАГСу Кіровоградської області, яка перебуває на утриманні позивача. В судовому засіданні зясовано, що сторони спільно не можуть проживати, так як не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (дружини), що має істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб необхідно розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

До суду із позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 08 червня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Неморозькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 4. Від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Як зазначила позивач їхні шлюбні відносини з відповідачем припинилися по причині того, що вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань, а тому просить суд розірвати їх шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 11 листопада 2010 року. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 08 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про їх шлюб, актовий запис № 4 від 08 червня 2007 року, вчинений Неморозькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження, актовий запис № 101 від 27 жовтня 2009 року, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, де його батьками зазначені сторони. В судовому засіданні зясовано, що сторони спільно не можуть проживати, так як не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (дружини), що має істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб необхідно розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 09 травня 1979 року Дзвинячанською сільською радою Збаразького району Тернопільської області вони зареєстрували шлюб. 15 жовтня 2010 р. відповідач пішов проживати до іншої жінки і в даний час вони проживають окремо. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про шлюб виданого 09 травня 1979 року Дзвинячанською сільською радою Збаразького району Тернопільської області шлюб між сторонами по справі зареєстровано 09 травня 1979 року актовий запис № 8 Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони по справі одружилися 09 травня 1979 року. Неповнолітніх дітей у шлюбі немає. 15 жовтня 2010 р. відповідач пішов проживати до іншої жінки, внаслідок чого сторони припинили подружні стосунки і в даний час проживають окремо. Спільне життя даного подружжя і збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на 9/400 частини житлового будинку №34 по вул. Набережній, м. Білгород-Дністровський,Одеська область,загальною площею -35,6 кв.м., вказуючи, що він придбав житловий будинок у відповідача, але договір не був оформлений належним чином. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2009 року в м. Білгород-Дністровський, Одеської області між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 9/400 частин житлового будинку №34 по вул. Набережній,м. Білгород-Дністровський,Одеська область,загальною площею - 35,6 кв.м.. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець - передає майно товар у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачем передане у власність позивачці нерухоме майно, а саме: 9/400 частини житлового будинку №34 по вул.Набережній, м.Білгород- Дністровський, Одеська область, загальною площею - 35,6 кв.м. та позивачкоюм сплачена відповідачу певна домовлена сума грошей. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.22І ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Після укладення договору позивачка повністю прийняла у своє володіння та користування нерухоме майно, а саме:9/400 частин житлового будинку №34 по вул.Набережній, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, загальною площею - 35,6 кв.м.. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом і попросив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,1500 га вартістю 17353,00 грн, яка розташована по вул.. Косарева, 9 смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 910375, виданого на підставі рішення 22 сесії 5 скликання Вапнярської селищної ради від 16 лютого 2010 року, яка залишилася після смерті його батька [PERSON], який помер 20 березня 2010 року в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, посилаючись на те, що після смерті батька спадкоємцями його майна за заповітом залишилися він та його брат [PERSON], який відмовляється від спадщини на його користь відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Томашпільського районного нотаріального округу. Фактично позивач вступив в управління та володіння спадковим майном батька на протязі шести місяців та звернувся в установлений законом термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, де і оформив свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарчими будівлями, що належав батькові, однак в зв»язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який виготовлений на ім.»я його батька [PERSON] (серія ЯК № 910375), який переданий від Томашпільського відділу Вінницької регіональної філії ДЗК до відділу Держкомзему у Томашпільському районі на зберігання в зв»язку із смертю його власника, він не мав можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на державний акт на право власності на земельну ділянку, так як його батько [PERSON] його не отримав, тому з цим позовом він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та попросив їх задовольнити. Представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не з'явився, від селищного голови смт Вапнярка [PERSON] надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без представника селищної ради, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву селищного голови смт Вапнярка [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено на законних підставах, оскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилося після смерті його батька, так як інший спадкоємець [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача, що підтверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Томашпільського районного нотаріального округу, відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення станом на 01.08.2010 року 1 558 грн.ЗЗ коп. боргу за надані житлово-комунальні послуги (теплопостачання) та платі за утримання будинку і прибудинкової території. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідач у продовж: з 01.08.09 року по 01.08.10 року належно (своєчасно у повному обсязі) не сплачував за вищезазначені послуги по квартирі [ADDRESS], хоча власність зобов 'язує і тягар утримання лежить на власнику. Представник позивача у попереднє судове засідання не зжвилася. Позивач про час та місіте проведення судового засідання повідомлений своєчасно належним чином (а.с.15). Позивач спрямував до суду листа з проханням провести судове засідання без особистої участі його представника (лист приєднаний до матеріалів справи). У листі одночасно зазначається, що позивач відмовляється від позовних вимог, оскільки після пред 'явлення позову відповідач сплатив заборгованість у повному обсязі, просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі, наслідки відмови від позову відомі та зрозумілі. Відповідач у судове засідання також: не з'явився. Судом дотримані вимоги ст. 74 ЦПК України (а.с.3,16). Вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Окрім того, сторони зобов 'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження). У разі відсутності заяви про зміну місця проживання повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд вважає можливим у попередньому судовому засіданні прийняти відмову позивача від позову, оскільки така відмова не суперечить вимогам діючого законодавства і не порушує прав та інтересів інших осіб. Так, у рахунок погашення заборгованості по позову відповідач сплатив 28 вересня 2010року всю суму боргу. Суд роз'яснив наслідки відмови від позову (ч.2 ст.174, ст.206 ЦПК України). Позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, сплата судових витрат відстрочена до ухвалення судового рішення у справі, тому суд присуджує судові витрати з відповідача, оскільки з його вини справа доведена до суду(а.с.8,12). Отож:, за таких обставин згідно ч.ч. 1.2,3 ст.174 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані комунальні послуги ( водопостачання, водовідведення) в сумі 2630 грн. 59 коп.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач отримував комунальні послуги за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS], у вигляді комунального водопостачання та водовідведення. Відповідач не здійснював в повному обсязі оплату вказаних послуг. Станом на 01.05.10 року поточна заборгованість за водопостачання становить 2630 грн. 59 коп. Квартира не приватизована. У відкрите судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, долучене до матеріалів справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, ідо відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з відсутністю сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач отримувала протягом 1.05.2007 року - 1.05.2010 року за місцем проживання, послуги у вигляді водопостачання та водовідведення, що стверджується представленими доказами: довідкою про місце проживання і склад сім»ї наймача житлового примішепня( а.с.4), випискою з особового рахунку(а,с.З). В порушення ст.ст. 67, 68 Житлового Кодексу України, «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених Постановою КМУ від 1.07.1994 року, відповідач, як наймач житла, не вносив своєчасно, щомісячно, оплату за надані комунальні послуги по затвердженим тарифам, чим порушив законні права позивача. Борг станом на 1.05.2010 року становить 2030 грн. 5У коп. і підлягає примусовому стягнешно. Відповідно до ст.ст. 79, 81, 88 ЦІІК України державне мито на користь держави стягується з відповідача, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 30 грн. понесених витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. При цьому посилається на те, що відповідач будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає. В судовому засіданні позивачка на позові наполягала. Відповідач, допитаний за окремим дорученням суду за місцем проживання, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши позивачку, приймаючи до уваги заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні, було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД №018581 [PERSON] є батьком [PERSON] 01 лютого року народження.(а.с.4) Син проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Березанської сільської ради №676 від 30.07.2009 року. (а.с.6) Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду (ч. 3 ст. 181 СК України) аліменти присуджуються у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 2 ст. 182 вказаного Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у сумі 500 грн. щомісяця.

Outcome: approved