Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-08 00:00:00

19 січня 2011 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що шлюб між нею та відповідачем в даний час розірвано, вони проживають окремо, відповідач працює, отримує постійний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, вона також працює, діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов [PERSON] визнав повністю і проти стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі зазначеного позивачем не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що 12 березня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 123, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а.с. 4 ). Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про їх народження, оголошених і досліджених судом в ході розгляду справи ( а.с. 5 - 6 ). За рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що в даний час ніде офіційно не працює, постійного доходу не має, однак згоден виплачувати позивачу аліменти на утримання дітей. Також суд встановив, що домовленості між сторонами щодо розміру аліментів, порядку їх сплати, інших витрат повязаних з утриманням та вихованням дітей, а також про розподіл майна немає. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачується щомісячно. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу ) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також і те, що [PERSON] забезпечити належне утримання та виховання дітей самостійно не може і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 51,00 грн. та витрати на ІТЗ, від сплати яких позивач була звільнена у встановленому законом порядку, також підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved