overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із значеним позовом покликаючись на те, що перебуває з Марук В Г у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року Від спільного проживання у них народився син [PERSON], 25.08 [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача 100 гривень щомісячно на її yтримання до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач з судове засідання не з»явився, про причини неявки до суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено що сторони перебуваюгь у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони проживають окремо, відповідач коштів на утримання дружини в добровільному порядку не надає. Тому, на вимогу позивачки, з останнього слід стягнути аліменти на її утримання. Однак, вказаний позивачкою розмір коштів є значно завищений, належним чином не обгрунтованим, тому на її вимоги із [PERSON] слід стягувати кошти на утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 200 гривень щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.12.1989 року. Від спільного проживання у них народилося двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON],09.08.1993 р.н., та дочка [PERSON], [INFO],які в даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні. В 1999 році відповідач пішов із сім»ї і з того часу з ними не проживає. Матеріальної допомоги відповідач дітям не надає. Стан здоров»я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати своїх неповнолітніх дітей. Стягнень з нього по виконавчих документах немає. Тому в інтересах дітей вона звернулась з позовом до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини доходів позивача на неповнолітніх дітей щомісячно. До участі в справі в якості третьої особи залучена [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.12.1989 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: Анастасію, [INFO] ,та Олену, [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком ще однієї неповнолітньої дитини-Путілової [PERSON], [INFO], на утримання якої на користь [PERSON] з відповідача стягуються аліменти по рішенню Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03.08.2010 року в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. За таких обставин суд стягує з відповідача аліменти в розмірі 1 /3 частини всіх видів його доходів щомісячно на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей (1/2 :3х2=1/3). На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись нате, що 31.03.2008 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №СL29807 на суму 15000 грн. на 60 місяців під 36% річних та комісійної винагороди 300 грн.з підвищеною процентною ставкою 108% річних. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав, але відповідач свої зобов»язання по договору належним чином не виконував, в зв»язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18.11.2009 року становить 20590,99 грн. (основний борг 14344,48 грн., прострочена заборгованість по відсотках 5277,34 грн., підвищені відсотки 969,17 грн.). Добровільно відповідач борг не погасив, не дивлячись на лист-вимогу від 30.12.2008 року. Тому за захистом своїх порушених прав позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь 20590,99 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача- ПАТ «Універсал Банк» м.Київ-не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив суду, що в 2009 році втратив роботу, тому погашати кредит не міг. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] бувукладений кредитний договір №СL29807 на 15000 гривень на 60 місяців під 36% річних з комісійною винагородою 300 грн. та підвищеною процентною ставкою 108% річних. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, відповідач свої зобов»язання виконував неналежним чином, заборгованість по кредиту та відсотках на 18.11.2009 року складає 20590,99 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, та судові виграти. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом , посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 2007 року вона проживає в незареєстрованому шлюбі , від якого вони мають доньку [PERSON],[INFO] . Проте за останній рік стосунки між ними погіршились і на даний момент вони проживають окремо . Разом з тим відповідач перестав матеріально підтримувати дочку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] викладене в заяві підтвердила, а позов підтримала. Відповідач [PERSON] погодився сплачувати аліменти , але в меншому розмірі, ніж просить позивачка, оскільки має на утриманні ще одну дитину: сина [PERSON], [INFO], на підтвердження чого надав суду копію свідоцтва про народження останнього. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено , що з 2007 року сторони проживали в незареєстрованому шлюбі , від якого вони мають доньку [PERSON],[INFO], що проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні . Відповідач матеріально дочку не підтримує. Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою Вільнянської сільської ради №269 від 20.09.2010 року про склад сім»ї позивачки, а також поясненнями сторін. При вирішення спору суд виходить з наступного. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров "я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є працездатним, на його утримання перебуває також син [PERSON], [INFO], а тому на утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не в розмірі 1/4, як просила позивачка. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 30 грн. відповідно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.05.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилася донька Софія, [INFO]. З серпня 2010 року сторони разом не проживають, оскільки не зійшлися характерами, відповідач не поважав позивачку як дружину, постійно ображав, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2010 року, спільне господарство не ведеться та примирення не можливе. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області(а.с.4), від якого народилася донька Софія, [INFO](а.с.6). З серпня 2010 року сторони разом не проживають, оскільки не зійшлися характерами, відповідач не поважав позивачку як дружину, постійно ображав, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2010 року, спільне господарство не ведеться та на примирення вони не погоджуються. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14 червня 2000 року у відділі РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від даного шлюбу дітей не має. Причиною звернення до суду послужило те, що починаючи з 2006 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають. Відповідачка не бажає підтримувати сімейні стосунки та зберегти сімю, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що перебування у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою суперечить його інтересам. Почуття любові та поваги втрачено, через що вони стали чужими один для одного людьми. Примирення між ними не можливе. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не зявилася про день та час розгляду справи була повідомлена. Заслухавши думку позивача, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 червня 2000 року у відділі РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 145. Сторони починаючи з 2006 року подружні стосунки не підтримують, веденням спільного господарства не займаються разом не проживають. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Спору про майно у сторін немає. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що примирення між ними та збереження їхньої сімї не можливе. Подальше спільне проживання сторін суперечитиме їхнім інтересам та моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу покликаю чиєї, на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 09 серпня 2009 року у виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області. Від даного шлюбу дітей не має. Причиною звернення до суду послужило те, що під час спільного проживання між нами склались не зовсім нормальні взаємовідносини, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Починаючи з липня 2010 року разом не проживають. Почуття поваги та любові один до одного втрачено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні була відсутня, проте подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, також подав заяву в якій пояснив, що на розірвання шлюбу згідний, просить справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 9 серпня 2009 року у виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області про що зроблено актовий запис за № 57. Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони з липня 2010 року не підтримують подружні стосунки, веденням спільного господарства не займаються, разом не проживають. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Спору про майно у сторін немає. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є не можливе та суперечитиме інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Тому, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів покликаючись на те, що шлюб із відповідачем зареєстровано 11.10.1989 року у відділі РАГС м. Червонограда Львівської області. Від подружнього життя у них народилося троє дітей, двоє з яких є повнолітніми. На протязі тривалого часу між ними склались не зовсім нормальні подружні відносини. Відповідач зловживає спиртними напоями. Кошти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в добровільному порядку не надає, чим поставив у скрутне матеріальне становище. Просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 4 частини його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні була відсутня. Подала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 11.10.1989 року у відділі РАГС м.Червонограда Львівської області, актовий запис за №547. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст.180 СЖ України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання малолітнього сина в добровільному порядку не надає, чим ставив позивачку у скрутне матеріальне становище. Виходячи із наведеного суд прийшов до переконання, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно з досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що з 1986 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя спільних дітей немає. За час спільного життя за взаємною згодою та домовленістю, за рахунок спільного сімейного бюджету було набуте нерухоме майно, а саме квартира №81, по вул. Космонавтів, 104 в м. Миколаєві, яку відповідач у добровільному порядку ділити не бажає. Посилаючись на викладене просила провести в рівних частинах поділ спільно набутого нерухомого майна, визнавши за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON]В. та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1986 року, від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. За час спільного життя за взаємною згодою та домовленістю, за рахунок спільного сімейного бюджету було набуте нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] на підставі договору куиівлі-продажу, зареєстрованому Миколаївською філією Товарної Біржі «Українська біржа нерухомості» за №174/1 від 12.09.1997р.. Договір купі в лі - продажу спірної квартири було зареєстровано в КП ММБТІ за .№18176 від 23.01.1998р.. При цьому Договір як і право власності на квартиру, оформлені, згідно домовленості між подружжям, на ім'я відповідача. Сторонами, в судовому порядку, дійсність договору купівлі-продажу та право власності на квартиру не оспорювалися. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка с рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 155 гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований її брат - [PERSON], який з жовтня 2006 року за вказаної адресою не проживає, особистих речей його не має, комунальні послуги не сплачує, місце проживання його не відоме. Посилаючись на те, що [PERSON] у вказаній квартирі не проживає понад чотирьох років без поважних причин, просила визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 11 по вул. Космонавтів, 134-а в м. Миколаєві. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків - [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 29.11.2006 року, посвідчений державним нотаріусом [PERSON], Другої миколаївської державної нотаріальної контори. У вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Ф- №3 за № 7597 від 13.10.2010 року виданою ЖКП ММР «Південь». Відповідач з жовтня 2006 року у вказаній квартирі не проживає, особистих його речей не має, комунальні послуги не сплачує, нове місце проживання його не відоме, перешкод у користуванні приміщенням ніхто не чинив, про що свідчать складені акти. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до правил ст.ст. 71,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Згідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право користування цим житлом у разі відсутності членів його сімї без поважних причин понад 1 рік. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає понад чотирьох років без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] вказав, що 25 лютого 2006 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Ленінському відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина : [PERSON] 10липня [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. З серпня 2010 року проживають окремо. Таким чином позивач та відповідачка припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося і подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору щодо спільного майна немає. Просив суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач надав покази аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Судом встановлено, що криворотенко Р.Г. та [PERSON] одружилися 25 лютого 2006 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження ленінського відділу РАЦС Полтавського міського управління юстиції 25.02.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 011025, виданим Ленінським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу подружжя має сина, [PERSON] 10липня [INFO]. Позивач в судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу, вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам подружжя. Зважаючи на вище викладене суд вважає, що підстави для розірвання шлюбу наявні і позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22Л 0.2005 року знаходиться з відповідачкою у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сім'ї не можливо, просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 22.10.2005 року (а/з 178), мають сина - [PERSON], [INFO] (а/з 90). Подружні стосунки між ними припинились з вересня 2007 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сім'я розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст. 112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved