Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

Позивач КП «Краса і мода» звернулося до суду із вказаним позовом. Посилалося на те, що на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого 1-ю Полтавською державною нотаріальною конторою 29.12.1995 року за № 1-6952 та акту прийому передачі від 06.03.1996 року КП «Краса і мода» володіло частиною будинку загальною площею 138 кв.м по вул.. Жовтневій, 27 в м. Полтава, частиною будинку загальною площею 185,7 кв.м по вул.. Жовтневій, 79 в м. Полтава та частиною будинку загальною площею 142,4 кв.м по вул.. Фрунзе, 86 в м. Полтаві. В результаті нікчемного правочину , який був укладений між директором КП «Краса і мода» [PERSON] та ПП «Універсальна компанія «Фенікс» , останнє незаконно заволоділо спірними майном, та передало спірне майно як відступне в рахунок боргу ФОП [PERSON] , яка здійснила відчуження спірного майна [PERSON] за трьома договорами купівлі-продажу. 11.02.2010 року було здійснено ще одне відчуження вказаних приміщень [PERSON] Просили встановити нікчемність договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 05.02.2010 року за реєстровим номером 195 , укладеного між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] стосовно суб»єкту нерухомості за адресою м. Полтава, вул. Фрунзе, 86а; встановити нікчемність договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 05.02.2010 року за реєстровим номером 191 , укладеного між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] стосовно суб»єкту нерухомості за адресою м. Полтава, вул. Жовтнева,27; витребувати у [PERSON] нежитлові приміщення загальною площею 139,4 кв.м., розташовані в будинку А-4 за адресою: м. Полтава, вул.. Жовтнева,27 (реєстраційний номер 216511088) та повернути їх у власність КП «Краса і мода»; витребувати у [PERSON] нежитлові приміщення загальною площею 132,8 кв.м., розташовані в будинку А-3 за адресою: м. Полтава, вул.. Фрунзе,86а (реєстраційний номер 21651209) та повернути їх у власність КП «Краса і мода». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Відповідачі, треті особи в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без їх участі. Заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого 1-ю Полтавською державною нотаріальною конторою 29.12.1995 року за № 1-6952 та акту прийому передачі від 06.03.1996 року КП «Краса і мода» володіло частиною будинку загальною площею 138 кв.м по вул.. Жовтневій, 27 в м. Полтава, частиною будинку загальною площею 185,7 кв.м по вул.. Жовтневій, 79 в м. Полтава та частиною будинку загальною площею 142,4 кв.м по вул.. Фрунзе, 86 в м. Полтаві. В результаті нікчемного правочину , який був укладений між директором КП «Краса і мода» [PERSON] та ПП «Універсальна компанія «Фенікс» , останнє незаконно заволоділо спірними майном. Встановлено, що директор КП «Краса і мода» [PERSON] (яка померла 13.12.2005 року) 06.12.2005 року уклала з ПП Універсальна компанія «Фенікс» договір купівлі-продажу приміщень загальною площею 138 кв.м по вул.. Жовтневій, 27 в м. Полтава, частиною будинку загальною площею 185,7 кв.м по вул.. Жовтневій, 79 в м. Полтава та частиною будинку загальною площею 142,4 кв.м по вул.. Фрунзе, 86 в м. Полтаві. Встановлено, що згідно Статуту КП «Краса і мода» такий правочин міг бути укладений тільки на підставі рішення загальних зборів учасників КП «Краса і мода». Загальні збори КП «Краса і мода» не погоджували вказаного договору купівлі-продажу від 06.12.2005 року , договір фактично не виконувався, передачі приміщень не відбулося, оплати від ПП «Універсальна компанія «Фенікс» КП «Краса і мода» не отримувала. Рішенням від 27.11.2007р. по справі № 16/384 господарський суд Полтавській області (додаток 5) позов ПП «Універсальна компанія «Фенікс» частково задовольнив, визнав договір купівлі-продажу від 06.12.2005р. дійсним, та визнав за ПП «Універсальна компанія «Фенікс» право власності на спірне майно. В подальшому ПП «Універсальна компанія «Фенікс» за допомогою рішення третейського суду по вирішенню конкретного спору (третейський судця Шеховцов від 08.01.2008р. передало спірне майно як відступне фізичній особі-підприємцю [PERSON], в рахунок боргу за договором позики . 14.01.2008р. Октябрський районний суд м. Полтави (не зваживши, що спір мі» «Універсальна компанія «Фенікс» та ФОП [PERSON] витікав з господарських правовідносин) постановив ухвалу про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду від 08.01.2008р. та зобов'язання КП «ПБТІ «Інветаризатор» зареєструвати право власності на спірне майно за ФОП [PERSON] Зазначена ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 14.01.2008р. виконана КП «ПБТІ «Інветаризатор», право власності на спірне майно було зареєстровано за [PERSON] (Додаток 8). Постановою від 20.05.2008р. по справі № 16/384 Київський міжобласний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу КП «Краса і мода» задовольнив, рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2007р. у справі № 1 скасовано частково, та прийнято нове рішення в цій частині: в задоволенні позовних вимог ПП «Універсальна компанія «Фенікс» відмовлено повністю . Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суд; 20.05.2008р. до цього часу є чинною. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.12.2008р. по справі № 1-п -296/08 (Додаток 10) встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді голови правління та директора КП «Краса і мода» протягом 2005 року (точне досудовим слідством не встановлена) склала, підписала та завірила печаткою КП «Краса і мода» протокол зборів учасників КП «Краса і мода» від 17.05.2005р., в який завідомо неправдиві відомості про те, що 17.05.2005р. відбулися збори учасників колективного підприємства, на яких нібито було вирішено питання про продаж підприємства. 06.12.2005р. [PERSON], достовірно знаючи, що не може саме розпоряджатися майном підприємства, яке входить до його статутного фонду, а знаючи, що загальні збори членів КП «Краса і мода» з приводу продажу об»єктів нерухомості , належних колективному підприємству, не проводились, умисно, всупереч інтересам очолюваного нею підприємства, явно перевищуючи свої службові повноваження , підписала та завірила печаткою КП «Краса і мода» договір купівлі-продажу . Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України правом розпорядження майном наділений власник. Оскільки ПП «Універсальна компанія «Фенікс» заволоділо спірним майном в результаті нікчемного правочину, воно не набуло на нього права власності, а тому не мало права в процесі третейського розгляду розпоряджатись спірним майном шляхом надання згоди спору на передачу спірного майна як відступного в рахунок повернення боргу ФОП [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.12.2008р. апеляційну скаргу КП «Краса і мода» задоволено частково, ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14.01.2008р. - скасовано, питання про видачу виконавчого листа по виконанню рішення третейського суду Шеховцова від 08.01.2008р. у спорі направлено на новий розгляд до місцевого суду . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2009р. заяву ФОП [PERSON] про видачу виконавчих документів на здійснення реєстрації прав власності на спірне нерухоме майно - залишено без розгляду . Відповідно до п. 5 ст. 4, ст. 50 ЗУ «Про третейські суди» рішення третейського суду є обов»язковим для сторін третейського розгляду. Конституційний Суд України в рішенні N 1-рп від 10.01.2008 роз'яснив наступне: «Згідно з положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до Закону ( «Про третейські суди» ) третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов'язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та с завданням компетентних судів і державної виконавчої служби». Відповідно до ч. 10 ст. 38 ЗУ «Про третейські суди» обставини, встановлені рішенням третейського суду, підлягають обов'язковому доказуванню при розгляді цивільних, господарських та інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини. Таким чином, рішення третейського суду по вирішенню конкретного спору (третейський судця Шеховцов І.Є.) від 08.01.2008р., виконавчий документ на виконання якого був скасований, є обов'язковим виключно для сторін цього спору - ФОП [PERSON] та ПП «Універсальна компанія «Фенікс», не може стосуватись прав інших осіб, зокрема і КП «Краса і мода» та не має жодного наперед встановленого значення для при розгляді пов'язаних цивільних, господарських чи інших справ. Користуючись тим, що право власності на спірне майно зареєстроване за нею, та знаючи, що ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14.01.2008р. про видачу виконавчого листа скасовано, ФОП [PERSON] здійснила відчуження спірного майна [PERSON] за двома договорами: - окреме нежитлове приміщення літер А-4 за адресою в м. Полтаві по вул. Жовтневій, 27 загальною площею 139,4 кв. м. - за договором № 191 від 05.02.2010 року посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON]; - окреме нежитлове приміщення А-3 за адресою: м. Полтава, вул.. Фрунзе,86,а загальною площею 132,8 кв.м за договором № 251 від 11.02.2010 року посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.05.2008 року по справі № 16/384 встановлено нікчемність договору купівлі-продажу від 06.12.2005 року , згідно якого КП «Краса і мода» в особі директора [PERSON] передала, а ПП «Універсальна компанія «Фенікс» прийняла у власність нерухоме майно , в тому числі приміщення по вул.. Жовтневій, 27 в м. Полтава, та по вул.. Фрунзе, 86 в м. Полтаві. Оскільки договір купівлі-продажу 05 лютого 2010 року укладеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] в той час , коли ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 23.12.2008 року було скасовано ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14.01.2008 року про видачу виконавчого документу , тобто, документа , який став підставою для державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення по вул. Жовтневій, 27 в м. Полтава, та по вул.. Фрунзе, 86 в м. Полтаві, суд приходить до висновку , що такий договір є нікчемним в силу ст. 228 ЦК України. Пленум Верхового Суду України в постанові № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними» роз'яснив, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним, чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, як відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відповідно до частини п'ятої статті добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено , що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно з договором продажу від 11 лютого 2010 року передала у власність, а відповідач [PERSON] прийняв у власність нежитлові приміщення загальною площею літер А-4 за адресою в м. Полтаві по вул. Жовтневій, 27 загальною площею 139,4 кв. та окреме нежитлове приміщення А-3 за адресою: м. Полтава, вул.. Фрунзе,86,а загальною площею 132,8 кв.м. Оскільки договір купівлі-продажу від 05 лютого 2010 року укладений між [PERSON] та [PERSON] є нікчемним, це свідчить про те. Що будь-яких законних підстав для підтвердження права власності у відповідача [PERSON] немає. Згідно ст.399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. За таких обставин вимоги власника майна КП «Краса і мода» про витребування майна із чужого незаконного володіння [PERSON] нежитлових приміщень : літер А-4 за адресою в м. Полтаві по вул. Жовтневій, 27 загальною площею 139,4 кв. та окреме нежитлове приміщення А-3 за адресою: м. Полтава, вул.. Фрунзе,86,а загальною площею 132,8 кв.м. та повернення їх Колективному підприємству «Краса і мода» є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Твердження про те. що належним правовстановлюючим документом права власності ФОП [PERSON] на спірні приміщення 0000 є рішення третейського суду від 08 січня 2008 року не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до норм ст. 55 Закону України «Про третейські суди» в редакції станом на час спірних правовідносин, виконання рішення третейського , якщо воно потребує чинення дій органами державної влади, органами самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

Outcome: approved