Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Фонд) про стягнення моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що з 01.02.1961 р. по 01.07.1963 р. , та з 02.05.1979 р. по 31.01.1993р. працював майстром, слюсарем по ремонту обладнання, електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання збагачувальної фабрики, з 01.02.1993 р. по 28.09.2001 р. працював майстром, слюсарем по ремонту устаткування в цеху шламового господарства та в теплосиловому цеху у ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат». Під час виконання робіт він наражався на дію шкідливих чинників: пил, шум, вібрація, шкідливий мікроклімат, важкість та напруга праці. Загальний стаж роботи 41 рік, стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів складає 25 років. Згідно первинного огляду від 24.07.2002 року йому було встановлено 25% ступінь втрати професійної працездатності, з 22 липня 2002 року 25% втрати професійної працездатності безстроково та встановлено професійне захворювання : \~ \~ \~ \~пиловий бронхіт першої - другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії, легенева недостатність другої стадії. Позивач вважає, що факт заподіяння йому моральної шкоди наявний, оскільки він на 25% безстроково втратив професійну працездатність в працездатному віці від професійного захворювання , що спричиняє йому фізичні та моральні страждання, він відчуває незручності в повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі та печію в грудній клітині та моральні страждання, він страждає від нападів сухого кашлю. Він відчуває себе неповноцінною людиною, як вдома так і перед сторонніми людьми. Йому необхідно знеболюючі препарати та повний спокій, у нього виникає відчуття неповноцінності, що викликає дратливість, вибухи гніву. Він не може виконувати чоловічу роботу, відчуває задуху навіть без фізичного навантаження, йому тяжко підніматися на третій поверх, де він живе, що викликає складність. Всі вказані ним факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок його життя, порушили його нормальні життєві зв`язки , для чого він повинний прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя. Позивач оцінює моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача у сумі 181 400,00 грн., яку і просив стягнути на його користь. Як видно із письмової заяви позивача, він підтримав свої позовні вимоги і просив розглянути справу у його відсутність в зв`язку з важким станом здоров`я. Представник відповідача - проти позову заперечувала пояснивши, що Законом України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі втрати потерпілим професійної працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд виплачує моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди яку встановлює МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивача не був. Крім того, 1 січня 2008 року набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року №107-УІ, в якому на підставі п.44 розділу 2 "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" у Законі України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" у п.З розділу XI "Прикінцеві положення": після абзацу третього доповнено новим абзацом такого змісту: "відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року". Тобто, з 01.01.2008 року у Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві відсутній обов`язок, щодо відшкодування моральної шкоди всім застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку. По-друге, 20 березня 2007 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Таким чином, Фонд соціального страхування ... не повинен виплачувати позивачу моральну шкоду. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, тобто позивач пропустив строк, у межах якого він мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого права. Суд, проаналізувавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач починаючи з 01.02.1961 року та по 28.09.2001 рік працював у ВАТ « Центральний збагачувальний комбінат ». Під час виконання робіт позивач наражався на дію шкідливих чинників, стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів становить 25 років. Згідно первинного огляду 24.07.2002 року позивачу була встановлена ступінь втрати професійної працездатності - 25% з 22 липня 2002 року безстроково. Також позивачу було встановлене професійне захворювання - пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії, легенева недостатність другої стадії. Тобто , судом встановлено, що за період стажу роботи в умовах шкідливих факторів позивач втратив професійну працездатність на виробництві , та згідно первинного огляду МСЕК 24.07.2002 року йому було встановлено - 25% втрати працездатності на виробництві безстроково. Оскільки позивач є застрахованою особою відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" згідно зі ст.21 п.1 "є" 28 ч.З вказаного Закону , в обов`язки відповідача входить своєчасне та в повному обсязі відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я у вигляді страхової виплати у відшкодування моральної шкоди за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. Суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди наявний, оскільки він частково - на 25% безстроково втратив професійну працездатність в працездатному віці від професійного захворювання згідно висновків МСЕК, що спричиняє йому фізичні та моральні страждання, він відчуває незручності в повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі та моральні страждання, відчувати себе неповноцінною людиною, як вдома так і перед сторонніми людьми. Крім того, у судовому засіданні було з`ясовано, що позивач змушений постійно купувати обезболюючі ліки, що підтверджено наявними у матеріалах справи виписками із історії хвороби . У підтвердження позовних вимог в позові позивач також зазначив, що у зв`язку з втратою професійної працездатності він втратив роботу, зв`язок з трудовим колективом. У працездатному віці він потребує постійного лікування і сторонньої допомоги, так як постійно відчуває сильні болі грудній клітині, також за станом свого здоров`я, він весь час відчуває задухи в грудній клітині, тяжких кашель не дає йому спокою, він відчуває дратливість . Для щоденного обіходу йому постійно необхідна стороння допомога, що спричиняє йому додаткові страждання морального характеру. Порушені його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, він розуміє, що повноцінною людиною вже не буде і все це сталося через професійне захворювання, яке змінило все його життя. Через матеріальне положення, яке погіршилося, а також його матеріальної неспроможності, позивач змушений змінити свій спосіб життя, обмежити себе в харчуванні, придбанні одягу, предметів домашнього побуту. Всі одержувані від держави кошти, витрачає в основному на знеболюючі ліки. Змушені зміни в життєвих відносинах, сімейних обставинах, викликають у позивача моральні переживання, почуття безвихідності і відсутності перспектив на майбутнє. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного професійного захворювання , тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв`язків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки, позивачем було вперше у липні 2002 року встановлено втрату 25% професійної працездатності, дата якого є датою страхового випадку, який настав вже після 1 квітня 2001 року, тобто вже після введення в дію Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", з урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, а саме, що в подальшому стан здоров`я позивача значно погіршився і при огляді [PERSON] в 2002 р. йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на його користь 25 000 грн. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Також, рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено обов`язок Фонду... відшкодовувати моральну шкоду , заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Вказане положення не виключає обов`язку Фонду відшкодовувати моральну шкоду, спричинену умовами виробництва, в інших випадках, коли здійснення права застрахованих на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої умовами виробництва, повинно забезпечуватись Фондом на підставі ст.ст.1, 5, 6,13,21 та частини 3 ст.28 цього Закону всім потерпілим, в тому числі в випадку тимчасової, стійкої або повної втрати професійної працездатності. Саме цим Законом , на час встановлення позивачу первинно ( 24.07.2002 року) втрати працездатності, урегульовано порядок відшкодування шкоди внаслідок нещасних випадків та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності, а тому посилення представника відповідача на пропуск терміну позовної давності відповідно до ЦК та КЗоТ України є безпідставними. Виходячи з того, що право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з липня 2002 року дія Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік", яким внесені зміни в Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" щодо припинення відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку з 1 січня 2008 року" на правовідносини сторін не поширюється, тому посилання відповідача на вказані Закони, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог суд вважає не обґрунтованими. Згідно з рішенням Конституційного Суду №6-рп\\2007р, від 09.07.2007р.; № \~ \~ \~ \~10-рп\\2008 р від 22.05.2008р." Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина". Тобто, право застрахованої особи на отримання страхових виплат виникає під час дії законодавчих актів, які надають йому право на отримання відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача, заперечуючи проти заявленого позову, у судовому засіданні, на підставі ст.. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивача. З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст.. 60 ЦПК України доказів суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як одну із передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності" страхових виплат.

Outcome: partial