Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Національного університета водного господарства та природокористування про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі рішення Вченої ради факультету був підготовлений контракт, в якому було визначено строк трудового договору , а саме з 16 травня 2007 року по 30 червня 2012 року. Контракт він в двох екземплярах передав для підписання ректору. Вказує, що в контракті був змінений строк закінчення контракту з 30 червня 2012 року на ЗО червня 2010 рік. Про це він дізнався тільки в червні 2010 року. Крім того пояснив, що восени 2008 року він був запрошений працівником відділу кадрів для ознайомлення з записами про його призначення, переміщення, переведення. Він був ознайомлений з записами в особовій картці, в якій було записано, на який термін був укладений трудовий договір, але він машинально розписався і не подивився до якого саме терміну він укладений. Просить визнати незаконним п. 1.3.1. наказу по Національному університету водного господарства та природокористування К № 156 від 25 травня 2007 року, зобов»язати відповідача сформувати п. 1.3.1 наказу К №156 від 25 травня 2007 року в редакції «[PERSON] К.Т.Н., доценту кафедри хімії, продовжити трудові відносини за займаною посадою доценту цієї ж кафедри на умовах контракту № 283 на термін з 17 травня 2007 року по 30 червня 2012 року з оплатою праці відповідно до умов, визначених у 4 розділі контракту, як обраного за конкурсом», поновити на роботі доцента кафедри хімії Національного університету водного господарства та природокористування, стягнути з відповідача на його користь допомогу на оздоровлення у сумі 1939 грн. 00 коп. та заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 10272 грн. 34 коп. та судові витрати. Представник позивача позов підтримав, просить його задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дійсно позивач працював в Національному університеті водного господарства та природокористування на підставі контракту укладеного між сторонами з 16 травня 2007 року. Термін строкового договору встановлюється за погодженням сторін, вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має кожна сторона. Позивач сам підготував та надав для ректора Університету такий договір. Конкретний строк трудового договору мав бути обумовлений ректором і [PERSON] Кожна сторона має право внести свої пропозиції. Ректор вніс свої пропозиції шляхом внесення виправлень в контракт в частині його строків. Враховуючи, що позивач в 2008 році був ознайомлений з особовою карткою, де під розпис був повідомлений про його призначення, просить суд застосувати позовну авність та відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до исновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в трудових відносинах на іідставі контракту № 283 укладеного 17 травня 2007 року на термін з 16 травня 2007 року ю ЗО червня 2010 року. Відповідно до виписки з наказу К №156 від 25 травня 2007 року п. 1.3.1. [PERSON] к.т.н., доценту кафедри хімії, продовжити трудові відносини за займаною посадою доцента цієї ж кафедри на умовах контракту № 283 на термін з 17 травня 2007 року по 30 червня 2010 року. З оглянутої в судовому засіданні особової картки на ім.»я [PERSON] в розділі назначень та переміщень є запис «дата 17 травня 2007 року - 30 червня 2010 року». В графі «підпис власника трудової книжки» є підпис позивача. В судовому засіданні позивач пояснив, що даний підпис від ставив восени 2008 року. Відповідно до ст.256 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу в межах строку позовної давності. Відповідно до ч.1ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позивачем були порушенні строки звернення до суду передбачені ч. 1 ст. 233 КЗпП України. На підставі ст. 233 КЗпП України, ст.ст.256,261 ЦК України,

Outcome: dismissed