Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

03 грудня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ? частина домоволодіння № 16 по вул. Вільямса в м. Дніпропетровську належить їй на підставі договору купівлі продажу від 09 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2659, інша ? частина домоволодіння № 16 по вул. Вільямса в м. Дніпропетровську належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 лютого 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2-228. При видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 лютого 2010 року, у ньому нотаріусом не були зазначені самочинно збудовані позивачем та її чоловіком, [PERSON], померлим 02 червня 2008 року, прибудови А'-1, а-1, а'-1, які були збудовані ними для поліпшення своїх житлових умов, власною працею та за свої кошти, а також зазначено у свідоцтві Д сарай, Е душ та Ж вбиральня як незавершені будівництвом, хоча на даний час ці будівлі вже завершені будівництвом. Згідно технічного висновку № ПМ 12-04-1 від 10.01.2011 року про оцінку технічного стану будівельних конструкцій: прибудов А'-1, а-1, а'-1 у домоволодінні № 16 по вул. Вільямса в м. Дніпропетровську, який виконав фізична особа підприємець [PERSON], ліцензія серії АВ № 558401, термін дії ліцензії з 09 липня 2010 року до 09 липня 2013 року встановлено, що: несучі та огороджуючі конструкції та вироби знаходяться у нормальному та задовільному стані; згідно нормативної класифікації по несучій здатності та експлуатаційним характеристикам, конструкції та вироби відносяться до категорій К-1 та К-2; висота приміщень, внутрішнє планування, площі житлових та допоміжних приміщень відповідають вимогам діючої документації (ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Норми проектування»), а також санітарним та протипожежним нормам; усі інженерні системи, що підведені до обєкту, що досліджується, функціонують нормально; можлива подальша експлуатація будівель за їх функціональним призначенням. В даний час позивач бажає належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне їй нерухоме майно, що і змусило її звертатись до суду з даним позовом. Спір між позивачем та іншими особами відносно нерухомого майна, що їй належить відсутній та не порушує прав та інтересів інших осіб. Позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на прибудову А'-1, площею 18,6 кв.м, прибудову а-1, площею 6,6 кв.м, прибудову а'-1, площею 3,7 кв.м у домоволодінні № 16 по вул. Вільямса у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого 02.06.2008 року; вважати житловий будинок А-1 у домоволодінні № 16 по вул. Вільямса у м. Дніпропетровську загальною площею 70,5 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що ? частина домоволодіння № 16 по вул. Вільямса в м. Дніпропетровську належить позивачу на підставі договору купівлі продажу від 09 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2659, інша ? частина домоволодіння № 16 по вул. Вільямса в м. Дніпропетровську належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 лютого 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2-228. При видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 лютого 2010 року, у ньому нотаріусом не були зазначені самочинно збудовані позивачем та її чоловіком, [PERSON], померлим 02 червня 2008 року, прибудови А'-1, а-1, а'-1, які були збудовані ними для поліпшення своїх житлових умов, власною працею та за свої кошти, а також зазначено у свідоцтві Д сарай, Е душ та Ж вбиральня як незавершені будівництвом, хоча на даний час ці будівлі вже завершені будівництвом. Згідно технічного висновку № ПМ 12-04-1 від 10.01.2011 року про оцінку технічного стану будівельних конструкцій: прибудов А'-1, а-1, а'-1 у домоволодінні № 16 по вул. Вільямса в м. Дніпропетровську, який виконав фізична особа підприємець [PERSON], ліцензія серії АВ № 558401, термін дії ліцензії з 09 липня 2010 року до 09 липня 2013 року встановлено, що: несучі та огороджуючі конструкції та вироби знаходяться у нормальному та задовільному стані; згідно нормативної класифікації по несучій здатності та експлуатаційним характеристикам, конструкції та вироби відносяться до категорій К-1 та К-2; висота приміщень, внутрішнє планування, площі житлових та допоміжних приміщень відповідають вимогам діючої документації (ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Норми проектування»), а також санітарним та протипожежним нормам; усі інженерні системи, що підведені до обєкту, що досліджується, функціонують нормально; можлива подальша експлуатація будівель за їх функціональним призначенням. 02 червня 2008 року помер чоловік позивача, [PERSON]. Після його смерті до нотаріальної контори в шестимісячний строк з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] звернувся [PERSON] та з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved