Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Релігійна громада Української греко-католицької церкви святого Миколая с. Корничі Самбірського району Львівської області звернулася до суду із позовом до Корницької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, житловий будинок - плебанію села Корничі, що по вулиці Весела 12. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що у 1987 році релігійна громада почала будівництво жилого будинку- плебанії для утримання настоятелів церкви с. Корничі. Правові документи було виготовлено на жителя [INFO]. Після закінчення будівництва в 1998 році було виготовлено поверхові плани 1-го і 11-го поверхів, однак права власності не оформлено. Ще за життя [PERSON] склав заповіт, яким свій житловий будинок, що знаходиться у с. Корничі по вул. Веселій 12 заповів релігійній громаді церкви святого Миколая с. Корничі. 21.06.1999 року [PERSON] помер. Спадщину релігійна громада не прийняла. 21.10.2010 року Корницькою сільською радою прийнято рішеня « Про оформлення права власності на житловий будинок- плебанію »,що по вулиці Веселя 12 с. Корничі. Оскільки рішення сільської ради винесено після смерті власника, то Симбірським МЕТІ не може бути оформлено право- власності на будівлю. Оскільки, право на спадкове майно після смерті [PERSON] на житловий будинок в селі Корничі по вул. Весела 12 Самбірського району не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, то за захистом порушеного права на майно релігійна громада змушена звернутися до суду. Рішенням виконавчого комітету Корницької сільської ради № 31 від 21.10.2010 року вирішено оформити право власності на житловий будинок № 12 по вул. Веселій в селі Корничі, Самбірського району за релігійною громадою церкви святого Миколая с. Корничі. Вважає, що виконком Корницької сільської ради допустив помилку, приймаючи таке рішення про оформлення права власності на дане будинковолодіння після смерті особи, -а тому таке рішення повинно бути визнане недійсним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні представник позивача в підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть, виданого 24 червня 1999 року Корницькою сільською радою Самбірського району Львівської області серія 1-СГ № 121912, вбачається, що [PERSON] помер 24.06.1999 року, у віці 64 роки, актовий запис № 9. Судом встановлено, що релігійна громада с. Корничі церкви святого Миколая являється єдиним спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON], а тому за нею слід визнати право власності на спадкове майно (заповіт від 08.12.1998 р.) З огляду на це, суд на підставі ст. 392 ЦК України визнає за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved