overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 209, 222 ЦПК України складання мотивувальної частини рішення суд відкладає на п»ять днів, склавши резолютивну частину рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], однак, у вказаній квартирі крім неї зареєстрований її син [PERSON] з 11.02.2005 року, проте з 2006 року він не мешкає за вказаним місцем реєстрації, не сплачує комунальні послуги за квартиру, особистих речей відповідача у квартирі немає, на даний час місце перебування відповідача не відомо. З моменту реєстрації відповідача по сьогоднішній день їй доводиться нести додаткові витрати за комунальні послуги. Реєстрація місця проживання [PERSON] у спірній квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника. У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідача судові витрати та слухати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], однак, у вказаній квартирі крім неї, з 11.02.2005 року зареєстрований її син [PERSON]. Проте з 2006 року, [PERSON] не мешкає за вказаним місцем реєстрації, не сплачує комунальні послуги за квартиру, особистих речей відповідача у квартирі немає, на даний час місце перебування відповідача не відомо. Реєстрація місця проживання [PERSON] у спірній квартирі створює перешкоди в реалізації [PERSON] в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника, тому позов має бути задоволено у повному обсязі, так як відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов має бути задоволено у звязку з його обґрунтованістю

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Позивач звернувся із позовом через суд до відповідача - Бардіної 1.0. про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному«обсязі, посилаючись на те, що КП "Павлоградгеплоенерго" поставляє населенню м. Павлограда, підприємствам, установам і організаціям теплову енергію у необхідному обсязі. Послуги по теплопостачанню були надані в будинок № 8 квартиру № 5 по вул. Новій м. Павлограда, яка належить на праві особистої власності відповідачу. Плата за спожиту теплову енергію повинна проводитися відповідачем щомісяця, однак, остання оплату за споживчу теплову енергію не проводить, в результаті чого на 01.03.2011 рік утворилась заборгованість в сумі - 3 317, 60 гри. Тому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в зазначеній сумі та 30 три. судових витрат. Відповідач, яка була належним чином сповіщена про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи, і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, у т.ч.: довідку про заборгованість по теплу, довідку про склад родини, суд на підставі ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст.526, 509, 525, 527 ЦК України, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

У березні 2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 13 травня 1997 року Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 10. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має - сини залишається проживати з позивачем по справі, спір щодо спільно нажитого майна відсутній, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, але на попередньому судовому засіданні, йому були роз'яснені його процесуальні права. Відповідач позов визнав, проти позовних вимог не заперечував, тобто надав згоду на розірвання шлюбу, просив про перенесення судового засідання, у зв'язку із тим, щоб позивачка мала змогу знятися з реєстраційного обліку за його квартирою, тому у суду немає підстав для винесення заочного рішення Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13 травня 1997 року Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 10. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін,\~що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення боргу за договором позики В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що на підставі договору позики від 01.12.2007 р. позивач надав відповідачу позику в розмірі 160 000 грн. з кінцевим строком повернення до 01.03.2011року. Відповідач позику повернув лише частково в сумі 10 000 грн. Заборгованість складає 150 000 грн. А тому він змушений звернутися до суду з вимогою про повернення боргу та просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 150 000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку надав клопотання від 06.05.2011року, в якому позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до початку надала клопотання від 06.05.2011року, в якому позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 01.12.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, на підставі, якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 160000 грн. з кінцевим строком повернення до 01.03.2011 року. Строк повернення позики настав. Однак відповідачка повернула кошти лише частково в сумі 10000 грн. Станом на день розгляду справи заборгованість по поверненню позики складає І 50000 грн. Зазначені обставини підтверджуються розпискою та не заперечуються відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У відповідності зі ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином відповідач повинен був повернути борг до 25.12.2009 року. Відповідно до ст.. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.І ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин вимога позивача по стягнення з відповідача заборгованості по поверненню позики в сумі 150 000 грн. є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Крім того, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень та державне мито в прибуток держави в сумі 1500 грн. На підставі викладеного ст.ст.11,60, 88, 209, 213-215 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти в твердій грошовій сумі 450 грн. щомісячно, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судовому засіданні з уточненими позовними вимогами погодився повністю, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення у відповідності до ст.ст.180-183 СК України. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.07.1999 року, від якого мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до от. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, сторони в судовому засіданні дійшли згоди про розмір аліментів в твердій грошовій сумі, яка складає 450,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання. Судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача у прибуток держави. На підставі ст.ст. 10, 11, 27, ЗО, 31, 212, 213-215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

13 жовтня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що з 10 грудня 2005 року перебуває із відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя почало погіршуватися з серпня 2009 року, втратилося взаєморозуміння. З того ж часу сім`я фактично припинила своє існування, хоча сторони і залишилися мешкати в одній квартирі. На сьогоднішній день між сторонами склалися неприязні стосунки, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач у судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву, в якій вимоги позову не визнав, просив слухати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. 10 грудня 2005 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований у Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 599 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із позивачкою (а.с.10). Подружнє життя сторін не склалося. На час розгляду справи сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Судом сторонам надавався тримісячний строк на примирення, але він результатів не приніс. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами, встановленими ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу між сторонами, в судовому засіданні не встановлені, відтак, суд вважає за можливе позов задовольнити. Саме лише невизнання позову відповідачем не може бути підставою для відмови у ньому. Крім того, суд за заявою позивачки на підставі ст.88 ЦПК України вважає за можливе залишити на її рахунок судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] , посилається на те, що 15 квітня 2004 р. уклала шлюб з відповідачем, у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Відразу після одруження вона зрозуміла, що шлюб з відповідачем є помилкою, відповідач легковажно ставився до сімейних обов язків, вів аморальне життя, не дбав про добробут сім`ї, поде кілька днів не приходив до дому, а часто приходив у нетверезому стані, на її зауваження та прохання змінити свою поведінку не реагував. Відповідач не цікавився вихованням та розвитком їх дитини, яка є інвалідом, його ставлення до дитини було жорстоким. 17 квітня 2010 р. відповідач був затриманий працівниками міліції, а наприкінці 2010 р. його засудили до чотирьох років позбавлення волі за вчинення злочину. Вже відбуваючи покарання відповідач по телефону погрожує їй, та шантажує її, також її переслідують батьки відповідача, які звинувачують її в тому що він відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Така ситуацію виснажила її морально, вона втратила почуття любові до відповідача і не має наміру зберігати шлюб, примирення з відповідачем є неможливим, тому просить постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Міняти шлюбне прізвище вона не бажає. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилається на обставини, викладені у позовній заяві, пояснила суду, що відповідач зловживав алкоголем, вона раніше неодноразово зверталась з позовом про розірвання шлюбу, проте відповідач не змінив своєї поведінки, він навіть викрав шлюбні обручки і здав в ломбард, він погано ставився до їх дочки, говорив, що вона йому непотрібна, все це призвело до розпаду сім`ї, протягом останніх двох років вони фактично не підтримували шлюбні відносини, тому вона просить постановити рішення про розірвання шлюбу. Дочка залишається проживати з нею, вона не бажає міняти шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] під час виконання окремого доручення по його допиту письмово зазначив, що заперечень проти позову не має. \~ \~ \~ \~ З оглянутих свідоцтв про шлюб та народження вбачається, що сторони уклали шлюб 15 квітня 2004 р., який зареєстровано відділом РАЦС м. Дрогобич, актовий запис № 79, що у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставні і підлягають до задоволення, цими доказами установлено, що розлад між сторонами носить стійкий і тривалий характер, вони не підтримують подружні відносини, що свідчить про розпад сім`ї, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам як сторін так і дитини, ці вимоги ґрунтуються на ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області 27 вересня 2008 року, актовий запис № 8. В позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27 вересня 2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що через несумісність характерів спільне життя у сторін не склалося, з квітня 2011 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. В зв'язку із цим [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, вважав, що їх шлюб розпався, не заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 вересня 2008 року в Тавільжанській сільській раді Дворічанського району Харківської області, актовий запис № 8 (а.с.05). Від спільного життя сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.06), яка на даний час проживає з матір'ю. Судом встановлено, що між подружжям шлюбні стосунки припинені з квітня 2011 року. На даний час сторони проживають окремо, між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-09 00:00:00

16 травня 2011 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051391, виданий [PERSON] належить його батьку –[PERSON], який помер 05 вересня 2002 року, та що [PERSON] та [PERSON] є одна і та сама особа. Свої вимоги мотивує тим, що у Сертифікаті помилково ім’я його батька записано «Юрій», замість «Егор», що позбавляє його можливості оформити спадщину. У судовому засіданні [PERSON] вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Державної нотаріальної контори м. Білопілля в судове засідання не з’явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з’явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 липня 1968 року [PERSON], який народився в Білопільському районі, с. Єкатеринівка, уклав шлюб з [PERSON] На підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 [PERSON], який проживає в Білопільському районі, с. Єкатеринівка, було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051391, відповідно до якого останньому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Обрій», розміром 4,72 умовних кадастрових гектарах. 05 вересня 2002 року [PERSON] помер. З довідки Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 17 квітня 2008 року №374 вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є одна і та сама людина. Відповідно до довідки Павлівської сільської ради Білопільського району від 31 травня 2011 року №138 внести виправлення у Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий КСП «Обрій»Білопільського району на ім’я [PERSON], неможливо у зв’язку з ліквідацією зазначеного підприємства. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, встановити, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051391, виданий на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 [PERSON] належав [PERSON] Оскільки судами не встановлюється тотожність особи, то в частині вимог про встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та сама особа, слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial