Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що 30.12.2007 року померла його матір [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина на належну їй земельної ділянку по вул.Ярослава Мудрого, 46 у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавцем не було отримано у Дніпропетровському районному відділі ДРФ ДП Центр державного земельного кадаструдержавного акту на право приватної власності на землю. Зазначені обставини унеможливлюють належне оформлення спадкових прав через державну нотаріальну контору у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Вважав себе єдиним спадкоємцем за законом і просив визнати право власності на дану земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла 30.12.2007 року (свідоцтво про смерть серії I-КИ №198631, видане 16.01.2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області). На момент смерті [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,1000 га по вул.Ярослава Мудрого, 46 у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (договір купівлі-продажу від 23.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №391). Позивач у встановлений шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.ст.1268-1270 ЦК України. Згідно матеріалів спадкової справи, особи, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині відсутні. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з п.п.212,216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Проте [PERSON] за життя не отримала у Дніпропетровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадаструдержавного акту на право приватної власності на землю, що вбачається з листа даної установи №3-2/1086 від 14.04.2011 року. Дана обставина унеможливлює оформлення спадкових прав позивача через державну нотаріальну контору. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначену земельну ділянку та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про задоволення його вимог у повному обсязі.

Outcome: approved