Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до ТОВ Дуклау якому просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 25.11.2010 року між [PERSON] та ТОВ Дукла, зареєстрований 01.12.2010 року у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадаструпри Державному комітеті України по земельних ресурсах за № 041056100095. В обґрунтування своїх позовних вимог послалась на те, що вказаного договору не укладала, не підписувала та намірів на його укладення не мала, оскільки хотіла господарювати на своїй землі самостійно про що неодноразово повідомляла ТОВ Дукла. До червня 2011 року діє старий договір оренди землі, укладений із ТОВ Дукла. Також зазначила, що у середині листопада 2010 року чистий бланк спірного договору без реквізитів сторін та дати укладення за проханням представника ТОВ Дукла[PERSON] був підписаний її чоловіком [PERSON], зважаючи, що він одночасно підписував договір оренди його земельної ділянки, тому вважав, що підписує додаткові угоди до свого договору. Дізнавшись про це, вона одразу направила листи до відділу Держкомзему в Решетилівському районі та ТОВ Дуклаіз проханням не реєструвати договори, однак відповіді не отримала. На початку березня 2011 року їй передали спірний договір оренди землі, який нею не укладався та не відповідав її внутрішній волі, довіреності на укладення договору вона нікому не давала, у тому числі своєму чоловікові. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ Дукла[PERSON] заперечила проти позову, зазначивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Представник третьої особи відділу Держкомзему в Решетилівському районі [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 000788, від 14.03.203 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 5,24 га на території Пащенківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із оспорюваного договору оренди землі, убачається, що він вчинений 25.11.2010 року між [PERSON] та ТОВ Дукла, щодо земельної ділянки, площею 5,24 га, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 000788, від 14.03.203 року, терміном на 5 років. Дата вчинення договору та реквізити орендодавця виконані рукописно, інший текст віддрукований. У графах: Орендодавецьмається підпис, який візуально містить прописні букви Бябез його розшифровки, Орендарпідпис з розшифровкою [PERSON] та печаткою ТОВ Дукла. Договір зареєстрований 01.12.2010 року у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за № 041056100095. Допитаний судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є чоловіком позивачки [PERSON] 25 листопада 2010 року він з дружиною знаходились у селі Пащенки, Решетилівського району, дружина пішла до подруги, а він залишився на вулиці. У цей час до нього підїхав представник ТОВ ДуклаВ.О., запросив до автомобіля та запропонував укласти із ТОВ Дукладоговір оренди землі та дав на підпис ряд чистих бланків договорів, які він підписав. Дружина йому не довіряла підписувати від її імені договори. Пізніше йому передали його договір та договір, укладений із ТОВ Дуклавід імені його дружини [PERSON], хоча вона не мала бажання укладати вказаний договір та хотіла самостійно господарювати на землі. При предявленні йому спірного договору оренди землі, від 25.11.2010 року, укладеного від імені [PERSON] із ТОВ Дуклау графі Орендодавецьвказав під присягою, що то його підпис. Свідок [PERSON] в судовому засіданні не заперечував, що передав [PERSON] у 2010 році на підпис чисті бланки договорів оренди землі, які він йому повернув, однак не памятає хто саме підписував договори, у тому числі спірний, не виключає можливості його підписання і [PERSON], бо він із [PERSON] проживають разом. Також зазначив, що реквізити орендодавця та дата договору були виконані вже після його підписання працівником ТОВ Дукла. Із ксерокопії паспорта [PERSON] КН 082719, від 27.02.1996 року, убачається конфігурація її підпису, яка за зовнішніми візуальними ознаками мітить букви ИЛашта за розміром і конфігурацією не відповідає підпису, вчиненому у графі Орендодавецьспірного договору, де містяться прописні букви Бя, які за розміром і конфігурацією зовні схожі на підпис, виконаний [PERSON] у договорі із ТОВ Дукла, щодо його земельної ділянки, що також датований 25.11.2010 року. Також у ксерокопії паспорта [PERSON] міститься відмітка про реєстрацію шлюбу із [PERSON] 04.06.1994 року. Заяв про реєстрацію спірного правочину позивачка з її слів не подавала, довіреності щодо укладення угоди нікому не видавала, ці обставини не заперечуються представником відповідача, тому не підлягають доведенню. Статтею 33 ЗУ Про оренду землі, передбачені умови поновлення договору оренди землі. Зокрема, саме по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Позивачка заперечила отримання нею з боку відповідача листів повідомлень із відповідними проектами угод, що стосуються продовження попереднього договору оренди землі, термін дії якого закінчується 13.06.2011 року. Доказів їх відправлення та вручення позивачці, відповідачем суду не надано. У свою чергу, відповідно заяви, від 28.01.2011 року [PERSON] повідомляла дирекцію ТОВ Дуклапро те, що спірний договір підписав її чоловік помилково, у звязку з чим просила його не реєструвати, а також із 13.06.2011 року не використовувати її земельну ділянку. Відправлення вказаної заяви підтверджується поштовим повідомленням про його доставку ТОВ Дукла01.02.2011 року. Водночас, суд зважає і на те, що спірний договір підписаний 25.11.2010 року, зареєстрований 01.12.2010 року, тобто більш ніж за пів року до закінчення терміну дії попереднього договору із ТОВ Дукла, щодо цієї ж земельної ділянки. У відповідності до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Ч.2 ст.60 ЦПК України, передбачає, що обовязок доказування лежить на сторонах та інших особах, які беруть участь у справі. Суд, сприяючи всебічному і повному зясуванню обставин справи неодноразово розясняв учасникам процесу їх права і обовязки, попереджав про наслідки вчинення і не вчинення процесуальних дій. Подані позивачкою докази про те, що вона не підписувала спірного договору оренди, а зміст цього правочину не відповідав її внутрішній волі суд вважає належними, допустимими та цілком переконливими. На їх спростування відповідачем будь-яких даних та клопотань про забезпечення доказів, призначення експертиз суду не надано. Заперечення відповідача проти позову не спростовують встановлених даних. Суд звертає увагу на те, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.(ч.1 ст.202 ЦК України). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.(ч.4 ст.202 ЦК України). У відповідності до ч.1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст.203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ч.3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ст.16 ЗУ Про оренду землі, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації й на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту такої реєстрації. Таким чином, зважаючи, що оспорюваний договір оренди землі, який слід визначити як двосторонній правочин - укладений 01.12.2010 року (з моменту реєстрації) між ТОВ Дуклата [PERSON], яка не підписувала договору, заяв про його реєстрацію не подавала та не мала намірів на його укладення, тим самим сторонами не додержано вимог ч.3 ст.203 ЦК України, що є підставою недійсності вказаного правочину. При вирішенні спору, суд також враховує положення ст.41 Конституції України, якою передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним та вимоги п. б ч.1, ч.2 ст.90 ЗК України про право власника земельної ділянки самостійно господарювати на землі.

Outcome: approved