overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що відповідач не виконує належним чином умови кредитного договору, укладеного з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та дату судового засідання до суду вкотре не зявився, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.06.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №КІО0АК00250297, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 35\~523 доларів США. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Сума боргу з урахуванням повернення кредиту та сплати відсотків, станом на 15 листопада 2010 року становить 2863 долари США. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не повністю повернув передбачені кредитним договором кошти позивачу, відповідний договір відповідає нормам чинного законодавства, тому суд вважає звернення позивача правомірним і обґрунтованим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Позивач в заяві посилається на те, що із 15 липня 1989 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Запрудянській сільській раді Рокитнянського району Київської області, актовий запис №8. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Зараз шлюб існує формально, сімї як такої немає. Остаточно впевнився в неможливості збереження сімї. Просить розірвати шлюб. Позивач та відповідачка на судове засідання не з»явилися, подали заяви, в яких позивач позов підтримала, а відповідачка визнала та просять заслухати справу за їх відсутності. У відповідності до ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем суд без подальшого слухання справи постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В ст.112 СМ України вказані підстави для розірвання шлюбу, зокрема, що шлюб може бути розірваний в разі суперечності подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво. В позовній заяві позивачка вказує, що вона є власником житлового будинку № 171б по вул. Радянській в с. Орлово Мелітопольського району. На земельній ділянці, яка обслуговує вказаний будинок позивачка самочинно побудувала прибудову «аІ-1», розміром 4,09 х 2,05 м, вартістю 4721 грн. Позивачка вказує, що в позасудовому порядку оформити право власності на вказане самочинне будівництво не має можливості, тому вона просить суд визнати за нею право власності на вказане самочинне будівництво. В судове засідання сторони не зґявились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 28 листопада 1991 року належить житловий будинок № 171б по вул. Радянській в с. Орлово Мелітопольського району. \\а.с. 10\\ Позивачкою самочинно побудовано прибудову «аІ-1», розміром 4,09 х 2,05 м, вартістю 4721 грн. \\а.с. 11\\ Згідно висновку № 7 від 16 лютого 2011 року Відділу містобудування та архітектури Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, самочинно збудована прибудова знаходиться в задовільному стані і є можливість оформлення права власності вказаної самочинної споруди. \\а.с. 12\\ Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила це будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, при умові надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України суд, на вимогу користувача земельної ділянки, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке збудоване самочинно, якщо це не порушує права інших осіб. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на прибудову «аІ-1», розміром 4,09 х 2,05 м, вартістю 4721 грн. Позовні вимоги підтверджуються копією паспорту, копією договору купівлі-продажу, копією технічного паспорту, копією акту, копією висновку та іншими доказами. На підставі вищевикладеного и

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що із відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою. Відповідач із сімєю спільно не проживає останній рік, не надає коштів на утримання дочки. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі ? частки від заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно, не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи із дня подачі заяви до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду попередньо подала заяву із проханням справу слухати у її відсутності, оскільки зявитися вона не може за станом здоровя. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду попередньо подав заяву із проханням справу слухати у його відсутності та вказав, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 086557. Дочка проживає з матірю - позивачкою по справі. Відповідач [PERSON] не має офіційного заробітку, відповідно до довідки Варварівської сільської ради від 5 лютого 2011 року № 133. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 21 лютого 2011 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві вказала, що 08.11.2009р. померла мати заявниці [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на частку квартири [ADDRESS]. Коли заявниця звернулася до нотконтори для оформлення спадщини, то їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження заявниці зазначено її імя як [PERSON], а у всіх інших документах - як [PERSON]. Прохає суд встановити факт родинних відносин, що [PERSON] (в свідоцтві про народження [PERSON]) є дочкою [PERSON], яка померла 08.11.2009р. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, на їх задоволенні наполягає. Зацікавлені особи територіальна громада в особі [PERSON] міської ради, [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, надали суду листи з проханням справу слухати за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Суд перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2009р. померла мати заявниці [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на частку квартири [ADDRESS]. Коли заявниця звернулася до нотконтори для оформлення спадщини, то їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження заявниці зазначено її імя як [PERSON], а у всіх інших документах - як [PERSON]. Підтвердження тому, що [PERSON] та [PERSON], одна і таж особа є копія свідоцтва про народження заявниці та копія свідоцтва про шлюб , де дата, місяць, рік, місце народження одні і ті ж. Крім того, згідно словника власних імен, імя «Ївга», це розмовне від імя «Євгенія», а в написанні прізвища «Ярош», допущена помилка при реєстрації народження дитини, замість букви «О», вказали букву «І». Разом з тим, факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] ([PERSON]) є рідною дочкою померлої [PERSON], підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Суд, оцінивши докази, заслухавши свідків, вважає їх достатніми, щоб визнати факт родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працює на посаді вчителя початкових класів, завідуючої ЗОШ І ступенів с. Красівка з 01.09.1992 року. З 09.06.2008 року по 04.07.2008 року відділом освіти Тернопільської РДА була відряджена на курси підвищення кваліфікації в Тернопільський обласний комунальний інститут післядипломної педагогічної освіти. Відповідачем не було виплачено її добові на період відрядження, а тому на момент її звернення до суду загальна заборгованість складає 540 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та вказав, що у 2011році відділу освіти кошти на незахищені статті на відрядження, курси підвищення кваліфікації (видатки КЕКВ 140) - не виділено. У 2008-2009роках було частково виділено кошти, які спрямовувались на захищені статті(заробітна плата та енергоносії).на відрядні по курсах. Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON] працює на посаді вчителя початкових класів, завідуючої ЗОШ І ст. с. Красівка. Відповідно до посвідчення про відрядження, [PERSON] вчитель початкових класів, завідуюча ЗОШ І ступенів с. Красівка, відряджена до м. Тернопіль, ОКІППО. Строк відрядження 18 днів, з 09.06.2008р. по 04.07.2008р. на курси підвищення кваліфікації. Згідно наказу Відділу освіти Тернопільської райдержадміністрації від 09 червня 2008 року №68-В про відрядження, [PERSON], вчитель початкових класів, завідуюча ЗОШ І ступенів с. Красівка, відряджена на курси підвищення кваліфікації в м. Тернопіль, ОКІППО з 09.06 по 04.07.2008р. Відповідно до звіту про використання коштів, наданих на відрядження від 04 липня 2008 року, [PERSON] нараховано відрядні добові на суму 540грн. Частиною 1 ст. 121 КЗпП України передбачено, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у звязку з службовими відрядженнями. Згідно із статтею 122 КЗпП України, при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посади) і провадяться виплати, передбачені законодавством. Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, а тому позов слід задовольнити та зобовязати Відділ освіти Тернопільської районної державної адміністрації виплатити [PERSON] заборгованість по оплаті добових на період відрядження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона уклала з відповідачем шлюб, зареєстрований 29 липня 2006 року відділом РАЦСу м. Хмільника Хмільницького міськрайонного управління юстиції, і від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, в результаті чого між ними часто виникали сварки та скандали. На даний час між ними склалася взаємна відчуженість, кожен зі сторін веде відособлений спосіб життя, подружні відносини припинилися, сторони не проживають разом, а тому позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, взявши до уваги інтереси кожної сторони та інтереси їх дитини, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим, шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги доведені свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ №022102 від 29 липня 2006 року, свідоцтвом про народження дитини серії 1-АМ №119531 від 10 вересня 2008 року та іншими матеріалами справи, не суперечать інтересам сторін та малолітньої дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона уклала з відповідачем шлюб, зареєстрований 7 вересня 2007 року відділом РАЦСу м. Хмільника Хмільницького міськрайонного управління юстиції, і від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, в результаті чого між ними часто виникали сварки та скандали. На даний час між ними склалася взаємна відчуженість, кожен зі сторін веде відособлений спосіб життя, подружні відносини припинилися, сторони не проживають разом, а тому позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, взявши до уваги інтереси кожної сторони та інтереси їх дитини, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим, шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги доведені свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ №043655 від 7 вересня 2007 року, свідоцтвом про народження дитини серії 1-АМ №089320 від 24 жовтня 2007 року та іншими матеріалами справи, не суперечать інтересам сторін та малолітньої дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

В лютому місяці 2012 року, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, зазначивши , що мають з відповідачем від шлюбу не повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на її утриманні.. Враховуючи, що Вони з відповідачем проживають окремо, дитина потребуює матеріальної допомоги, яку останній не надає їй в добровільному порядку-позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача 1/4 частини його заробітку /всіх доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка - не з.явилась, а подала письмове клопотання з проханням розглянути позов без її участі та задовольнити його в повному обсяї. Відповідач в судове засідання не з.явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи . Про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього не надходило, тому суд у відповідності до ст.224 ЦПК України прийняв рішення про заочний розгляд цивільної справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони тривалий час разом не проживають ,подружніх стосунків не підтримують. Дитина знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою сільської ради за №78 від 30.01.2012 року. Факт родинних стосунків відповідача та дитини -підтверджено в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-СР № 023413. від 21 лютого 2006 року, де в графі батько зазначено прізвище, ім.я та по батькові відповідача. Судом встановлено, що дитина сторін дійсно потребує матеріальної підтримки . Згідно змісту ст.180 С.К. України, батьки зобов,язані утримувати дітей, а ч.3ст.181 цього ж кодексу визначено ,що в разі не досягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обов.язку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 С.К. України, визначені обставини ,що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному випадку, відповідач являється фізично здоровим, працевлаштований ,інших непрацездатних членів сім,ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дітям в розмірі визначеному судом, що являється підставою для задоволення позову в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка зазначає, що вона є співвласником квартири № 49 у житловому будинку № 7 по вул.. Симоненка у м.Вишгород Київської області. Іншим співвласником квартири є неповнолітня [PERSON]. Позивачка зазначає, що крім неї, у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , який у ній не проживає більше шести місяців, свої речі забрав та переїхав на інше місце проживання. Оскільки відповідач у вказаній вище квартирі не проживає більше шести місяців, житловим приміщенням не користується, комунальні послуги не сплачує, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є співвласником квартири № 49 у житловому будинку № 7 по вул.. Симоненка у м.Вишгород Київської області. Іншим співвласником квартири є неповнолітня [PERSON]. Відповідач зареєстрований на жилій площі вказаної вище квартири. В судовому засіданні встановлено, що в 2010 році відповідач забрав свої речі та виїхав з квартири, більше шести місяців в ній не проживає. Вказана обставина підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 3001.2011 року , складеним депутатом Вишгородської міської ради. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня у вказаному приміщенні протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач більше шести місяців не проживає у вказаній вище квартирі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved