Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

11.10.2010 року ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, посилаючись на те, що [PERSON] відповідно до Кредитного договору № 150МК від 10.10.2008р. отримав кредит у розмірі 242 000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 09.10.2013 року. Однак відповідачем не виконуються взятих на себе зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 26.09.2010 р. має заборгованість -348720,27 грн. яка складається із наступного: 236351,54 грн. - заборгованість за кредитом; 80629,14 грн,- заборгованість по процентам за користування кредитом: 14895,77 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) 16593,82 грн. -процент ( процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ « Приватбанк» та відповідач [PERSON] 10.10.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно застави відповідач надав в заставу автомобіль DAF,модель 95 XF 380,рік випуску:200),тип ТЗ: сідловий тягач- Е, № кузов/шасі: XLRTE47XSOE540923,реєстраційний номер: AT5822АР та SCHMITZ,модель: S 01,рік випуску 1999,тип ТЗ: н/причіп бортовий-Е,№ кузов/шасі: WSMS6980000465040,реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності ( [PERSON] с. Демянів, Івано- Франківська обл,Галицький район,77131ДПН [NUMBER]). В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору,відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує: предмети застави в заклад банку не передає. Одночасно зазначає,що відповідно до ч.2 ст.28 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження,залишається невиконаним і в разі,якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника,останній зобов'язаний на вимог\ обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала. Аналогічна умова міститься в договорі застави. Просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився надіславши клопотання в якому просить справу розглядати у його відсутності,позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про дату,час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,що підтверджується їх підписами на повідомленням про вручення судових повісток. Причини неявки суд не повідомили. З врахуванням думки представника позивача,який не заперечив щодо винесення судом заочного рішення,суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши письмові докази,які маються в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що спір між сторонами виник із кредитного договору,забезпеченого заставою, умовами якого передбачено право заставодержателя задовольнити забезпечену вимогу в один із передбачених договором способів шляхом звернення стягнення на предмет застави. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 10.10.2008 року сторони уклали кредитний Договір, згідно з яким позивач надав відповідачу [PERSON] 242 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.10.2013 року. Виконання забезпечення за кредитним договором забезпечено договором застави. Протягом дії кредитного договору відповідачі не виконували його вимоги, внаслідок чого на час пред'явлення позову відповідач [PERSON] мав заборгованість -348720,27 грн. яка складається із наступного: 236351,54 грн. заборгованість за кредитом; 80629,14 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом: 14895,77 грн,- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) 16593,82 грн. -процент ( процентна складова). Будь- яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] та [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачами суду не представлено . Наведені обставини підтверджуються кредитним договором № 150 МК від 10.10.2008 року та договором застави автотранспорту від 10.10.2008 p., розрахунком заборгованості. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.І ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок,а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання,за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема неустойка. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким,що прострочив,якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання,що випливає з кредитного договору № МК/100 від 10.10.2008 p., між позивачем та відповідачем [PERSON] 10.10.2008 р. укладено договір застави автотранспорту, відповідно до якого останній зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. За змістом ст. 19 Закону України « Про заставу»,за рахунок заставленого майна Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі,що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до вищевказаного закону Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання,забезпеченого заставою,воно не буде виконане Відповідно до договору застави автотранспорту звернення стягнення на Предмет застави за вибором Заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із передбачених договором способів в т.ч. шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Спосіб реалізації заставного майна встановлений Законом України « Про заставу.» Відповідно до положень ст.ст. 16,20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення на предмет застави. З огляду на викладене,суд дійшов висновку,що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищевикладеного,відповідно до ст.ст. 526,ч.І ст.527,611,612,625,1054 ЦК України, ст. 19 Закону України « Про заставу», ст.ст. 3,4,10,11,16,20,57-60, ч.І ст. 88, 130 ч.4 ЦПК України,

Outcome: approved