Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

У січні 2011 року ПАТ « [PERSON] Русь» звернувся в суд до відповідача із позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] 24 017,91 грн. заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 04.06.2007 року між АБ «[PERSON] Русь», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Русь» та відповідачем був укладений кредитний договір № 11730-С, згідно умов якого [PERSON] передав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 15 000 грн. кредиту на строк до 03 червня 2009 року та сплати позичальником 25% річних за користування кредитом. Однак [PERSON] свої зобовязання виконував неналежним чином та станом на 17.01.2011 року має заборгованість у сумі 24 017,91 грн. Посилаючись, на наведене просили позов задовольнити . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати, які були сплачені позивачем при подачі позову. Відповідач в судове засідання не зявився, але про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак ніяких заяв про слухання справи у його відсутності та доказів проти позову не представив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у заочному розгляді. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] Русь», зареєстрованого 12.05.2011 року та погодженого з Національним банком України 06 травня 2011 року, на підставі рішення загальних зборів від 27.04.2011 року. Акціонерний банк «[PERSON] Русь» змінив назву на Публічне акціонерне товариство „Банк «[PERSON] Русь», яке виступило правонаступником по всіх правах і зобовязаннях Акціонерного банку «[PERSON] Русь». Судом встановлено, що 04 червня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №11730-С, на підставі якого [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 15 000 гривень, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору. Разом з тим, відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов кредитного договору у звязку із чим, станом на 17.01.2011 року, заборгованість відповідача за кредитним договором склала 24 017.91 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом - 11 868,27 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 7 346,06 грн., штраф в сумі 4 803,58 грн. Починаючи з лютого 2011 року по 16 червня 2011 року відповідачем було частково сплачено борг в сумі 7 308,00 грн., які пішли на погашення прострочених відсотків за користування кредитом. Станом на 16 червня 2011 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Банк «[PERSON] Русь» складає 16 709,91 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом - 11 868,27 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 38,06 грн., штраф в сумі 4 803,58 грн. Пунктами 2.9, 2.10 кредитного договору встановлено, що у разі порушення строків погашення кредиту та відсотків до позичальника застосовуються штрафні санкції у розмірі 25% від суми простроченого платежу за кожен випадок прострочення. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, 25% річних від суми боргу та штрафні санкції, що передбачені Договором. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а-ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані до дня подачі позовної заяви в суд. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 240,18 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved