Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Позивачем, [PERSON], поданий до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, [PERSON], у якому позивач просить «визнати житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований по вулиці Шевченка, номер 82, в м. Семенівка Чернігівської області таким, що належить на праві спільної сумісної власності йому, [PERSON] та відповідачу, [PERSON]; припинити право спільної власності [PERSON] та відповідачу, [PERSON] на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований по вулиці Шевченка, номер 82, в м. Семенівка Чернігівської області; визнати право спільної часткової власності в ідеальних частках, тобто на 1/2 частку житлового будинку номер 82 з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований по вулиці Шевченка, номер 82, в м. Семенівка Чернігівської області за ним, [PERSON] і на 1/2 частку вказаного житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами за [PERSON]». В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначив про те, що в 2000 році він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружина взяла його прізвище і її прізвище стало [PERSON]. Шлюб зареєстровано в відділі реєстрації актів цивільного стану Семенівського управління юстиції Чернігівської області. Так як після реєстрації шлюбу у них не було свого житлового приміщення, де можна б було проживати то вони вирішили придбати свій житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами. Грошові заощадження, за які вони придбали будинок були їхні спільні, але його частка грошових коштів була значно більша, так як він працював майстром в Семенівському держлісгоспі, де у нього була висока і стабільна заробітна плата. Відповідач працювала і працює санітаркою на 0,75 ставки в Семенівській ЦРЛ. Знаходячись в зареєстрованому шлюбі, 2 серпня 2005 року він і відповідач [PERSON] /на той час [PERSON]/ [PERSON] за їхні спільні кошти на підстави договору купівлі - продажу, нотаріально посвідченого і зареєстрованого в реєстрі за № 1203 від 2 серпня 2005 року, придбали в свою спільну сумісну власність житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами розташований за адресою: м. Семенівка вул. Шевченка, буд. № 82.Так як позивачу і відповідачу одразу, після укладання договору купівлі-продажу будинку, був переданий будинок у їхню спільну сумісну власність, то вони одразу переїхали до вказаного будинку, де разом проживали і були зареєстровані по місцю проживання . Позивач і на цей час зареєстрований по місцю проживання в цьому будинку. Так як він і відповідач на час придбання будинку були однією сім»єю, то він не заперечував щоб договір купівлі-продажу житлового будинку був складений на ім»я відповідача, тобто [PERSON]. Договір купівлі - продажу вказаного будинку був нотаріально посвідчений і зареєстрований у Семенівському КП «Новгород-Сіверського міжміського бюро технічної інвентаризації» на ім»я, яке було вказане в договорі купівлі-продажу, тобто на ім»я відповідача [PERSON], в зв»язку з чим на її ім»я видано і свідоцтво про право власності на вказаний будинок з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами. Після тривалого проживання в шлюбі їх сім»я розпалася і 30 жовтня 2007 року між нами шлюб було розірвано, позивач залишивши будинок який належить йому на праві спільної сумісної власності, перейшов жити за другою адресою, де проживаю і на цей час. На цей час в спірному житловому будинку проживає відповідач, [PERSON] Виходячи з сказаного вище і враховуючи що вказаний житловий будинок придбаний під час знаходження позивача і відповідача в шлюбі і за їхні спільні кошти, позивач має таке ж саме право як і відповідач на частку в спільній сумісній власності. Відповідачем, [PERSON], до початку розгляду справи по суті поданий до Семенівського районного суду Чернігівської області зустрічний позов до [PERSON], у якому [PERSON] просить «припинити право власності в спільному майні, а саме в будинку з господарськими будівлями по вулиці Шевченко, 82 в м. Семенівка Чернігівської області; визнати право власності за [PERSON] право власності на холодильник «Samsung» вартістю 4 200 гривень, 1/2 лісоматеріалів зі зрубу, 1000 штук цегли; визнати право власності за відповідачем, [PERSON] на телевізор «Samsung», вартістю 2 800 гривень, супутникову антену вартістю 1000 гривень, дівідіплейєр, вартістю 400 гривень, 1/2 лісоматеріалів зі зрубу, 1000 штук цегли ». В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] у зустрічному позові зазначила про те, що «з 29 серпня 1999 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. В жовтні 2007 року шлюб між ними розірвано. Будинок був придбаний 02 серпня 2005 року, кошти для придбання будинку в сумі 2000 гривень їй подарувала її мати, для чого в ощадному банку оформила кредит, що підтверджується кредитним договором. Мати особисто передала ці кошти їй. Отже, ці кошти є її особистою власністю. Їхні спільні кошти, які вони з відповідачем вклали в придбання будинку - це 700 (сімсот) гривень. Таким чином позивачу належить 12,92 відсотка будинку, трохи більше 1/8 частини будинку. Відповідач має свою сім'ю, з якою проживає в житловому будинку, що належить його дружині. Вселення [PERSON] у будинок та виділ йому ідеальної частки на думку [PERSON] істотно погіршать її житлові умови, створить проблеми спільного користування та обслуговування цього житла. Крім цього, у разі вселення відповідача особи різної статі будуть проживати в одній кімнаті, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 50 ЖК України. Позивач [PERSON] вважає, що за таких обставин спільне володіння та користування житловим приміщенням є неможливим. З метою усунення невизначеності щодо володіння та користування житловим будинком та неможливості виділу відповідачу в натурі житлового будинку вважає доцільним припинити його право на частку у спільній власності на спірний житловий будинок. Компенсацію відповідачу вартості його частки у праві власності на спірний будинок вона бере на себе. Крім того, ними за час шлюбу набуте майно телевізор «Samsung», вартістю 2800 гривень, холодильник «Samsung», вартістю 4200 гривень, супутникову антену вартістю 1000 гривень, дівідіплейєр вартістю 400 гривень. Також за час спільного проживання вони з відповідачем збудували зруб на будинок 40 куб. м, 2. 000 шт. цегли вартість якого становить 20000 гривень, з яких 1/2 спільно нажитого майна належить їй, яке вона хоче поділити». Ухвалою від 06 травня 2011 року цивільні справи за первісним та зустрічним позовами були об»єднані в одне провадження. Позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав свій первісний позов про розподіл житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами в ідеальних частках, просив суд його задовольнити повністю, зустрічний позов [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації та поділ майна визнав частково в частині визнання за [PERSON] права приватної власності на холодильник «Samsung», придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, в задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову просить суд відмовити та дав пояснення, яке вказує на те, що його первісний позов до [PERSON], на його думку, може бути задоволений за обставин вказаних у ньому, а зустрічний позов [PERSON] до нього підлягає частковому задоволенню. Представник позивача за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позицію позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом [PERSON]. Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала свій зустрічний позов про припинення права на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації та поділ майна, просила суд його задовольнити повністю, первісний позов [PERSON] про розподіл житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами в ідеальних частках не визнала, просить суд повністю відмовити у його задоволенні та дала пояснення, яке вказує на те, що її зустрічний позов до [PERSON], на її думку, може бути задоволений за обставин, вказаних у ньому, а первісний позов [PERSON] до неї задоволенню не підлягає. Представник відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації та поділ майна підтримав повністю, просив суд його задовольнити повністю, первісний позов [PERSON] про розподіл житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами в ідеальних частках не визнав, просить суд повністю відмовити у його задоволенні та дав пояснення, яке вказує на те, що зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], на його думку, може бути задоволений за обставин, вказаних у ньому, а первісний позов [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягає Допитана як свідок [PERSON] у судовому засіданні показала про те, що вона давно знайома з [PERSON] та [PERSON], які раніше перебували у шлюбі та спільно проживали у будинку номер 82 по вулиці Шевченка в м. Семенівка Чернігівської області. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає у вказаному будинку, [PERSON] проживає в іншому місці. Будинок складається однієї житлової кімнати. На території господарства є недобудована будівля. Допитана як свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне первісний позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами в ідеальних частках задовольнити повністю, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації та поділ майна задовольнити частково за наступних обставин. За результатами розгляду об»єднаної цивільної справи за наявних наданих сторонами доказів, які досліджені у судовому засіданні, судом встановлено, що позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі та мали спільне прізвище [PERSON]. 02 серпня 2005 року [PERSON] було укладено з [PERSON] договір купівлі продажу жилого будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Семенівка, вулиця Шевченка, 82. Будинок купувався під час перебування сторін у шлюбі. На даний час шлюб між сторонами розірваний і вони проживають окремо один від одного. Сторони зареєстровані за адресою: [INFO]. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, будинок № 82 по вулиці Шевченка в м. Семенівка Чернігівської області є спільною сумісною власністю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Виходячи з вказаної норми законодавства [PERSON] має право на поділ вищезазначеного будинку в ідеальних частках. Також сторони мають право на поділ іншого майна набутого за час шлюбу, до якого відносяться холодильник «Samsung», телевізор «Samsung», супутникова антена та DVD плейєр. Заявлена вартість вказаних речей, визначена за погодженням між сторонами у судовому засіданні, становить: холодильника «Samsung» - 2 300 (дві тисячі триста) гривень 00 копійок, телевізора «Samsung» - 2\~100 (дві тисячі сто) гривень 00 копійок, супутникової антени - 700 (сімсот) гривень 00 копійок, DVD плейєра - 350 (триста п»ятдесят) гривень 00 копійок. У судовому засіданні позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не заперечував проти визнання за відповідачем за первісним позовом позивачем за зустрічним позовом [PERSON] права приватної власності на холодильник «Samsung». Виходячи з цього, суд вважає за необхідне визнати за відповідачем за первісним позовом позивачем за зустрічним позовом [PERSON] право приватної власності на холодильник «Samsung», а за позивачем за первісним позовом відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] право приватної власності на телевізор «Samsung», супутникову антену та DVD плейєр. Відповідно до ч. 3 ст. 332 Цивільного кодексу України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Виходячи з вказаної норми закону, суд вважає за необхідне визнати за кожною з сторін право приватної власності на 1/2 частину лісоматеріалів та цегли з недобудованої будівлі, розташованої на території господарства будинку № 82 по вулиці Шевченка в м. Семенівка Чернігівської області, будівництво якої проводилось під час перебування сторін у шлюбі.

Outcome: partial