Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

до Острозького районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Острозького району, третя особа [PERSON], про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на Ѕ частину садибного житлового будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] успадкувала належну їй Ѕ частину садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області. Позивачка вказує, що прийняла належним чином вказану спадщину, що відкрилась після смерті матері та є її єдиним спадкоємцем. З метою прийняття спадщини позивачка звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 95 за 2010 рік. Позивачка вказує на те, що мати, якій належала Ѕ частина житлового будинку не виготовила на своє імя відповідної технічної документації на будинок та за відсутності передбаченого чинним законодавством правовстановлюючого документу, вона позбавлена можливості на сьогоднішній день в позасудовому порядку оформити право власності на Ѕ частину житлового будинку за собою як за спадкоємцем за заповітом. Зазначає, що власником іншої Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями є [PERSON]. З урахуванням наведеного позивачка просить визнати за собою як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] право власності на Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки [PERSON] сільською радою Острозького району їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на імя померлої матері [PERSON] Позивачка в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Острозького району у попередньому судовому засіданні позов визнав, про що надав письмову заяву, та пояснив, що дійсно Ѕ частина садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району належала одноособово [PERSON] та після смерті останньої згідно складеного нею заповіту єдиним спадкоємцем Ѕ частини житлового будинку є [PERSON], а тому не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в попередньому судовому засіданні подавши письмову заяву позов визнав та надав пояснення, відповідно до яких вказав, що садибний житловий будинок, що розташований по вул.Островського,26-а в с.Хорів Острозького району в рівних частинах належав йому і [PERSON], та після смерті останньої Ѕ частину будинку успадкувала за заповітом [PERSON], а тому як власник іншої частини будинку не заперечує проти визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] на Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем та третьою особою позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема випискою [PERSON] сільської ради №1687 від 29.11.2010р. з погосподарської книги с.Хорів №3 по особовому рахунку №206 і не заперечується відповідачем та третьою особою, що [PERSON], мати позивачки, на день смерті, була власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул.Островського, 26-а, с.Хорів Острозького району Рівненської області, та вказане домогосподарство було зареєстровано як колгоспний двір, головою якого відповідно до довідки [PERSON] сільської ради № 26 від 10.01.2011 р. був батько позивачки [PERSON], який помер 07.02.1999р. (а.с.23, 24). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 27.08.2009р. (а.с.14). Згідно заповіту від 07.02.2006р. зареєстрованого в реєстрі за №9, [PERSON] зробила заповітне розпорядження відповідно до якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], та згідно заповітів від 11.01.2008р. та від 26.02.2009р. вона заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 2,70 га та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с.38-40). Згідно довідки Острозької районної державної нотаріальної контори № 561/01-14 від 13.12.2010 р. після смерті [PERSON], спадкоємцем за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Острозького району 07.02.2006р. за № 9 є [PERSON], дочка спадкодавця. Водночас зазначено, що відомості про інших спадкоємців за вказаним заповітом відсутні (а.с.37). Судом встановлено, що позивачка зверталася з проханням до [PERSON] сільської ради видати свідоцтво про право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Хорів по вул.Островського, 26-а, Острозького району Рівненської області на імя померлої матері, проте їй було відмовлено. Обґрунтовуючи відмову видати свідоцтво про право власності на імя [PERSON], відповідач зазначив, що свідоцтво про право власності на померлих громадян не видається, що й спонукало позивачку звернутися до суду за захистом свого права. Суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що покійна [PERSON] була власником Ѕ частини садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області. В матеріалах справи відсутні обставини, які підтверджують неправомірність володіння померлою [PERSON] Ѕ частиною садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області. Право позивачки отримати у власність житловий будинок з надвірними будівлями після смерті матері [PERSON] підтверджується заповітом. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, [PERSON] будучи власником Ѕ частини садибного житлового будинку, шляхом призначення свого спадкоємця розпорядилася на випадок своєї смерті належним їй правом власності на вищевказану Ѕ частину будинку в користь позивачки [PERSON], яка була її донькою. Інших осіб, які вправі претендувати повністю або частково на дану Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями судом не встановлено. Відповідно до ст. 1223 ЦК України особи, визначені у заповіті мають право на спадкування, тобто в даному випадку позивачка має право на перехід до неї права власності на Ѕ частину садибного житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved