Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 жовтня 2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. В поданій до суду заяві посилався на те, що працювала в ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія», наказом № 12-к від 25 лютого 2010 року звільнена згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення відповідач не виплатив заробітну плату. Просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала на посаді начальника юридично-договірного відділу ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія», наказом № 12-к від 25 лютого 2010 року звільнена за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено судом, в день звільнення відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні. Оскільки повний розрахунок з позивачем відповідачем проведено не було і на час розгляду справи судом, періодом затримки розрахунку при звільненні є період з 25 лютого 2010 року (день звільнення) по 22 листопада 2010 року, тобто, 8 місяців 19 днів. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд бере до уваги довідку від 28 липня 2010 року. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача ДП НАК «Надра України» на користь позивача підлягає до стягнення сума 41 451 грн. 97 коп. (4771,88 грн. х 8 місяців + 172,47х 19 днів) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вимоги позивача [PERSON] до інших відповідачів не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки остання не перебувала в трудових відносинах з ними, тому є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні позивачем не доведено наявність моральних страждань, які були б спричинені в результаті порушення відповідачем законних прав [PERSON], жодні докази наявності моральної шкоди не наведені. Тому суд приходить до висновку, що в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial