Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки внаслідок відсудження у нього товару- легкового автомобіля ВАЗ 2103, дорожній номерний знак [NUMBER], зареєстрований за відповідачем [PERSON] у розмірі 12 148 грн., посилаючись на те, що 31 січня 2008 року він придбав у власність у відповідача [PERSON] зазначений автомобіль за 10 000 грн., і [PERSON] видав йому довіреність на право керування та розпорядження цим автомобілем. Після отримання автомобіля він провів його капітальний ремонт, замінивши деякі деталі на суму 2148 грн. На початку 2010 року він вирішив укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу даного автомобіля, але тоді ж дізнався, що на спірний автомобіль було накладено арешт у зв'язку із виконанням судового рішення у кримінальніцй справі про стягнення з [PERSON] коштів на користь потерпілих в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Оскільки дані обставини виникли до продажу товару-автомобіля, тому на підставі ст. 661 ЦК України ставить питання про відшкодування йому, як покупцю, завданих збитків у зв"язку з вилученням у нього за рішенням суду автомобіля. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, пояснивши, що договір купівлі-продажу даного автомобіля не укладався, у зв"язку з відсутністю у нього коштів на сплату податків та зборів. Влітку 2009 року до нього приїжджали відповідач зі своїм батьком і говорили йому, щоб він щось робив з машиною, оскільки [PERSON] вчинив злочин, однак укласти договору купівлі-продажу автомобіля він не зміг за відсутності коштів. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивач не уклав договору купівлі-продажу автомобіля, оскільки не мав посвідчення водія. Влітку 2009 року він разом з сином [PERSON] приїхали до [PERSON] та повідомили, щоб він оформляв договір купівлі-продажу на автомобіль, оскільки його в нього можуть забрати, так як [PERSON] вчинив злочин, однак позивач сказав, що автомобіль у нього ніхто не забере. Піля цього вони неодноразово нагадували позивачу про оформлення ним автомобіля належним чином. Запчастини позивач купляв для того, щоб пройти техогляд і вже навіть тоді, коли на нього був накладений арешт. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засідання, позивач придбав автомобіль ВАЗ-2103 у відповідача [PERSON] за довіреністю, але договору купівлі-продажу даного автомобіля не уклав за відсутності коштів на сплату податків та зборів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РМС № 201269 від 17.05.2002 року, виданого МРЕВ ДАІ м. Прилуки Чернігівської області власником автомобіля марки ВАЗ 2103, 1974 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] Згідно ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. У судовому засіданні також встановлено, що позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] автомобіль ВАЗ-2103 згідно довіреності за № 263 від 31 січня 2008 року, тобто ще до того, як він був описаний державною виконавчою службою 05 лютого 2010 року та винесення вироку відносно [PERSON] 08 жовтня 2009 року, а тому посилання позивача на задоволення позовних вимог на підставі ст. 661 ЦК України безпідставні.

Outcome: dismissed