Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до Комсомольського районного суду м. Херсона з вказаним позовом, посилаючись на те, що у жовтні 2004 року на час ремонту у своїй квартирі, вона переїхала на тимчасове проживання до [PERSON] та його співмешканки за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57. Після того, як закінчився ремонт, [PERSON] повернулася до своєї квартири, однак лишила за зазначеною адресою деякі речі, в тому числі посуд, який придбала в ДП «Цептр Інтернаціональ Україна». Даний посуд вона купила за власні кошти, хоча договір був укладений на ім'я її зятя [PERSON] Через деякий час позивач звернулася до [PERSON] із проханням повернути посуд, однак отримала відмову в зв'язку з тим, що посуд знаходиться на зберіганні у якогось родича, який перебував на строковій службі, а потім у плаванні. [PERSON] звернулася до міліції із заявою про злочин, однак постановою від 02.07.2009 року в порушенні кримінальної справи за даним фактом було відмовлено. Згодом [PERSON] намагався повернути позивачу її посуд, однак остання відмовилася його прийняти, оскільки він був у неповній комплектації та мав вигляд вживаного. В зв'язку з чим, [PERSON] просила суд визнати дії [PERSON] по користуванню чужим майном неправомірними, захистити її права шляхом зобов'язання відповідача відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі вартості майна (посуду «ROYAL SET артикул TF-340», який складається з більш як 20 приборів та набір «WOG артикул TU-W-30-G»), тобто 31 618 грн. У судовому засіданні позивач та її представник уточнили заявлені позовні вимоги та просили суд визнати дії [PERSON] по користуванню чужим майном неправомірними, захистити права позивача шляхом стягнення з відповідача вартості майна (посуду «ROYAL SET артикул TF-340», який складається з більш як 20 приборів та набір «WOG артикул TU-W-30-G») в розмірі 31 618 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно деякий час [PERSON] проживала у нього вдома, оскільки робила ремонт в своїй квартирі. Вона перевезла до них свої речі, серед яких був посуд. [PERSON] не давав згоду на зберігання речей позивача у нього вдома. Даним посудом [PERSON] користувалася сама, коли готувала їжу вдома у [PERSON], а також дала дозвіл на користування ним співмешканкою відповідача [PERSON] [PERSON]А просив позивача забрати посуд, оскільки в його будинку на протязі дня постійне знаходились люди. За згодою [PERSON] родичі [PERSON] відвезли його до сестри останньої - [PERSON] Через деякий час [PERSON] виїхала з його помешкання. До 2009 року [PERSON] цього посуду не бачив. В 2009 році [PERSON] подзвонила та почала вимагати повернути їй посуд, однак потім відмовилася його отримати, а наполягала на поверненні їй грошей. [PERSON] посудом позивача не користувався, він не знає, хто ним користувався весь час, коли він знаходився за іншою адресою. Таким чином, відповідач вважає, що своїми діями не спричиняв [PERSON] матеріальної шкоди, в зв'язку з чим просив суд в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до договорів № 3301291 від 15.12.2003 року та № 3269833 від 17.03.2004 року, [PERSON] придбав в ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» набір посуду «ROYAL SET артикул TF-340» та набір посуду «WOG артикул TU-W-30-G». [PERSON] є чоловіком [PERSON], яка є донькою [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про одруження. Згідно довідки ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» від 02.03.2010 року, посуд за договорами № 3301291 від 15.12.2003 року та № 3269833 від 17.03.2004 року придбала [PERSON], вартість посуду складає 2460 євро та 424 євро. Зазначене також підтверджується рахунками та накладними від 28.05.2004 року та 21.06.2004 року, та квитанціями від 13.04.2004 року. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.07.2009 року вбачається, що в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] про повернення їй посуду відмовлено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2004 році вона працювала разом з співмешканцем [PERSON] та [PERSON] в ДП «Цептр Інтернаціональ Україна». В квартирі у [PERSON] розпочався ремонт, вона попросила пожити у них та переїхала за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57. Через деякий час позивач придбала для своїх дітей посуд. Даний посуд [PERSON] разом з [PERSON] забрали зі складу ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» та привезли до вказаної адреси. Коли коробки з посудом вже стояли вдома, [PERSON] побачив їх та попросив перевезти в інше місце, оскільки в будинку постійно знаходились чужі люди, які могли пошкодити або викрасти даний посуд. За час проживання [PERSON] за вищезазначеною адресою, вона сама користувалася даним посудом, готувала в ньому та дозволила користуватися ним [PERSON] Через деякий час до [PERSON] приїхала її племінниця з хлопцем, [PERSON] попросила їх перевезти посуд до іншого місця на зберігання, в зв'язку з чим його було перевезено в Таврійський мікрорайон до сестри [PERSON] Згодом [PERSON] виїхала від них та зникла на чотири роки. В 2009 році [PERSON] забрала посуд від сестри, оскільки у останньої вдома був потоп та коробки були зіпсовані. Потім з'явилася [PERSON] та побачивши, що посуд був у користуванні, відмовилася його забирати, наполягала на поверненні їй грошей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що коли була в гостях у своєї сестри [PERSON], познайомилася з [PERSON], яка деякий час проживала за адресою [INFO]. Згодом [PERSON] зателефонувала та попросила перевезти до неї посуд [PERSON], щоб з ним нічого не сталося. [PERSON] погодилася залишити у себе на зберіганні даний посуд на час ремонту в квартирі [PERSON] Декілька років коробки з посудом знаходилися у [PERSON], потім квартиру [PERSON] затопили, коробки з посудом були зіпсовані. В 2009 році [PERSON] забрала посуд та перевезла його за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57, пояснивши це тим, що з'явилася [PERSON] та попросила повернути його. Зі слів сестри [PERSON] дізналася, що [PERSON] відмовилася забирати свій посуд та наполягала на поверненні їй грошей за нього. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надано жодного доказу неправомірності дій [PERSON], а також завдання їй матеріальної шкоди саме діями відповідача. Судом встановлено, що в 2004 році [PERSON] робила ремонт в своїй квартирі та деякий час проживала за адресою [INFO] разом з [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] З договорів № 3301291 від 15.12.2003 року та № 3269833 від 17.03.2004 року, а також довідки ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» від 02.03.2010 року вбачається, що [PERSON] придбала посуд «ROYAL SET артикул TF-340» та «WOG артикул TU-W-30-G», який перевезла до свого тимчасового помешкання. При цьому, відповідач [PERSON] не давав згоди на зберігання даного посуду, а дізнався про його існування вже коли побачив дві коробки у себе вдома. Він наполягав на іншому місці зберігання посуду, в зв'язку з чим посуд було перевезено до помешкання [PERSON], яка є сестрою [PERSON] На перевезення посуду [PERSON] дала свою згоду. Тобто, з 2004 року по 2009 рік посуд знаходився за адресою [ADDRESS]. Весь цей час [PERSON] не вимагала повернення їй посуду. В 2009 році [PERSON] попросила повернути її посуд, в зв'язку з чим [PERSON] забрала його від [PERSON] та перевезла за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57. Однак, позивач відмовилася забрати належний їй посуд, посилаючись на те, що він знаходився у користуванні та не в повній комплектації. Зазначені правовідносини виниклі у 2004 році, а у відповідності до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В зв'язку з чим, суд вважає, що позивач пропустила строк звернення до суду за захистом своїх прав. Однак згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а відповідачем по справі не заявлялося клопотання про застосування строку позовної давності. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не чинилося перешкод у користуванні її посудом, вона мала можливість його забрати протягом чотирьох років однак не робила цього. Посилання позивача на те, що посудом користувалися, тому вона відмовилася його забрати, суд не бере до уваги, оскільки судом встановлено, що за час тимчасового проживання за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57 [PERSON] сама користувалася ним та дозволила користуватися [PERSON] В ході судового засідання судом не встановлено неправомірності дій відповідача [PERSON], оскільки особисто він посудом [PERSON] не користувався, згоди на його зберігання не давав. Крім того, з акту приймання індивідуального домоволодіння вбачається, що житловий будинок № 57 по вул.Цюрупинській в м.Херсоні, в якому проживає [PERSON], належить, [PERSON]. Оскільки інших доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог судом встановлено не було, а підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, і відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності передбачають наявність в сукупності ознак: складу правопорушення, яка передбачає наявність такої шкоди, протиправну поведінку заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою та вини, й зважаючи на те, що зазначені підстави [PERSON] та її представником не були доведені, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не обґрунтовані. Це підтверджується належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Доводи позивача не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не можуть бути прийнятими до уваги суду і підлягають відхиленню. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] - необґрунтований та задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed