Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

26.04.2011 року Апостолівська районна державна адміністрація звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] являється матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька [PERSON] внесно до актового запису про її народження зі слів матері, відповідно до вимог ст. 135 СК України, тобто [PERSON] є матір"ю -одиначкою. Вироком Апостолівського районного суду від 27.06.2001 року [PERSON] засуджено по ст.ст. 94,140 ч.2 КК України до дев"яти років шести місяців позбавлення волі. Дитина з 05.09.2002 року навчається та знаходиться на повному утриманні та вихованні у Дніпропетровській неповній середній загальноосвітній школі-інтернаті №2 у відділенні дітей з важкими розладами мови. 04.09.2008 року відповідачка звільнена від покарання умовно-достроково за постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.08.2008 року. [PERSON] зовсім не цікавиться життям та здоров"ям свого сина, не приймає участі у його вихованні та матеріальному утриманні. Відповідачка протягом 2008-2011 років жодного разу не відвідала дитину, не приділила йому уваги. Крім того, у зв"язку з тим, що мати не приймає участі в утриманні дитини, існує необхідність у стягненні з неї аліментів на користь Котовської спеціальної школи-інтернату для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку , де виховується та утримується дитина, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробіку) відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позбавлення [PERSON] батьківських прав необхідно для встановлення на облік з усиновлення. У судове засідання сторони не з"явилися надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача надала суду заяву за якою просить справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] за письмовою заявою від 28.04.2011 року заявлений позов визнала повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] , просить справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст. 130 та 174 ЦПК України у попередньому судовому засіданні при визнанні відповідачем позову, за наявності законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.06.1993 року відповідачка народила сина -[PERSON] . Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з викладених у позові обставин, підставою для звернення до суду із заявленими позовними вимогами слугувало невиконання відповідачкою батьківських обов"язків по вихованню її дитини -неповнолітнього [PERSON] . Факт неналежного виконання відповідачкою своїх обов"язків щодо неповнолітнього сина [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Дана обставина підтверджується наступним: Розпорядженням голови районної державної адміністрації №457/2-р від 21.09.2001 року [PERSON] разом із сестрами [PERSON] та [PERSON] направлено до інтернатного закладу на повне державне утримання, у зв"язку з тим, що діти залишились без піклування матері-одиночки, яка позбавлена волі на 9 років 6 місяцев (а.с. 13). Вироком Апостолівського районного суду від 27.06.2001 року [PERSON] засуджено по ст.ст. 94,140 ч.2 КК України до дев"яти років шести місяців позбавлення волі (а.с. 9-11). Довідкою КЗО "Котовська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку"від 07.02.2011 року зафіксовано, що [PERSON] навчається в 10 класі і знаходиться на повному державному утриманні в даному закладі з 2002 року (а.с. 14). Актом КЗО "Котовська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку" від 29.09.2009 року встановлено, що з 2002 року неповнолітній [PERSON] перебуває в школі-інтернаті . За час знаходження хлопчика в школі , мати жодного разу його не відвідала, не написала листа, не зателефонувала. Мати дитини не цікавиться життям та здоров"ям дитини, не забезпечує його матеріально. (а.с.15 ). Актом Котовської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату від 04.02.2011 року зафіксовано, що на протязі перебування неповнолітнього [PERSON], [INFO] з 2002 року в школі-інтернаті мати, близькі родичі хлопчика не відвідували, участі в утриманні та вихованні не приймали (а.с.16). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім захом впливу. В даному випадку суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] свідомо із власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків та наданих їй прав, тому в даному випадку існують всі підстави для позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось з них. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України передбачено право особи з якою проживає дитина на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Крім того, враховуючи, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, який навчається та знаходиться на повному утриманні та вихованні КЗО "Котовська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку", суд вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані кошти слід стягувати на користь навчального закладу в якому навчається неповнолітня дитина та знаходиться на його вихованні та повному забезпеченні. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачка, як мати зобов'язана утримувати свою дитину, яка потребує матеріальної допомоги. Стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає положенням Сімейного Кодексу України. Судові витрати згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки [PERSON]

Outcome: approved