Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому після неодноразових уточнень просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 109 в будинку № 4 по Тарасівському в*їзду в м.Харкові, укладений 26.10.1999 року за участю [PERSON] та застосувати наслідки недійсності угоди та визнати вказану квартиру такою, що є спільною сумісною власністю її та [PERSON]; визнати недійсною угоду про відчуження [PERSON] на користь [PERSON] прав на частку у розмірі 1/3 статутного фонду ТОВ "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування", відповідно до якої внесено зміни до установчих документів та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та визнати вказане майнове право таким , що є спільною сумісною власністю її та [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 30.11.2007 року за участю [PERSON] та застосувати наслідки недійсності угоди та визнати вказану квартиру такою, що є спільною сумісною власністю її та [PERSON]; визнати транспортні засоби автомобіль [NUMBER], [NUMBER], автомобіль ПРПВ 204 д.н. [NUMBER], які зареєстровані на ім*я відповідача такими, що є спільною сумісною власністю її та [PERSON]; врахувати при розподілі спільного майна дійсну вартість транспортного засобу ЗІЛ 5301, що був придбаний відповідачем під час шлюбу та відчужений ним без її згоди у 2008 році; врахувати при розподілі спільного майна отримані відповідачем [PERSON] та використані ним не в інтересах сім*ї доходи від підприємницької діяльності за 2006 рік в сумі 479500 грн. та за 2007 рік у сумі 477549 грн.; встановити порядок розподілу та розподілити майно, набуте нею спільно з відповідачем у шлюбі з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, що залишилася з нею, а саме: виділити на її користь частку у розмірі 50% від усього спільного майна ( його дійсної вартості на час розгляду справи або на час відчуження, якщо майно було відчужене без її згоди), виділити їй в натурі квартиру № 109 по в*їзду Тарасівському, 4 в м.Харкові, а транспортні засоби ГАЗ 2752, КРАЗ 258 та автопричіп ПРПВ 204 виділити відповідачу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі 13 років та від шлюбу мають сина В*ячеслава, [INFO]. Рішенням суду від 10.12.2007 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, дитина залишилась з нею, але фактичні шлюбні відносини між ними були припинені в момент розгляду у суді справи. Відповідач запевняв її, якщо вона не буде перешкоджати швидкому розірванню шлюбу, то він залишить їй з дитиною квартиру, в якій вони мешкають та щомісяця буде надавати 1500 грн. з урахуванням інфляції, але після розірвання шлюбу відмовився від своїх обіцянок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач вважає, що при розподілі майна їх частки з чоловіком є рівними та до складу майна, що підлягає поділу включається наявне майно та те, що знаходиться у третіх осіб. Виходячи з викладеного, позивач вважає, що спільним майном є: квартира № 109 по в*їзду Тарасівському,4 в м.Харкові, яка зареєстрована на ім*я [PERSON], 1/3 частка статутного фонду ТОВ "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування", що зареєстрована за [PERSON]; квартира [ADDRESS], яка також зареєстрована за [PERSON], перелічені вище транспортні засоби, доход колишнього чоловіка за 2006 рік 479500 грн., доход за 2007 рік 477549 грн., а також врахована дійсна вартість транспортного засобу автомобіля ЗІЛ 5301 та відчуженого відповідачем у 2008 році без її згоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач також зазначила, що спірні квартири хоча і зареєстровані на ім*я матері відповідача - [PERSON], але придбані ними в період шлюбу та за сімейні кошти. Частка у статутному фонді ТОВ також є спільною власністю, оскільки в бізнес інвестувались кошти сімейного бюджету. Вказана частка була переоформлена на матір відповідача на підставі нотаріальної заяви, яку вона підписала під примусом відповідача, тому не є вираженням її згоди на відчуження корпоративного права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник повністю підтримали позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, та пояснив, що спірні квартири не можуть вважатися спільним майном сторін, оскільки належать [PERSON] та ніколи сторонам не належали. Доказів того, що [PERSON] була пенсіонеркою та не мала грошей на придбання спірних квартир не доведена позивачкою. Частка у статутному фонді ТОВ "ХЕЗ ПТМ" була придбана [PERSON] за власні кошти, підтвердженням чого є нотаріально посвідчена заява [PERSON]. Тому, підстави для визнання угод недійсними, відсутні. Що стосується спірних транспортних засобів, то вони були придбані [PERSON] для свого бізнесу, тому не є об*єктом спільної сумісної власності подружжя, так як є майном приватного підприємця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача [PERSON] також позовні вимоги не визнала та зазначила, що спірні квартири належать їй на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу та її право власності є непорушним. Крім того, договір купівлі продажу квартири по Тарасівському в*їзду в м.Харкові було укладено у 1999 році, тобто позивачем пропущено строк позовної давності про визнання договору недійсним. Що стосується належній їй 1/3 частки у статутному фонді ТОВ "ХЕЗ ПТМ", то позивач особисто надала нотаріально посвідчену заяву про те, що зазначена частка є особистою приватною власністю її чоловіка [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи ТОВ "ХЕЗ ПТМ" в судовому засіданні заперечував проти позову та зазначив, що вимоги позивача про відчуження відповідачем на користь третьої особи 1/3 частки уставного фонду ТОВ "ХЕЗ ПТМ" та визнання майнового права спільною сумісною власністю подружжя не відповідають вимогам закону, оскільки майно господарського товариства не може розглядатися як частина спільної сумісної власності подружжя, оскільки таке майно чи грошові кошти з моменту передачі їх учасником до статутного фонду товариства стають власністю цього товариства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання неодноразово не з*являлись, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі, приходить до наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 06.08.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАГС Жовтневого РВК м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, актовий запис № 585. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] В*ячеслава Олександровича, [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.12.2007р. шлюб між сторонами було розірвано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Під час шлюбу [PERSON] було придбано три автомобілі: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які зареєстровані на ім*я відповідача (довідка УДАІ від 24.02.2009р.). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання вказаних автомобілів спільною сумісною власністю підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується інших позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира №109 по в*їзду Тарасівському,4 в м.Харкові належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач зазначає, що вказана угода є недійсною і посилається на ст.58 ЦК України в редакції 1963 року. Зі змісту вказаної статті вбачається, що недійсною є лише угода укладена про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Законні підстави для визнання вказаного договору недійсним відсутні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до довідки КП «ХМБТІ» від 24.01.2011р. квартира №109 по в*їзду Тарасівському,4 в м.Харкові належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.11.2010р. приватним нотаріусом Криворізького МНО р№1968. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спірна квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 958. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач не надала до суду доказів того, що вказаний договір є удаваним, тобто вчинений сторонами для приховання іншого правочину, тому, тому, законних підстав для застосування ч.2 ст. 235 ЦК України немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, суд не приймає до уваги ствердження позивачки про те, що відповідач [PERSON] є пенсіонеркою, тому не мала можливості придбати квартиру, оскільки вони не засновані на законі, тому, підстав для визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу та визнання квартири №109 по в*їзду Тарасівському,4 в м.Харкові спільною сумісною власністю немає. Виходячи з викладеного, суд вважає, що немає законних підстав для розподілу між колишнім подружжям власності, яка належала [PERSON] та на теперішній час одна із спірних квартир належить третій особі [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується вимог про визнання недійсною угоду про відчуження [PERSON] на користь [PERSON] прав на частку у розмірі 1/3 статутного фонду ТОВ "Харківський експериментальний завод підйомно-транспортного машинобудування", відповідно до якої внесено зміни до установчих документів та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та визнання вказаного майнового права таким, що є спільною сумісною власністю позивача та [PERSON], то вказані вимоги також не засновані на законі і не підлягають задоволенню виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] належить право на 1/3 частку у статутному фонді ТОВ «ХЕЗ ПТМ», яка була відчужена на її користь відповідачем [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Відповідно до ст. 65 СК України, для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і державної реєстрації має бути нотаріально засвідчена. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До суду була надана нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 05.11.2007р. відповідно до якої, остання вказала, що частка у статутному капіталі ТОВ «ХЕЗ ПТМ» в розмірі 7500 грн., що складає 1/3 голосів є об*єктом особистої приватної власності її чоловіка [PERSON], за рахунок спільних коштів та майна, належного їм на праві спільної сумісної власності частка не формувалась. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ствердження позивача про те, що вказана заява була підписана нею під примусом відповідача [PERSON] нічим не підтверджуються. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суду також не надано доказів про те, що правочин про відчуження відповідачем 1/3 частку у статутному фонді ТОВ «ХЕЗ ПТМ» на користь [PERSON] є фіктивним правочином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вимоги про врахування при розподілі майна дійсної вартості автомобіля ЗІЛ 5301, 2004 року випуску д.н. [NUMBER], який було відчужено без згоди позивача після розірвання шлюбу також нічім не підтверджуються, тому не підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вимоги позивача врахувати при розподілі спільного майна отримані відповідачем [PERSON] та використані ним не в інтересах сім*ї доходи від підприємницької діяльності за 2006р. та 2007 рік також задоволенню не підлягають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень ст.ст. 57,61 СК України, ст. 52 ЦК України, майно приватного підприємства чи фізичної особи-підприємця не є об*єктом спільної сумісної власності подружжя, інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стороною позивача не надано до суду доказів того, що вказані кошти були використані не в інтересах сім*ї.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial