Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

В заявленому позові позивачка просить визнати за нею право власності на незавершене будівництво житлового будинку з господарськими прибудовами за адресою вул. Венгриновича, 18 с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області. В заяві посилається на те, що 03.12.1999 року в с. Олієво-Королівка померла мати позивачки [PERSON], яка була головою господарства що в с. Олієво- Королівка вул. Венгриновича (раніше Галана),18 Городенківського району. В даному господарстві проживали також позивачка з чоловіком. Батько позивачки помер ще раніше в 1955 році. Свідоцтво на право власності на житловий будинок та господарські споруди було видано на [PERSON]. В зв"язку з тим, що господарські будівлі були побудовані ще в 1962 році, на місці старого житлового будинку було збудовано новий житловий будинок. Будівництво проводила позивачка з чоловіком [PERSON], та своєю матір"ю позивачки, ними було збудовано житловий будинок, накрито покрівлю, зроблено столярні роботи. Однак [PERSON] помер і позивачка з матір"ю не змогли завершити будівництво будинковолодіння. Після смерті матері та чоловіка позивачка не може оформити право власності на спадкове майно, так як із старого будинковолодіння залишились тільки господарські споруди, а новий житловий будинок незавершений. На незавершене будівництво свідоцтво на право власності не вдається, тому позивачці рекомендовано звертатися з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити. Відповідачка, позов визнала, просить справу слухати у її відсутності, про що подала заяву. Суд, вислухавши позивачку дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що в с. Олієво-Королівка по вул. Венгриновича (раніше Галана), 18 проживали [PERSON] - позивачка по справі, її чоловік [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно свідоцтва на право особистої власності від 23.07.1988 року [PERSON], яка була головою колгоспного двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами що в с. Олієво-Королівка по вул. Я.Галана, 18. Рішенням виконавчого комітету Олієво- Королівської сільської ради [PERSON] дозволено проводити будівництво хати на старому місці в с. Олієво-Королівка по вул. Венгриновича, 18. На даний час будівництво незакінчене. Будівництво проводилось всіма членами сім"ї, однак [PERSON] помер 23.06.1984 року а згодом - [PERSON]. Позивачка проживає будинковолодінні, що знаходиться за адресою вул. Венгриновича, 18 с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області. Однак не може узаконити спадкове майно так як будівництво житлового будинку незакінчене. Згідно до статті 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає - що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON], як дочки спадкодавця [PERSON] є спадкоємцями майна в порядку спадкування за законом. Також згідно ст.ст. 120,123,563 ЦК України (1963 р.), які були виключені Законом від 16.12.1993 р., майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Тому позивачка знову ж таки є спадкоємцем спадкового майна матері в порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживала та продовжує проживати в господарстві, що відносилось до колгоспного двору, однак через відсутність документації на новостворене майно - господарські споруди, позивачка не може оформити спадкове майно на себе. Згідно до ст. 331 ч 2 ЦПК України - якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, то право власнсті виникає з моменту прийняття до експлуатації. Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України зазначено, що до завершення будівництвом (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва ( створення майна). Відповідно до ст. 1217, 1258,1261,1262 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, в порядку спадкування за законом та заповітом бажає оформити спадкове майно на себе. Відповідачка - спадкоємець за законом першої черги, не заперечує з приводу визнання права власності на спадкове майно матері за позивачкою. Інших осіб які б притендували на спадкове майно не встановлено. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, ст. 391 цього ж кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст. 317, 328, 331, 336, 347, 391, 1217,1258,1261,1262 ЦК України,

Outcome: approved