Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

09 вересня 2010 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначив, що в судовому засіданні при розгляді справи за його позовом до [PERSON] про поділ спадкового майна йому стало відомо про існування рішення Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №84 від 15.11.1995 року, яким за [PERSON] було визнано право власності на будинок в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області по вул. Набережна, 85, на підставі якого Новоодеським РБТІ було видано свідоцтво про право власності. Посилаючись на незаконність вищевказаного рішення через те, що на його думку ніякої заяви про його винесення цього рішення батько не подавав, що заява подавалась іншою особою, бо батько знав про наявність у нього правовстановлюючого документу на цей будинок, а саме договору купівлі-продажу, а також на те, що свідоцтво про право власності на цей будинок видано на імя його батька вже після смерті останнього, просив суд поновити йому пропущений з поважних причин строк звернення до суду за захистом порушених прав, скасувати рішення №84 від 15.11.1995 року Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності за [PERSON] на будинок №85 по вул. Набережна в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, а також визнати незаконним свідоцтво про право власності на цей будинок на імя [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов. Посилаючись на порушення відповідачем чинного законодавства при прийнятті рішення і видачі свідоцтва про право власності на будинок, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, з якої вбачається, що відповідач позов визнає і просить суд розглянути справу в його відсутність. Залучені до участі в справі треті особи [PERSON], [PERSON], представник [PERSON] підтримали позов, просили суд позов задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] посилаючись в судовому засіданні на те, що позивачем не наведено підстав позову і доказів, щоб підтверджували факт незаконності оскаржуваного рішення сільради, просила суд в цій частині вимог відмовити. Не заперечувала проти задоволення позову в частині визнання незаконним свідоцтва про право власності на будинок, визнавши що свідоцтво дійсно видано після смерті власника, на його імя, що суперечить чинному законодавству. Вислухавши пояснення позивача, його представника, пояснення третіх осіб та їх представників, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Цей висновок ґрунтується на наступному: Як вбачається з досліджених в суді обставин справи, між позивачем і третіми особами існує спір з приводу поділу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], який розглядається в порядку цивільного судочинства по іншій цивільній справі. За життя, а саме 25.06.1955 року, [PERSON] придбав на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25.06.1955 року житловий будинок, де не була вказана точна адреса його знаходження. 15.11.1995 року відповідачем по справі виконкомом Баловненської сільської ради було винесено рішення №84 «Про затвердження списків по належності житлових будинків, розташованих в селі Баловне». Цим рішенням, на підставі рішення облвиконкому від 10.01.1985р. №165 «Про порядок єдиного житлового фонду» та інструкції «Про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами облікової документації», на підставі списків по господарських книг, були розглянуті представлені Вознесенським МБТІ матеріали і затверджені назви вулиць в с. Баловне Новоодеського району і списки власників будинків, відповідно до назв вулиць в селі Баловне і номерів цих будинків. Зокрема, в затвердженому цим рішенням додатку №2, у списку власників житлових будинків, зазначено, що за житловим будинком, власником якого являється [PERSON] цим рішенням, затверджено номер будинку 85 по вул. Набережна в с. Баловне. Також цим рішенням було доручено Вознесенському МБТІ оформити відповідні документи на право власності на житлові будинки громадянам с. Баловне. Згідно даних погосподарської книги №2 Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в житловому будинку №85 по вул. Набережна в с. Баловне Новоодеського району на період 1990-1993 років були прописані та постійно проживали [PERSON], [INFO] власник будинку, [PERSON], [INFO] дружина власника, [PERSON], [INFO] син власника, [PERSON], [INFO] невістка власника, [PERSON], [INFO], онук власника, [PERSON], [INFO], онук власника. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 09.05.2004 року. 03.11.2004 року на його імя, вже після смерті, відповідачем було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно вищевказаний житловий будинок. Відповідач в судовому засіданні, як свідчить його письмова заява, визнав позов повністю. Відповідно до вимог ст.174 ЦПК України, на яку посилається позивач, визнання позову відповідачем являється підставою для ухвалення судового рішення про задоволення позову, за виключенням випадків, коли таке визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Визнання цього позову відповідачем порушує інтереси третьої особи [PERSON], представник якої заперечує проти задоволення позову в повному обсязі і як вбачається з досліджених в суді обставин справи, захищає свої права в іншому судовому процесі при вирішення спірного питання з приводу поділу спадкового майна. Тому суд, зважаючи на ці обставини, не приймає заяву відповідача про визнання позову. Як свідчать обставини справи позивач взнав про порушення своїх прав та інтересів, наявністю цього свідоцтва тільки під час судового розгляду справи в 2008 році з приводу вирішення спору між спадкоємцями про поділ спадкового майна, а тому пропустив строк звернення до суду за захистом порушеного права з поважних причин. За таких обставин, позивачу слід поновити пропущений ним з поважних причин строк звернення до суду за захистом порушеного права. Суд зазначає, що відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач та його представник посилаються на незаконність оскаржуваного рішення відповідача, але на підтвердження своїх доводів не навели жодного доказу в обґрунтування підстав його незаконності. Крім того, суд зазначає, що оспорюване рішення, яке, як вбачається з позовних вимог, просить вцілому скасувати позивач, стосується не тільки його інтересів, але також інтересів багатьох інших мешканців с. Баловне, яким були присвоєні номери їх житлових будинків і закріплені назви вулиць розташування цих будинків в с. Баловне. Посилання позивача, як на підставу скасування оспорюваного рішення на ту обставину, що будинок належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] на підставі правовстановлюючого документу нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 25.06.1955 року, на думку суду саме по собі не може бути доказом незаконності цього рішення, так як ця обставина ніяким чином не впливає на обсяг визначених цим рішенням правовідносин. Разом з тим, з досліджених в суді обставин справи вбачається, що свідоцтво про право власності на житловий будинок №85 по вул. Набережній в с. Баловне Новоодеського району було видано на імя [PERSON] вже після його смерті, а саме 03.11.2004 року, в порушення ст.25 ЦК України, тобто після втрати останнім можливості мати і набувати будь-які права та обовязки. Тому в цій частині позову, вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у вигляді 8,50 гривень державного мита та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial