Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-30 00:00:00

24.01.20111 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 27.09.2000 року він отримав свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру, яка розташована по вул. Леніна, 21/14, м. Зеленодольськ Дніпропетровської області. В квартирі був зареєстрований з 1993 року. Після отримання квартири він став співмешкати з матірю відповідача, вона в квартирі не реєструвалася. У 2002 році співмешканка попросила зареєструвати в його квартирі свого сина, а саме відповідача - [PERSON], для того щоб він зміг працевлаштуватись на Криворізьку ТЕС. Так як проживати у квартирі відповідач не збирався, він виконав прохання співмешканки. Відповідач почав працювати на Криворізькій ТЕС, в квартирі не мешкав, речей своїх не приносив. На протязі останніх років відносини з матірю відповідача погіршилися, вона проживає з іншою сімєю в іншому житловому приміщенні. Він почав їздити на заробітки, а в цей час квартира була зачинена, в ній ніхто не проживав. За цей час відповідач [PERSON] одружився і проживав у своїх нових родичів. У відповідача народилося двоє дітей і він без його дозволу зареєстрував дітей у квартирі. Починаючи з 2002 року відповідач не проживає в зазначеній квартирі, а його діти не мешкають в ній з дня народження, що підтверджується актами депутатського обстеження від 17 та 20 січня 2011 року. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням зняття з реєстрації, але відповідач на прохання не реагує. Вважає, що відповідач та його діти втратили право користування жилим приміщенням, просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, так як протязі більше 6 місяців відповідачі не користуються житлом. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає в квартирі з дня реєстрації. Фактично він зі своєю сімєю проживає в [INFO] а/1. У спірній квартирі також зареєстровані його діти [PERSON] та [PERSON], які також ніколи у вказаній квартирі не проживали. Не заперечує проти визнання його та дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Він неодноразово намагався знятися з реєстрації у спірній квартирі, але йому було відмовлено, оскільки позивач має велику заборгованість за комунальні послуги. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.09.2000 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки з місця проживання про склад сімї [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Актами депутатського обстеження від 17.01.2011 року та 20.01.2011 підтверджується факт відсутності відповідача та його дітей за місцем реєстрації (а.с.14-15). Факт відсутності відповідача та його дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], понад шість місяців визнано відповідачем, тому вказана обставина відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, тому вони повинні бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україніоднією з підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1 500 гр. також задоволенню не підлягають, оскільки факт проведення позивачем оплати вказаних витрат не найшов підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: partial