Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

14.04.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, зокрема житловий будинок № 37, що знаходиться по вулиці Зарічній в с. Вербівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, що належав її батькові [PERSON], який помер. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона після смерті батька, як спадкоємець за законом прийняла спадщину, однак їй було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. ЇЇ батько за свого життя не оформив свідоцтво право власності на даний будинок, хоча даний будинок йому належав. З метою захисту своїх прав вона звернулася до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав, тому суд, враховуючи думку позивачки та її представника, вважає за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого представника відповідача на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 09.09.2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 3). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається в тому числі і з житлового будинку № 37, що знаходиться по вул. Зарічній в с. Вербівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області. [PERSON], яка була донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 5) та про укладення шлюбу (а.с. 6), є єдиною спадкоємицею після смерті батька та фактично прийняла спадщину, оскільки на день його смерті проживала разом з ним однією сімєю без реєстрації у вищевказаному будинку, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 155 від 27.01.2011 року (а.с. 9). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не змогла через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, що стверджується копією постанови Новоград-Волинської державної нотаріальної контори за вих. № 650 від 05.04.2011 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 19). Відповідно до положень ст. ст. 100,101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність»цього ж Кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Із довідки виконавчого комітету Чижівської сільської ради № 154 від 27.01.2011 року (а.с. 16) слідує, що згідно запису в по господарській книзі житловий будинок №37, що розташований в селі Вербівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, належав померлому [PERSON]. Згідно копії технічного паспорту (а.с. 12 - 15) вказаний будинок побудований в 1991 році. Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивачка не може належним чином оформити право власності на спірний будинок в порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків…», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved