overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до Михайлівської селищної ради про продовження терміну на прийняття спадщини за заповітом. В позовній заяві позивач вказав, що 11 травня 2007 року померла його мати [PERSON]. При житті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори 03 березня 1995 року та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 619. Згідно заповіту, все своє майно, де б воно не знаходилося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала йому [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок розташований по вул. Комсомольській, 84, смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області. Він рахував, що якщо є заповіт, то спадкове майно переходить до спадкоємця автоматично. В зв'язку з вищенаведеним просить визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши заяву позивача, заяву представника відповідача, та матеріали цивільної справи: світлокопію свідоцтва про смерть [PERSON], світлокопію заповіту, довідку з Михайлівської селищної ради, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1270 ЦК України, визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, і відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

¦ч. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що архівна довідка видана Михайлівською районною радою Запорізької області від 16 березня 2011 року за № 222 про заробітну плату видана на імя [PERSON] належить - [PERSON]. В заяві заявник [PERSON] зазначив, що він з 1977 року по 1996 рік працював на ПМК - 120 тресту «Мелітопольводбуд», потім його декілька разів реорганізували і остання його назва дочірне підприємство ПМК-120 ЗАТ «Запоріжжяводбуд». 16 березня 2011 року відділом «Трудовий архів» Михайлівської районної ради Запорізької області йому видана архівна довідка про заробітну плату за № 222 але в ній його дані вказані як: «[PERSON]І.», а не [PERSON]», як вказано в паспорті. Провести виправлення в вищевказаній архівній довідці не можливо, бо підприємство зараз визнано банкротом та ліквідовано. Той факт, що архівна довідка № 222 від 16.03.2011 року належить йому підтверджуються копією паспорта, копією трудової книжки, копією ідентифікаційного суду, копією довідки єдиного державного реєстру про ліквідацію підприємства. Просить суд встановити факт, що архівна довідка видана Михайлівською районною радою Запорізької області 16 березня 2011 року за № 222 про заробітну плату належить [PERSON]. До судового засідання [PERSON] не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути цивільну справу у його відсутність. На заявлених вимогах наполягає та просить суд задовольнити її у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заяви. Суд, з урахуванням заяви заявника, заяви представника заінтересованої особи, оцінюючи докази по справі: світлокопію трудової книжки, світлокопію єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних підприємців, світлокопію довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, світлокопію паспорта [PERSON], світлокопію архівної виписки, світлокопію архівної довідки, приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відпові дно до ч.І п.6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як було встановлено в судовому засіданні, з 1977 року по 1996 рік [PERSON] працював на ПМК - 120 тресту «Мелітопольводбуд», потім підприємство декілька разів реорганізували і остання його назва дочірне підприємство ПМК-120 ЗАТ «Запоріжжяводбуд». 16 березня 2011 року відділом «Трудовий архів» Михайлівської районної ради Запорізької області заявнику видана архівна довідка про заробітну плату за № 222 але в ній його дані вказані як: «[PERSON]І.», а не [PERSON]», як вказано в паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка просить встановити факт прийняття спадщини і визнати право власності на спадкове майно, яке залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла 7 березня 2006 року, а саме право власності на земельну ділянку розміром 3,2030 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 39322 грн. 39 коп., що належала спадкодавиці [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВН №051742 виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації №67 від 12 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2252. Позивачка посилається на те, що вона постійно проживала із матір`ю, вела спільне господарство, здійснювала догляд за [PERSON], а після смерті поховала її, також все своє майно спадкодавця заповіла своїй доньці [PERSON] згідно заповіту посвідченого секретарем Терешпільської сільської ради 13 червня 1994 року і зареєстрованого в реєстрі за №21. На протязі 6 місяців після смерті спадкодавці позивачка не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, так як вступила у фактичне управління майном тому на даний час вимушена звернутися до суду щоб захистити свої права. Окрім позиваки спадкоємців після смерті [PERSON] за заповітом та за законом немає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хмільницького району, Вінницької області позовні вимоги визнав повністю і не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши покази представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки свідоцтвом про смерть серії І-БК № 036376 доведено, що [PERSON] померла 7 березня 2006 року; заповітом посвідченим секретарем Терешпільської сільської ради 13 червня 1994 року і зареєстрованим в реєстрі за № 21 доведено, що [PERSON] все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON]; державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ВН №051742 виданим на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації №67 від 12 березня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2252 доведено, що [PERSON] належала земельна ділянка, розміром 3,2030 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 39322 грн. 39 коп., довідкою сільської Ради № 02-22-306 від 14 березня 2011 року доведено, що інших спадкоємців немає. Таким чином доведено, що перешкод у визнанні за позивачкою права власності на спадкове майно немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 08.02.2007р. в РАЦСі Перемишлянського РУЮ Львівської області, актовий запис №14, та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 07.07.2007р. народження покликаючись на його нетактовну та поведінку, вчинення сварок, нанесенні образ, що негативно впливає на виховання дитини, неналежну участь у веденні спільного господарства, відмінність поглядів на різні життєві ситуації, що привело до повного розладу в сімї. Відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, не цікавиться матеріальним становищем дитини, не надає необхідних коштів на її утримання, що поставило сімю в тяжке матеріальне становище, в звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини у розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов щодо розірвання шлюбу визнав повністю, а в частині стягнення аліментів частково, зазначивши, що погоджується на стягнення аліментів проте в меншому розмірі ніж просить позивачка. Вислухавши пояснення та доводи сторін та проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних обставин. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про одруження 1-СГ№068207 та свідоцтва про народження дитини 1-СГ№102778 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що був укладений 08.02.2007р. в РАЦСі Перемишлянського РУЮ Львівської області, актовий запис №14 та від якого у них є неповнолітня дитина: [PERSON] 07.07.2007р. народження. В судовому засіданні встановлено, що на протязі спільного подружнього життя між сторонами часто виникали непорозуміння через відмінність поглядів на різні життєві ситуації, з приводу порядку ведення спільного господарства, що стверджується зверненням позивачки до Перемишлянського РВ з приводу спричинення їй відповідачем тілесних ушкоджень. З наведених підстав відносини між сторонами загострились і це привело до того, що сторони не підтримують жодних стосунків між собою. Як вбачається з доводів позивачки, які не спростовано жодним чином відповідачем, відновлювати спільне проживання позивачка з ним не бажає, оскільки втратила до відповідача почуття поваги та любові, відтак жодних шансів для збереження сімї, суд не знаходить. Позивачка додатково ствердила, що відповідач матеріально не підтримує дитину, добровільно не надає кошти на її утримання, дитина знаходяться на повному утриманні позивачки. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів, який працює в БМ «Захід» в м. Перемишляни, проте вважає що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 14.07.2007р. в Білецькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №4 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 16.03.2008р. народження покликаючись на його нетактовну та поведінку, вчинення сварок, нанесенні образ, що негативно впливає на виховання дитини, неналежну участь у веденні спільного господарства, відмінність поглядів на різні життєві ситуації, що привело до повного розладу в сімї. Відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, не цікавиться матеріальним становищем дитини, не надає необхідних коштів на її утримання, що поставило сімю в тяжке матеріальне становище, в звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов щодо розірвання шлюбу визнав повністю, а в частині стягнення аліментів частково, зазначивши, що погоджується на стягнення аліментів проте в меншому розмірі ніж просить позивачка. Вислухавши пояснення та доводи сторін та проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних обставин. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про одруження 1-СГ№068353 та свідоцтва про народження дитини 1-СГ№132479 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що був укладений 14.07.2007р. в Білецькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №4 та від якого у них є неповнолітня дитина: [PERSON] 16.03.2008р. народження. В судовому засіданні встановлено, що на протязі спільного подружнього життя між сторонами часто виникали непорозуміння через відмінність поглядів на різні життєві ситуації, з приводу порядку ведення спільного господарства, зловживання відповідачем алкогольних напоїв. З наведених підстав відносини між сторонами загострились і це привело до того, що сторони не підтримують жодних стосунків між собою. Як вбачається з доводів позивачки, які не спростовано жодним чином відповідачем, відновлювати спільне проживання позивачка з ним не бажає, оскільки втратила до відповідача почуття поваги та любові. Наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав, відтак жодних шансів для збереження сімї суд не знаходить. Позивачка додатково ствердила, що відповідач матеріально не підтримує дитину, добровільно не надає кошти на її утримання, дитина знаходяться на повному утриманні позивачки. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів, який офіційно не працює проте має тимчасові заробітки, відтак вважає що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

У вересні 2010 р. ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 25 квітня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 134-08/Д-16. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 90000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17,5 % на рік з кінцевим терміном повернення 22 травня 2009 року. 25 квітня 2008 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладені три договори про заставу майнових прав як забезпечення вимог кредитора. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 7 вересня 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 9504 грн. 13 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 541, 543,625, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 9504 грн. 13 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідача 6641 грн. 86 коп. заборгованості та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 134-08/Д-16. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 90000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17,5 % на рік з кінцевим терміном повернення 22 травня 2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25 квітня 2008 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладені три договори про заставу майнових прав. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобовязався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів. Згідно п. 5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 5 травня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 6641 грн. 86 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 4798 грн. 82 коп.; заборгованості по простроченим процентам - 1751 грн. 96 коп., пені 91 грн. 18 коп. За таких обставин суд вважає, що позов банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати (51 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. ІТЗ), а також на користь держави 15 грн. 42 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, малолітню доньку - [PERSON], [INFO], залишити при матері. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним сімї стали неможливими. В судове засідання позивачка не зявилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримує. Відповідач також до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу в заочному порядку без участі відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі з 16 жовтня 2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, є підставою для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

В січні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що з 9 червня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинились. Вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила розірвати укладений з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 9 червня 2006 року, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 429. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Подружні відносини сторони не підтримують внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

У березні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка вказує на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 3 квітня 2006 року народжеення, доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку у відповідності до ст.180 СК України утримувати своїх дітей. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.224, 225 ЦПК Укпраїни судом проводиться заочний розгляд ьсправи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 8 серпня 2003 року. 16 липня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], 21 серпня 2003 року напродження, сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання дітей слід стягнути аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved