Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON], відмовившись від п. 2 позовних вимог, просить зобов»язати відповідачку [PERSON] видати їй трудову книжку, стягнути з приватного підприємця [PERSON] на її користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу в сумі 6000 грн., а також стягнути з [PERSON] на її користь 4000 грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди, посилаючись на те, що 07.12.2007 року вона була прийнята на роботу на посаду продавця в продовольчому магазині «Галина», що знаходиться в м. Бориславі по вул. Шевченка, 6«а», що належить приватному підприємцю [PERSON], де працювала до 19.05.2009 року. Заробітну плату вона отримувала щомісячно у розмірі 600 грн. 19.05.2009 року вона була звільнена з роботи за власним бажанням, однак відповідачка не повернула їй до цього часу трудову книжку, мотивуючи це тим, що вона заборгувала їй гроші в сумі 5544 грн., хоча ніякої заборгованості вона не зробила. Предметом даного спору була перевірка прокуратурою м. Борислава за її зверненням. За результатами проведеної перевірки приватному підприємцю [PERSON] прокуратурою м. Борислава внесено припис про усунення порушень трудового законодавства, крім того винесено постанову про порушення адміністративного провадження відносно приватного підприємця [PERSON], яку скеровано для розгляду в ТДІП у Львівській області. Такі дії відповідачки є незаконними і суперечать вимогам ст. 47 КЗпП України, так як власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Також відповідачкою порушено вимоги п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях. Відповідно до п. 4.1 вищевказаної Інструкції при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Враховуючи те, що на даний час відповідачка не видала їй трудову книжку, то остання зобов»язана виплатити її середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв»язку із затримкою видачі трудової книжки за період з 19.05.2009 року по 01.04.2010 року в розмірі 6000 грн. Такими діями [PERSON] ії завдано моральну шкоду, яка полягає в наступному: внаслідок невидачі їй відповідачкою трудової книжки протягом зазначеного періоду, вона не мала коштів для утримання своєї сім»ї, так як працевлаштуватися без трудової книжки не могла. Через відсутність коштів вона не мала можливості придбати для своїх дітей в достатній кількості необхідних продуктів харчування, предметів першої необхідності, одягу, ліків. Цим самим її сім»я була позбавлена можливості ведення звичайного способу проживання. Все це призводило до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації її життя та життя членів сім»ї. Моральну шкоду оцінює в розмірі 4000 грн.і просить таку суму стягнути з відповідачки у її користь У судовому засіданні позивачка [PERSON], допитана як свідок, та її представник [PERSON] позов підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилася з невідомих для суду причин. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що дійсно позивачка [PERSON] з початку грудня місяця 2007 року, точної дати не пам»ятає, була прийнята на роботу на посаду продавця в продовольчому магазині «Галина», що знаходиться в м. Бориславі по вул. Шевченка, 6«а», що належить приватному підприємцю [PERSON], де працювала до 19.05.2009 року. Заробітну плату вона отримувала щомісячно у розмірі 600 грн. Трудову книжку позивачці [PERSON] було повернуто в день її звільнення 19.05.2009 року. Оглянувши матеріали даної цивільної справи №2-433/2010 року, справи №3-902 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 41 ч. 1 КУпАП, суд прийшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2007 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою фізичною особою-суб»єктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму працівників [PERSON] укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, згідно якого [PERSON] зобов»язувалася виконувати роботу продавця продовольчих товарів у відповідачки [PERSON], при цьому розмір заробітної плати за місяць становив 600 грн. Фактично з 07.12.2007 року позивачка [PERSON] була прийнята на роботу на посаду продавця в продовольчому магазині «Галина», що знаходиться в м. Бориславі по вул. Шевченка, 6«а», що належить приватному підприємцю [PERSON], де працювала до 19.05.2009 року. Заробітну плату вона отримувала щомісячно у розмірі 600 грн. 19.05.2009 року [PERSON] була звільнена з роботи за власним бажанням, однак відповідачка [PERSON] при звільненні не повернула позивачці трудову книжку, мотивуючи це тим, що вона зробила у магазині недостачу в сумі 5544 грн. На підставі письмового звернення позивачки у прокуратуру м. Борислава було проведено перевірку приватного підприємця [PERSON], в ході якої були виявлені порушення трудового законодавства в діяльності останнього, після чого прокуратурою м. Борислава внесено припис про усунення порушень трудового законодавства, крім того винесено постанову про порушення адміністративного провадження відносно приватного підприємця [PERSON], яку скеровано для розгляду в ТДІП у Львівській області. З часу звільнення позивачки вона ніде не працевлаштовувалася, так як у неї була відсутня трудова книжка. Враховуючи те, що представником відповідачки до суду подано довідку від 20.10.2010 року про втрату усіх документів, що стосувалися звільнення з роботи позивачки [PERSON], суд прийшов до висновку, що розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв»язку із затримкою видачі трудової книжки слід провести наступним чином: місячна заробітна плата 600 грн. х 10 місяці (з червня по березень включно) = 6000 грн. Вирішуючи позов в частині відшкодування позивачці моральної шкоди позов слід задоволити частково, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] 1500 грн., оскільки суд переконаний, що саме такий розмір морального відшкодування відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості і компенсує моральні страждання позивачки [PERSON] Вищенаведене підтверджується показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON], яка показала, що вона є приватним підприємцем, позивачку [PERSON] знає давно, остання з квітня місяця 2010 року працює у неї продавцем. Після прведення ревізії у магазині недостачі ніколи не було. У січні місяці цього року [PERSON] приходила декілька разів до неї у магазин на безкоштовне стажування. Їй відомо, що позивачка до цього працювала продавцем у приватного підприємця [PERSON] і остання при звільненні позивачки не повернула їй трудову книжку, мотивуючи це тим, що вона допустила недостачу. Коли [PERSON] надасть її трудову книжку вони у центрі зайнятості укладуть трьохсторонній договір між працівником і фізичною особою. На даний час у неї працює двоє продавців, трудові книжки яких зберігаються у її сейфі, показаннями свідка [PERSON], яка показала, що вона разом із позивачкою працювала у відповідачки [PERSON], вона неофіційно, а [PERSON] була працевлаштована. Роботою магазину фактично повністю керувала дочка відповідачки [PERSON]. В середині травня 2009 року вона разом з позивачкою [PERSON] та [PERSON] ходила у Бориславський міський центр зайнятості для того, щоб зняти з реєстрації трудовий договір та щоб [PERSON] забрала трудову книжку у [PERSON]. Коли вийшли з Бориславського МЦЗ [PERSON] повідомила позивачку про те, що трудову книжку її віддасть тоді, коли та ліквідує недостачу у магазині в сумі 5544 грн. Заробітна плата у [PERSON] була 600 грн. у місяць, у неї 700 грн., копією трудового договору між працівником і фізичною особою від 14.11.2007 року, згідно якого [PERSON] працювала продавцем у відповідачки [PERSON], розмір заробітної плати за місяць становив 600 грн., згаданий договір знято з реєстрації 19.05.2009 року, копією листа прокурора м. Борислава №54-ск 09 від 16.11.2009 року, яким була повідомлена позивачка про проведену перевірку приватного підприємця [PERSON], в ході якої були виявлені порушення трудового законодавства в діяльності ПП. Щодо клопотання позивачки про поновлення судом строку звернення до суду з даним позовом, суд переконаний, що такий необхідно поновити, так як [PERSON] пропустила його з поважних причин, намагаючись вирішити свій трудовий спір через Бориславський МВ УМВСУ у Л/о, прокуратуру м. Борислава. Поясненням у судовому засіданні представника відповідачки [PERSON] та письмовим запереченням відповідачки [PERSON] з приводу зберігання та повернення позивачці трудової книжки, суд не надає віри, осільки такі повністю суперечливі між собою. Спірні правовідносини сторін регулюються ст.ст. 47, 48, 232, 233, 234, 235 ч. 4, 237-1 КЗпП України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved