Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

В своєму позові [PERSON] посилається на те, що її чоловіком був [PERSON] Трохимови, [INFO], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20.08.1959 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.06.1993 року органами приватизації при виконкомі Сокирянської міської ради, їм з чоловіком належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. У 1995 році без дозволу міськвиконкому та без належним чином виготовленої та затвердженої проектно-технічної документації, на земельній ділянці біля буд. 8 в м. Сокиряни Чернівецької області, де проживали, вони побудували гараж і користувалися ним до часу смерті чоловіка, а саме до 08.06.2006 року. 11.12.2006 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого являється спадкоємицею його майна в цілому, яке складається з 1/2 частини вказаної вище квартири. Своє право власності вона зареєструвала в Сокирянській філії Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації. Ще при житті її чоловіка рішенням виконкому Сокирянської міської ради від 02.08.2003 року №207 йому дозволено оформлення правовстановлюючих документів на самовільне будівництво гаража (прибудинковій території вказаного будинку) і зобов'язано протягом місяця одержати архітектурно-будівельний паспорт, виготовити інвентарну справу та здати об'єкт в експлуатацію державній комісії. Так як з 01.01.04 вступив у дію новий Цивільний Кодекс України, ст. 376 якого встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може визнаватись тільки за рішенням суду, то чоловік більше не звертався до міської ради з заявою щодо визнання за ним права власності на вказаний гараж. З метою отримання правовстановлюючого документа на гараж, після смерті чоловіка вона звернулася в Сокирянську філію ЧКОБТІ із заявою про виготовлення технічною паспорту на нього і 02.07.2009 року такий паспорт був їй виданий. Після цього вона звернулася в Сокирянське районне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро для виготовлення проектно-технічної документації на гараж і в жовтні 2008 року був виготовлений та виданий їй Технічний висновок на спроможність несучих конструкцій будівлі приміщення індивідуального гаража для подальшої експлуатації. 18.11.2010 року їй був виданий державний акт серія ЯЛ №301635 на право власності на вищезазначену земельну ділянку. Таким чином, вона стала власницею земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудований її покійним чоловіком та нею гараж. Згідно довідки Сокирянської районної державної санітарно-епідеміологічної станції від 15.09.2008 року №1479/02, гаражна споруда побудована з дотриманням санітарних норм. Згідно довідки Сокирянського РЕМ від 15.10.2008 року №1736 внутрішня електромережа індивідуально гаража по вул. Перемоги, 8 в м. Сокиряни виконана у відповідності вимог правил улаштування електроустановок. Згідно Висновку відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності м. Сокиряни Сокирянського РВ ТУ МНС у Чернівецькі області від 22.10.2008 року №882 зведена будівля виконана у відповідності до вимог нормативних документів з питань пожежної безпеки. Будівля забезпечена первинними засобами пожежегасіння. Згідно листа Сокирянської міськради від 11.09.2008 року №878 виконком міської ради не заперечує проти визнання права власності на самочинно побудований гараж на прибудинковій території житлового будинку №8 по вул. Перемоги. Просить визнати за нею право власності на самовільно побудоване приміщення гаража, розташованого біля будинку №8 по вул. Перемоги в м.Сокиряни. В судове засідання представник позивач не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглянути без його присутності. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглянути справу без його присутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що зазначені позивачкою в позовній заяві обставини повністю підтверджені матеріалами справи. Самочинно побудоване позивачем біля будинку №8 по вул. Перемоги в м.Сокиряни приміщення гаража відповідає затвердженим архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним нормам та стандартам, що підтверджується копіями висновків, що додані до позовної заяви. Земельна ділянка площею 0,0021га, на якій розташована самовільно побудована будівля, на підставі державного акту серії ЯЛ №306635, виданого головою Сокирянської міської ради 12.02.2010 року передана [PERSON] у власність і її право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. Сокирянська міська рада не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на самовільно збудовану нею будівлю. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а визнання за позивачем права власності на самовільно збудовану нею будівлю також не порушує права інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 376 ч. ч. 3, 5 ЦК України та

Outcome: approved