Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 25 листопада 2005 року уклала шлюб з відповідачем, який 18.06.2010 р. розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, є приватним підприємцем, має високий дохід, але його розмір є мінливим та який однозначно встановити неможливо, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина щомісячно 1200 грн. до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення у справі у межах платежу за один місяць. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав, викладених у ньому, позивач пояснила, що вона є підприємцем та має доход у сумі близько 1000 грн., також отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини як на другу дитину - на сина [PERSON], хоча має лише одну дитину. Розміру доходу, який отримує відповідач їй невідомо, довести цю обставину вона не може, але оскільки він є приватним підприємцем, то має хоча і мінливий, однак високий дохід. Пояснила, що витрачає кошти на оренду квартири, на одяг та продукти харчування, на лікування дитини, а тому з урахуванням цих потреб вона визначила, що розмір суми аліментів, які повинен сплачувати відповідач, повинен складати 1200 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні та його представник позов визнали частково, відповідач пояснив, що хоча є приватним підприємцем, однак від цієї діяльності отримує дохід у розмірі близько 1500 грн. щомісячно. Цей дохід є мінливим. Крім дитини [PERSON] він має ще двох неповнолітніх дітей, сина віком тринадцяти років та доньку восьми років, яким надає необхідну матеріальну допомогу. Одна дитина, - син, проживає з ним та перебуває на його повному утриманні. Стан здоровя має нормальний. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі до 400 грн., а тому визнає позов на таку суму. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] /а.с. 14/ та [PERSON],01.11.1997 р. /а.с. 16/. [PERSON] перебуває на вихованні відповідача, що підтверджується рішенням Бердичівського міського суду Житомирської області від 26.03.2001 року /а.с. 15/. Домовленості про утримання дитини сторони не досягли. Необхідною умовою при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України є наявність у відповідача нерегулярного, мінливого доходу, отримання частини доходу в натурі тощо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що позивач не довела обставини, зазначені у ст. 184 СК України, а також не довела можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1200 грн., що є її обовязком відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України. З урахуванням цього, а також того, що відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 400 грн., має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, яких він зобовязаний утримувати та надавати необхідну матеріальну допомогу, одна дитина перебуває на його повному утриманні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 450 грн. щомісячно. З відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: partial