Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

В серпні 2006 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсними його відмов від прийняття спадщини, про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності на спадщину за заповітом, про визнання права власності на частину будинку та земельної ділянки, в якому свої відмови від прийняття спадщини після померлої 10 травня 2004 року дружини [PERSON], вважає недійсними, посилаючись на те, що відмовляючись від спадщини діяв під впливом обману з боку відповідача [PERSON], його обіцянки про догляд та допомогу та придбання однокімнатної квартири замість частки в житловому будинку. Оскільки [PERSON] жодну зі своїх обіцянок не виконав, позивач [PERSON] просив суд визнати недійсними його відмову від прийняття спадщини від 10 вересня 2004 року та відмову від прийняття спадщини від 23 березня 2005 року, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини житлового будинку № 31 по вул.Станіславського в м.Запоріжжі , видане [PERSON] 23 березня 2005року, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0406 га, розташовану за адресою: м.Запоріжжя, вул.Станіславського, буд.31, видане [PERSON] 16 грудня 2005року, визнати право власності на ? частину житлового будинку № 31 по вул.Станіславського в м.Запоріжжі, визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0203га , розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Станіславського, буд.31. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] помер . Правонаступником стала дружина [PERSON] , яка була залучена по справі, як правонаступник позивача. Відповідач позов не визнав, представник відповідача суду пояснила, що 14 лютого 2003 року [PERSON] дружина [PERSON] та рідна тітка відповідача [PERSON], склала заповіт (а.с.36), яким заповідала все своє майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON] На час смерті, а , саме 10.05.2004р., [PERSON] належало та на її ім»я було зареєстровано жилий будинок № 31 по вул. Станіславського в м.Запоріжжі : 1/3 частка на підставі договору дарування між [PERSON] та [PERSON], та 2/3 на підставі договору довічного утримання між [PERSON] та [PERSON], яка є рідною матір»ю померлої [PERSON], але відмовилась від прийняття спадщини за законом після померлої 10 травня 2004 року [PERSON] (а.с. 35) та дала згоду на довічне утримання збоку [PERSON], як спадкоємця [PERSON]Л.(а.с. 34) , та земельна ділянка площею 0, 1406га. Представник відповідача щодо самого позову [PERSON] письмово висловила свої заперечення в яких вважає його поданим під впливом нової дружини позивача [PERSON], яка з корисних мотивів увійшла в якості домогосподарки до будинку відповідача у листопаді 2005 року, та використав стан здоров»я та вік позивача , 14 липня 2006 року уклала з ним шлюб, після чого у серпні 2006 року отримала довіреність, а у вересні 2006 року подала до суду заяву (ас. 100-101) Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори до суду не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно. До суду надійшла заява, в якій [PERSON] державна нотаріальна контора просить розглянути справу без участі їх представника (а.с.40). Вислухавши пояснення сторін, представника, свідків , суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що спадкоємцями спадкового майна після померлої 10 травня 2004 року [PERSON] були її мати [PERSON], спадкоємиця за законом, яка заявою від 14 вересня 2004р. відмовилася від спадщини (а.с.35), та заявою від 14 вересня 2004р. дала згоду на перехід всіх прав та обов»язків за договором довічного утримання у зв»язку зі смертю [PERSON] до її спадкоємця за заповітом [PERSON], чоловік - спадкоємець за заповітом та за законом - [PERSON], який розпорядився власним правом і відмовився від спадщини після померлої 10 травня 2004р. дружини [PERSON] , по-перше, 14 вересня 2004р. за заповітом (а.с.31), по-друге , від обов»язкової частки 23 березня 2005р. та відповідач [PERSON], спадкоємиць за заповітом. Спадкоємець [PERSON] реалізував належне йому особисте право відмовитися від прийняття спадщини. Згідно ч.6 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Тому, посилання позивача [PERSON] на те, що відмова від спадщини [PERSON] була здійснена за умови придбання для нього іншого житла, в якому нібито він мав намір проживати, судом не сприймається. Стосовно догляду за [PERSON] з боку [PERSON], то сама позивач [PERSON], в судовому засіданні 02 жовтня 2007 року поясняла, що [PERSON] винайняв її доглядати за [PERSON] та його дружиною. Після смерті дружини [PERSON], [PERSON] залишив її проживати в будинку, для того, щоб вона продовжувала доглядати за [PERSON]А.(а.с. 103) Свідок [PERSON] пояснила суду, що «[PERSON] все время пользуется той частью, где и жили. Его не ущемляли. Нянька жила в доме ухаживала за [PERSON]. (а.с.109) Свідок [PERSON], яка працює завідуючою Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, підтвердила, що саме вона посвідчувала справжність підпису [PERSON] на його заяві 10 вересня 2004 року, при цьому вона роз»яснила [PERSON], що на протязі півроку він має можливість відмовитись від підписаної ним заяви. Відмова посвідчувалася без умов, та якщо б нотаріусу стало відомо про тиск на заявника або умову у вигляді придбання квартири за це, то вона б відмовила в посвідченні такої заяви про відмову від спадщини (л.с.127) У частині 1 статті 1273 ЦК України чітко визначено, що відмова від спадщини може бути здійснена тільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла 10 травня 2004 року. 14 вересня 2004 року до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори надійшла заява гр.[PERSON], [INFO], якою він спадкоємець за заповітом, відмовляється від спадщини, яка залишилися після померлої 10 травня 2004 року [PERSON]. На заяві нотаріально засвідчена 10 вересня 2004 року державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, справжність підпису заявника [PERSON] На підставі цієї заяви Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 804 за 2004 рік після померлої [PERSON] (а.с.31) 23 березня 2005 року під час оформлення спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], [INFO], особисто надав заяву, якою він повідомляє, що йому відомий зміст заповіту, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом 14 лютого 2003 року за р.№196 від імені його дружини гр..[PERSON], померлої 10 травня 2004 року. Цією заявою він повідомив, що від спадщини в установлені законом строки він відмовився, хоча й проживав зі спадкодавицею за однією адресою, на отримання обов»язкової частки у спадщині не претендує, до суду звертатися не буде і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім»я спадкоємця за заповітом [PERSON].(а.с. 27) . Заяви подані з додержанням вимог закону щодо форми та відповідають вимогам, що стосуються документів, які подаються для вчинення нотаріальних дій. З урахуванням заяв про відмову від спадщини після померлої 10 травня 2004 року [PERSON] її чоловіка -[PERSON], та заяв матері померлої [PERSON]: про відмову від спадщини за законом (а.с.35) та її заяви про згоду, на те, щоб всі права та обов»язки набувача за договором довічного утримання у зв»язку зі смертю [PERSON] перейшли до її спадкоємця за заповітом гр. [PERSON] (а.с.34), [PERSON] отримав 23 березня 2005 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом , зареєстроване за р.№ 1-383 на 1/3 частку житлового будинку №31 по вул. Станіславського в м.Запоріжжі, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі договору дарування та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки вищевказаного житлового будинку, набутих спадкодавцем [PERSON] за договором довічного утримання, обов»язки по виконанню якого: довічно утримувати(доглядати) гр. [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою зі збереженням в її безоплатному довічному користуванні всю ту частину будинку, що вона займає, зареєстроване в реєстрі за № 1-382, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване за р.№ 1-3534 на земельну ділянку (а.с.21). Судом встановлена безспірність оформлюваних документів, у тому числі , безспірність посвідчуваних нотаріусами. Жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] відмовився від спадщини під впливом обману з боку відповідача [PERSON] судом не виявлено. Суд не знаходить підстав для задоволення позову про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, оскільки право розпорядження власними правами та конкретним майном належить до повноважень їх реального власника, яким виступав [PERSON], а не потенційного спадкоємця його дружини [PERSON] тому, що статтею 37 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу. Основою процесуального наступництва є наступництво у матеріальних правах та обов»язках, тобто правонаступництво можливе тільки за вимогами майнового характеру. Правонаступництво не допускається, якщо вимога тісно пов»язана з особистістю. Позовні вимоги правонаступника [PERSON] про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності на спадщину за заповітом та про визнання права власності на частину будинку , які є похідними від вимоги про визнання недійсними відмов від прийняття спадщини , задоволенню не підлягають , оскільки для цього немає визначених законом підстав.

Outcome: dismissed