Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

[PERSON], що діє від власного імені та як законний представник (мати) малолітньої [PERSON], [INFO], звернулась в суд з позовом про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на спадкове майно за законом зазначила, що 26.08.2004 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. В 2008 році вони побудували домоволодіння, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Тисовець, вулиця Шевченка, 39. Вважає, що вони з [PERSON] набули зазначене домоволодіння у спільну сумісну власність і кожен з них набув право на 1/2 його частину. 02.05.2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частини домоволодіння. В установлений законом шестимісячний строк позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. З дозволу органу опіки та піклування позивач від імені малолітньої доньки [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в даний час позивач не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння, так як позивач та [PERSON] при житті не оформили належним чином право власності на житловий будинок за собою та не зареєстрували це право в органах бюро технічної інвентаризації. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.А загальною площею 62,70 м2, житловою площею 37,30 м2,вартістю 49551 гаража літ.Б, сарая літ.В, літньої кухні літ.Г, вбиральні літ.Д, криниці під № 1 і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Тисовець, вулиця Шевченка, 39. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини викладені вище. Відповідач в судове засідання не з'явилась, представивши суду заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглядати справу без її участі. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON], що діє від власного імені та як законний представник (мати) малолітньої [PERSON], [INFO], задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що 26.08.2004 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 26.08.2004 року зроблено запис за № 10. В 2008 році [PERSON] разом з чоловіком побудували домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.А загальною площею 62,70 м2, житловою площею 37,30 м2, вартістю 148100 грн., гаража літ.Б, вартістю 54583 грн., сарая літ.В вартістю 49551 грн., літньої кухні літ.Г вартістю 144894 грн., вбиральні літ.Д вартістю 3147 грн., криниці під № 1 вартістю 7896 грн., загальна вартість всіх будівель і споруд складає 408171 грн. і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Тисовець, вулиця Шевченка, 39. Даний факт підтверджується довідкою Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 29.10.2010 року № 285. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тому суд вважає, що [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] набули зазначене домоволодіння у спільну сумісну власність і кожен з них набув право на 1/2 його частину. 02.05.2010 року [PERSON] помер. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ № 076941. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.А, 1/2 гаража літ.Б, 1/2 сарая літ.В, 1/2 літньої кухні літ.Г, 1/2 вбиральні літ.Д, 1/2 криниці під № 1 і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Тисовець, вулиця Шевченка, 39. В установлений законом шестимісячний строк (21.05.2010 року) [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом. З дозволу органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Тисовецької сільської ради на підставі рішення від 13.10.2010 року № 64 [PERSON] від імені малолітньої доньки [PERSON], [INFO], відмовилась від прийняття спадщини за законом (ч.4 ст. 1273 ЦК України). Дані факти підтверджуються листом вказаного нотаріуса від 05.11.2010 року № 108/01-14. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в даний час позивач не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння, так як позивач та [PERSON] при житті не оформили належним чином право власності на житловий будинок за собою та не зареєстрували це право в органах бюро технічної інвентаризації. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тому право власності на 1/2 частину домоволодіння перейшло до [PERSON] в порядку спадкування за законом, а іншу 1/2 частину позивач набула у власність як частку у спільному майні подружжя. Аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved