Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду і просить стягнути з відповідача на їх користь надлишково отримані кошти тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме в сумі 2523,60грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2006 року до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ряди із заявою та документами вперше звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. При повторному зверненні за призначенням тимчасової допомоги 15 квітня 2009року відповідач надала довідку від 06 квітня 2009року №7/Д-65 Кременчуцької виправної колонії УДДУ ПВП у Полтавській області №69 про утримання аліментів на користь дітей з [PERSON] за період з жовтня 2008року по березень 2009року включно. Відповідно до цієї довідки слідує, що аліменти нараховуються, а значить у батька дітей з»явилася можливість сплачувати аліменти, а тому позивач прийняв рішення про відмову у призначенні зазначеної вище допомоги. В зв»язку з чим була закрита справа №405974. Відповідач двічі запрошувалась до УПСЗН /22.04.2009р., 29.04.2009р./ для проведення бесіди щодо повернення коштів, які вона отримала за період з 01.10.2008року по 31.03.2009року,не повідомивши їх в 10 денний строк про обставини, що свідчать про можливість батька утримувати дітей, а саме про сплату аліментів на дітей в цей період. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що вимоги УПСЗН до [PERSON] є законними та такими, що повністю відповідають фактичним обставинам справи. Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину, або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 2006року №189,тимчасово допомога призначається у разі коли:- рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв»язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю боржника та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення., один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі., місце проживання/перебування/ одного з батьків не встановлено Відповідно до п.6 вищезазначеного Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач подає до органу праці та соціального захисту населення документи згідно переліку, а також залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються документи- рішення суду/виконавчий лист / про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину, довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одного з батьків протягом 6 місяців, довідка відповідної установи про перебування одного з батьків під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, визначення його в установленому порядку недієздатним, а також перебування на строковій військовій службі. При першому зверненні відповідач подала необхідний пакет документів та довідку відділу контролю за виконанням судових рішень Кіровоградського слідчого ізолятору, в якій зазначено, що засуджений [PERSON] до праці не залучався, гроші не отримував. При прийомі документів відповідачу було роз»яснено порядок, поли припиняється виплата зазначеної допомоги. Таким чином, вважає, що відповідач навмисно надала недостовірну інформацію, про обставини, що свідчать про можливість колишнім чоловіком утримувати дітей, тим самим надлишково отримала кошти тимчасової допомоги дітям. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги позивача не визнала і в судовому засіданні суду пояснила, що вона має двох неповнолітніх дітей - [PERSON],31.01.1999р.н. та [PERSON],25.07.2000року народження. Шлюб між нею і батьком дітей [PERSON] було розірвано 25.06.2001 року. На підставі рішення Світловодського міського суду від 02.02.1999р. з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі Ул частини від усіх видів заробітку/доходу/. На підставі рішення цього ж суду від 12.03.2001року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. З 04.09.2006року по 01.02.2010р. її колишній чоловік відбував міру покарання в Кременчуцькій виправній колонії Полтавської області №69.Строк покарання встановлено з 01.08.2006року по 01.02.201 Ороку. З 2007року вона отримує державну допомогу у відповідності до ст. 181 СК України. 01.04.2009р. виплата зазначеної допомоги була припинена, з посилкою на те, що [PERSON] може утримувати дітей, оскільки згідно довідки виправного закладу за №7/д-65 від 06.04.2009року вбачається, що за період жовтня 2008р. по березень 2009р. вона отримувала аліменти. Так як вона була не згодна з позивачем, то звернулася з адміністративним позовом до суду. 12.11.2009 року рішенням Світловодського міськрайонного суду позов був задоволений. Дії Управління праці та соціального заходу населення виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо не нарахування їй соціальної допомоги відповідно до ч.5 ст.181 СК України та Постанови KM України №189 від 22.06.2006р. визнано протиправними, скасовано повідомлення суб»єкта владних повноважень від 24.04.2009р., щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги сім»ям з дітьми та забов»язано позивача поновити нарахування державної допомоги. Позивачу було відомо про зазначене рішення суду, але вони про це навмисно суд не повідомили. Вважає, що вказану державну допомогу вона отримувала законно, а тому підстав для стягнення з неї 2523, 60грн. не має. Просить в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Третя особа- Крюківський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського Управління юстиції надав письмову заяву, в якій просять розглянути справу за відсутності їхнього представника ,стосовно позовних вимог позивача зазначив, що 01.09.2008р. на примусове виконання до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ надійшли виконавчі листи №2-1020 від 17.04.2007року та від 18.04.2007року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] 07.05. 2009року [PERSON] зверталась до відділу з заявою про видачу довідки про заборгованість по аліментах. 15.05.2009року вих. №4828 та №4827 видані довідки про нараховані та отримані аліменти. 27.08.2009р. виконавчі провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] закінчено, виконавчі документи направлено до ВДВС Світловодського МРУЮ. Заслухавши пояснення сторін ,дослідивши та вивчивши матеріали справу, суд приходить до наступного: На утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких, відповідно до рішення суду, стягуються аліменти з особи, яка перебувала в місцях позбавлення волі. [PERSON] отримувала соціальну допомогу, відповідно до ст. 181 СК України та Постанови KM України №189 від 22.02.2006року,згідно наданої нею заяви від 27.04.2006року до 01.04.2009р. Після цього надання такої допомоги було припинено з мотивів того, [PERSON] отримує аліменти на неповнолітніх дітей та за період з 01.10.2008року по 31.03.2009року сума отриманих нею аліментів складає 2523,60грн. та їй було запропоновано повернути суму отриманої соціальної допомоги. Всього відповідачу були сплачені аліменти в сумі 76,50грн., в період з жовтня 2008року по березень 2009року включно. Відповідно до ст.181 СК України передбачено, що якщо у разі відсутності можливості утримувати дитину ,дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Порядок призначення цієї тимчасової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання ст.181 СК України Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №189 від 22.02.2006 року. Відповідно до п.п.2,10,12 згаданої Постанови, визначено, що тимчасова допомога призначається у разі ,коли один з батьків перебуває у місцях позбавлення волі. Підставою для припинення виплати тимчасової допомоги є виявлення обставин, що свідчить про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. У тому разі, якщо встановлено, що один з батьків може надавати утримання дитині: орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади ,їх посадові особи забов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. 4.4 ст.5 СК України встановлюється обов»язок держави брати під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена належного батьківського піклування. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено належними доказами, розмір аліментного утримання, що надається неповнолітнім дітям та який сплачується платником аліментів на підставі рішення суду, що перебуває в установі виконання покарань, є меншим ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, з оголошеної та дослідженої в судовому засіданні постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.11.2009року слідує, що позовні вимоги [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради з вище зазначених питань були задоволені. Вище вказана Постанова суду першої інстанції в порядку, передбаченому ст.212 КАС України , оскаржена не була. 28.01.2010року позивачем була подана заява про роз»яснення судового рішення Ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08 201 Ороку апеляційна скарга позивача- залишена без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed