Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлою 21.07.2008 року, а саме те, що вона була й його рідною матірю. Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті - [PERSON], померлої 21.07.2008 року, а саме на земельну ділянку, площею 7,92 га, вартістю 68063,01 гривень, розташовану на території Пісківської сільської ради Новопсковського району, згідно держаного акту на право власності на земельну ділянку серія IV ЛГ № 084642, виданого 11.02.2002 року Пісківською сільською радою Новопсковського району, а також на сінокоси та пасовища, площею 0,73 га, розташовані та території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, згідно сертифікату на право на земельну частку/пай/ серія ЛГ №0078603, виданого 03.01.1997 року Новопсковською державною адміністрацією. В судовому засіданні позивач наполягав на заявлених вимогах. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що 21.07.2008 року померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серія 1-ЕД №166714 виданого 22.07.2008 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,92 га, згідно держаного акту на право приватної власності на землю серія IV ЛГ №084642 виданого Пісківською сільською радою від 11.02.2002 року за № 568, вартість якої складає 68063,01 грн., згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 449, за вих.. №01-07/1-1190 від 20.08.2010 року виданого відділом держкомзему у Новопсковському районі Луганської області, та багаторічних насаджень, сіножатей та пасовищ загальною площею 0,73 умовних кадастрових га, згідно сертифікату серія ЛГ № 0078603 виданого Новопсковською РДА 03.01.1997року. Згідно постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори від 07.10.2010 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачу було відмовлено в чиненні нотаріальних дій, в звязку з тим, що неможливо встановити кровну спорідненість між ним та померлою [PERSON], а також тому, що спадщину фактично прийняв -[PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом, та оформити свою частку не бажає, але в шестимісячний строк після смерті [PERSON] він нотаріально не відмовився від своєї частки у спадщині на користь спадкоємця [PERSON], тому позивач не може реалізувати своє право на спадщину за законом. В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину, але не може цього зробити, так як не може документально підтвердити кровну спорідненість між ним та матірю, в свідоцтві про його народження матір вказана - [PERSON], а в інших правовстановлюючих документах вона вказана -[PERSON]. Встановлення факту родинних відносин є фактом, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у позивача права на спадщину за законом. Факт родинних відносин підтверджується наявними в справі письмовими доказами, поясненнями позивача, відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON], в зв'язку з чим, у чинність п.1 ч.І ст.256 ЦПК України суд вважає вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням положень п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якого справи про встановлення факту, пов'язаного з вирішення спору про право повинні розглядатися в позовному провадженні, суд розглядає вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, разом з позовними вимогами про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач та відповідачі являється спадкоємцем за законом першої черги. Спадщину позивач прийняв, так як подав до держнотконтори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, відповідач теж фактично прийняв спадщину так як проживав разом з померлою. Відповідач не претендую на спадщину, та оформлювати свою часку на спадщину не бажає, але так як в шестимісячний строк після сперті [PERSON], не надав до держнотконтори заяву про відмову від спадщини у відповідності до ст.1273 ЦК України, тому через нотаріальну контору позивач не може переоформити спадщину на себе. У чинність ст.ст. 1216-1218,1225 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом переходить право власності на спадщину, до складу якої як об'єкти приватної власності спадкодавця відносяться земельні ділянки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 21.07.2008 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтованні, доказово підтверджені матеріалами справи й не спростовані відповідачем. На підставі викладеного й

Outcome: approved