Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Заступник прокурора Дарницького району м. Києва звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідачів ЗАТ «Київська виробнича компанія «Рапід», Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві про зобов»язання провести перерахунок страхових виплат та стягнення недоплачених сум страхових виплат. Свої вимоги мотивували тим, що суми щомісячних страхових виплат [PERSON] є неповними та підлягають перерахунку у зв»язку зі зміною ступеня втрати професійної працездатності, оскільки [PERSON] нараховуються та виплачуються в рахунок відшкодування втраченого заробітку внаслідок втрати працездатності щомісячні доплати до заробітної плати, виходячи з 50 % втрати працездатності, незважаючи на те, що [PERSON] встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60 % . За таких обставин ЗАТ Київська виробнича компанія «Рапід» з урахуванням вини [PERSON], при 60 % втрати останньою професійної працездатності, зміни тарифних окладів, коефіцієнту приросту споживчих цін, не нарахувало за період з 1996 по 2004 роки позивачу суми страхових виплат в розмірі 7478 грн. 33 коп. - втраченого заробітку та 5632 грн.39 коп. - компенсаційних виплат за несвоєчасну сплату. Крім того, на момент передачі особової справи [PERSON] до Фонду сума страхових виплат мала складати 226 грн.11 коп., виходячи з розміру відкоригованої середньої заробітної плати станови на вересень 2004 року, яка становила 376 грн.88 коп.. Незважаючи на це, Фонд отримавши особову справу [PERSON] з сумою страхових виплат в розмірі 89 грн., продовжував виплату саме в такому розмірі, отже остання на 01.03.2008 року недоотримала сум страхових виплат в розмірі 9961 грн.79 коп., та компенсацію за несвоєчасну виплату 2000 грн.39 коп. В подальшому позивач неодноразово збільшував свої позовні вимоги і остаточно заявив вимоги , згідно яких просив встановити право [PERSON] на страхові виплати у розмірі 60 відсотків без вини самої потерпілої, стягнути з ЗАТ «Київська виробнича компанія «Рапід» на користь [PERSON] недоплаченого заробітку в сумі 7475 грн.24 коп. та компенсації за несвоєчасну виплату 10330 грн.42 коп., встановити, що станом на жовтень 2004 року сума втраченого заробітку становить 226 грн.11 коп. при заробітній паті 376 грн.88 коп., зобов»язати Дирекцію Фонду соціального страхування здійснити перерахунок суми щомісячних страхових виплат з урахуванням 60 відсотків втрати професійної працездатності, без урахування вини самої [PERSON]; стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на користь [PERSON] невиплачений розмір страхових виплат в сумі 17437 грн.91 коп. та компенсацію за несвоєчасну виплату в сумі 7578 грн.78 коп. В судовому засіданні помічник прокурора Дарницького району м.Києва та [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представники відповідача ЗАТ «Київська виробнича компанія «Рапід» позовні вимоги не визнали і просили в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону. Страхові виплати позивачці нараховувалися виходячи з 50 % втрати працездатності та з урахуванням 50 % вини самої [PERSON] з урахуванням підвищення тарифних ставок завідуючого виробництва та коефіцієнтів приросту споживчих цін. Особова справа [PERSON] була передана Фонду з сумою відшкодування втраченого потерпілим заробітку в розмірі 89 грн. Представники відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві позовні вимоги не визнали і просили в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що дійсно ЗАТ «Рапід» була передана особова справа [PERSON] з розміром втраченого заробітку в сумі 89 грн. Нормами чинного законодавства не передбачено ні права, ні обов»язку - Фонду ССНВ перевіряти правильність визначення розміру страхових виплат. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка головного бухгалтера ЗАТ «Рапід», дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Мінського районного суду м. Києва від 23 липня 1996 року ЗАТ «Київська виробнича компанія «Рапід» зобов»язано, починаючи з 1 квітня 1996 року виплачувати на користь [PERSON] 4.446.063 крб. до зміни заробітної плати щомісячно. Суд при винесенні рішення керувався ст..450 ЦК України в редакції 1963 року та врахував 50 % вини позивачки. Правовідносини, які виникли між [PERSON] та ЗАТ «Рапід» в 1992 регулювалися нормами Цивільного кодексу та Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року, якою затверджені «Правила відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов»яаним з виконанням ним трудових обов»язків», якими і передбачалося врахування вини потерпілої. Зазначене рішення Мінського районного суду м. Києва є чинним і на сьогоднішній день. Рішенням колегії суддів судової плати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 5 травня 2006 року з ЗАТ «Київська виробнича компанія «Рапід» на користь [PERSON] стягнута заборгованість з виплати відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров»я за період 1997,1998,1999 років, обчислений з урахуванням коефіцієнту зростання тарифної ставки, в сумі 607 грн.91 коп. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати за 1998,1999 роки в сумі 474 грн.98 коп. / цивільна справа 2-4536/05 рік/. Рішенням колегії суддів судової плати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 16.02.2005 року з ЗАТ «Київська виробнича компанія «Рапід» на користь [PERSON] стягнуто суму 2297 грн.36 коп., яка включає в себе страхові виплати недоотримані та не отримані [PERSON] з урахуванням коригування розміру посадового окладу останньої на посаді, яку вона займала на час ухвалення рішення Мінським районним судом м. Києва за період з 2000 року по 1 січня 2004 року. На виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2004 року, ЗАТ «Рапід» 22.08.2005 року передав до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві особову справу потерпілої [PERSON], що підтверджується актом № 02/209 прийняття-передачі особових справ потерпілих на виробництві /а.с.23/. Згідно довідки про розмір втраченого заробітку потерпілої [PERSON], яка була надана Дарницькому відділу відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України - сума відшкодування втраченого потерпілій заробітку становить 89 грн. З цієї суми та з урахуванням коефіцієнтів приросту споживчих цін [PERSON] і проводилася виплата сум страхового відшкодування. Оцінюючи посилання позивача, що у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності, що має місце в даному випадку - [PERSON] зстановлено 60 % ступеню втрати професійної працездатності, суми помісячних страхових виплат підлягають перерахунку, суд вважає таким, що не заслуговує на увагу, оскільки ступень втрати працездатності в розмірі 60 % був встановлений [PERSON] і на час винесення рішення судом з 11.01.1995 року по 01.02.1996 року і з 31.01.1996 року по 01.02.1997 року, але суд врахував 50 % ступеню втрати професійної працездатності позивача і виходячи з цього встановив щомісячні виплати в розмірі 44 грн.46 коп. до зміни заробітної плати. Таким чином, суд вважає , що в даному випадку не можуть бути застосовані норми Закону, якими передбачені проведення перерахунку сум щомісячних страхових виплат у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності. Крім того, ЗАТ «Рапід» враховував всі постанови Кабінету Міністрів України щодо коригування заробітної плати, індексу інфляції і в межах 1/4 частини середнього заробітку визначив розмір щомісячного страхового відшкодування. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві проводить перерахунок страхових виплат з урахуванням коефіцієнту зростання середньої заробітної плати в галузях національної економіки з часу отримання особової справи [PERSON] Отже, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтовані , а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed