overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що через непорозуміння та непоступливість відповідача, його зневажливе ставлення до сім'ї та своїх батьківських обовязків, а також через те, що відповідач зрадив їй з іншою жінкою, вони припинили шлюбно-сімейні відносини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, а відповідач [PERSON] визнав позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 23 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі РАЦСу Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 929 ; у позивача це перший шлюб, а у відповідача - другий ; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] Тоні-Ентоні Ентоні, [INFO], та малолітню дочку [PERSON] Ентоні, [INFO]. Однак шлюб сторін виявився невдалим, так як між ними постійно виникали сварки і конфлікти через подружню невірність відповідача, який зраджував дружині з іншими жінками, а також через те, що відповідач не приділяє належної уваги сімї . Все це негативно впливало на відносини сторін, у звязку з чим вони неодноразово припиняли шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства. Переконавшись, що вони втратили почуття довіри, любові і поваги один до одного та не бажають бути разом, сторони влітку 2010 року припинили шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства, а в подальшому не вживали заходів до примирення. В судовому засіданні сторони категорично заперечували проти надання їм судом будь-якого строку для примирення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і збереження їх шлюбу неможливо. Крім того, судом установлено, що сторони досягли згоди стосовно того, що, після розірвання шлюбу, їхні малолітні діти син [PERSON] Тоні-Ентоні Ентоні, [INFO], та дочка [PERSON] Ентоні, [INFO], залишаться на вихованні матері, а суд вважає, що таке рішення сторін відповідає інтересам їхніх дітей, які в силу свого віку потребують догляду і піклування саме з боку матері. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторонами не заявлені. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що 27 лютого 2008 року померла його бабка [PERSON] Михайлівна, внаслідок чого відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 88 в с. Тихий Великоберезнянського району, Закарпатської області. Оскільки на вказаний житловий будинок, що входить у спадкове майно, відсутній правовстановлюючий документ, заявник не може оформити своє право на спадщину, тому просив встановити факт належності померлій [PERSON] вище вказаного будинку. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відстуності, вимоги, викладені в заяві, підтримує в повному обсязі. Представник Тихівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок № 88 в с.Тихий, Великоберезнянського району Закарпатської області за час життя належав померлій [PERSON]. Зазначений факт підтверджується довідкою виконкому Тихівської сільської ради Великоберезнянського району від 09.07.2010 року за № 203 та зведеним актом вартості будинків, господарських будівель, споруд. Встановлення факту належності померлій [PERSON] на час її життя на праві приватної власності житлового будинку необхідно заявнику для оформлення свого права на спадщину. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами гл.6 ЦПК України, зокрема, ст.256 ЦПК, яка регулює встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. В позовній заяві посилається на ту обставину, що 28.01.2010 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під номером 152 по вулиці Луцькій в м. Володимир-Волинському Волинської області. Крім неї спадкоємцями також являються її діти, які відмовляються від своєї частки у спадщині на її користь. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину померлого, однак при зверненні в державну нотаріальну контору їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона не може реалізувати свого права, так як покійний не зареєстрував права власності і не виготовив документ, що посвідчує право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами. Просить визнати за нею право власності на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Луцькій 152 в м. Володимир-Волинському Волинської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Представник Володимир-Волинської міської ради позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Факт того, що індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями №152 по вул. Луцькій, в м. Володимир-Волинському Волинської області належали покійному і що саме позивач являється спадкоємицею і успадкувала вказаний житлового будинку з господарськими спорудами за законом після його смерті підтверджується: технічним паспортом на обєкт нерухомого майна, що знаходиться по вул. Луцькій 152 в м. Володимир- Волинському, заявами рідних дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини, свідоцтвами про народження дітей, свідоцтвом про одруження позивачки, свідоцтвом про смерть спадкодавця. Оскільки визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону та не порзонує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2004 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис за № 25 від 31.03.2004 року. Згідно рішення Машівського районного суду від 25.05.2006 року відповідач сплачував аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та Ірини, [INFO] в твердій грошовій сумі по 100 гривень на кожну дитину. 08 вересня 2010 року донька [PERSON] досягла повноліття, виплата відповідачем аліментів на її утримання припинилася. В даний час [PERSON] навчається в Аграрному коледжі управління і права Полтавської державної аграрної академії на госпрозрахунковій основі, стипендії не отримує. Відповідач коштів на утримання доньки не надає. В звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку до досягнення нею 23-річного віку або до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки виданої аграрним коледжем управління і права Полтавської державної аграрної академії від 27.09.2010 року № 308 [PERSON] з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року навчається в аграрному коледжі управління і права Полтавської державної аграрної академії на І курсі денного відділення. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За вказаних обставин, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що до 28.07.2004 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач з 2004 року матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Участі у вихованні сина не бере. Досягти домовленості про участь в утриманні та вихованні сина не вдалося, а тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі. До початку судового засідання відповідач надіслав заперечення на позовні вимоги позивачки. У запереченні зазначив, що на даний час він знаходиться у новому шлюбі, від якого має ще одну дитину яка знаходиться на його утриманні. Просить задовольнити позов частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 250 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала частково, у звязку із тим, що на утриманні у відповідача знаходиться ще одна дитина, просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.07.2004 року шлюб було розірвано (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, не погоджується на сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, погодився на сплату аліментів лише у сумі 250 грн. оскільки має на утриманні ще одну дитину (а.с. 14-20) Позовні вимоги позивачки стягувати з відповідача 500 грн. на утримання сина щомісячно є необґрунтованими оскільки відсутні докази про можливість сплати відповідачем такої суми. Крім того, у судовому засіданні позивачка не заперечувала щодо сплати відповідачем аліментів у розмірі 250 грн.. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий дохід, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що між нею та відповідачем було укладено договір позики на суму 40000 гривень. Строк дії вказаного договору закінчився. У вказаний у договорі позики строк відповідач борг не повернула. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 40000 гривень. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про поважність причин неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. З оглянутого в судовому засіданні договору позики судом встановлено, що у відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України 5 березня 2010 року позивач в якості позики передала для відповідача 40000 гривень, які позичальник зобовязалась повернути частинами, зокрема, 7000 гривень повернути до 30 квітня 2010 року, а решту - до 5 липня 2010 року. Судом беззаперечно встановлено, що відповідачем указаний обовязок по поверненню позики виконано не було. Враховуючи викладене, на підставі ст. 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У жовтні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Мироцької сільської ради , третя особа Києво- Святошинське районне управління Київської області про визнання права власності на частину житлового будинку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим , що обґрунтовував тим, що 13 01 2008 року помер її дід [PERSON] , який постійно проживав за адресою [INFO]. Після смерті діда відкрилася спадщина , до складу якої входить будинок № 20 по вул.: Чапаева в с. Мироцьке Києво- Святошинського району Київської області . При житі померлий склав заповіт на її ім.»я та ім.»я відповідачки . Вона та відповідачка звернулися д нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину . Проте видати свідоцтво нотаріальна контора відмовилася оскільки відсутня первинна реєстрація на будинок Рішенням Києво- Святошинського райсуду Київської області від 03.12. 2008 року було встановлено факт належності померлому [PERSON] та визнано право власності на 1/2 частину будинку за [PERSON]. Просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку після померлого [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав . Просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], позов визнали . Просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] сільська рада , третя особа Києво- Святошинське районне управління юстиції Київської області в судове засідання не з»явилися про день , час , та місце слухання справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено , що 13 02. 2008 року помер дід позивачки [PERSON] , який постійно проживав за адресою [INFO]. Після смерті дід і під крилася спадщина , до складу якої входить будинок № 20 по вул. Чапаева в с. Мироцьке Києво- Святошинського району Київської області . При житті померлий склав заповіт па ім.»я позивачки та на ім.»я відповідачки . Позивачка та відповідачка звернулися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину . Нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва , оскільки не проведена реєстрація, проте рішенням Києво- Святошинського райсуду від 03.12. 2008 року було встановлено факт належності померлому [PERSON] та визнано право власності на ? частину будинку за [PERSON] ., а також технічним паспортом па будинок та будинковою книгою Позивач згідно с . 1269 Цивільного кодексу України позивач вчасно подав заяву про прийняття спадщини у встановлений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням навелених обставин суд вважає доведеними позовні вимоги позивачки щодо визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 392, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

16.11.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі з 03.06.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча являється приватним підприємцем і має нерегулярний мінливий дохід. Їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним та належним, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно на двох діией і до їх повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача по 300 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково та не заперечував сплачувати аліменти в сумі по 300 гривень на кожну дитину. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Копія свідоцтва про шлюб (а.с.3) свідчить, що сторони перебувають у шлюбі. Копії свідоцтв про народження (а.с.4,5) свідчать, що батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] Довідка Уладівської сільської ради № 1897 від 24.11.2010 року вказує, що діти перебувають на утриманні матері. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини з тих підстав, що як стверджує, 9.10.2006 року померла його мати [PERSON]. Спадкоємцем першої черги до майна померлої є він, позивач та відповідач. У встановлений законом строк він не звернувся до Бершадської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по причині того, що постійно працював на будівництві за межами України, а тому не мав можливості займатись питанням оформлення спадщини. В даний час йому стало відомо, що в березні місяці 2009 року, його батько [PERSON] переоформив земельну ділянку, про що навіть не поставив його до відома. Просить визначити йому додатковий .строк.достатній.для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач в судовому засіданні позов підтримує. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 9.10.2006 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач є спадкоємцем на майно померлої, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Спадковим майном є У частина житлового будинку з відповідними частками господарських будівель і споруд, розташованих в м.Бєршадь Вінницької області вул. Суворова буд.2, що підтверджується« витягом з державного реєстру прав. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняттям спадщини в нотконтору не надав, пропустив цей строк з поважних причин оскільки знаходився на роботі за межами України, що підтверджується трудовою книжкою, трудовим договором та страховим медичним полісом. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, йому слід надати додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Документально підтверджено, що позивач сплатив 8 грн. 50 кой. судового збору та 30 грн. ІТЗ, тому ці витрати підлатають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 1270, 1.272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

Кредитна спілка «Ольвія» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору № 292/09 від 08.08.2009р. та стягнення заборгованості по даному кредитному договору в сумі 2967,23 грн., з яких 2501,24 грн. основна сума кредиту, а 465,99 грн. відсотки за користування кредитом. Позивач також просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 08.08.2009р. Кредитна спілка «Ольвія» уклала з відповідачкою [PERSON] кредитний договір № 292/09 про надання відповідачу кредиту терміном на 12 місяців в сумі 4000,00 грн. зі сплатою 50 відсотків річних. Відповідно до кредитного договору відповідачка зобовязувалася забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах передбачених даним договором. Однак відповідачка за час користування кредитом суму кредиту не погасила. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив розірвати кредитний договір № 292/09 від 08.08.2009 р. укладений між Кредитною спілкою «Ольвія» і [PERSON] та стягнути з [PERSON] заборгованість по даному кредитному договору в сумі 2501 грн. 24 коп. та 465 грн. 99 коп. відсотків за користування кредитом, а також стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору і витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про отримання нею судової повістки. Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, письмових заперечень на позовну заяву не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, та підлягають задоволенню згідно ст. 526, ст. 553, ч. 1, ч. 2 ст. 554, ст. 610, ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачами виникло грошове зобов'язання, а тому позовні вимоги законні і обгрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Також на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51,00 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved