Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги та в останній редакції зазначила, що спірне майно було придбане сторонами в період шлюбу. На даний час шлюб між ними розірвано, відповідач [PERSON] не бажає в добровільному порядку ділити спільно нажите майно. Посилаючись на те згідно статей 60, 70 СК України будинок та автомобіль підлягають поділу між подружжям, [PERSON] просила суд : - визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку з мансардою літ. «А-1» побудови 2007 року загальною площею 113,1 м2, житловою площею 41,7 м2, розташованого за адресою: м. Балаклія, вул. Комсомольська, 13 з належними до нього будівлями та спорудами: сарай-літня кухня В побудови 1954 року, льох Д побудови 1954 року, паркан № 1 побудови 2006 року, колодязь № 2 побудови 1954 року, туалет № 3, вигрібна яма № 4 побудови 2006 року. - визнати за нею право власності на ? частину автомобіля ФІАТ-ДУКАТО, державний номер [NUMBER], зареєстрований на імя відповідача 15.06.07 року, тимчасовий реєстраційний талон РРТ853466, а з урахуванням того, що автомобіль річ неподільна, стягнути з відповідача ? частину дійсної вартості автомобіля, що складає суму 13317,50 грн. - покласти на відповідача всі судові витрати понесені позивачкою під час розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував. В обґрунтування своїх заперечень послався на те, що будинок придбав та перебудував за власні кошти. Вартість автомобіля значно нижча, ніж просить стягнути з нього позивач. Представник Балаклійської міської ради проти задоволення позову в частині визнання права власності на самочинне будівництво заперечувала. Зазначила, що сторони не набули права власності на перебудований будинок та не можуть його ділити. Представник 3-ї особи ІДАБК у Харківській області в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судовим розглядом встановлено, що 18 липня 1997 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина Максима [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 13.02.02 року, реєстр № 494, подружжя придбало житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Комсомольська, 13. Згідно рішення Балаклійської міської ради № 250 від 11.06.03р., яким відповідачу було надано дозвіл на будівництво прибудови та тамбуру до житлового будинку (а.с. 24), подружжя у 2007 році здійснили перебудову зазначеного будинку, але в експлуатацію будинку з перебудовою не ввели та право власності не оформили. Крім того, самочинно була побудована мансарда, право власності на яку також не оформлено. Згідно зі ст. 376 ЦК України жилий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була виділена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці виникає з часу прийнятий його в експлуатацію та державної реєстрації. Таким чином, житловий будинок з самочинними перебудовами та перебудовами, право власності на які не оформлене, не може бути предметом поділу, оскільки не є обєктом права власності до тих пір, поки це будівництво не буде легалізоване. Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що визнати право власності з урахуванням самочинних прибудов можливо лише на весь будинок, а не на його якусь частину. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на ? частину житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Балаклія, вул. Комсомльська, 13 згідно технічного паспорту (а.с. 31-36) станом на 27 березня 2008 року без урахування самочинно побудованої мансарди та перебудови, право власності на які не оформлено. Подружжям в період шлюбу, про що в судовому засіданні не заперечувалося сторонами, було придбано також автомобіль ФІАТ-ДУКАТО, державний номер [NUMBER], зареєстрований на ім*я відповідача 15.06.07 року, тимчасовий реєстраційний талон РРТ853466. [PERSON] просить визнати право власності на ? частину автомобіля, а з урахуванням того, що автомобіль річ неподільна, стягнути з відповідача ? частину дійсної вартості автомобіля, що складає суму 13317,50 грн. З положень ст. 71 СК України та розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.07р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що підставою для поділу неподільної речі є обовязкова згода одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Позивачкою не надано будь-яких доказів в підтвердження суми грошової компенсації за автомобіль. Відповідач категорично заперечує проти суми, заявленої позивачкою. З огляду на це, суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу: визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірного автомобіля і залишити його в спільній частковій власності сторін. Право на частку у спільному майні може бути припинене з підстав, передбачений ст. 365 ЦК України. Судові витрати між сторонами суд розподіляє пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial