overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення 35770,51 грн. звернулось ПАТ КБ " ПриватБанк", мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору від 18.06.2008 року, [PERSON] отримав кредит в розмірі 9346,77 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.06.2013 року. Станом на 21.12.2010 року, відповідач має заборгованість в сумі 4533,65 доларів США, що складає 36087 грн. 85 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву про проведення розгляду справи у його відсутність просить стягнути з відповідача борг в національній грошовій одиниці України, що складає 36087,85 грн. (а.с.38) Відповідач в судове засідання не зявися неодноразово хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку. (а.с.32-37,44) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. 18.06.2008 року між ПАТ КБ " ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого банк надав йому кредит в сумі 9346,77 доларів США під 16,9 % річних. ( а.с.8-13) Кредитним договором передбачено право Банку вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по договору, а в разі порушення Позичальником умов цього договору - достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплати. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з простроченням),то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованість складає 4533,65 доларів США, що за курсом 7,96 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.12.2010 року становить 36087, 85 грн. ( а.с.6-7,41,38) Таким чином суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши [PERSON] на користь ПАТ КБ " ПриватБанк" 36087, 85 грн., а також судовий збір в розмірі 357,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі ст. 526, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.11.2006 року відділом РАЦС Зіньківського районного управління юстиції, актовий запис № 95. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2010 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Після розірвання шлюбу неповнолітній син буде проживати з ним. Шлюб перший. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач \~не зявився, надав суду \~ \~письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, \~без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявилася, надала суду \~ \~письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, \~без проведення фіксації судового процесу, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені у жовтні 2010 р., сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в праві власності на житлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], та просить зняти її з реєстрації за вказаною квартирою, мотивуючи тим, що відповідачка продала будинок у с.м.т. Суворова Ізмаїльського району та переїхала на постійне місце проживання у м. Ізмаїл, де проживали у зазначеній квартирі разом зі своїм співмешканцем [PERSON], на теперішній час відповідачка постійно проживає в Росії м. Москва, куди забрала її дочка. Будучи на реєстраційному обліку вищезазначеного будинку, вона чинить перешкоди у вільному користуванні його житлом. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просить суд зняти з реєстраційного обліку відповідачку, яка в квартирі не проживає. В судове засідання відповідачка [PERSON], не зявилася, зявився її представник за довіреністю [PERSON], який пояснив що її довірителька позов визнає не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області до судового засідання не прибув, заяв чи клопотань по справі не надав. Вислухавши позивача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності № 537 від 23.05.2007 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до будинкової книги розділу прописка за вищевказаною адресою значиться зареєстрованою: [PERSON], [INFO], що також підтверджено адресною довідкою від 03.12.2010 р., виданої Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеський області. На теперішній час згідно витягу від 16.04.2010 р., спеціаліста паспортного столу м. Москва, відповідачка перебуває зареєстрованою з 14.10.2008 року на підставі паспорту Росії за адресою: Російська Федерація [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в праві власності на житлове приміщення, що розташоване по вул. Фрунзе, 130, в м. Ізмаїлі Одеської області, та просить зняти його з реєстрації за вказаним домоволодінням, мотивуючи тим, що відповідач був співмешканцем [PERSON], вони продали будинок у смт. Суворова Ізмаїльського району та переїхали на постійне місце проживання у м. Ізмаїл, де проживали у квартирі її чоловіка, а в належному їй зазначеному вище будинку він ніколи не проживав своє майно не перевозив, проте був зареєстрований у її будинку на підставі договору найму від 07.10.2004 р., строком до 07.10.2008 р., реєстрація була йому необхідна для отримання пенсії. Будучи на реєстраційному обліку вищезазначеного будинку, він чинить перешкоди у вільному користуванні її житлом. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить суд зняти з реєстраційного обліку відповідача, який в будинку не проживає. В судове засідання відповідач [PERSON], не зявився, зявився його представник за довіреністю [PERSON], яка пояснила що її довіритель позов визнає не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області до судового засідання не прибув, заяв чи клопотань по справі не надав. Вислухавши позивача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.1994 року [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою м. Ізмаїл вул. Фрунзе, 130. Згідно договору найму житлового приміщенням від 07.10.2004 р., відповідач [PERSON], був зареєстрований за вищевказаною адресою, термін дії договору від 07.10.2004 р., до 07.10.2008 року. Відповідно будинкової книги розділу прописка за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим: [PERSON], [INFO], що також підтверджено адресною довідкою від 03.12.2010 р., виданої Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеський області. На теперішній час згідно витягу від 16.04.2010 р., спеціаліста паспортного столу м. Москва, відповідач перебуває зареєстрованим з 14.10.2008 року згідно паспорту Росії за адресою: Російська Федерація [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], 17.11.1992 р. н, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, тобто по 30.06.2011 року. Позов мотивовано тим, що 04.03.2009 року шлюб між нею і відповідачем по справі розірваний, сину [PERSON] 17.11.2010 року виповнилося 18 років, він продовжує навчання в Нетішинському професійному ліцеї на денній формі і отримує стипендію в розмірі 200 гривень, строк навчання закінчується 30.06.2011 року. Середня заробітна плата позивачки - 955 гривень, тому сукупний дохід складає 1155 гривень, яких недостатньо для повноцінного утримання сина. Відповідач в утриманні сина участі не приймає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує з тих підстав, що повнолітній син [PERSON] навчається в професійному ліцеї, який не є вищим навчальним закладом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БВ № 042628, виданого 19.05.2009 року відділом РАЦС Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 191954, виданого 27.08.2001 року відділом РАГС Славутського районного управління юстиції Хмельницької області, який навчається в Нетішинському професійному ліцеї на денній формі навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Сімейний кодекс не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності. Відповідно до ч.іст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом і не заперечується відповідачем, розмір аліментів, які він сплачував на утримання двох дітей в середньому становили 800-1000 гривень. А отже суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, що продовжує навчання. У відповідності до ст.ст.80,88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі - 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] в інтересах свого сина [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно у спільній сумісній власності. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 03.03.2009 року померла її свекруха [PERSON], за якою залишилося спадкове майно, а саме: 14 частка житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Корець по вул. Володимирській № 49а, Корецького району Рівненської області. При житті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON]. Оскільки будинок знаходиться у спільній сумісні власності спадкодавця та [PERSON], позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивач в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає у частині визнання права власності за [PERSON] Ул частки будинку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Факт смерті спадкодавця посвідчується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ № 072990 від 03.03.2009 року виданим відділом РАЦСу Корецького районного управління юстиції Рівненської області. Згідно запису акта про шлюб № 23 від 04.09.1964 року, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], отже майно набуте подружжям під час шлюбу належить йому на праві спільної сумісної власності, тому 1А частка житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Корець по вул. Володимирській 49а Рівненської області належить [PERSON] Відповідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 09.09.2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 1434 [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким продовжити йому строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батько [PERSON] помер 29 червня 2001 року, а мати [PERSON] - 23 серпня 2002 року. Після смерті батьків відкрилася спадщина на спадкове майно частину квартири №9, яка знаходиться у смт. Рожнятів по вул. С.Стрільців, 54 Рожнятівського району. Він та його брати [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі, є спадкоємцями за законом, проте його брати відмовилися від спадщини на його користь. У встановлений законом строк він не прийняв спадщину, але вважає, що цей строк пропущений ним з поважних причин, оскільки на момент смерті батьків фактично там проживав, доглядав їх, вів та веде їхнє господарство, тому вважав, що вступивши у фактичне володіння спадковим майном, таким чином прийняв спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив, мотивуючи відмову необхідністю продовжити строк для прийняття спадщини у судовому порядку. Сторони у судове засідання не з`явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідачі визнають, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку ст. 197 ЦПК України. Статтею 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст.174 ЦПК є всі законні підстави виходячи з наступного. Копією Свідоцтва про право власності на житло від 29 жовтня 2000 року (а.с. 11) підтверджено, що, квартира №9, яка знаходиться у смт. Рожнятів по вул. С.Стрільців, належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Копією свідоцтва про смерть (а.с.8) підтверджено, що [PERSON] помер 29 червня 2001 року. Копією свідоцтва про смерть (а.с.8) підтверджено, що [PERSON] померла 23 серпня 2002 року. Після смерті батьків позивача відкрилася спадщина і позивач та його брати [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. ст. 1223, 1262 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом. Листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 грудня 2010 року № 759/01-14 (а.с.7) підтверджено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів пропуску строку для її прийняття. За змістом ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначені обставини, на підтвердження яких позивач подав докази, на переконання суду є достатніми доказами того, що позивач з поважних причин пропустив строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, а тому позов є підставою для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1223, 1254, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня надання заяви та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 14.02.2003р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] розлучилась з відповідачем та в теперішній час проживають окремо. Відповідач в житті доньки участі не приймає, матеріальну допомогу дитині не надає, хоча є фізично здоровим, працездатним та матеріально забезпеченим, але приховує місце своєї роботи. Позивачка отримує невелику зарплату, тому разом з донькою знаходяться у скрутному матеріальному становищі. Добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання доньки не надає, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, пояснив, що в теперішній час він не має роботи і не може працевлаштуватись, отримує нерегулярний дохід від випадкових заробітків, тому не може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він має нерегулярний, мінливий дохід, тому приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття. Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Представник позивача,посилаючись на те,що між ним та відповідачем був заключений кредитний договір, відповідач всупереч умов кредитного договору кредит та відсотки за його користування добровільно не сплачує, а тому просить суд стягнути з нього заборговані кошти по основному кредиту в сумі 1762,96 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1315,39 доларів США, всього 307 8, 35 доларів США, що за курсом 7,67 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/277 від 24.07.2009 року складає 23 610,94 гривні, судовий збір в розмірі 236,11грн. та 30,00грн за ІТЗ. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача заборговані кошти по кредиту згідно позовних вимог. Відповідачка в судове засідання з"явилась, з позовними вимогами погодилась, пояснила, що не сплачувала кредит у зв»язку з відсутністю коштів Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, су.и приходить до висновку,що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року між ЗАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] був заключений кредитний договір №59357 про надання останній кредиту в сумі 3000,00 доларів США зі сплатою відсоткіе за користування кредитом в розмірі 24,00% річних на рік з кінцевим терміном повернення до 27 березня 2008 року. На виконання умов кредитного договору позивач видав відповідачці кредит в сумі 3000,00 доларів США для витрат за потребою. В порушення умов кредитного договору відповідачка не повернула повністю кошти за отриманий кредит та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами,щомісячні платежі також проводила періодично. Згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача перед позивачем складається з слідуючого: заборговані кошти по основному кредиту в сумі 1762,96 .доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1315,39 доларів США, всьог.о 3078,35 доларів США, що за курсом 7,67 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/277 від 24.07.2009 року складає 23 610,94 гривні, судовий збір в розмірі 236,11грн. та 30,00грн за ІТЗ. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа(кредитодавець)зобов"язується надати грошові кошти(кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наявність порушення відповідачами законних прав позивача є підставою до задоволення позовних вимог останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просив визнати недієздатною [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном над [PERSON], посилаючись на наступне: [PERSON] є сином [PERSON] і проживає разом з нею в [ADDRESS]. У зв»язку з психічним захворюванням [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, дезорієнтована у просторі та часі, забуває про що каже і що робить, не може обслуговувати себе, свариться без причин. Він змушений здійснювати за нею догляд і контролювати її дії. [PERSON] має намір оформити над нею опікунство, з метою упорядкування її способу життя, подальшого лікування і можливості отримувати і витрачати призначену пенсію на її утримання, тому змушений звернутися до суду з вказаною заявою. У судове засідання сторони зявились, заявник підтримав заявлені вимоги, представник зацікавленої особи проти заявлених вимог не заперечував. Суд, вислухавши заявника та представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народилася 23.02.1951 року (а.с.6). [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON] (а.с.7,9). [PERSON] та [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в [INFO] (а.с.8). Відповідно до Акту №171 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 26.11.2010 року, [PERSON] на даний час знаходить ознаки психічного розладу у формі органічного розладу особистості, яке значно впливає на її спроможність розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.35-38). Згідно зі ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Опікунська рада виконавчого комітету Київської районної у м.Харкова ради своїм поданням №2910/с від 25.01.2010 року підтверджує, що є доцільним встановити над [PERSON] опіку та призначити [PERSON] її опікуном (а.с.15). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та призначення над нею опіки.

Outcome: approved