Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] у своєму позові до [PERSON], [PERSON] просив стягнути з них на його користь 2500 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування свого позову у заяві, заявах уточненнях та під час розгляду справи вказував на те, що відповідач [PERSON] заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, вчинивши злочин. Внаслідок заподіяних ушкоджень він перебував на стаціонарному лікуванні протягом трьох тижнів, а також лікується амбулаторно по сьогоднішній день. За час лікування він за свої кошти придбавав ліки, оплачував проведення оглядів, витрачав кошти на поїздки до м.Львова та ін. Всього на лікування витратив 2500 грн. Вказану суму вважає заподіяною йому матеріальною шкодою внаслідок вчинення злочину. Крім цього, вважає, що йому була заподіяна [PERSON] і моральна шкода, яка полягає у тому, що він терпів і терпить до сих пір сильні фізичні болі голови, голова крутиться, терпнуть руки та ноги, частково втратив память. За вказівками лікарів йому заборонено перебувати на сонці. Він не може виконувати фізичної роботи, що раніше виконував. Відчуває себе психічно неврівноваженим, неспокійним, дратівливим, може безпричинно кричати на інших людей, рідних. Його звичний ритм життя повністю змінився. Він важко переживає це, позбавлений можливості повноцінно радіти життю, ділити радість та горе своїх родичів, близьких. Крім цього, переживає через те, що тілесні ушкодження відповідачем [PERSON]Я, були йому нанесені ні за що. Відносно нього він нічого поганого не вчиняв, не ображав його. Крім цього, вказані негативні наслідки будуть переслідувати його ціле його життя. Оцінює заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 30000 грн. Оскільки [PERSON] є неповнолітнім просив згадані суми стягувати, також, і з його матері [PERSON] Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали частково. Пояснили, що згідні сплатити суму матеріальної шкоди, що підтверджена відповідними документами, а саме чеками. Крім цього, 1000 грн. моральної шкоди. Факту вчинення протиправних дій [PERSON] відносно [PERSON] та заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди не оспорюють. [PERSON] визнав те, що позивач внаслідок його дій перетерпів фізичний біль, перебував на лікуванні тривалий час. Проте вважає, що усіх тих негативних наслідків, про які говорив позивач він не пережив. Так, він взмозі фізично працювати, поводить себе звично. Відповідач [PERSON] визнала, крім цього, і те, що позивач став дійсно дратівливим, неврівноваженим. Вона сама чула крики з будинку позивача та їй казала сусідка, що позивач кричить. При визначенні суми відшкодування вони виходили, також, і з того, що [PERSON] на даний час навчається та отримує невелику стипендію, а [PERSON] взагалі не працює та вони невзмозі сплатити суму про яку просить позивач. Вважають, що вказані ними суми будуть достатніми для відшкодування шкоди позивачу. Просили позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінальної справи №1-93/2010, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Із постанови Золочівського районного суду Львівської області від 18.11.2010 року у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 125 ч.1, 128 КК України вбачається, що [PERSON] визнаний винним у тому, що він, будучи неповнолітнім (15 років) 23.04.2010 року, близько 19 год. перебуваючи у с.Поляни Золочівського району Львівської області, поблизу господарства, належного його бабі [PERSON], під час сварки з гр. [PERSON] наніс останньому умисно удар в обличчя правою рукою зігнутою в кулак, внаслідок чого потерпілий отримав тілесне ушкодження у вигляді синця на підборідді зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. Внаслідок удару в обличчя [PERSON] відступивши кілька кроків назад впав на спину, вдарився головою об асфальтовану частину дороги та отримав внаслідок цього падіння черепно-мозкову травму (забій головного мозку легкої ступені та перелом правої тімяної кістки), що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Тобто, [PERSON] вчинив суспільно-небезпечні діяння передбачені ст.ст. 125 ч.1 та 128 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження та необережне тяжке тілесне ушкодження. Внаслідок заподіяння позивачу відповідачем [PERSON] згаданих тілесних ушкоджень йому була заподіяна матеріальна та моральна шкода. Вказане ніким із осіб, що беруть участь у справі не заперечується, а також підтверджується матеріалами кримінальної справи, зокрема, медичними документами у матеріалах справи. Так, заподіяна позивачу матеріальна шкода полягає у його витратах на лікування (придбання медикаментів, оплата за медичні огляди). Розмір такої, згідно поданих позивачем квитанцій та чеків складає 1746,91 грн. Заподіяння матеріальної шкоди, тобто придбання медикаментів чи оплата медичних оглядів на суму 2500 грн. відповідними доказами не підтверджується та понесення витрат на таку суму відповідачі заперечили. Тому, суд вважає, що вказана вимога підлягає до часткового задоволення, а саме слід стягнути на користь позивача підтверджену належними доказами суму заподіяної йому матеріальної шкоди (понесених ним витрат на лікування) у розмірі 1746,91 грн. Що стосується заподіяння позивачу моральної шкоди, то факт заподіяння такої відповідачами, теж, не оспорюється. Така, на їх думку, полягає у фізичному болі, що був спричинений позивачу, тривалому стаціонарному лікуванні, важкому психічному стані позивача після спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, а саме дратівливості, неврівноваженості позивача. Однак такі вважають, що розмір такої складає не 30000 грн., про що вказує позивач, а 1000 грн. з врахуванням, також, і їх скрутного матеріального стану. Враховуючи вказане вище суд вважає доведеним те, що внаслідок вчинення суспільно-небезпечних діянь відповідачем [PERSON] позивачу була заподіяна моральна шкода. Така полягає у спричинені позивачу фізичного болю внаслідок нанесення йому легкого та тяжкого тілесних ушкоджень відповідачем [PERSON]; перебуванні тривалого періоду часу на стаціонарному лікуванні та необхідності у амбулаторному лікуванні; душевних стражданнях, внаслідок вчинення відносно нього неправомірних дій; переживаннях за стан свого здоровя, враховуючи, також, і те, що позивач є особою пенсійного віку; необхідності докладати значних зусиль для відновлення звичного ритму його життя; змінах у його психічному стані, а саме неврівноваженості, дратівливості, відчутті неспокою (що вбачається також і з пояснень відповідача [PERSON]Я.). При визначенні розміру моральної шкоди, яку слід стягнути на користь позивача суд враховує обсяг і розміри моральних страждань позивача, те, що суспільно-небезпечне діяння яке спричинило найбільше моральних страждань позивачу, а саме тяжке тілесне ушкодження, вчинене відповідачем [PERSON], що був на час його вчинення неповнолітнім (15 років), з необережності. Враховуючи поняття справедливості суд вважає, що таку слід стягнути у розмірі 9500 грн. чим частково задовольнити дану позовну вимогу. Крім цього, враховуючи, що шкода завдана відповідачем [PERSON], який є неповнолітнім та достатнього заробітку чи майна для відшкодування такої у повному обсязі немає, таку слід стягнути солідарно з нього та його матері [PERSON] Враховуючи вказане позов слід задовольнити частково. Стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 1746,91 грн. заподіяної йому матеріальної та 9500 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позову відмовити.

Outcome: partial