Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 травня 2011 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені). В обгрунтування позову вказувала, що 23 грудня 2005 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 1997 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] до його повноліття були стягнені аліменти у розмірі чверті всіх видів його доходів, на підставі якого був виданий виконавчий лист. З січня 2009 року по листопад 2010 року відповідач не працював і сплачував аліменти не в повному обсязі, у зв'язку з чим допустив заборгованість по аліментах в сумі 17 039,64 гривень, які не сплачені до цього часу. Тому вона, крім заборгованості за аліментами, також з підстав статті 196 Сімейного кодексу України просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в сумі 1 401,98 гривень та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 51 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та правової допомоги в сумі 300 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами станом на 01 грудня 2010 року в сумі 9 730,95 гривень та неустойку (пеню) в сумі 1 401,73 гривень, судові витрати в сумі 471 гривень, в обгрунтування позову пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Представник третьої особи по довіреності [PERSON] з позовом погодився. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлено і не заперечується сторонами, що згідно постанови судді Кременчуцького районного суду від 11 вересня 1997 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] були стягнені аліменти в розмірі чверті всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 1997 року і до повноліття дитини (а.с.16). Довідками-розрахунками ВДВС Кременчуцького РУЮ підтверджується, що відповідач має заборгованість за аліментами станом на 1 грудня 2010 року в сумі 9 730,95 гривень. Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача, який відповідає вимогам закону та не оспорений відповідачем, розмір неустойки (пені) за період з 01 січня 2009 року по листопад 2010 року включно, складає 1 401,73 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за аліментами по виконавчому листу, вона не може бути задоволена судом відповідно до норми статті 194 Сімейного кодексу України, оскільки ця норма на вказаний спір не поширюється. Аліменти вже стягнені з відповідача на підставі рішення суду, стягнення проводиться державною виконавчою службою примусово згідно виконавчого листа у відповідності з Законом України «Про виконавче провадження». Статтями 74, 86 цього Закону визначений порядок стягнення аліментів та заборгованості, які не передбачають вказаного у позовній заяві випадку для стягнення заборгованості по аліментах на підставі ще одного рішення суду. Тому в задоволенні цієї вимоги позивачу слід відмовити. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) у погодженому сторонами розмірі 1 401,73 гривень та відповідно до статей 84,88 ЦПК України судових витрат в сумі 471 гривень.

Outcome: partial