Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

28.09.2010 р. позивач звернувся із зазначеним позовом у суд до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.03.2004 р. його бабуся, по батьковій лінії [PERSON], отримала право власності на земельну ділянку (пай), площею 1,7360 га. у межах згідно із планом, на території Чернеччинської сільської ради, що підтверджується державним актом серії ОМ №076947 від 31.03.2004 р. Цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя бабуся проживала разом із батьком [PERSON] по вул. Комінтерна, 162, у м. Охтирка, Сумської обл. Після її смерті 16.01.2009 р. його батько фактично прийняв у спадщину зазначену земельну ділянку, оскільки проживав разом із померлою за її життя. Однак його батько зазначену земельну ділянку в порядку спадкування у власність переоформити не встиг, оскільки 22.06.2009 р. також помер. Позивач, як спадкоємець, звернувся до державного нотаріуса по питанню оформлення права на спадщину на земельну ділянку, однак йому у цьому було відмовлено, через відсутність достатніх доказів із цього приводу. У судовому засіданні позивач вимоги зазначені в заяві підтримав в повному обсязі. Пояснив, що після смерті його бабусі спадщину у виді земельної ділянки (паю) батько прийняти не встиг так як також помер. Оригінал правовстановлюючого документу державного акту на земельну ділянку на імя померлої у нього відсутній, тому не може реалізувати своє право на спадкування у встановленому законом порядку. Представник Чернеччинської сільської ради в судове засідання не зявився, проте до суду надійшла заява із проханням розглядати справу без його участі. Представник Охтирського районного відділу земельних ресурсів у судове засідання не зявився, від зазначеної установи надійшов лист із проханням розглянути справу без участі представника та прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства. З повідомлення від Охтирської міської нотаріальної контори встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Прохали розглянути справу без їхньої участі. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Установлено, що [PERSON] померла 16 січня 2009 р. За життя [PERSON] відповідно до копії державного акту серії ОМ №076947 від 31.03.2004 р. отримала земельну ділянку (пай) загальною площею 1,7360 га. у межах згідно із планом, на території Чернеччинської сільської ради, Охтирського р-ну, Сумської обл. Сам державний акт у оригіналі у позивача не зберігся, однак згідно витребуваної судом технічної документації із землеустрою достовірно встановлено про те, що він видавався на імя померлої та був у наявності. Згідно актового запису про смерть [PERSON], син померлої власниці земельної ділянки, помер 22.06.2009 р. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що вона є сестрою позивача. Із приводу того, щоб саме за її братом було визнано право власності на земельний пай не заперечує. Підтверджує право позивача на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті бабусі. У суду немає підстав ставити під сумнів покази даного свідка, таких доказів суду не надано. Отже, [PERSON], спадкоємець першої черги після смерті матері, своєчасно не встиг прийняти спадщину після неї. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] які претендують на частку у спадковому майні, немає. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач [PERSON] має право на зазначену земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Водночас, суд не вбачає підстав для зобовязання нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку, оскільки будь-яких порушень у діях Охтирської міської державної нотаріальної контори встановлено не було, а судове рішення є достатнім документом на підставі якого за позивачем право на земельну ділянку може бути належним чином оформлене. Судові витрати необхідно залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного, ст. 126 ЗК України ст. ст. 1268, 1276 ЦК України,

Outcome: partial