Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-26 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить визнати незаконним і скасувати наказ К №102 від 08 квітня 2010 року ректора Національного університету водного господарства та природокористування про оголошення йому (позивачеві) дисциплінарного стягнення у виді догани, стягнути з відповідача невиплачені йому, у звязку із застосуванням дисциплінарного стягнення, премії за період з квітня по грудень 2010 року включно, а також стягнути з НУВГП 10\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням його трудових прав, й документально підтверджені судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та з мотивів, наведених ним у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі, з урахуванням поданого ним 27.01.2011 р. клопотання про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення з НУВГП премій в сумі 7618,5 грн. за квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року й за підсумками роботи у 2010 році. Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно без поважних причин (суд визнав причини неявки представника [PERSON] у судові засідання 13.12.2010 р. й 27.01.2011 р. неповажними), а також відповідач не забезпечив прибуття і допит у судовому засіданні працівників НУВГП - свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про виклик і допит яких представником відповідача і позивачем були заявлені клопотання під час проведення 29.07.2010 р. й 25.10.2010 р. попереднього судового засідання у справі (а.с.38 - 40, 47 - 48, 100 - 101). Разом з тим, відповідно до ч.ч.1 - 3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Як передбачено п.1 ч.1 ст.147, ст.149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий із заходів стягнення як догана. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З оскаржуваного позивачем наказу ректора НУВГП К №102 від 08 квітня 2010 року Про особовий склад викладачів вбачається (а.с.6), що професору кафедри водогосподарського, промислового та цивільного будівництва [PERSON] було оголошено догану за грубі порушення, допущені при керівництві та прийомі курсових проектів. Підставою для видання вказаного наказу стала Довідка про результати перевірки навчальної діяльності професора кафедри водогосподарського, промислового та цивільного будівництва [PERSON] за період 2009 - 2010 років (а.с.8, 9). Комісія, за підписами членів якої було складено зазначену довідку, була створена згідно з розпорядженням №13 від 17.02.2010 р. т.в.о. ректора НУВГП. Як вбачається з цього розпорядження (а.с.60), за пропозицією т.в.о. ректора [PERSON], згадану комісію було створено для перевірки письмової інформації, що надійшла на імя ректора університету [PERSON], щодо навчальної діяльності професора кафедри водогосподарського, промислового та цивільного будівництва [PERSON] При цьому, як у розпорядженні №13 від 17.02.2010 р., так і в оскаржуваному наказі К №102 від 08.04.2010 р. не міститься розяснень, про яку саме письмову інформацію, що надійшла на імя ректора НУВГП, йде мова, й за підсумками перевірки якої відповідач дійшов висновку про допущення позивачем грубих порушень при керівництві та прийомі курсових проектів. Відтак, при виданні оскаржуваного наказу відповідачем не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, а тому цей наказ підлягає скасуванню як незаконний. Крім того, у звязку з виданням наказу К №102 від 08.04.2010 р. позивач, який має науковий ступінь доктора наук та вчене звання професора, був позбавлений права отримувати премію у розмірі 0,5 посадового окладу (згідно п.3.1.15 Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом НУВГП на 2010-2011 роки). Як вбачається з наказів ректора НУВГП К №138 від 29 квітня 2010 року, К №187 від 11 червня 2010 року, К №202 від 18 червня 2010 року Про особовий склад (а.с.51 - 58), а також з наданих позивачем копій банківських роздруківок про види й розміри його грошового забезпечення (а.с.12, 42), протягом квітня - червня, вересня - грудня 2010 року [PERSON] зазначену премію не отримував, як не отримав і премію за підсумками роботи за рік у 2010 році (згідно п.2.2 Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом НУВГП на 2010-2011 роки). З наданого позивачем розрахунку належної йому до виплати премії, який суд визнає належним і допустимим доказом у справі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 7618 грн. 50 коп. невиплаченої премії. Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як було встановлено вище, оскаржуваний позивачем наказ судом визнано незаконним, відтак видання НУВГП цього наказу призвело до порушення законних прав [PERSON] як викладача в університеті, у тому числі порушення його права на отримання премії, що спричинило у позивача моральні страждання і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, зусиль для спростування інформації, наведеної в оскаржуваному наказі, про нібито допущені [PERSON] грубі порушення при керівництві та прийомі курсових проектів. Про вжиті позивачем для цього заходи свідчить його неодноразова переписка з адміністрацією та профкомом НУВГП (а.с.11, 13 - 16, 44 - 46). Разом з тим, розмір моральної шкоди, який просить стягнути позивач з відповідача, є занадто завищеним, а тому до стягнення, на думку суду, підлягає 3000 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплачених 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.36), тому вказані витрати підлягають до стягнення на його користь з відповідача. На підставі ст.23 ЦК України,

Outcome: partial