Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернувся з позовом, до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 14\~360 гривень 73 копійки, витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень, штрафні санкції 205 гривень 06 копійок, витрати по сплаті державного мита просив стягнути з відповідачів, оскільки відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 15.12.2009року позивач звільнений від сплати державного мита. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. В обґрунтування своїх вимог пояснила наступне відповідачі мешкають та є власниками квартири за адресою м. Маріуполь, вул.. Азовський житловий масив б.9 кв.7 , та з квітня 2007року по вересень 2010року не сплачують комунальні послуги. Просила стягнути з відповідачів суму заборгованості за теплову енергію в розмірі 14\~360 гривень 73 копійок , штрафні санкції 205 гривень 06 копійок та витрати по сплаті ІТЗ судового процесу в розмірі 30гривень, оскільки відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 15.12.2009року позивач звільнений від сплати державного мита, представник позивача просила витрати по сплаті держмита стягнути з відповідачів. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Вважає , що позивачем не вірно було зроблено рахунок заборгованості, в квартирі стояв лічильник води, показники якого були невірними.Власником квартири є дружина [PERSON].До того ж відповідач вважає, що позивач при поданні позовної заяви не застосував строки позовної давності. Просив відмовити в задоволені позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON],[PERSON] до суду не зявились про час і дату судового засідання належним чином були повідомлені, заяви до суду про причини неявки не подавали. Суд, вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з наступних обставин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст..25 ч.2 Закону України «Про теплопостачання» - у разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується у судовому порядку. На підставі ст.ст. 67, 162 ЖК України власники (намачі) жилого приміщення зобов`язані своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими тарифами. Власником квартири є [PERSON] на підставі договору дарування №276 від 01.03.2006року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу [PERSON], що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13) Факт проживання відповідачки в квартирі та розмір заборгованості підтверджуються особистим рахунком ,та розрахунком заборгованості (а.с.3) Доводи відповідача відносно завищеного нарахування за горячу воду, спростовується долученим до матеріалів справи актом ККП «Маріупольтепломережа» від 26 січня 2010року про прийняття на облік лічильника горячього водопостачання, в якому зафіксовані показники лічільника та з цими показниками була згідна власниця квартири [PERSON], що підтверджується її підписом. (а.с.14) На підставі ст.. 319 ЦК України - власність зобовязує. [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є власниками даної квартири, а тому підлягає виключенню з відповідачів по даній цивільній справі. Ст..257 ЦК України передбачений строк позовної давності три роки. Ст.. 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач у своїй позовній заяві просив поновити строк позовної давності посилаючись на те, що позивачем у травні 2010року було подано заяву про видачу судового наказу, але ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.07.2010року №2с-79/10 судовий наказ було скасовано за заявою відповідача, в звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Суд,заслухавши пояснення представника позивача не задовольняє його вимогу про поновлення строку позовної давності,з наступних обставин. Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя з заявою про видачу судового наказу в якому боржником значився [PERSON], який не є власником квартири. В звязку з тим, що позов було подано в жовтні 2010року, та у відповідності до ст.. 257 ЦК України враховуючи строк позовної давності, суд частково задовольняє вимоги позивача тя стягує з власника квартири [PERSON] суму боргу за період з жовтня 2007року по вересень 2010року у розмірі 14\~071 гривня 45 копійок. Задовольняючи частково позов суд, на підставі ст.. 88 ЦПК України стягує з відповідачки на користь позивача сплачеі витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 30 гривень, а в дохід держави підлягає стягненню державне мито у розмірі 140 гривень 72 копійки.

Outcome: partial