Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Покровському районі Дніпропетровської області про зобовязання сплатити недоплачену щомісячну допомогу та зобовязання в подальшому здійснювати нарахування і виплати як дитині війни у відповідності до Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни». Просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача Управління Пенсійного Фонду України у Покровському районі по не нарахуванню належної позивачці щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії в Україні за віком починаючи з 1 січня 2006 року по теперішній час. Зобовязати відповідача зробити перерахунок щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії в Україні за віком, починаючи з 1 січня 2006 р. по теперішній час. На адресу суду надійшло заперечення проти позову Управління пенсійного фонду України в Покровському районі в якому зазначено, що управління Пенсійного фонду України в Покровському районі не погоджується з даним позовом та вважає його необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 257 ЦК України позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову, про що наполягає управління Пенсійного Фонду України в Покровському районі. Таким чином, управління Пенсійного фонду України в Покровському районі вважає, що є неможливим задоволення позовних вимог, а саме виплати недоотриманої пенсії за період з 1 січня 2006 року теперішній час, а також в звязку з тим, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Покровському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Слід звернути увагу, що відповідно до прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» надбавки та підвищення, встановлені до пенсій, виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», в редакції цього Закону від 28.12.07 р., дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності відповідного страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб що втратили працездатність визначеного законом. З 01.01.2008 року набув чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», якою визначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який визначається Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Такий перерахунок, з урахуванням щомісячного довічного грошового утримання, дітям війни відповідно складав: з 01 січня 47 грн., з 01 квітня - 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн. та з 01 жовтня 49,80 грн. У звязку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 року № 10-рп, яким визнано неконституційними, зокрема п.2 ст.41 ЗУ «про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», у тому числі й щодо пенсійного забезпечення дітей війни, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено встановлення з 22.05.2008 гарантій, на рівні, не нижчому, ніж діючі з 01.01.2008 року згідно з цим Законом. Просить суд у задоволенні позову позивачу про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної виплати відмовити за пропуском строку звернення до суду. Справу розглянуто у відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд позов задовольнити, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» п.12 ст.71, призупинено дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» такими, що відповідають Конституції України. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Статтею 22 КУ передбачено, що при прийнятті інших або нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Розмір соціальної допомоги, відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до вищевказаного рішення позивачці управління Пенсійного фонду Покровського району Дніпропетровської області повинно зробити нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни у відповідності до рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано положення п.41 розд. ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким надбавку доплат до пенсій дітям війни було зменшено з 30% до 10%, не конституційним. Відповідно до вищевказаного рішення позивачці управління Пенсійного фонду Покровського району Дніпропетровської області повинно зробити нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни у відповідності до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 257 ЦК України позивачем пропущено строк звернення до суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову, про що наполягає управління Пенсійного Фонду України в Покровському районі. У звязку з тим, що позивачка звернулася до суду 23.06.2010 року, а строк звернення до суду становить 3 роки, таким чином за період з 01.01.2006 р. по 23.06.2007 р. позивачці необхідно відмовити в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності, оскільки доказів причини поважності пропуску строку позовної давності позивачем суду не надано. За період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 04.11.2010 р. позов підлягає задоволенню в повному обсязі у звязку з чим необхідно зобовязати відповідача Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області зробити нарахування та виплату позивачці щомісячну доплату до пенсії як дитині війни відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., а також Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та Рішення Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р. за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009 р. по 04.11.2010 р. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом «Про державний бюджет України на 2009 рік» будь яких змін до ст. 6 ЗУ «Про соціальних захист дітей війни», або про зупинення дії цієї статті не передбачено. Зміни до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», які були внесені ЗУ «Про державний бюджет України а 2008 рік» були визнані неконституційними, тому в 2009 і 2010 роках надбавка до пенсії особі, яка має статус «дитина війна», повинна виплачуватися в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист. В той же час, що відповідно до статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Однак, в той же час, на думку Суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом. Враховуючи те, що Позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи Позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: partial