Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що гуртожиток, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 19 належить на праві власності ЗАТ Кондитерська фабрика А.В.К. Кімнату 710 у гуртожитку по вул. Осіння, 19 було надано для тимчасовового мешкання [PERSON]. На даний час відповідач не перебуває у трудових відносинах з позивачем. Договір найма житлового приміщення з відповідачем не укладався. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив та про причини неявки не повідомив, на підставі чого відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, заслухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будівля гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 19 належить на праві власності ЗАТ Кондитерська фабрика А.В.К., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності не нерухоме майно (а.с.5). Рішенням Індустріального районного суда м. Дніпропетровська від 26.12.2005 року (а.с.46) по цивільній справі №2-1737/05 встановлено, що [PERSON] проживає у кімнаті 710 по вул. Осіння, 19 в м. Дніпропетровськув відповідно до рішення адміністрації і профсоюзного комітету Дніпропетровського міського молочного заводу №2. Кімната №710 даного гуртожитку була надана для тимчасового мешкання [PERSON]. На даний час відповідач не перебуває у трудових відносинах з позивачем.. За встановлених судом обставин правові підстави для користування спірною кімнатою згідно з ч. 3 ст. 810 ЦК України і ст. 158 ЖК УРСР на умовах договору найму у відповідача відсутні. Відповідно до ч.1 ст.127 ЖК України для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Згідно ст.132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у звязку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися у гуртожитку у звязку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. За встановлених судом обставин підстави для користування спірною кімнатою згідно з ч. 3 ст. 810 ЦК України і ст. 158 ЖК УРСР на умовах договору у відповідача відсутні, на підставі чого належить визнати, що відповідач самоправно без достатніх правових підстав проживає в кімнаті 710 у гуртожитку по вул. Осіння, 19, який належить на праві власності ЗАТ Кондитерська фабрика А.В.К. Цим порушуються права позивача, як власника, здійснювати своє право незалежно від волі інших осіб відповідно до ст. 15 ЦК України підлягають захисту, на підставі чого суд відповідно до ст.ст. 9, 16 ЦК України вирішує відновити становище, яке існувало до порушення права, усунувши згідно ст. 391 ЦК України перешкоди в користуванні власністю, а так само вирішує припинити дії, які порушують право, шляхом виселення відповідача зі спірної без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені витрати позивачем належить відшкодувати з відповідачів.

Outcome: approved