Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-10 00:00:00

08.09.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що згідно договору міни від 11.06.1998 року обміняв житловий будинок № 35 по вул. Вавілова у м. Вознесенську на незавершене будівництво житлового будинку № 1 по пров. Армійському у м. Вознесенську, яке належало [PERSON] Державний акт на право власності на землю, яка відведена для обслуговування житлового будинку № 1 по пров. Армійський у м. Вознесенську виданий на імя [PERSON], який 31.10.2001 року помер. Позивач вказує, що при переході права власності на житловий будинок до нього перейшло і право власності на землю, тому просить задовільнити позов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги повністю підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, від неї надійшла письмова заява, що з позовом згодна, не заперечує, просить слухати справу у її відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з договору міни жилого будинку на жилий будинок незакінчений будівництвом від 11.06.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], позивач [PERSON] обміняв свій житловий будинок № 35 по вул. Вавілова у м. Вознесенську на незакінчений будівництвом житловий будинок № 1 по пров.Армійському у м. Вознесенську, який належав [PERSON] (а.с.5). 02.08.2010 року позивач зареєстрував цю нерухомість у Вознесенському МБТІ за реєстровим № 31114586 на своє імя, що підтверджується витягом з про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с.6). Відповідно до наданого суду державного акту про право приватної власності на землю серія ІІІ-МК № 020988 від 03.02.1995 року земельна ділянка площею 0,1000 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Вознесенськ пров. Армійський № 1 належить [PERSON] ( а. с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серія І-ФП № 131638 від 02.11.2001 року [PERSON] помер 31.10.2001 року у м. Вознесенську (а.с.7). Спадщину після його смерті згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 0910.2002 року прийняла [PERSON] Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України в редакціі від 20.06.2007 року, при переході права власності на будівлі і споруди до особи переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Відповідно до розяснень пп.. г п.18 Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року за № 7 при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати ст..30 ЗК України до набувача від відчуджувача переходить належне йому право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Зважаючи на ту обставину, що спадкоємець не заявив претензій і прав щодо земельної ділянки, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved