Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-01 00:00:00

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську звернулося в суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з Відповідачки на його користь суму помилково нарахованих та одержаних страхових виплат в розмірі 26 290,50 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати загиблого від нещасного випадку, який стався 17 березня 2004 року на ВАТ «Балцем» із [PERSON], та складав на момент страхового випадку 504,72 грн. На підставі заяви [PERSON] поданої в травні 2007 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську було сформовано справу потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 17.03.2004 р. із [PERSON], де визначив коло осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, членів його сім'ї. Постановою відділенням виконавчої дирекції Фонду від 26.11.2007 р. № 10 було призначено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім'ї в розмірі 61831,80 грн. з виплатою в грудні 2007 р. Оскільки на момент виникнення права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, виплату одноразової допомоги було призначено з коригуванням середньої заробітної плати померлого відповідно п.12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266, за формулою: 3 = Зн х С : М, де 3- середньомісячна заробітна плата застрахованої особи; Зн- середньомісячна заробітна плата найманих працівників, занятих в економіці України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата; С- сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду; М-кількість календарних місяців у розрахунковому періоді. Позивач провів коригування середньої заробітної плати загиблого [PERSON] із наступного: 1041,47 х 09895 : 1 = 1030,53, де 1041,47 -річна середньомісячна заробітна плата по економіці України за 2006 р.; 0,9895 = 504,72:510,06 -коефіцієнт коригування заробітної плати; де - 504,72 - середня заробітна плата за рішенням суду, 510,06 - заробітна плата в галузях національної економіки України. Таким чином Позивач, відкоригувавши середню заробітну плату, встановивши її у розмірі 1030,53 грн. для розрахунку одноразової допомоги в разі смерті потерпілого його сім'ї та розрахував останню: 1030,53 х 60 (місяців) = 61831,80 грн. На день смерті [PERSON], до складу його сім'ї входили, окрім нього, [PERSON] Георгієвна - мати загиблого - [INFO]; [PERSON] - брат загиблого - [INFO] (на день був ученем професійно-технічного училища); [PERSON] - сестра загиблого - 23.04.1983р.н., [PERSON] - сестра загиблого -11.09.1986р.н. (на день смерті брата учениця професійно-технічного училища); [PERSON] - сестра загиблого - [INFO]; [PERSON] - дочка загиблого, [INFO], а всього 6 чоловік. Відповідач, на свій рахунок у Ощадбанку України № 3293/050 отримала, крім своєї частки, за особистими заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 51 526,50 грн. (61831,80 : 6 х 5 = 51 526,50 грн.) Проте, Позивач вважає, що при розрахунку зазначеної страхової виплати була допущена помилка, що призвела до нарахування і оплати Відповідачу надмірних коштів, посилаючись на пункт 12 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266, дія якого не поширюються на Відповідача, оскільки їй, чи її померлому сину не встановлювався ступінь втрати працездатності, вважаючи, що цей пункт стосується лише застрахованих осіб, з якими стався нещасний випадок на виробництві та яким встановлений ступінь втрати працездатності, за умови коли від дати настання страхового випадку до дати встановлення МСЕК ступеня втрати працездатності минуло більше року. Також Позивач посилається на те, що відповідно до програмного забезпечення обробки даних у відділенні виконавчої дирекції в м. Дніпродзержинську встановлена комп'ютерна програма яка проводить нарахування страхового відшкодування автоматично, і якою помилково було проведено коригування заробітної плати померлого. В квітні 2010 року у Позивача була проведена перевірка правильності призначення страхових виплат потерпілим на виробництві вищестоящою організацією, якою була визначена помилка в розрахунку та виплаті страхових сум. Вважають, що для розрахунку розміру одноразової допомоги повинна була братися середня заробітна плата потерпілого [PERSON], встановлена в судовому порядку без проведення коригування, тобто 504,72 грн. а сума одноразової допомоги повинна становити 504,72 х 60 = 30283,20 : 6 х 5 = 25236,00 грн. Різниця між помилково нарахованими сумами та такими, що необхідно було виплатити сім'ї потерпілого в разі його смерті від нещасного випадку на виробництві становить 26290,50 грн., які Позивач просить стягнути з Відповідачки. В судовому засідання представник Позивача [PERSON] підтримувала заявлений позов та надала пояснення аналогічні його обґрунтуванню. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву до суду про розгляд справи без її участі, за участю її представника [PERSON], позов не визнає. Представник Відповідача [PERSON] надав суду письмові заперечення на позов, а також пояснив, що [PERSON] є матір'ю загиблого 17.03.2004 р. від нещасного випадку на виробництві [PERSON] На час смерті [PERSON] з ним однією сім'єю проживали вона (Відповідач) та його рідні брати і сестри: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також у загиблого була неповнолітня дочка, яка хоч і не проживала разом із ним, але мала право на утримання. У травні 2004 року Відповідачка звернулася до позивача з питання формування документів справи про страхові виплати особам, які мають на це право. Після отримання переліку документів, які були необхідні для розгляду справи про страхові виплати, відповідачка звернулася до приватного підприємця [PERSON], роботодавця загиблого сина, з питання отримання відповідних документів, а саме: акту форми Н-1, довідки про середню заробітну плату, трудової книжки загиблого. Але на численні звернення до роботодавця Відповідачка не змогла самостійно отримати необхідні документи тому звернулася до суду для встановлення факту знаходження в трудових відносинах [PERSON] з ПП «Лопатін» та встановлення розміру середньої заробітної плати. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати [PERSON] на момент його смерті від нещасного випадку який складав 504,72 грн., а рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.09.2007 р. у справі № 2-3141/2007 встановлений юридичний факт знаходження [PERSON] в трудових відносинах з ПП «Лопатін». Таким чином з часу загибелі віл нещасного випадку на виробництві 17.03.2004 р. [PERSON] до часу винесення судом відповідних рішень та формування страхової справи минуло три роки. Крім того, представник відповідача вважає, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування віл нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХГУ та «Порядку обчислення середньої заробітної платти (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» віл 26.09.2001р. № 1266 на робочі органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві покладений обов'язок коригування середньої заробітної плати пре виплаті одноразової страхової виплати як потерпілому так і членам сім'ї загиблого від нещасного випадку на виробництві, якщо на момент виникнення права на страхові виплати минуло більше року І дня настання страхового випадку. Вважає розрахунок одноразової допомоги сім'ї потерпілого віл нещасного випадку на виробництві, проведений Позивачем та виплачений на підставі постанови відділення виконавчої дирекції в м. Дніпродзержинську від 26.11.2007 р. № 10 розмірі 61831,80 грн. з виплатою в грудні 2007 р. таким, що відповідає нормам Закону України № 1105 та Порядку № 1266, т» просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог. Вислухавши представника Позивача, представника Відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 17.03.2004 року. Це підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.05.2004 р. серія 1-КИ № 566432. Те, що він помер від нещасного випадку на виробництві ВАТ «Балцем» підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 02.04.2004 р №1,з чим погоджуються представники сторін у справі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати [PERSON] на момент страхового випадку, який мав місце 17.03.2004 р. на ВАТ «Балцем» та складав 504,72 грн., з чим погоджуються представники сторін у справі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.09.2007 р. у справі 2-3141/2007р. встановлений факт знаходження [PERSON] в трудових відносинах з ПП «Лопатін» в період з 12.01.2004 р. по 17.03.2004 р. з чим погоджуються представники сторін у справі. На час загибелі від нещасного випадку на виробництві [PERSON] мав сім'ю, яка складалася із матері - [PERSON], брата - [PERSON], сестер - [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітньої доньки [PERSON], з чим погоджуються представники сторін у справі. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІУ Позивач сформував справу про страхові виплати потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 17.03.2004 р. із [PERSON], та постановою від 26.11.2007 р. № 10 призначив одноразову допомогу в разі смерті потерпілого, його сім'ї, в розмірі 61831,80 грн. з виплатою в грудні 2007 р. Одноразова допомога сім'ї загиблого [PERSON] позивачем розрахована виходячи з розміру середньої заробітної плати [PERSON], встановленої в судовому порядку - 540,72 грн., яку розділено на розмір заробітної плати в галузях національної економіки - 510,06 грн., та було визначено коефіцієнт коригування - 0,9895; річна середньомісячна заробітна плата одного штатного працівника по економіці України за 2006 р.- 1041,47грн. була помножена на встановлений коефіцієнт, в результаті було отримано розмір відкоригованої заробітної плати [PERSON] - 1030,53 грн. Із зазначеного розміру було розраховано одноразову допомогу, шляхом помноження 1030,53 грн. на 5 років (60 місяців), оскільки відповідно частині 7 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. Тобто сума страхових виплат кожній особі, яка має на це право, визначається ділення частини заробітку потерпілого, що припадає на зазначених осіб, на число цих осіб. Для розрахунку частини кожного члена сім'ї загиблого, Позивач, 61831,80 грн. розділив на їх кількість - 6, отримав 10305,30 грн. Відповідач на свій розрахунковий рахунок в Ощадбанку України № 3293/050 отримала, крім своєї частини, суми одноразової допомоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], всього в розмірі 51 526,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.12.2007 р. № 372 та списком для зарахування на особові справи № 64/12. Частиною 10 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (1266-2001-п). Згідно пункту 12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу), для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266, у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Частиною 12 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого. Виходячи із зазначених вище положень Закону та Постанови Кабінету Міністрів, суд вважає, що підлягає коригуванню і середня заробітна плата потерпілого, у разі його смерті, для визначення розміру одноразової допомоги членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, якщо минуло більше року з дня настання страхового випадку до призначення такої допомоги. При вирішенні справи суд не приймає до уваги посилання Позивача на те, що при розрахунку одноразової допомоги була допущена розрахункова помилка, що призвела до нарахування надмірних коштів та виплачена Відповідачу, та посилання Позивача на Порядок № 1266, пункт 12 якого начебто не поширюються на Відповідача, оскільки потерпілому на виробництві її сину не встановлювався ступінь втрати працездатності медико-соціальною експертною комісією. В даному випадку потерпілий взагалі помер і на думку суду його утриманці не можуть ставитися в гірше становище відносно становища потерпілих на виробництві, які частково втратили працездатність. Також суд не приймає до уваги посилання Позивача на автоматичне нарахування страхових виплат відповідно комп'ютерної програми обробки даних, через яку сталося помилкове нарахування зайвих коштів. Суд вважає що розрахунок та виплата суми одноразової допомоги в розмірі 51526,50 грн., проведеної Позивачем із відкоригованого розміру середньої заробітної плати встановленої в судовому порядку для [PERSON], який загинув від нещасного випадку на виробництві 17.03.2004 р. таким, що відповідає порядку нарахування встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Крім того, відповідно статті 1215 Цивільного Кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. В судовому засіданні не доведено ні будь якої недобросовісності з боку відповідача у справі, ні розрахункової помилки з боку позивача при нарахування допомоги. В даному випадку мова може йти не про рахункову, а про методологічну помилку при нарахуванні допомоги, якої, на думку суду, допущено не було, оскільки допомога була нарахована згідно діючого законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed