Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-04 00:00:00

13.05.2010 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 15.03.2010 року Запорізькою філією ТОВ « ЮНОР» були проведені прилюдні торги по реалізації предмета іпотеки (іпотеко держателя ВАТ Комерційного банку Надра») нерухомого майна боржника [PERSON], а саме: 3-х кімнатної квартири за адресою [ADDRESS]. На прилюдних торгах позивача було визнано переможцем торгів, що підтверджується Протоколом №089119 від 15.03.2010 року. 24.03.2010 року на рахунок торговельної організації позивач сплатив гроші за придбану квартиру у повному обсязі. 31.03.2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (із змінами та повненнями), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року 268/5, на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управляння юстиції від 3.03.2010 року, видано свідоцтво на право власності на 3-хкімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На даний час позивач є власником квартири [ADDRESS], проте відповідачі не бажають виселятися та зніматися з реєстрації, порушуючи права позивача на його приватну власність і перешкоджають позивачу користуватися належною йому на праві власності квартирою. Просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та опоряджання належним йому майном, а саме квартирою №137 в будинку №40 по вулиці Автозаводській в [PERSON]; виселити [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON] з квартири [ADDRESS]; вселити його - [PERSON] в вище зазначену спірну квартиру; зобов'язати СГІРФО Комунарського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В подальшому позивач надав суду уточнену позовну заяву з новим складом осіб, що беруть участь у розгляді справи оскільки вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів по справі спрямовані до СГІРФО Комунарського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надавши свої повноваження представнику [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO] не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов не визнала. Свої заперечення обґрунтовувала незаконністю прилюдних торгів, що проводилися без врахування її інтересів та інтересів неповнолітньої дитини, яка має право користування житловим приміщенням квартирою № 137 в будинку № 40 по вулиці Автозаводскій в м. Запоріжжі, а також відсутністю в них іншого придатного для проживання житла. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки не дивлячись на те, що був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. 05.10.2010 року ухвалою Комунарського районного суду [PERSON] по справі № 2-37138/2010 закрито провадження в частині позовних вимог до Комунарського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області в особі Сектору громадянства міграції і реєстрації фізичних осіб (СГІРФО) «про зобов'язання зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]», у зв'язку зі смертю останньої. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечував, проте обґрунтувати свої заперечення відповідно до ст. 60 ЦПК України не зміг. Представник відповідача-5 Сектору громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області, у судове засідання не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя в судовому засіданні залишив питання про задоволення позову на розсуд суду, вказуючи на те, що підставою спору є конфлікт інтересів власника житла та осіб, що безпідставно ним користуються. Треті особи без самостійних вимог - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 11» - в судове засідання не з'явилися, направивши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ВАТ КБ «Надра»в особі філії в [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, виходячи з того, що на момент розгляду справи, відповідачка [PERSON]В не являється ні власником, а ні наймачем жилого будинку. А звідси, права та обов'язки членів сім'ї [PERSON] є похідними від прав та обов'язків останньої, що випливали з її прав власності на квартиру. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Комунарського ВДВС ЗМУЮ в судовому засіданні питання про задоволення позову залишила на розсуд суду. Надала наступні пояснення. При примусовому виконанні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3101, вчиненого 5 10.2008 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] s місті [PERSON], що належала на праві власності [PERSON], для задоволення вимог ВАТ Комерційного банку «Надра» на загальну суму 349 369,05 грн. було здійснено реалізація предмета іпотеки з прилюдних торгів. Виконавчий напис № 3101 надійшов на виконання до Комунарського ВДВС ЗМУЮ 15.10.2008 року. [PERSON], відповідач-1, належним чином була повідомлена про хід виконавчого провадження, своєчасно отримувала копії постанов державного виконавця, була присутня під час складання акту опису й арешту майна боржника, неодноразово знайомилася з матеріалами виконавчого провадження. ЗУ Про виконавче провадження визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у Добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі та боржники, вони мають право знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведенні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають і ході виконавчого провадження, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність), державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватись іншими правами, наданими вказаним Законом. Пунктом 2.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визначено, що прилюдні торги - це продаж майна, яким його власником стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну. Згідно з розділом VII ЦПК України - боржники мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи Іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб) порушені їхні права чи свободи. B разі обґрунтованості скарги суд своєю ухвалою зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Проте [PERSON] своїх обов'язків не виконувала й своїми правами наданими боржнику у процесі вчинення виконавчих дій по виконанню виконавчого напису нотаріуса за №3101 від 13.10.2008 року не скористалася й дії виконавчої служби в передбаченому законом порядку не оскаржувала. Крім того, під час виконання виконавчого напису нотаріуса за №3101 від 13.10.2008 року до Комунарського ВДВС ЗМУЮ будь-які ухвали про зобов'язання державного виконавця зупинити виконавче провадження у зв'язку з наявністю спору щодо квартири не відходило. Суд вважав можливим розглядати справу без участі осіб, що не з'явилися в судове усідання, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника органу опіки та піклування Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя, представника ВАТ Комерційного банку «Надра» - [PERSON], представника Комунарського ВДВС ЗМУЮ - [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах Уявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до вступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що була придбана ним в 15.03.2010 року на прилюдних торгах. Згідно протоколу проведення прилюдних торгів від 15.03.2010 року за № 089119 позивачем [PERSON] на прилюдних торгах, що проводились 15.03.2010 року Запорізькою філією ТОВ «ЮНОР», було придбано трикімнатну квартиру за адресою [PERSON], [ADDRESS], загальною площею 70,26 кв. метри, житловою площею 41,8 кв. метри, що належала [PERSON] на праві приватної власності. 24.03.2010 року на рахунок торговельної організації Позивач сплатив грошові кошти за придбану квартиру у повному обсязі, що підтверджується актом про реалізацію предмета іпотеки від 29.03.2010 p., який наявний в матеріалах справи. Згідно акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 29.03.2010 року, предмет іпотеки: трикімнатна квартира № 137 (сто тридцять сім) будинку № 40 (сорок) по вулиці Автозаводській в м. Запоріжжі( загальна площа 70,26 кв. м, жила площа 41,8 кв. м), що належала [PERSON], [INFO] на підставі договору купівлі - продажу від 23.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3199, та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №1322407, було реалізовано товариством з обмеженою відповідальністю «Юнор» 15.03.2010р. за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, 152В, оф. 118 та придбано позивачем за 224 279 грн. В матеріалах справи міститься свідоцтво, видане 31.03.2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 70,26 кв.м, з них - житловою площею 41,8 кв.м, реєстраційний номер об'єкта - 13261919. Судом встановлено, що після зміни власника майна, в належній позивачу квартирі зареєстрований, але не мешкає відповідач - [PERSON], а також зареєстровані та мешкають попередній власник житла - [PERSON] та члени її сім'ї - [PERSON], [PERSON], [INFO]. Реєстрація відповідачів в спірній квартирі стверджується довідками розрахунково-реєстраційного центру КП «ВРЕЖО № 11» від 13.05.2010 р. (а.с. 9). Житлові права громадян виникають на підставах, встановлених законом, зокрема тих, що передбачені ст. 9 ЖК України. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155 ЖК України, які встановлюють гарантії прав громадян, які мають у приватній власності житлові будинки, а саме: громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Згідно з вимогами ст.ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією у статті 41 та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням і володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК країни, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов'язані зі створенням І : є решко д здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого Ьайна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Не звільняючи квартиру, відповідачі безпосередньо порушують законне право власності позивача. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове зміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не зільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший Узгоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться бровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі зміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для вселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом, після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле зміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у становлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Суд враховує те, що на момент винесення рішення по справі жодного судового спору і до визнання такими, що не відбулися прилюдних торгів, не має, про що надали відповідні пояснення представник позивача та відповідача [PERSON] Частина 2 ст. 388 ЦК України встановлено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання нових рішень. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи їв на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або рова користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Заперечення відповідачів проти позову не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки: -доводи щодо незаконності придбання позивачем квартири [ADDRESS], як такого, що порушує житлові права відповідачів та неповнолітньої [PERSON] спростовуються таким, що житлові права неповнолітньої особи в даному випадку є похідними від прав відповідачки-1 - [PERSON], а тому припиняються разом з припиненням її житлових прав; -доводи відповідача-1 на відсутність у них іншого житла не можуть бути прийняті судом до уваги з підстави відсутності правового значення для вирішення спору, оскільки з наведеними обставинами закон не пов'язує набуття права користування житлом. Виходячи з наведених правових норм, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що в розрізі даного спору позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, у даному разі усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Таким чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved