overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років, щомісячно у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з 02.10.2010 року вони з відповідачем спільно не проживають. Вона з дитиною живуть у її батька та брата. Відповідач інколи допомагав дитині, купляв памперси, одяг, іграшки, але цього не достатньо, тому вона звернулася до суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Сама вона не працює і також потребує матеріальної допомоги. [PERSON] працездатний, але де тепер працює їй не відомо. Він має матеріальну можливість утримувати її до досягнення їх сином трьох років. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з позивачкою вони не живуть з жовтня 2010 року. Вона залишила його та живе з дитиною у свого батька. Коли є гроші він допомагає дитині. Не заперечує на стягнення аліментів на утримання сина, але не згоден утримувати позивачку, яка сама пішла від нього. Постійної роботи він не має, але виконує індивідуальні замовлення по виготовленню меблі. Інших дітей в нього не має і він нікого не зобовязаний утримувати. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Заводському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.4/. Мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження /а.с.5/. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї /а.с.6/. Добровільно матеріальну допомогу відповідач на утримання дружини не надавав. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років...за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу позивачці до досягнення сином трьох років, але з урахуванням доходів відповідача і того, що позивачка звернулася в суд також з позовом про стягнення з відповідача аліментів утримання на дитину, розмір аліментів на утримання дружини має бути визначений менше того, що просить позивачка у своєму позові.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання з рідною тіткою [PERSON] [INFO] у селі Лиман Другий, Решетилівського району, Полтавської області станом час відкриття спадщини - 18.08.2004 року. Встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник позивачки [PERSON] заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Лобачівської сільської [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Суд, заслухавши доводи заявниці [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Положеннями ч.2 ст.256 ЦПК України передбачено встановлення у судовому порядку юридичних фактів від яких залежать особисті майнові права громадян. Згідно ксерокопії паспорту, [PERSON] зареєстрована у селі селі Лиман Другий, Решетилівського району, Полтавської області із 25.02.1997 року. За даними довідки Лиманської Другої сільської ради, від 03.02.2011 року № 35, [PERSON] із 2001 року по 19.08.2004 року проживала у своєї племінниці [PERSON] однією сімєю. Відповідно заповіту, від 26.07.2004 року, [PERSON] заповіла усе своє майно племінниці [PERSON] Зі свідоцтва про смерть, убачається, що [PERSON] померла 19.08.2004 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт спільного проживання заявниці [PERSON] з рідною тіткою [PERSON] [INFO] у селі Лиман Другий, Решетилівського району, Полтавської області із 2001 року по 18.08.2004 року. Таким чином, у судовому засіданні факт викладений заявницею, від якого залежать її особисті і майнові права знайшов своє обєктивне підтвердження, спору про право не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Відповідач є батьком сина [PERSON] [INFO], матірю якого є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання сина, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки у вказаному нею розмірі, то позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст.180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі ? частини, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, відповідач позовні вимоги визнала. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1991 року до 19 листопада 2006 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], котра мешкає з позивачем, відповідач є матірю дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення 07 квітня 2011 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд встановив, що сторони одружені з 23 вересня 2006 року, шлюб зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 891. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], котра мешкає з позивачем. Сімейні відносини сторін припинені з березня 2011 року, через непорозуміння, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про місце мешкання дитини та майновий спір відсутній. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина [PERSON] відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], 25.11.1995року народження в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.10.2000 року розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ИД №028308, актовий запис №628. Від даного шлюбу в них народилась дитина дочка [PERSON], [INFO]. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сім'ї, добровільно не бере участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину дочку [PERSON]. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення, стягнення аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

позивач предявив в суді даний позов посилаючись на те, що 25 червня 2009 року померла [PERSON], котра заповідала належну їй земельну ділянку площею 1,5633 га. цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства позивачу [PERSON] про смерть [PERSON] позивач випадково дізнався у лютому 2011року, і не мав змоги у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори з заявою пре прийняття спадщини. Позивач не мав змоги з поважних причин, звернутися у встановлений законом строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини, а тому просить суд визначити йому такий строк у три місяці. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи належним чином повідомлений, суду надали заяву у якій просили провести розгляд справи за відсутності їхнього представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] померла 25 червня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 158614 від 25.06.2009 року. [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку площею 1, 5633 га надану для товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради [PERSON] [INFO], про що свідчить відповідний заповіт від 22.11.2007 року зареєстрований в реєстрі за № 14274 посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Позивач є спадкоємцем за заповітом, котрий своєчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки не знав про смерть [PERSON], тому суд вважає, що позивачу строк для звернення до нотаріальної контори має бути продовжено на три місяці. На підставі статтей 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2006 року. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Котик». У судовому засіданні, позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила суду, що біля 1,5 років вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя часто виникали непорозуміння, все це привело до того, що у них втратилось почуття любові і поваги один до одного. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не є можливим. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що дійсно з позивачкою у них протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, серії 1-ОК № 013206 (а.с.2). Від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO] (а.сЗ). Оцінивши пояснення позивачки та відповідача, встановлено, що сумісне життя у них не склалося із-за відсутності бажання знайти спільну мову у сімейних питаннях. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0980 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в мікрорайоні «Дідовиця», 255 м. Вишгород Київської області. Позивачка вказує, що на вказаній земельній ділянці вона збудувала житловий будинок з прибудовою та господарськими спорудами без належно затвердженого проекту, проте їхнє будівництво не порушує права інших осіб. Зважаючи на викладене вище, просить визнати за нею право власності на самочинно збудований житловий будинок з прибудовою та господарськими спорудами.. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, направленими листами просили розглядати справу у відсутності свого представника. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивачка за договором купівлі-продажу придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0980 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в м. Вишгород, мікрорайон «Дідовиця» 255. На вказаній земельній ділянці позивачка самочинно побудувала двоповерховий житловий будинок з прибудовою до нього загальною площею 216, 4 м2 з господарськими спорудами без належно затвердженого проекту. На зазначений житловий будинок та господарські споруди позивачка оформила технічний паспорт та у Вишгородському бюро технічної інвентаризації заведена інвентаризаційна справа на нього. Факт здійснення самочинного будівництва житлового будинку з господарськими спорудами без проектно-дозвільної документації підтверджується висновком Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 05.04.2011 року, відповідно до якого самочинно збудовані споруди не суперечить санітарним та протипожежним нормам. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані, або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (землекористувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, та не порушує права інших власників. Зважаючи на те, що позивачка є власником земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудовані споруди, їх будівництво не порушує права інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку №20 з надвірними будівлями по вул.. Р.Ф. Льва в с. Петрівське Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є дочкою померлого [PERSON] та на час його смерті була неповнолітньою, а тому спадщину фактично прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. У звязку з відсутністю правоустановлювального документа на житловий будинок, державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок. Зважаючи на зазначені обставини, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок №20 з надвірними будівлями по вул.. Р.Ф. Льва в с. Петрівське Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, в порядку спадкування після померлого [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після померлого 03.06.1995 року [PERSON] та спадщину після його смерті прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день смерті проживала разом із спадкодавцем, доводиться йому дочкою та була неповнолітньою. Крім позивачки, заяви про прийняття спадщини до Вишгородської районної державної нотаріальної контори подали спадкоємці другої черги за законом: [PERSON] та [PERSON]. За свого життя [PERSON] право власності на житловий будинок № 20 з надвірними будівлями по вул.. Р.Ф. Льва в с. Петрівське Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, не оформив, у зв»язку з чим позивачка не може оформити свої спадкові права на нього. Судом встановлено, що зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями був побудований [PERSON], що підтверджується довідкою Толокунської сільської ради та технічним паспортом на будинок. Таким чином, суд вважає доведеним право власності [PERSON] на житловий будинок № 20 по вул.. Р.Ф. Льва в с. Петрівське Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області Зважаючи на те, що позивачка прийняла спадщину після померлого [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення її позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивач звернулвся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 2000 року він одружився з відповідачем, але спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим через несумісність характерів та звичок, тому наполягає на розірванні шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та обґрунтував їх. Відповідач до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлений встановленим законом порядку. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2000 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] 23.04.2003р.н. Спільне життя у подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства у кожного свій бюджет. Сторони не вбачають підстав для примирення та наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що шлюб розпався та, зберегти його неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Майнового спору між сторонами на даний час не існує. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, на сімю. Просить шлюб розірвати . В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач не заперечує проти позову. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Так, в судовому засіданні встановлено , що між [PERSON] та [PERSON] 17 квітня 2010 року Відділом РАЦСу Вишгородського РУЮ Київської області було зареєстровано шлюб , актовий запис № 35. Від шлюбу датей не мають . Спільне життя подружжя не склалось із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, на сімю. По цим причинам почали виникати часті сварки, що призвело до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Сімя розпалась. З грудня 2010 роки вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, у кожного свій окремий бюджет . Шлюб носить формальний характер. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються поясненнями сторін, а також письмовими доказами : - копією свідоцтва про одруження. За таких обставин суд вважає, що шлюб може бути розірваний. Майновий спір відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-28 00:00:00

25.03.2011 року позивачка звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей. Свій позов позивачка мотивує тим, що з вересня 1994 року по 2010 рік вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем по справі.Від даного шлюбу вони мають дітей: Михайла, 1995 р. н. та Марину, 1998 р. н., які проживають з позивачкою. Відповідач відмовляється утримувати власних дітей у добровільному порядку, цим самим ухиляється від виконання батьківських обовязків по утриманню дітей до досягнення повноліття. Інших дітей відповідач не має. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував стосовно їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно з 1994 р. по 2010 р. позивачка проживала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: Михайла, 1995 р. н. та Марину, 1998 р. н., які проживають з позивачкою. Відповідач вихованням та забезпеченням умов проживання дітей не займається, не надає допомоги по їх утриманню, хоча являється фізично здоровою людиною. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави та 120 грн. витрат ІТЗ по справі

Outcome: approved