Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Одеської товарної біржі, [PERSON], [PERSON], третя особа Одеська міська рада про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просить суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу №14093 від 05 травня 1996 року житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який було укладено між [PERSON] та [PERSON]. При цьому позивач суду пояснила, що 05 травня 1996 року на Одеській товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона продала, а [PERSON] придбала житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0600 гектарів. Зазначену земельну ділянку, рішенням Одеської міської ради було передано у власність [PERSON], про що їй було видано державний акт на право приватної власності на землю від 31 грудня 2002 року. Договір купівлі-продажу 04 червня 1996 року було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». Умови договору нею та [PERSON] було виконано у повному обсязі. [PERSON] сплатила їй гроші за будинок, зареєструвала право власності та вселилась у нього, вона, в свою чергу, отримала гроші за будинок та передала [PERSON] ключі від нього. [INFO] її мати - [PERSON] померла. Відповідно до заповіту залишеного [PERSON] від 17 червня 1998 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] мав перейти в рівних частках їй - [PERSON] та онукам покійної - [PERSON] та [PERSON]. Також позивач зазначила, що вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] надали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини, тобто вона залишилась єдиним спадкоємцем покійної [PERSON]. Але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з тим, що біржові угоди з нерухомістю не приймаються для виконання, так як договір купівлі-продажу будинку не був нотаріально посвідчений. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON], представник відповідача Одеської товарної бірж:, представник третьої особи Одеської міської ради у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 05 травня 1996 року на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі- продажу нерухомого майна №14093, відповідно до якого [PERSON], яка була членом біржі зі статусом «Н», продала, а [PERSON], яка була членом біржі зі статусом «Н», купила будинок за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі- продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. 04 червня 1996 року зазначений договір купівлі-продажу було зареєстровано на праві приватної власності у КП «ОМБТІ та РОН» за [PERSON] (№11190-стр.77-104). Відповідно до довідки КП «ОМБТІ та РОН» від 09 серпня 2010 року будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 05 травня 1996 року №14093, зареєстрованого на Одеській товарній біржі. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON]. [INFO] є донькою померлої [PERSON] (актовий запис про народження №1947 Приморського р/б ЗАГС м. Одеси від 24 листопада 1958 року). 19 лютого 1987 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (актовий запис про шлюб №81 Відділу запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Жовтневої райради народних депутатів Одеської області від 19 лютого 1987 року). [INFO] [PERSON] померла, актовий запис про смерть №6755 Першого Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 23 грудня 2009 року. Відповідно до заповіту [PERSON] від 17 червня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Волковою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №4-1564, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] 06 березня 2010 року звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 06 березня 2010 року звернулись до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від належної їм спадщини на користь позивача [PERSON]. Відповідно до листа Третьої одеської державної нотаріальної контори за №2400/02-14 від 20 травня 2010 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS], який належав померлій [PERSON], повинен був укладатись в письмовій формі та підлягав нотаріальному посвідченню. На момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу будь-яких претензій, щодо його виконання не пред'являлось, право на будинок не оспорювалось. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, то суд може визнати такий договір дійсним. Суд вважає, що 05 травня 1996 року сторони уклали договір, який не порушує нічиїх прав та інтересів, охороняємих законом. Сторони свої обов'язки за договором виконали, у зв'язку з чим, суд має право визнати таку угоду дійсною, що передбачено ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. З урахування вищевикладеного суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved