Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] - 4323,72 грн. пені за прострочення сплати заборгованості по аліментах станом на 15.03.2011р. та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката. Свій позов мотивує тим, що вона є стягувачем аліментів на спільну з відповідачем дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх виді його заробітку (виконавчий лист № 2- 1729/2010) та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (виконавчий лист № 2-1732). Згідно розрахунків державних виконавців, які не були оскаржені боржником, за останнім накопичилася заборгованість по не сплаті аліментів етаном на 02.02.2011р. - 2175,72 грн. за в/л № 2-1729 та 1638.37 грн. за виконавчим листом № 2-1732. Також вона (позивач) має право на стягнення з відповідача неустойки в розмірі 1% несплачених аліментів за кожен день прострочення, оскільки заборгованість по аліментах виникла саме з вини платника аліментів згідно рішення суду. У своєму позові [PERSON] подала розрахунки пені помісячно У судовому засіданні сторона позивача підтримала позовні вимоги, просили позов задовольнити через ухилення відповідача від сплати аліментів. Також у суді була зменшена сума на правову допомогу до 1800,00 грн., які крім того, включає в себе надання консультації, складання позову, час на проведення відповідних розрахунків та інше. [PERSON] підтвердила, що саме у вересні 2010 року від державного виконавця у м.Чернігові вона дізналася, що [PERSON] було повідомлено щодо зобовязання сплачувати аліменти. Третя особа - державний виконавець Клименко Л.Г. у суді також вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки законодавчо обгрунтований. Відповідач повторно у суд не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомлені причини неявки, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує сторона позивача. Вислухавши пояснення сторони позивача, думку третьої особи, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ксерокопій виконавчих листів: за № 2-1729/2010р. від 14.09.2010р. та за № 2- 1732/2010р. від 24.09.2010р., виданих Прилуцьким міськрайонним судом із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1А частини всіх видів заробітку до її повноліття (а.с. 8) та з [PERSON] - на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку (а.с. 11). Відповідно до вимог ст.196 ЄК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Про заборгованість відповідача по сплаті аліментів свідчать матеріали виконавчого провадження з розрахунками, проведеними державними виконавцями згідно положень ст. 195 ЄК України (а.с. 9, 10, 12, 34-35). Так, заборгованість платника аліментів [PERSON] по виновому листу № 2-1729/2010р. за період з вересня 2010р. по 01.04 2011р. становить 2345,52 грн. (а.с. 34); його ж відповідача заборгованість по виконавчому листу № 2- 1732/2010р. за той же період становить 1795,20 грн. (а.с. 35). Дані розрахунки заборгованості державних виконавців відповідачем неоспорені та не оскаржені в установленому законом порядку. Про необхідність сплати аліментів та заборгованості по таких платежах відповідач [PERSON] був обізнаний, як вказує позивачка, ще у вересні 2010р., та з даного приводу надавав держвиконавцю письмові пояснення. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів того, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини. За таких обставин, розглядаючи даний спір в межах позову, який зареєстрований в суді 04.04.2011р., наявність заборгованості по сплаті аліментів, вину платника (відповідача) в її виникненні, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів обґрунтовані матеріальним законом, а тому підлягають частковому задоволенню. Частковість задоволення позову полягає у тому, що позивач при відповідному розрахунку по в/л № 2-1729/2010р. виходив із щомісячних поточних аліментів за період січень, лютий, березень 2011 року в розмірі 282,30 грн., але згідно даних держвиконавця такі аліментні платежі за місяць становлять - 244,80 грн. (а.с. 10, 34). По виконавчому листу № 2- 1732/2010р. розмір поточних заборгованих аліментів за березень 2011 року становить 156,83 грн, а не 282,30 грн., як вказано у розрахунку позивачки (а.с. 35). Також позивачем частково невірно проведені самі математичні розрахунки. Так, розмір заборгованості по сплаті аліментів за вересень 2010 року (згідно даних держвиконавця) по виконавчому листу № 2-1729/2010р. складає 395,27 грн., пеня стягується у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто, у даному випадку пеня буде становити: 395,27 грн. : 100% х 1% х 180 днів = 711,49 грн. Відповідно до зазначеної методики розрахунку розміру пені, розмір пені помісячно буде становити: жовтень 2010р. - 635,25 грн., листопад 2010р. - 508,20 грн., грудень 2010р. - 331,97 грн., січень 2011р. - 146,88 грн., лютий 2011р. - 73,44 грн., березень 2011р. - 36,72 грн. А всього - 2444,0грн. Пеня по виконавчому листу № 2-1732/2010р. буде становити: вересень 2010р. - 474,32 грн., жовтень 2010р. - 423,50 грн., листопад 2010р. - 338,80 грн., грудень 2010р. - 221,04 грн., січень 2011р. - 169,40 грн., лютий 2010р. - 84,70 грн., березень 2011р. - 23,52 грн. А всього - 1735,30 грн. За таких обставин пеня за прострочення сплати аліментів по обох виконавчих провадженнях становитиме: 2444,00 + 1735,30 = 4179,30 грн. Таким чином, задовольняючи позовні вимоги з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати, повязані зі сплатою судового збору - 51,00 грн. (а 381,40 грн. підлягають поверненню як зайво сплачені), 120,00 грн. - витрат на ІТЗ та 1800, 00 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с. 1-2, 15-18, 36-37) та не перевищують граничних розмірів, встановлених Постановою КМУ № 590 від 27.04.2006р.

Outcome: partial