Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ВАТ «Красноармійський завод технологічного обладнання» про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виплат при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що з 15.12.1975р., вона, [PERSON] працювала у Відкритому акціонерному товаристві « Красноармійський завод технологічного обладнання» на посаді інженера організації и нормування праці 1 категорії наказ №156-к від 17.12.1975 р Наказом Відповідача № 86-к від 31.08.2010р. 1.09.2010 р. вона була звільнена зі згодою сторін, п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, що підтверджується відповідними записами в її трудовій книжці, копія якої додається нею до позову. При звільненні їй не було виплачено відповідачем заробітну плату з 01.09.2010 року, а отримала вона заробітну плату, яка належна їй при розрахунку 14.10.2010 в 15 годин 44 хвилини, в розмірі 5237 гривень 89 коп., коп., виписки банка додаються. Таким чином, заробітна плата, що повинна була бути виплаченою при звільненні, перерахована їй із запізненням у 30 робочих днів. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно з ч. І ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їхній розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок середньої заробітної плати, згідно з постановою КМУ від 08.02.1995р. №100, приведено за весь час затримки - 21 робочий день у вересні та 9 робочих днів у жовтні; всього 30 робочих днів. Середньоденна зарплата становить: 3230 грн. : 21,5 =150,23(грн.), де 3230 грн. її оклад згідно з штатнім розписом, копія якого додається; 21,5- середньомісячне число робочих днів (22+21 ):2= 21,5 Заборгованість за період затримки (тридцять робочих днів) складає: 150,23-30=4506,9(грн.) Оклад був розрахований з огляду на мінімальну заробітну плату 884 грн, але з 1 жовтня 2010р. розмір мінімальної заробітної плати становить 907 грн., відповідно проводимо розрахунку заборгованість, що належить до виплати помножуючи суму на корегуючий коефіцієнт (К=1,03): 4506,9 х 1,03 = 4642,11 грн. Вказану суму позивачка просить с тягнути з відповідача рішенням суду, оскільки відповідач у добровільному порядку цю суму не сплатив. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 7000 грн., оскільки винними діями відповідача їй заподіяні моральні страждання, так як на протязі тривалого часу вона не мала можливості придбати необхідні речи, продукти харчування. Других джерел, крім заробітної плати вона не має, тому відсутність грошей поставило в скрутне матеріальне становище, що вплинуло на її психічний стан, вона втратила покій, не мала змоги вести нормальний образ життя. У судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягає і просить задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, оскільки позивачці своєчасно заробітна плата не була сплачена з поважних причин, так як провадилися обрання голови та членів правління і тільки після цього були нотаріально оформлені картки зі зразками підписів розпорядників рахунку у банку, для того, щоб зняти гроші з рахунку у банку. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що з 15.12.1975р., позивачка у справі, [PERSON], працювала у Відкритому акціонерному товаристві « Красноармійський завод технологічного обладнання» на посаді інженера організації и нормування праці 1 категорії наказ №156-к від 17.12.1975 року, що підтверджується записом у трудової книжки на а.с. 2-6. Наказом № 86-к від 31.08.2010р. 1.09.2010 р. позивачка була звільнена зі згодою сторін, п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці та копіями наказів на а.с. 2-8. При звільненні позивачці не було виплачено відповідачем заробітну плату з 01.09.2010 року і перерахована заборгованість позивачці була 14.10.2010 в розмірі 5237 гривень 89 коп., коп., що знайшло відображення у виписку банку на а.с. 9. Таким чином, заробітна плата, що повинна була бути виплаченою при звільненні, перерахована позивачці у справі із запізненням у 30 робочих днів. Ст.116 Кодексу Законів про працю України встановлює строки розрахунку при звільнені працівника, згідно з якою при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Оскільки відповідач в день звільнення з позивачкою не розрахувався, то відповідно до ст. 117 КЗпП України відповідач зобовязаний виплатити позивачці середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. Розрахунок середньої заробітної плати, згідно з постановою КМУ від 08.02.1995р. №100, приведено за весь час затримки - 21 робочий день у вересні та 9 робочих днів у жовтні; всього 30 робочих днів. Середньоденна зарплата становить: 3230 грн. : 21,5 =150,23(грн.), де 3230 грн. оклад позивачці згідно з штатнім розписом на а.с. 10; 21,5- середньомісячне число робочих днів (22+21 ):2= 21,5 Заборгованість за період затримки (тридцять робочих днів) складає: 150,23-30=4506,9(грн.) Оклад був розрахований з огляду на мінімальну заробітну плату 884 грн, але з 1 жовтня 2010р. розмір мінімальної заробітної плати становить 907 грн., відповідно проводимо розрахунку заборгованість, що належить до виплати помножуючи суму на корегуючий коефіцієнт (К=1,03): 4506,9 х 1,03 = 4642,11 грн. Вказану суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки у примусовому порядку. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду, оскільки винними діями відповідача позивачці у справі заподіяні моральні страждання, так як на протязі тривалого часу [PERSON] не мала можливості придбати необхідні речи, продукти харчування. Других джерел, крім заробітної плати позивачка не мала, тому відсутність грошей поставило в скрутне матеріальне становище, що вплинуло на психічний стан позивачки, яка втратила покій, не мала змоги вести нормальний образ життя і звертатися до лікарні, проходить лікування, що вбачається з матеріалів справи на а.с 11-13. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням характеру заподіяної шкоди позивачки, ступені фізичних та душевних страждань позивачки, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів справедливості, розумності та достатності, передбачених нормами законодавства і визначає цю суму в розмірі 500 грн. і всього стягнути з відповідача на користь позивачки 5142 грн. 11 коп. Згідно ст. 233 КЗпП України встановлений трьохмісячний строк звернення до суду за захистом порушеного права. Позивачка з підприємства була звільнена 31 серпня 2010 року (а.с. 6-8), а до суду з позовом позивачка звернулася 16 листопада 2010 року (а.с. 1). Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнуті судові витрати: судовій збір у розмірі 1% від суми задоволеного позову - 51 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial