Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № 014/1179/82/1493 від 07.09.2007 року про надання кредиту, відповідачу було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 41\~398,00 доларів США терміном на 120 місяців із розрахунку 13,5 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов»язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі. Станом на 30.11.2010 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 73\~866,86 доларів США, що еквівалентно 586\~355,10 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору 1 700 грн., та витрати по сплаті за послуги на інформаційно технічне забезпечення судового процесу 120 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив суд про його задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні позов пред»явлений до його довірителя не визнав, зазначивши, що відповідача, який працює не обминула фінансова криза, в результаті чого, на даний час він не має можливості вчасно та повністю погашати наданий йому кредит та відсотки. Крім того, вважає розрахунок пені виконаний позивачем помилковим, а також розрахунок пені по кредиту та відсоткам проводився за період за який сплив строк позовної давності. Також при укладенні кредитного договору [PERSON] не мав індивідуальної ліцензії для надання і одержана резидентами кредитів в іноземній валюті та використання іноземної валюти на території України як засобу платежу. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Як було встановлено при розгляді даної справи, відповідно до кредитного договору 014/1179/82/1493 від 07.09.2007 року про надання кредиту, відповідачу було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 41\~398,00 доларів США терміном на 120 місяців із розрахунку 13,5 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов»язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі. Станом на 30.11.2010 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 73\~866,86 доларів США, що еквівалентно 586\~355,10 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Представником відповідача в судовому засіданні не було надано суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не виконуються взяті за кредитним договором зобов»язаності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та можливість його задоволення. Відповідно до вимог ст. 83,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 700 грн. та сума витрат на послуги з інформаційно технічного забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved