Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі800 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сімї відсутнє взаєморозуміння, матеріальної допомоги для належного утримання дитини відповідач добровільно не надає, сторони проживають окремо з червня 2010 року, позивачка просить суд розірвати шлюб та стягувати аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача на утримання дитини 800 гривень щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає та розірвати шлюб, так як наданий судом термін для примирення позитивних результатів не дав, примирення не відбулось. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 500 гривень, позивач на стягнення аліментів в такому розмірі погодилась. Заперечує проти розірвання шлюбу, однак після наданого судом терміну для примирення в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до задовлення, в частиі стягнення аліментів підлягають до задоволення частково виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2007 року, від якого, згідно поданого свідоцтва про народження, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] . Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, позивачки, з якою проживає дитина, відповідача, який є непрацюючим, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття в розмірі 500 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 182, 184 СК України,

Outcome: partial