Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення боргу у сумі еквівалентній 6000 дол. США. Свої вимоги мотивуючи тим, що 24.11.2006 р. [PERSON] позичила у нього гроші у сумі 6000 дол. США та зобовязалась повернути їх через два місяця, в підтвердження чого вона написала розписку, але у вказаний строк борг не повернула. Оскільки боржник прострочив виконання грошового зобовязання, він звернувся з позовом до суду для стягнення вказаної суми в примусовому порядку. В судове засідання з'явилися представник позивача, який підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив тому суд, згідно ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, та ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 24.11.2006 р. [PERSON] позичила у нього гроші у сумі 6000 дол. США та зобовязалась повернути їх по першої вимоги позивача, в підтвердження чого вона написшіа розписку, але у вказаний строк борг не повернула. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідач на неодноразові усні вимоги позивача повернути йому гроші не реагує. Суду не надано будь - яких доказів в підтвердження того, що правочин не відповідав його внутрішній волі, був вчинений під впливом насильства або^обману зі сторони позивача. За таких обставин, суд приходиться до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір позики, за яким [PERSON] передав, а [PERSON] отримала гроші в сумі 6000 дол. США і зобовязалась повернути [PERSON]\~таку ж\~суму грошових\~коштів через\~два місяця,\~в звязку\~з чим вважає за необхідне визнати такий договір дійсним. Враховуючи викладене, а також те, що зобовязання відповідно до ст. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягає задоволенню і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму позики у сумі 49970 грн. При розрахуванні даної суми суд керується курсом валют встановленого Національним банком України на момент розгляду справи, а саме 799.5000 грн. за 100 доларів США. Згідно квитанції юридичної консультації Дзержинського району м. Харкова позивачем сплачені витрати за надання юридичної допомоги в сумі 500 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті державного мита в сумі 479,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., та витрати повязані з оплатою правової допомоги в сумі 500,00 грн.

Outcome: approved