Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] об'єднана державна податкова інспекція звернулась в суд 13 вересня 2010 року з позовом до [PERSON] про стягнення 3621,94 грн. заборгованості за опалення для зарахування суми на розрахунковий рахунок ДП «Добропіллявугілля». В обґрунтування вимог позивач зазначив, що у [PERSON] ОДПІ на податковому обліку знаходиться ДП «Добропілллявугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Управління комунальних котелень», яке є суб»єктом господарської діяльності- юридичною особою платником податків та інших обов»язкових платежів. У цього підприємства станом на 27 липня 2010 року виникла податкова заборгованість 1100676,09 грн. у зв»язку з несплатою в строки суми податкових зобов»язань та нарахованих сум штрафних санкцій. Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 - 111 від 21 грудня 2000 року податкове зобов»язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. На підставі ст.6 зазначеного Закону [PERSON] ОДПІ були направлені підприємству перша і друга податкові вимоги. Також 28 травня 2010 року підприємством самостійно виділено для опису дебіторську заборгованість населення за опалення станом на 1 травня 2010 року в сумі 246998,73 грн. та прийнято рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу і рішення про продаж активів, які віднесені до додаткових джерел погашення податкового боргу платника податків. Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі, коли заходи продажу активів платника податків за рішенням органу стягнення не привели до повного погашення суми податкового боргу, додатковим джерелом його погашення може бути визначено продаж активів платника податків, а саме суми заборгованості інших осіб перед платником податків, право на вимогу якої переводиться на орган стягнення. Законом України від 6 лютого 2005 року № 2633-4 «Про теплопостачання» ст.19 ч. 5 споживач зобов'язаний здійснювати щомісячно оплату теплопостачання організації за фактичну отриману теплову енергію. У відповідача [PERSON], яка проживає за адресою [INFO] і користується послугою з теплопостачання заборгованість за теплову енергію станом на 1 березня 2010 року становить 3621,94 грн., яку вона має сплатити ДП «Добропіллявугілля» ВП «УКК». Згідно укладеного договору від 5 липня 2010 року ДП «Добропіллявугілля» ВП «УКК» передає [PERSON] ОДШ свої права по стягненню з населення дебіторської заборгованості за експлуатаційні послуги, яка належить платнику податків в сумі 246998,73грн. Сума податкової заборгованості спрямовується безпосередньо до бюджету, тому її несплатою порушуються інтереси держави в сфері оподаткування. Представник позивача [PERSON] об»єднаної державної податкової інспекції [PERSON] позов підтримав і пояснив, що зарахована на рахунок ДП «Добропіллявугілля» сума заборгованості за теплову енергію підлягає заліку в погашення податкового боргу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що коли працювала, то отримувала мінімальну заробітну плату і не мала можливості1 оплачувати послугу з опалення повністю. На теперішній час вона звільнена за станом здоров»я, отримує пенсію в розмірі 760 грн., але з 1 квітня 2010 року сплачує в рахунок погашення боргу по 100 грн. З розміром боргу погоджується частково з урахуванням сплачених внесків, зобов»язується оплачувати заборгованість до повного погашення. Представник 3-ї особи ДП «Добропіллявугілля» ВП «УКК» в судовому засіданні присутнім не був. Звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до копії особового рахунку від 6 травня 2010 року, виданого КП «[PERSON] служба єдиного замовника», [PERSON] на підставі ордеру як член сім»ї наймача, який знятий з реєстрації в 1985 році, користується жилим приміщенням, розташованим в м.Добропілля, пр-т Шевченка, 7/101, в якомуг-зареєстрована та проживає з 1 листопада 1978 року. За даними бухгалтерського обліку ДП «Добропілллявугілля» ВП «УКК» у відповідача [PERSON] станом на 1 березня 2010 року утворилась заборгованість за опалення в розмірі 3621,94 грн. Законом України від 6 лютого 2005 року «Про теплопостачання», нормою ст.67 ЖК України передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачання організації, яка береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до ст.64 ЖК України члени сім»ї наймача, які проживають у жилому приміщенні, користуються рівними з ним правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. 19 серпня 2003 року начальником [PERSON] ОДПІ прийнято рішення № 13-24-014-8-2 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків ДП «Добропіллявугілля» в рахунок погашення його податкового боргу . На підставі даного рішення 28 травня 2010 року складено акт опису активів платника податків ДП «Добропіллявугілля», до яких включено дебіторську заборгованість населення за надані послуги по опаленню по ВП «УКК» ДП «Добропіллявугілля» станом на 1 березня 2010 року на загальну суму 246998,73 грн. В додатку до даного акту опису під порядковим номером 9 значиться споживач, відповідач по даній справі, яка має заборгованість за опалення в розмірі 3621,94 грн. Відповідно до договору № 2X24-014-9-01\\2-640 від 5 липня 2010 року пре переведення права на отримання суми заборгованості інших осіб перед платником податків ДП «Добропіллявугіллля» як платник податків передає [PERSON] ОДПІ -податковому органу свої права по стягненню дебіторської заборгованості населення за послуги по опаленню згідно акту опису активів від 28 травня 2010 року для спрямування останнім вирученої суми в рахунок погашення податкового боргу. Зміна кредитора здійснена в межах і відповідно до вимог ст.512 ЦК України. Листом від 7 липня 2010 року [PERSON] ОДПІ письмово повідомила боржника про заміну кредитора і пропонувала погасити заборгованість з послуги за опалення. Наданими відповідачем ксерокопіями квитанцій від 1 грудня 2010 року та 24 грудня 2010 року підтверджено, що в рахунок боргу за послугу з опалення нею сплачено 200,00 грн. Таким чином позовні вимоги [PERSON] ОДПІ про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послугу з теплопостачання є законними і обґрунтованими, підлягають частковому задоволенню в розмірі 3421,94 грн. з урахуванням сплаченого боргу в розмірі 200,00 грн., враховуючи, що Законом України «Про порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено, що в разі, коли заходи продажу активів платника податків за рішенням органу стягнення не привели до повного погашення суми податкового боргу, додатковим джерелом його погашення може бути визначена сума заборгованості інших осіб перед платником податків, право на вимогу якої переводиться на орган стягнення. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд при задоволенні позову присуджує з відповідача в розмірі 51,00 грн. судового збору, від якого позивача звільнено, і 30,00 грн. інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи. На підставі Законів України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «Про теплопостачання», ст. 67 ЖК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209 ЦПК України, суд

Outcome: approved