Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

позивачка у травні 2011 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Чапаєва, 8, в с. Молдове Саратського району Одеської області, та земельну ділянку площею 4,72 гектарів, які належали на праві приватної власності її матері, [PERSON], яка померла 21 вересня 2010 року. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що прийняла спадщину, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Під час розгляду справи позивачка підтримала свій позов та просила його задовольнити. Представник відповідача, якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що визнає позов. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 24 лютого 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області під реєстровим № 43, відповідно до якого все своє майно заповідала [PERSON] (а.с.8). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі, даний заповіт є чинним, його внесено до Спадкового реєстру (а.с.9). Рішенням Саратського районного суду від 11 березня 2011 року встановлено, що [PERSON] являється матір*ю [PERSON] (а.с.18). Вказане рішення набрало законної сили. [PERSON] померла 21 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами під № 8, розташований по вул. Чапаєва в с. Молдове Саратського району Одеської області та земельну ділянку площею 4,72 гектарів, розташовану на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.10-16) . Позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, оскільки згідно довідок Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.20,21), на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за вищевказаною адресою та протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини (а.с.25). Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується його письмовою відповіддю (а.с.19). Таким чином, позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері, [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Outcome: approved