overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 29.12.2007 року був зареєстрований відділом РАЦС Куликівського РУЮ Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів в цей же день зроблено запис за №63, і від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка повідомила, що відповідач протягом останнього року життя зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані влаштовує вдома сварки, ображає її, бє в присутності дитини. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Примирення вважає неможливим, оскільки раніше вона зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, а затим, із ціллю примирення відкликала свій позов, але примирення не настало. В ході розгляду справи суд двічі надавав термін для примирення, оголошуючи перерви в судовому процесі, але це не спонукало відповідача до зміни поведінки та примирення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Хотян. Судові витрати просить покласти на відповідача, оскільки він винен у розвалі сімї. Відповідач позов не визнав і повідомив, що не бажає розірвати шлюб, щоб не осиротити дитину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 Сімейного кодексу України передбачено, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка на особисту свободу. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому, за таких обставин, подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її дитини. Судом, на клопотання відповідача двічі надавався сторонам строк для примирення шляхом оголошення перерв, але примирення не настало. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка уже зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу і її намір розлучитися є сталим. Необхідності надання додаткового строку для примирення не вбачається. Аргументи відповідача, що розірвання шлюбу осиротить дитину не заслуговує на увагу, оскільки чинний Сімейний кодекс України визначає права та обовязок батька займатися вихованням та розвитком дитини навіть після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу необхідно залишити позивачці прізвище Хотян. Судові витрати необхідно покласти на відповідача, оскільки він винен у виникненні спору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 22.05.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб в Стовпинській сільські раді Олевського району Житомирської області за актовим записом №02. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини. Також зазначила, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, однак позивачці важко самій матеріально утримувати дитину. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони 22 травня 2010 уклали шлюб в Стовпинській сільські раді Олевського району Житомирської області за актовим записом №02 та вони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дитини, копією паспорту позивачки та довідкою про склад сім»ї. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом.. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 1995 року. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]., які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Основною причиною їхнього розлучення є те, що вони з [PERSON] є людьми з різними поглядами на життя, в тому числі і на сімейні стосунки, із-за чого в сімї виникали сварки та непорозуміння. Все це продовжувалось протягом тривалого часу. Більше ніж шість місяців вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла висновку, що їхній шлюб носить формальний характер, так як кожен з них живе своїм особистим життям. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 1995 року. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Як пояснила позивач [PERSON] та не заперечував відповідач [PERSON], сімейне життя між ними не склалося, більше трьох років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, між ними виникали сварки та непорозуміння, вони різні за характерами люди, з різними поглядами на сімейне життя, що унеможливлює збереження сімї. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] просила в разі розірвання шлюбу між нею та [PERSON] залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Бурчацької сільської ради про встановлення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини за заповітом. В позовній заяві позивач вказала, 20 грудня 1997 року померла її тітка - [PERSON]. При житті, [PERSON] залишила заповіт, який посвідчений 13.03.1997 року секретарем виконкому Бурчацької сільської Ради, Михайлівського району Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за № 542. Згідно заповіту, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті, в тому числі і жилий будинок, заповіла їй. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: земельну частку (пай) розміром 3,55га в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується Сертифікатом на право власності на земельну частку (пай) серії РН № 212424 від 20.01.1997 року. Спадкоємцем спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті тітки, являється тільки вона. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадщині - відсутні. Своєчасно звернутись до державної нотаріальної контори з питання про прийняття спадщини за законом та отриманням свідоцтва про право на спадщину вона не змогла, в зв'язку з тим, що оригінал заповіту нею було втрачено, тому 29 жовтня 2008 року вона отримала дублікат вказаного заповіту. Довгий час після отримання дублікату не зверталася, в зв'язку з сімейними обставинами. В теперішній час має намір прийняти спадщину після смерті заповідача за заповітом. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, якою просить суд розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, якою просить суд розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами позивача згоден. Суд, вивчивши заяву позивача, представника відповідача, матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач являється племінницею [PERSON] і відповідно до ст. 1233 ЦК України має право на спадкування спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за заповітом. Строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пропустила по поважній причині, а саме: по причині загублення заповіту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

В позові позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 001-09182-290208 від 29.02.2008 року в розмірі 3540 ,08 грн., що є тілом кредиту. Мотивував позовні вимоги тим, що відповідач отримав кредитну лінію по картковому рахунку . Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. По договору позичальник зобовязаний щомісячно здійснювати погашення частини заборгованості яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі за Овердрафтом за попередній місяць, сплачувати всю суму процентів за користування коштами та пені. Але відповідач станом на 20.04.2011 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в розмірі 3540 ,08 грн В судове засідання представник позивача не з»явився і справу розглянуто на підставі заяви в позові про розгляд за відсутності представника, підтримання позову і згоду на заочний розгляд. Відповідач не з»явилась в судове засідання і не повідомила причин неявки. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст..74 ч.5 ЦПК України, так як була відсутня при врученні повістки за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд провів заочний розгляд справи. Судом встановлені вказані вище обставини на які посилався позивач, обгрунтовуючи позов, що підтверджується умовами кредитного договору та розрахунком заборгованості.. А тому на підставі ст.ст.1049 ч.1,1054 ч.1, 625 ч.1 ЦК України та умов, вказаного вище договору, з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 001-09182-290208 від 29.02.2008 року в розмірі 3540 ,08 грн., що є тілом кредиту, задоволивши позов повністю. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача 120 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. у відшкодування судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сім»ю, між ними постійно виникають сварки з питань сімейного життя та ведення спільного господарства, за викладених обставин вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. З жовтня 2010 року подружжя не проживає разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, також вважає, що сім»я розпалася остаточно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1990 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя - різні за характерами люди, у них різні погляди на життя, проблеми сімї та побуту, ведення господарства. Між подружжям постійно виникають сварки, конфлікти з питань сімейного життя та ведення спільного господарства, у зв»язку з чим вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. У них різні погляди на сім»ю та сімейне життя. З жовтня 2010 року подружжя не проживає разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

У листопаді 2010 року кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує наступним. 22 березня 2007 року відповідач взяв на умовах кредитного договору 4 920 грн. [PERSON] порушив умови договору, сплативши лише частину кредиту та заборгувавши на момент предявлення позову 12 704 грн. 87 коп. з урахуванням відсотків та пені. На підставі вищевказаного позивач просить стягнути суму заборгованості по кредиту 12 704 грн. 87 коп. та судові витрати. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. 22 березня 2007 року [PERSON] та кредитна спілка «Центр фінансових послуг» уклали кредитний договір про надання кредиту на суму 4 920 грн. 00 коп., що підтверджено належно завіреною ксерокопією кредитного договору №В-32/0085/07/57. На даний час сума боргу становить 12 704 грн. 87 коп. з урахуванням відсотків та пені. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України вказує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Сторонами дотримано форми кредитного договору. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Згідно ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач довів, що існує заборгованість по несплаченому кредиту в розмірі 12 704 грн. 87 коп. з урахуванням відсотків та пені. Таким чином, сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Виходячи з вище наведеного судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити строк для подачі позову до суду, визнати договір купівлі-продажу складу, розташованого в с.Євсуг Біловодського району Луганської області, укладений 27 лютого 2001 року між СЗАТ «Євсуг» та [PERSON], та визнати за ним право власності на вказану будівлю. В судове засідання позивач не зявився. В заяві адресованій суду просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просив справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 27 лютого 2001 року було укладено договір купівлі-продажу складу, розташованого по вул.Кооператиній, 1 «Є», с.Семикозівка Біловодського району Луганської області (а.с.5), між позивачем по справі [PERSON] та СЗАТ «Євсуг». Відповідно до умов цього договору позивач передав товариству грошові кошти на суму 8200,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від 27 лютого 2001 року (а.с.5), і прийняв придбане майно (накладна № 61 від 27 лютого 2001 року (а.с.6). Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Пунктом 1 вище вказаних положень ЦК України набрав чинності 1 січня 2004 року. У відповідності до норм ЦК Української РСР 1963 року, згідно яких договори купівлі продажу майна не підлягали обовязковому нотаріальному посвідченню. Тому, у відповідності до ст.392 ЦК України, відмова КП «Біловодське БТІ» в реєстрації вище вказаної будівлі судом визнана безпідставною, а даний позов в частині визнання права власності на будівлю складу за [PERSON] підлягає задоволенню. В іншій частині позов задоволенню не підлягає з вище наведених підстав. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань та постійні сварки, внаслідок чого втратили почуття взаємної поваги. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім ї, примирення вважає не можливим. В судове засідання позивач не зявилася, в заяві, що надійшла до суду, на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у суді. Письмових заяв та клопотань до суду не надійшло. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитеме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивач мотивує тим, що в спірному жилому приміщенні квартирі № 407 буд. 138 на вул. 6-го Грудня у м. Олександрії, наймачем якої він є, залишаються зареєстрованими, але фактично не проживають з 2002-2003 року, тобто понад один рік, відповідачі в справі, їх особистих речей в жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг вони не приймають, тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що його дочка та бувша дружина - відповідачі в справі, тривалий час постійно проживають в Росії, отримали російське громадянство, його син - співвідповідач в справі, має інше житло. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки не повідомили. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів. Позивач не заперечує проти постановлення судом заочного рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, оскільки відповідачі не проживають в спірному жилому приміщенні понад шість місяців, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, їх особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, квартплати відповідачі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 71,\~ ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування заяви [PERSON] дав суду пояснення про те, що за життя його батько [PERSON] 19 березня 1996 року заповідав все його майно, яке на день смерті буде йому належати, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. В звязку з віком і станом здоровя батька, заявник, будучи зареєстрованим в [INFO], постійно проживав з батьком в його будинку по вул.Сонячній, 8, с.Зеликівка Біловодського району Луганської області. 16 грудня 2004 року батько заявника помер. [PERSON] поховав батька, фактично прийняв спадщину, бо мешкав в батьковому будинку після його смерті, користувався господарським та побутовими будівлями, земельним паєм, отримував орендну плату. Зацікавлена особа [PERSON] вимоги заявника по справі визнав. Не заперечує проти встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із померлим [PERSON] Вислухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Із обґрунтувань заявника [PERSON] судом встановлено, що в звязку з віком і станом здоровя батька, заявник, будучи зареєстрованим в [INFO], постійно проживав з батьком в його будинку по вул.Сонячній, 8, с.Зеликівка Біловодського району Луганської області. 16 грудня 2004 року батько [PERSON] помер. Заявник поховав батька, фактично прийняв спадщину, бо мешкав в батьковому будинку після його смерті, користувався господарським та побутовими будівлями, земельним паєм, отримував орендну плату. Спір, щодо визнання вище вказаного факту, між сторонами відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved