Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 07 липня 2010 року вироком Приазовського районного суду по кримінальній справі № 1-104/10 [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за те, що він 13.11.2009 року спричинив [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком суду з [PERSON] стягнуто на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 40000грн. Виконавчий лист, виданий на підставі вироку суду про примусове стягнення із неповнолітнього [PERSON] 40000 грн. залишився не виконаним із-за відсутності майна у боржника, на яке може бути звернене стягнення. Тому, на підставі ст. 1166 та ч. 2 ст. 1179 ЦК України, ст. 141, ч. 1 ст. 151 СК України, позивач просить стягнути з батьків неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 40000 гривень в якості відшкодування шкоди завданої злочином. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги за вищезазначеними обставинами та просять їх повністю задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON], третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання ними судових повісток 08.12.2010 року, про причину неявки в судове засідання не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі суду не надали (а.с. 18 20). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи або шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкода завдана не з її вини. Статтею 1179 ЦК України передбачено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Батько та мати неповнолітнього, відповідно до ст. 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2010 року Приазовським районним судом винесений обвинувальний вирок відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], який скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України тобто навмисне спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості. За вироком суду цивільний позов потерпілого, який повністю визнаний в судовому засіданні підсудним, задоволений та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальних збитків 40000 гривень. Вирок набрав законної сили 23.07.2010 року (а.с. 2-3). Під час примусового виконання виконавчого листа № 1-104/10, виданого судом 03.08.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 40000 гривень, встановлено, що за адресою, де мешкає боржник, майно, що належить йому, відсутнє, про що свідчить акт державного виконавця від 17.11.2010 року (а.с.4) та житловий будинок, де проживає [PERSON] не належить йому на праві власності, згідно повідомлення комунального підприємства Нерухомість-П Приазовської районної ради Запорізької області № 1373 від 17.11.2010 року (а.с.5). У зв'язку з цим та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем зазначений виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання (а.с.22). Приймаючи до уваги той факт, що [PERSON], [INFO], є неповнолітнім та у нього відсутнє будь яке майно, достатнє для відшкодування завданої ним шкоди, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доцільним, на підставі ч. 2 ст. 1179 ЦК України, стягнути солідарно з відповідачів батьків неповнолітнього [PERSON] та [PERSON], на користь позивача [PERSON] завдану шкоду в сумі 40000 грн, розмір якої встановлено судом під час розгляду кримінальної справи та вироком суду і доказуванню не підлягає, згідно ч.ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає солідарному стягненню з відповідачів в дохід держави судовий збір в розмірі 400 гривень, та витрати на інформаційно технічне забезпечення - 120.00 гривень.

Outcome: approved