Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-14 00:00:00

У листопаді 2010 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства „КредитпромБанк про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 20 грудня 2006 року укладено кредитний договір №49.28/12/06-Z, за яким останній отримав кредит у розмірі 27000,00 доларів США строком до 19 грудня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,75 % річних. Погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. В забезпечення виконання зобовязання відповідача по кредитному договору між ним та позивачем 20 грудня 2006 року був укладений іпотечний договір №49.8/12/І421/06, відповідно до умов якого позивачу було передано в заставу нерухоме майно, а саме: [ADDRESS]. Позивач виконав свої зобовязання. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконав, тому загальна сума заборгованості станом на 02.06.2010 року становить 161826,02 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, пояснивши, що заборгованість за кредитним договором №49.28/12/06-Z становить 143203,75 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що хотів домовитися з банком про реструктуризацію боргу, проти виселення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 20 грудня 2006 року укладено кредитний договір №49.28/12/06-Z, за яким останній отримав кредит у розмірі 27000,00 доларів США строком до 19 грудня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,75 % річних. В забезпечення виконання зобовязання відповідача по кредитному договору між ним та позивачем 20 грудня 2006 року укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого позивачу було передано в заставу нерухоме майно, а саме: квартиру № 130 (сто тридцять), що знаходиться у будинку № 13 (тринадцять) по вулиці Черняхівського у місті Броварах Київської області, яка складається з двох кімнат, загальною площею 50,70 кв. м., житловою площею 29,00 кв. м., та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого, [PERSON], приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу від 05.05.2000 року за реєстровим № 2876, та зареєстрована у Броварського міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності від 18.05.2000 року в реєстровій книзі № 2876 за реєстровим № 1-1790. Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявами на отримання готівки від 20 грудня 2006 року та від 19 січня 2007 року з особистим підписом позичальника. Відповідач зобовязання за зазначеним договором належним чином не виконав, тому, відповідно до п.п. 1.6 кредитного договору, відсоткову ставку річних за користуванням кредитом було збільшено на 0,25 % та станом на 08.02.2011 року він має заборгованість 17276,34 доларів США, що за курсом НБУ складає 137260,52 грн., яка, згідно з розрахунком заборгованості, складається з наступного: · 4950,00 дол. США (еквівалентно 39327,75 грн.) заборгованість за кредитом; · 8965,69 дол. США (еквівалентно 71232,41 грн.) прострочена заборгованість за кредитом; · 194,89 дол. США (еквівалентно 1548,40 грн.) строкова заборгованість за відсотками; · 2679,70 дол. США (еквівалентно 21290,22 грн.) пеня за прострочення кредиту; · 486,06 дол. США ( еквівалентно 3861,75 грн.) пеня за прострочення вісотків. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п. 4.2 Кредитного договору Банк має право, у разі недотримання позичальником умов кредитного договору та/або іпотечного договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, оплати нарахованих процентів за користуванням ними, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання, або неналежного виконання позичальником умов договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором. Відповідно до ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Оскільки, позивачем у позові не зазначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, то на думку суду, початковою ціною має бути вартість предмета іпотеки, зазначена в іпотечному договорі. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України « Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Із матеріалів справи вбачається, що у квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка на момент винесення рішення в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 137234 грн. 61 коп., виселення відповідачів із квартири, яка є предметом іпотеки та стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та судових витрат. Вимоги про зобовязання зняття з реєстрації є передчасними, оскільки, згідно чинного законодавства рішення суду про виселення є підставою для зняття з реєстраційного обліку.

Outcome: partial