overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж в рахунок відшкодування збитку, заподіяного підприємству відповідачем порушенням правил користування електроенергією (самовільне підключення електропроводки до електромережі без дозволу Енергопостачальника, по вул. Ульянова, 169, в м. Запоріжжя) - в сумі 4225,20 грн., який відповідачка в добровільному порядку погашати не бажає, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами: 05.03.2009 р. був складений акт № 00101621 про виявлення порушення побутовим споживачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення»/а.с.6/, по актам зроблені перерахунки вартості електроенергії, що склало 4225,20 грн. /а.с.7/. Не заперечуючи факту самовільного підключення та провини відповідача в цьому, суд вважає, що стягувана з нього сума збитку повинна бути значно зменшена, тому що згідно ст.1193 ЦК України, враховується майнове та сімейне положення відповідача, суд вважає, що сума стягнення повинна бути зменшена до 150 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню і витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивач змінила заявлені вимоги в частині стягнення аліментів, просила стягувати в розмірі хоча б 300 грн. щомісяця, оскільки відповідач не погоджується сплачувати аліменти. Відповідач в суді позов в частині стягнення аліментів в розмірі 400 грн. щомісяця не визнав, пояснив, що згоден сплачувати аліменти лише в розмірі 200 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільної дитини дочки [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 26\~липня 2010 року і до досягнення нею повноліття. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.02.2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу має неповнолітнього сина - Дмитра, [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаємопорозуміния та поваги один до одного, різними поглядами на життя та відсутністю спільних інтересів. Посилається, що з відповідачем проживає окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сімї неможливе, проти примирення заперечує. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився , проте подав заяву про визнання грозову та просив розглядати справу у його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що стороним перебувають у шлюбі з 24.02.2001 року , що підтверджується копіє!' свідоцтва про одруження (а.с.З). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина -Дмитра [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сімя розпалась і не може бути поновлена. Сторони тривалий час не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Позивачка проти примирення заперечує та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Дитина залишається проживати разом з позивачкою На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

*» 27 вересня 2010 року до Краснокутського районного суду Харківської області звернувся Краснокутський селищний голова з заявою про визнання спадщини відумерлою. В своїй заяві заявник вказав, що 24.05.1996 року померла [PERSON], яка являється власницею будинку, що знаходиться по провулку Лісовий, 2 в с. Чернещина Краснокутського району Харківської області. Згідно листа Краснокутської державної нотаріальної контори спадкової справи на спадщину після смерті [PERSON] не заводили. На протязі більше десяти років, після смерті [PERSON], ніхто не звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. З метою визнання даної спадщини відумерлою заявник звернувся до суду. У судовому засіданні представник заявника за дорученням підтримав вимоги, викладені в заяві і просить суд визнати спадщину відумерлою. Суд заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги, викладені в заяві, підлягають задоволенню. відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом... неприйняття ними спадщини..., суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги зменшив. Остаточно просить суд стягнути з відповідача [PERSON] геологічної експедиції ПДРГП «Північ геологія» на його користь середній заробіток за час невиплаченої заробітної плати в розмірі 2289,12 грн. В судовому засіданні представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог позивачу посилаючись на ті обставини, що дійсно позивачу було затримано виплату заробітної плати, однак дана затримка виникла у звязку з тяжким матеріальним становищем [PERSON] геологічної експедиції ПДРГП «Північ геологія», яке протягом тривалого часу не фінансується державою. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно наказу №І2к від 01 березня 2004 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу з 01 березня 2004 року в ГЗП на посаду техніка-геолога 1 категорії. Згідно наказу №101-к від 31 серпня 2010 року позивач був звільнений 31 серпня 2010 року з займаної посади у звязку з скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні довідки про стан фінансування [PERSON] геологічної експедиції ПДРГП «Північ геологія» за виконані роботи з державного замовлення у 2010 році вбачається, що виконано робіт за період з січня по жовтень 2010 року на суму 7153586 грн., профінансовано роботи на 5346241 грн., недофінансування становить 1807345 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як н підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що позивач в судовому засіданні не довів, що саме з вини власника [PERSON] геологічної експедиції ПДРГП «Північ геологія» йому не було вчасно виплачено заробітну плату, а представник відповідача надав до суду письмові докази, з яких вбачається відсутність вини власника у несвоєчасній виплаті позивачу сум у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, а саме недофінансування державою на 1807345 грн., тому з цих підстав, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики з відповідача [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що 20.05.09 р. позичила йому 1500 грн, які останній зобов"язувався повернути до 01.11.2009 р., про що написав розписку. У зазначений термін відповідач борг не повернув, незважаючи на її неодноразові нагадування. Оскільки, [PERSON] ніяких дій щодо повернення боргу не вчиняв, тому змушена звертатися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики та судові витрати по справі. У судовому засіданні [PERSON] посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача борг в сумі 1500 грн, та 51 грн судового збору і 120 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідач позов визнав та пояснив, що із за- за відсутності стабільних заробітків не мав можливості в зазначений, в розписці, строк повернути позивачці гроші. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного: Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, за яким [PERSON] передала [PERSON] 1500 грн, які останній зобов"язався повернути до 01 листопада 2009 р., проте своїх зобов'язань не виконав. Дана обставина підтверджується власноручно виконаною відповідачем розпискою, долученою до справи. У відповідності зет 1049 ЦК України: позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі.) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки, відповідач не виконав умов договору в добровільному порядку, порушив вимоги зазначеної норми закону, тому заявлені вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що у нього та [PERSON] 11.12.2009 року народилася дочка [PERSON], батьком якої було записано [PERSON] чоловіка [PERSON], яка перебувала із ним на стадії розлучення. Позивач подав заяву, де позов підтримав і просив провести розгял у його відсутності. Допитаний по дорученню суду [PERSON] позов визнав і пояснив, що напевне знає, що це не його дитина, оскільки із [PERSON] вони довгий час не проживали разом. Третя особа [PERSON] позов визнала і пояснила, що [PERSON] це дитина [PERSON] Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

У вересні 2010р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом до Мариупольської міськради, у якому просили визнати право власності на самочинно збудовану прибудову літ. а-1 та самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] у Приморському районі м. Маріуполя за ними. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та пояснив, що йому, дружині та сину належить приватизована квартира [ADDRESS], яка була реконструйована з однокімнатною у двокімнатну, до якої була з дозволу виконкому райради зведена прибудова літ. а-1 площею 7,3 кв.м., однак відповідні документи про прийняття прибудови до експлуатації своєчасно не оформлені. Оскільки право власності на знов створене нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а зареєструвати самочинне збудоване майно в БТІ вони не мають права без рішення суду, про\-сив визнати за ним та іншими право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] та прибудову до неї в рівних частках. Позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили його задоволь\-нити з тих же підстав. Представник виконкому Маріупольської міськради спеціаліст 1 категорії - юрискон\-сульт юридичного відділу [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на прибудову на тій підставі, що позивачам не виділялась у встановленому порядку земельна ділянка в користування для розміщення прибудови. Суд, вислухавши доводи сторін, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґру\-нтованими та підлягають задоволенню. Згідно положенням п. 5 ст. 376 ЦК України, за вимогою власника квартири суд може визнати за ним право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, якщо це не пору\-шує прав інших осіб. Факт знаходження квартири у власності позивачів на законних підставах підтвер\-джується документально - свідоцтвом про право власності, повідомленням БТІ, матеріалами технічного паспорту. Згідно до зазначених документів позивачі є власниками зазначеної ква\-ртири в рівних частках, тобто по 1/3 частини кожний. Окрім того, у справі є відомості, що на підставі рішення виконкому Приморської райради № 165/4 від 20.08.1992р. їм дозволено зведення балкону в житловому [ADDRESS] по пр.. Будівельників, про що виготовлена необхідна документація та є відповідні узгодження, однак прибудова до експлу\-атації не прийнята, тобто є само забудовою, також як і реконструйована квартира. За виснов\-ком будівельно - технічної експертизи реконструйована квартира № 104 в б. № 23 по пр. Бу\-дівельників у м. Маріуполі, до якої була самочинно зведена прибудова літ. а-1, відповідають ДБН 3.03.01-87 «Несущи та огороджуючи конструкції» та правилам пожежної безпеки України. Заперечення відповідача відносно відсутності права на користування землею під прибудовою суд до уваги не бере, оскільки позивачі мають можливість оформити документи на право користування землею після прийняття прибудови до квартири в експлуатацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж в рахунок відшкодування збитку, заподіяного підприємству відповідачем порушенням правил користування електроенергією (самовільне втручання в роботу приладу обліку електричної енергії: відсутня пломба на корпусі електролічильника, по вул. Докторська, 29 в м. Запоріжжя) - в сумі 1317,88 грн., який відповідачка в добровільному порядку погашати не бажає, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих причин, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами: 10.11.2009 р. був складений акт № 001006224 про виявлення порушення побутовим споживачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення»/а.с.6/, по актам зроблені перерахунки вартості електроенергії, що склало 1317,88 грн. /а.с.7/. Не заперечуючи факту самовільного втручання в роботу електролічильника та провини відповідача в цьому, суд вважає, що стягувана з неї сума збитку повинна бути зменшена, тому що згідно ст.1193 ЦК України, враховується майнове та сімейне положення відповідачки, суд вважає, що сума стягнення повинна бути зменшена до 150 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню і витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж в рахунок відшкодування збитку, заподіяного підприємству відповідачем порушенням правил користування електроенергією (самовільне підключення до електромережі поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії, [ADDRESS]) - в сумі 1766,09 грн., який відповідачка в добровільному порядку погашати не бажає, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих причин, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами: 02.12.2009 р. був складений акт № 00106100 про виявлення порушення побутовим споживачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення»/а.с.6/, по актам зроблені перерахунки вартості електроенергії, що склало 1766,09 грн. /а.с.7/. Не заперечуючи факту самовільного підключення поза електролічильником та провини відповідача в цьому, суд вважає, що стягувана з неї сума збитку повинна бути зменшена, тому що згідно ст.1193 ЦК України, враховується майнове та сімейне положення відповідачки, суд вважає, що сума стягнення повинна бути зменшена до 150 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню і витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж в рахунок відшкодування збитку, заподіяного підприємству відповідачем порушенням правил користування електроенергією (самовільне втручання в роботу приладу обліку шляхом перенесення його з кімнати на чердачне приміщення, по вул. Станіславського, 86, в м. Запоріжжя) - в сумі 918,15 грн., який відповідачка в добровільному порядку погашати не бажає, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами: 29.10.2009 р. був складений акт № 00106201 про виявлення порушення побутовим споживачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення»/а.с.6/, по актам зроблені перерахунки вартості електроенергії, що склало 918,15 грн. /а.с.7/. Не заперечуючи факту самовільного підключення та провини відповідача в цьому, суд вважає, що стягувана з нього сума збитку повинна бути значно зменшена, тому що згідно ст.1193 ЦК України, враховується майнове та сімейне положення відповідача, суд вважає, що сума стягнення повинна бути зменшена до 150 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню і витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 29 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Їх сімейне життя не склалося, вони проживають окремо, ведуть різні бюджети, не підтримують шлюбних стосунків, в звязку з чим позивач просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснивши, що причиною розпаду сімї стала втрата любові та поваги один до одного. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки. Відповідачка позов визнала. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала, та визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачкою позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж в рахунок відшкодування збитку, заподіяного підприємству відповідачем порушенням правил користування електроенергією (самовільне підключення до електромережі поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії, [ADDRESS]) - в сумі 839,64 грн., який відповідачка в добровільному порядку погашати не бажає, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих причин, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами: 23.11.2009 р. був складений акт № 00106160 про виявлення порушення побутовим споживачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення»/а.с.6/, по актам зроблені перерахунки вартості електроенергії, що склало 839,64 грн. /а.с.7/. Не заперечуючи факту самовільного підключення поза електролічильником та провини відповідача в цьому, суд вважає, що стягувана з неї сума збитку повинна бути зменшена, тому що згідно ст.1193 ЦК України, враховується майнове та сімейне положення відповідачки, суд вважає, що сума стягнення повинна бути зменшена до 150 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню і витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн. та судово-інформаційного збору в сумі 30 грн. Дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережних районних електричних мереж підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial