overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 10 жовтня 1992 року Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №37. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами та мали різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки припинені та не ведеться спільне господарство протягом року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Сторонам надавався строк на примирення, однак примирення не відбулося і позивач наполягав на розірванні шлюбу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.10.1992 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що сторони не підтримують шлюбні стосунки близько року. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що отмав свідоцтво про право на спадщину за законом,і є власником будинку №182,розташованого по вул.Леніна в с.В.Рача Радомишльського району.Однак в даному будинку зареєстрований [PERSON] На даний час виникло питання про зняття з реєстрації місця проживання відповідача,але відповідач в добровільному порядку відмовляється це зробити, позивач позбавлений права розпоряджатись своїм будинком,тому просить суд усунути перешкоди у володінні та користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав,відповідач в судове засідання не зявився,про день і час слухання справи був належним чином повідомлений,причину своєї неявки до суду не повідомив,тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача,перевіривши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 10.08.2010 року,житловий будинок №182 по вул.Леніна в с.Велика Рача радомишльського району належить [PERSON],тому згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном,позов слід задовольнити шляхом зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 16 вересня 1990 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, був зареєстрований шлюб між ним, [PERSON] та відповідачкою по справі, [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис за №17. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей Едуарда, [INFO] та Віталіну - [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач вказує,що вони фактичні шлюбні відносини припинили шістнадцять років тому. На даний час він проживає в [INFO] зі своєю співмешканкою [PERSON] Подальше життя та збереження сімї позивач вважає не можливим, тому просить розірвати їх шлюб у судовому порядку. Відповідачка у судове засідання не зявилась, направила заяву про можливість заслухати справу за її відсутності, проти позову не заперечувала, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зі свідоцтва про укладення шлюбу(а.с.4) видно, що 16 вересня 1990 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району одеської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №17. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, в зв'язку з чим вони на протязі шістнадцяти років проживають окремо,тому суд вважає, що шлюб має бути розірваний. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1980 року в квартирі, де вони мешкали з дружиною стала проживати [PERSON] на правах члена сімї. За час спільного проживання з [PERSON] вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В січні 1994 року вони приватизували квартиру [ADDRESS], де проживали, і отримали свідоцтво про право власності на житло. Квартира стала належати на праві особистої власності всім членам сімї, що проживали там, а саме йому, його дружині [PERSON] та [PERSON] Під час хвороби [PERSON] він разом з дружиною здійснювали догляд за нею і коли остання, 22 червня 1997 року померла, також здійснили її поховання, як члена своєї родини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири. На підставі ст. 1264 ЦК України нотаріус прийняв у нього заяву на прийняття спадщини, оскільки він може бути віднесений до четвертої черги спадкоємців за законом і рекомендував звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю. Тому він просить суд постановити рішення, яким встановити факт його проживання з [PERSON] в [ADDRESS] однією сімєю з 1980 року по день її смерті, тобто по 22 червня 1997 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог та просить справу розглянути за її відсутності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні було встановлено, що 22 червня 1997 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). З довідки Лебединської ЖЕК № 742 від 15.11.2010 року ( а.с.5) вбачається, що [PERSON] до дня смерті до 22 .06.1997 року проживала однією сімєю з заявником та його дружиною [PERSON] з 12 червня 1980 року. З копії свідоцтва про право власності на житло ( а.с.6) від 11 січня 1994 року вбачається, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON].І. та [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З письмових заяв [PERSON] та [PERSON] досліджених в судовому засіданні ( а.с.7-8) вбачається, що [PERSON] з червня місяця 1980 року проживала однією сімєю в квартирі № 8 в будинку № 59 з [PERSON] та [PERSON], як нерідна мати останньої до дня смерті 22 червня 1997 року. Таким чином суд вважає, що даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення його має для заявника юридичне значення і підлягає встановленню на підставі вимог ст.256 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

В січні місяці 2011 року прокурор Менського району Чернігівської області в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], заявив в суді позовні вимоги до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Мотивував позивач своє звернення тим, що відповідач в порушення зобовязань виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний духовний і моральний розвиток не бажає, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, звязку з сином не підтримує, матеріально його не забезпечує. [PERSON] [PERSON] померла 03.07.2007 року. На даний час дитина перебуває в Городнянській загальноосвітній школі-інтернат 1-111 ступенів. В судовому засіданні позовні вимоги прокурором були підтримані з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві. Неповнолітній позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та показав, що дійсно батько не бажає з ним спілкуватись, не цікавиться його здоровям, навчанням, ніде не працює, не допомагає матеріально, зловживає алкогольними напоями. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON]. Представник органу опіки та піклування Дягівської сільської ради [PERSON] та представник органу опіки та піклування Менської РДА в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Заслухавши думку прокурора, неповнолітнього позивача, відповідача, представника органу опіки та піклування Дягівської сільської ради Менського району, Чернігівської області, представника органу опіки та піклування Менської РДА, дослідивши всі зібрані по справі докази , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Відповідно ст.8 ЗУ „ Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно ст. 164 Сімейного Кодексу України ( далі СК України ), мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини . Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що дитиною відповідач не займається, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, дитина перебуває в Городнянській загальноосвітній школі. На підставі вищезазначеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

12.01.2011р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в сумі 500 грн. з дня подання заяви та до повноліття дитини. В позові зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, шлюб було розірвано в грудні 2010 р. та разом вона не проживають. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина. Відповідач від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, зазначивши, що просить стягнути аліменти в розмірі 25 % від з усіх видів заробітку відповідача. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач надав їй допомогу на утримання дитини в сумі 200 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень визнав в повному обсязі, згодний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 25 % від заробітку. Суду пояснив, що на теперішній час працює офіційно, отримує заробітну плату в розмірі 1760 грн., та у звязку з реорганізацією підприємства планується скорочення штату. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження дитини, копією довідки про склад сім`ї позивача та поясненнями відповідача (а.с. 2,3,4). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у твердій грошовій сумі або у частці від доходу, особи зобов'язаної утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до суду. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

10.01.2011р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В позові зазначила, що перебувала з відповідачем з 1996 року у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини з чоловіком припинені у грудні 2010 року. Відповідач матеріальну допомогу синові надає рідко та в недостатньому розмірі. В судове засідання позивач не з`явилася, 31.01.2010 р. до суду надійшла заява в якій позивач просить провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.10). Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, згодний сплачувати аліменти в розмірі ј частки від заробітку. Суду пояснив, що працює в Бердянському морському торговельному порту, отримує заробітну плату 2000 грн., шлюб з позивачем розірвано та разом вони не проживають. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.08.1996 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження дитини, копією довідки про склад сім`ї позивача та поясненнями відповідача (а.с. 2,3,4). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у твердій грошовій сумі або у частці від доходу, особи зобов'язаної утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до суду. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

Державна льотна академія України звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON], на користь ДЛАУ заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з 01.03.2008 р. р. по 01.06.2010 року в сумі 1256,82 грн. грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі наказу ДЛАУ № 596 від 22.12.2003 р. від та ордеру № 2/31 гр. [PERSON]. було надано для тимчасового проживання кімнату № 262, у гуртожитку № 5, що належать ДЛАУ та розташовуй по вул. Добровольського, 10-а, в м. Кіровограді. В порушення норм чинного законодавства та нормативно - правових актів [PERSON] не своєчасно, не регулярно і не в повному обсязі оплачувала житлово - комунальні послуги, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед ДЛАУ у розмірі 1256,82 грн., що підтверджується довідкою бухгалтерії ДЛАУ. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка на розгляд справи не зявилась, про причину неявки суд не повідомила. За вказаних обставин суд провів заочний розгляд справи. Оцінюючи зібрані по справі докази суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідачка проживає разом з дітьми в кімнаті № 262 в гуртожитку № 5 який належить ДЛАУ та розташований по вул.. Добровольського, 10-а. Відповідно до ст. 68 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідач впродовж тривалого часу не сплачувала за утримання будинку та прибудинкової території, а тому за період з 01.03.2008 р. р. по 01.06.2010 року, включно утворилась заборгованість в сумі 1256,82 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку та довідкою про існування заборгованості. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тобто з відповідача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 1256,82 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Державної льотної академії України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та державне мито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

Державна льотна академія України звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON], на користь ДЛАУ заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з 01.04.2004 р. по 01.04.2010 року в сумі 3647,30 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі наказу ДЛАУ № 596 від 22.12.2003 р. та ордеру № 1/40 гр. [PERSON] було надано для тимчасового проживання кімнату № 267, у гуртожитку № 5, що належать ДЛАУ та розташовуй по вул. Добровольського, 10-а, в м. Кіровограді. В порушення норм чинного законодавства та нормативно - правових актів Перебий ніс І. В. не своєчасно, не регулярно і не в повному обсязі оплачувала житлово - комунальні послуги, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед ДЛАУ у розмірі 3647,30 грн., що підтверджується довідкою бухгалтерії ДЛАУ. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка на розгляд справи не зявилась, про причину неявки суд не повідомила. За вказаних обставин суд провів заочний розгляд справи. Оцінюючи зібрані по справі докази суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідачка проживає разом з дітьми в кімнаті № 267 в гуртожитку № 5 який належить ДЛАУ та розташований по вул.. Добровольського, №10-а. Відповідно до ст. 68 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідач впродовж тривалого часу не сплачувала за отримувані комунальні послуги, а тому за період з 01.04.2004 р. по 01.04.2010 року, включно утворилась заборгованість в сумі 3647,30 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку та довідкою про існування заборгованості. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тобто з відповідача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3647,30 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON]. на користь Державної льотної академії України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та державне мито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача борг за надану теплову енергію в сумі 2177 грн. 86 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазаначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не з"явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого у поданій в судове засідання заяві представник позивача не заперечувала, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що основним квартиронаймачем кв.17 по проспекту Університетському, 23, корпус 1 в м. Кіровограді є [PERSON], який шляхом відкриття особового рахунку та видачею абонентської книжки вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачу було відпущено теплової енергії на суму 5050 грн. 41 коп. за період з 10.2006 року по 05.2010 року включно, але відповідачем було сплачено лише 2872 грн. 54 коп. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України- якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності ЦК України (01.01.2004р.). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що підстав для поновлення строку позовної давності, суд не вбачає, оскільки підприємство не надало жодних доказів, що причини пропуску даного строку є поважними, а тому суд стягує заборгованість за послуги теплопостачання у межах строку позовної давності, тобто з 01.06.2007 року по 01.06.2010 року у розмірі 1384 грн. 87 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки відповідачі взяті на себе зобовязання згідно ст.525, 526 ЦК України та ст.68 ЖК України не виконують, суд стягує борг та відповідно до ст.88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial