Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк`звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, після чого уточнив свої позовні вимоги та в обґрунтування зазначив, що відповідно до Договору №39О1-08 від 18.03.2008 року позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 12989, 63 грн. зі сплатою 18% відсотків річних з кінцевим терміном повернення 17.03.2009 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 17.09.2010 року в розмірі 15068, 02 грн., яка складається з наступного: 6389, 66 грн. заборгованість за кредитом; 4696, 41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3981, 95 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за договором кредиту в розмірі 15068, 02 грн., а також понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою у якій зазначив, що 18.03.2008 року між ним та ПАТ КБ Приватбанк був укладений кредитний договір №39О1-08. Відповідно до умов договору відсоткова ставка коливається від 18 до 21 відсотки, а у разі прострочення платежу може становити 42%. Банк збільшив відсоткову ставку до 50%, що не передбачено договором. Ці дії банку відповідач-позивач вважає наданням послуги споживачеві неналежної якості, що не відповідає ч.13 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів`якщо умови договору суттєво порушуються споживач має право розірвати договір та вимагати стягнення збитків. На підставі цього просить розірвати кредитний договір №39О1-08 від 18.03.2008 року та зобов`язати відповідача зробити перерахунок заборгованості відповідно до розділу 3 договору та додатку №1 до договору. Представник позивача [PERSON] свої уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги відповідача [PERSON] не визнала та пояснила, що банк не змінював умови договору та вони залишилися такими ж. При подачі первісного позову була помилково врахована відсоткова ставка 50% замість 42%, у зв`язку з чим банком був зроблений перерахунок та уточнені позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що вважає дії банку по односторонньому підняттю відсоткової ставки грубим порушенням умов укладеного договору у зв`язку з чим договір повинен бути розірваний, а банк зобов`язаний перерахувати заборгованість за кредитом у відповідності з умовами укладеного договору. Крім того, визначена банком сума пені також не відповідає розмірам, які зазначені у договорі, що також є грубим порушенням прав споживача. Суд, вислухавши пояснення сторін та свідка, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк`підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору №39О1-08 про надання овердрафт-микро кредиту від 18.03.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк`зобов`язався здійснювати овердрафт-микро обслуговування відповідача в межах ліміту 7300 грн. Відповідно до додаткової угоди від 16.07.2008 року ліміт був збільшений до 13000 грн., а також збільшена відсоткова ставка до 25%. Відповідно до п.3.2 вищевказаного договору у разі порушення клієнтом будь-якого з зобов`язань банк підвищує проценти за користування кредитом у розмірі 42% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 12989, 63 грн., однак свої зобов`язання за умовами договору виконував неналежним чином у результаті чого за ним утворилася заборгованість. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України, згідно яким позикодавець має право вимагати сплати процентів за користування кредитом, позичальник повинен повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов`язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Як вбачається з наданих суду розрахунків загальна заборгованість [PERSON] станом на 17.09.2008 року складає: заборгованість за кредитом 6389, 66 грн., заборгованість по процентам 4696, 41 грн., що загалом становить 11086, 07 грн., тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. В частині стягнення з позивача пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, надані позивачем розрахунки пені не відповідають розміру пені, який передбачений п. 4.1 договору №39О1-08. Як зазначила в судовому засіданні представник позивача на теперішній момент вона вже \~не зможе надати суду розрахунок заборгованості по пені та підтвердити доказами заявлену у позовних вимогах суму. \~ Відповідно до визначеного в ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем в судовому засіданні не доведений розмір пені, який зазначений у позові, та суду не надано відповідних доказів. Викладене є підставою для відмови у задоволені позовних вимог в цій частині. Позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання вищевказаного кредитного договору задоволенню не підлягають, оскільки той факт, що при розрахунку пені представниками банку помилково була застосована процента ставка, яка не передбачена договором, не можна вважати суттєвим порушенням умов договору, оскільки при цьому сам договір в односторонньому порядку не змінювався. Більш того, в ході розгляду справи представник банку уточнив свої позовні вимоги та зменшив їх, врахувавши процентну ставку, яка передбачена умовами кредитного договору. Таким чином підстав для розірвання договору №39О1-08 про надання овердрафт-микро кредиту від 18.03.2008 року, який був укладений між позивачем та відповідачем, не має. Позовні вимоги [PERSON] в частині зобов`язання ПАТ КБ«Приватбанк`зробити перерахунок заборгованості відповідно до розділу 3 договору та додатку№1 до нього також не підлягають задоволенню, оскільки розрахунки заборгованості за кредитним договором, які були проведені представниками банку, є доказами по справі та судом була перевірена відповідність наданих розрахунків умовам договорів та цим доказам дана оцінка при винесенні рішення. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк`також підлягає стягненню судовий збір у сумі 110, 86 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial