Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 18.09.1999 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, актовий запис № 1016. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати, оскільки з 2007 року у подружжя склались неприязні стосунки, шлюбні та сімейні відносини не підтримують, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, різні життєві інтереси, відсутня взаємна повага, чоловік зловживає спиртними напоями. Не проживають разом з жовтня 2010 року. Просить стягувати з відповідача аліменти на дитину, постільки дитина мешкає разом з нею у розмірі ? частини його прибутків щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з вище вказаних підстав, доповнила позовні вимоги та просить стягнути додатково з відповідача 170 грн. 00 коп. за надання правової допомоги при складанні позовної заяви та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.09.1999 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, актовий запис № 1016, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5), дитина проживає разом із позивачкою. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки, сімя існує формально. Відповідач працює формувальником-заливником у ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», має постійний стабільний заробіток, аліментних платежів не здійснює. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.181, 182, 183 СК України батьки повинні утримувати неповнолітню дитину, Суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на дитину у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та судові витрати повязані з сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Витрати на оплату правової допомоги в розмірі 170 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з граничних розмірів витрат на оплату правової допомоги, передбачених Постановою КМУ від 27.04.2006 року.

Outcome: approved