Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Посилався на те, що з 07.05.2001 року перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, а з 22.10.2004 року знаходився із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 05.10.2009 року було розірвано. Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що за час шлюбу ними було набуто майно, яке зареєстроване за відповідачем та знаходиться у її користуванні, а саме: пральну машину «Аічіо» вартістю 3000 грн., пральну машину вартістю 1550 грн., спальню «Мартіну» вартістю 9800, холодильник «8атзуп§ -33 ЕАМ8» вартістю 3500 грн., ДВД - програвач вартістю 500 грн. та персональний комп'ютер вартістю 4905 грн., встановлено автономне опалення в квартирі № 1 в будинку по вул. Пацаєва 4, корп. 2, яка належить відповідачу та зроблений ремонт., а всього на суму 31255 грн. Оскільки добровільно вони дійти згоди щодо поділу майна не можуть, просив в порядку поділу майна, визнати за ним право власності на пральну машину вартістю 1550 грн. та спальну «Мартіна» вартістю 9800 грн., стягнути із відповідача на його користь грошову компенсацію _р розмірі 8000 вартості витрат понесених ними по благоустрою квартири № 1 в будинку по вул. Пацаєва 4, корп. 2, яка належить [PERSON], а саме: встановлення автономного опалення, вартість та ремонт який був зроблений за його кошти та понесені судові витрати. В процесі розгляду справи позивач 16.02.2011 року подав до суду заяву щодо збільшення розміру позовних вимог, в зв'зку з чим просив визнати за ним право власності на 1А частину будинку, що по вулиці Севастопольській, 10 в м. Кіровограді, вартістю 47000 дол. США, придбаний 05.06.2007 року за рахунок кредиту в розмірі 47000 доларів США, наданого ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі кредитного договору № КОМЕЮ101580513. Кредит за час шлюбу частково погашено. В судовому засіданні представники позивача викладені вимоги в позовній заяві з урахуванням розміру збільшених позовних вимог підтримали повністю та просили суд позивачу виділити спальну «Мартіна» вартістю 9800 грн., пральну машину вартістю 1550 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, подала письмові заперечення, в яких вказувала, що фактично вони почали шлюбні стосунки з часу реєстрації шлюбу та з того часу разом вели спільне господарство. Просила суд виключити з переліку спільного сумісного майна подружжя холодильник «8атзуп§ -33 ЕАМ8», вартістю 3500 грн. так як його купувала мати відповідача [PERSON] за рахунок кредиту в розмірі 2990 грн., наданого ТОВ «Руский Стандарт» на підставі кредитного договору № 70634928 від 05.10.2007 року, та пральну машину Акіо» вартістю 3000 грн., оскільки придбана до шлюбу. Встановлення автономного опалення та кошти на ремонт їй надсилала сестра з Ізраїлю. Будинок по вулиці Севастопольській, 10 в м. Кіровограді, вартістю 47000 дол. США, придбаний 05.06.2007 року за рахунок кредиту в розмірі 47000 доларів США, наданого ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі кредитного договору № КОМБО101580513 та фактично придбаний за кошти сестри, яка надсилає з Ізраїлю для проживання рідних зі сторони відповідача. Щодо вимог позивача поділити майно, яке було придбано ними в період шлюбу, а саме: спальну «Мартіна» вартістю 9800 грн., персональний комп'ютер, вартістю 4905 грн., то вона не заперечує передати йому спальну «Мартіна», а позивач має сплатити їй грошову компенсацію. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ КБ «Приват Банк», який був залучений судом згідно ухвали від 21.03.2011 року, за клопотанням сторони позивача (а.с. 137), його представник, в судовому засіданні проти позову заперечив вказав на те, що їх банк є кредитодавцем та заставодержателем, а тому заперечує проти переходу права власності на предмет іпотеки від [PERSON] до третіх осіб, в тому числі і до [PERSON] до повного виконання усіх зобов'язань за кредитним договором № КОМБО101580513 від 05.06.2007 року. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, треті особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 22.10.2004 року сторони в справі зареєстрували шлюб, який 05.10.2009 року було розірвано. Від шлюбу дітей не мають. Судом з'ясовано, що сторони в період шлюбу придбали: спальню «Мартіна», вартістю 9800 персональний компютер, вартістю 4905 грн. пральну машина, вартістю 1550 грн. (визначена сторонами, документи відсутні). Спір щодо вартості вказаного майна між сторонами відсутній, згода досягнута в судовому засіданні, а тому загальна вартість придбаного становить - 14705 грн. Також, із пояснень сторін з'ясовано, що ними в період шлюбу було придбано пральну машину (без зазначення марки), вартістю 1550 грн. та ДВД програвач, вартістю 500 грн. Зазначене майно, як вказував позивач знаходиться у квартирі відповідача. Після припинення шлюбних стосунків в нього не було доступу до квартири, а тому він не міг забрати спірне майно. В свою чергу, [PERSON] (відповідач) заперечувала той факт, що майно знаходиться в неї в квартирі, будь-які документи, які підтверджують його вартість в сторін відсутні. З огляду на вказане, суд вважає що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження придбання цього майна за їх сімейного життя, відсутні будь-які чеки на купівлю даної техніки, а також відсутні відомості щодо наявності спірного майна, а відтак суд виключає його із переліку спірного майна, а також не може підлягати поділу майно: холодильник «8атзуп§ -33 ЕАМ8» вартістю 3500 грн. оскільки придбаний матір'ю відповідачки [PERSON] що підтверджується копією кредитного договору № 70634928 від 05.10.2007 року (а.с. 36), та пральну машину «Агсіо» вартістю 3000 грн., оскільки вона придбана до укладення сторонами шлюбу (а.с.84-86). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]Г не підтвердила факт перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, з 07.05.2001 року по час укладення шлюбу, оскільки не зазначила будь-яких відомостей підтвердження вказаного. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомили, що бачили, що в квартирі № 1 за адресою Пацаєва 4 в м. Кіровограді проводився ремонт, будь-яких інших відомостей за який рахунок та хто саме проводив ремонт не зазначили. Щодо вимог позивача про стягнення грошової компенсації вартості витрат понесених подружжям по благоустрою квартири, а саме встановлення автономного опалення, та проведення ремонту на суму 8000 грн. то суд вважає необхідним відмовити так належних доказів на підтвердження зазначеного стороною позивача не надано. Крім того, 05.06.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КОМБО101580513, згідно з яким [PERSON] наданий кредит у розмірі 47 000 доларів СІПА для придбання будинку № 10 за адресою м. Кіровоград, провул. Севастопольський 10 (термін повернення 03.06.2027 року). В той же день укладено із [PERSON] договір іпотеки вказаної квартири для забезпечення виконання кредитних зобов'язань. Таким чином, право власності на спірну квартиру виникло з 05.06.2007 року. Тобто, спірний будинок який придбаний подружжям в кредит є спільною сумісною їх власністю. Положення договору іпотеки про те, що іпотекодавець [PERSON] не має права розпоряджатись будинком без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, не означає, що в судовому порядку не можна поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" п. 22 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи". Відповідно до ч. З ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке було придбано подружжям в період шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 61 ч. З СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Також ст. 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірванні шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Таким чином, у результаті придбання подружжям спірного будинку в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. ' Тому враховуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на ХА частину спірного будинку, який був придбаний в кредит є законними та підлягають задоволенню. В порядку статті 88 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial