Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-20 00:00:00

17 вересня 2009 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 15 жовтня 2006 року відповідач [PERSON] керував автомобілем Рено державний номер [NUMBER] рухаючись на 5-тому кілометрі дороги ПСО місто Київ в напрямку міста Києва допустив зіткнення з автомобілем марки БМВ 525 державний номер 1084МВВ під його керуванням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди з вени відповідача [PERSON] йому було завдано матеріальну та моральну шкоду. 27 червня 2007 року з боку відповідача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України йому було відшкодовано 26050 гривень, у тому числі 25500 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненого пошкодженням транспортного засобу автомобіля БМВ 525 державний номер 1084МВВ та 550 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи. Загальна вартість відновлювального ремонту БМВ 525 становить 71376,82 гривень, таким чином різниця, яку не покриває страхове відшкодування, складає 45876,82 гривні, на думку позивача саме цю суму необхідно стягнути з відповідача на його користь. Крім матеріальної шкоди неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, яка полягає у завданих йому тілесних ушкодженнях, в результаті яких він відчував постійні головні болі, крім того, завдяки неправомірним діям відповідача він був позбавлений на тривалий час транспортного засобу на території іншої держави оскільки сам проживає в Республіці Білорусь, в результаті його ділові та інші плани були значно змінені, що також негативно впливало на його психологічний та фізичний стан здоров'я. З метою захисту своїх прав у суді він звертався за правовою допомогою на яку ним було витрачено 4000 гривень, які також просив стягнути з відповідача на його користь. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати цивільну справу за його відсутністю за участю його представника [PERSON], остання надала пояснення аналогічні обставинам викладеним письмово у позовній заяві просила позов задовольнити повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі проти їх задоволення заперечував. При цьому зазначив, що його провина у скоєні дорожньо-транспортної пригоди не доведена, а тому на думку відповідача та його представника [PERSON] немає причинного зв'язку з наслідками цієї пригоди пошкодженням транспортного засобу позивача [PERSON] На думку відповідача, судом повинно враховуватися постанова Апеляційного суду Донецької області по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], згідно якої постанова Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 жовтня 2009 року про відмову у притягнені до адміністративної відповідальності з закриттям справи відносно [PERSON] залишена без змін. Представник відповідача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України до судового засідання не з'явився надавши при цьому письмові заперечення в яких зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України не визнає в повному обсязі. Позивач [PERSON] звернувся до страхової компанії з проханням відшкодувати шкоду завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталось 15 жовтня 2006 року. Наказом [PERSON] (транспортного) страхового бюро України №603 від 18 червня 2007 року [PERSON] було призначено відшкодування шкоди заподіяної майну з вини водія [PERSON] в загальній сумі 26050 гривень, на підставі Звіту №880 про оцінку автомобіля від 20 жовтня 2006 року складеного ТОВ Український експертний центр Експерт-сервіс в межах ліміту визначеного ст.9 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з яких 25500 гривень - відшкодування за шкоду заподіяну майну потерпілого та 550 гривень - витрати понесені на визначення розміру збитку заподіяного потерпілому внаслідок ДТП. Зазначене відшкодування перераховано та отримано потерпілим 27 червня 2007 року. Таким чином, на думку представника відповідача, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало у повному обсязі зобов'язання покладене на нього Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визначала в повному обсязі зазначила, що транспортний засіб Рено державний номер [NUMBER] належить їй на праві приватної власності, під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] керував цим транспортним засобом на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом [PERSON], а тому вона не повинна нести цивільно-правову відповідальність за шкоду спричинену позивачу. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, з наступних підстав: Згідно посвідчення про реєстрацію власником транспортного засобу БМВ 525, 1994 року випуску державний номер 1084МВВ є позивач [PERSON] (матеріал про відмову у порушенні кримінальної справи №3958 за 2006 рік). Згідно довідки начальника ВРЕВ №1 міста Маріуполя при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області від 28 вересня 2009 року №9/4-3732 станом на 15 жовтня 2006 року по час надання довідки власником автомобіля [NUMBER] є відповідач [PERSON] Судом встановлено та ця обставина не заперечується та не спростовується сторонами, що 15 жовтня 2006 року під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем [NUMBER] власником якого є відповідач [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності керував відповідач [PERSON] Постановою тимчасово виконуючого обов'язки дізнавача ВД Бориспільського МРВ ГУМВС України в Київській області [PERSON] від 25 жовтня 2006 року у порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди що сталося 15 жовтня 2006 року відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України. При цьому в ході перевірки було встановлено, що близько 13 години 30 хвилин [PERSON], [INFO] під час руху на 5-му кілометрі дорогі ПСО м. Київ в напрямку міста Києва допустив зіткнення з стоячим автомобілем БМВ 525 державний номер 1084МВВ під керуванням [PERSON], останній в наслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови. Дорожньо-транспортна пригода сталося в наслідок невиконання водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України. 27 вересня 2009 року відносно [PERSON] враховуючи обставини встановлені відділом дізнання Бориспільського МРВ ГУМВС України в Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії АН №100983 за ст.124 КУпАП. 21 жовтня 2009 року постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, з урахуванням положень ч.2 та ч.3 ст.38 КУпАП провадження за адміністративною справою відносно [PERSON] закрито, в притягненні [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відмовлено, у зв'язку з порушенням під час складання протоколу про адміністративне правопорушення положень ст.256 КУпАП та положень Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 25 грудня 2009 року постановою Апеляційного суду Донецької області за результатами розгляду апеляційної скарги представника [PERSON] - постанова Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 жовтня 2009 року залишено без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Ухвалою суду 15 березня 2010 року по справі було призначено автотехнічну експертизу. Згідно висновку автотехнічної експертизи №213 від 28 травня 2010 року в дослідженій експертом дорожній ситуації в діях водія автомобіля БМВ 525 державний номер 1084МВВ - [PERSON] невідповідності вимогам правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з виникненням обставин даної дорожньо-транспортної пригоди не вбачається. В даній дорожньо-транспортній ситуації під час руху за автомобілем [NUMBER], який почав зменшувати швидкість свого руху шляхом гальмування, водію автомобіля Рено державний номер [NUMBER] - [PERSON] необхідно було постійно формувати безпечну дистанцію, у зв'язку з тим, щоб у разі навіть раптового гальмування попереду рухаючого автомобіля БМВ 525 державний номер 1084МВВ він був у змозі уникнути зіткнення без застосування будь-якого маневру, що передбачено вимогами п.13.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, в даній ситуації, в діях водія автомобіля Рено державний номер [NUMBER] - [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв'язку з настанням пригоди. В умовах даної пригоди гарантованим способом запобігання пригоді для водія автомобіля Рено державний номер [NUMBER] - [PERSON] являлося належне виконання нормативних вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України. Технічно справний стан автомобіля Рено державний номер [NUMBER] свідчить про відсутність у водія [PERSON] перешкод технічного характеру для виконання нормативних дій. Напрямок та швидкість руху керованого автомобіля визначалась односторонньою вольовою активністю водія [PERSON], що дає підстави вважати про наявність у нього технічної можливості запобігти ДТП (а.с.101-103). За власними поясненнями водій [PERSON] не мав технічної можливості запобігти зіткненню і в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв'язку з настанням подій, не встановлено. Наведене дає підстави надати критичну оцінку поясненням водія [PERSON], який після зіткнення надавав інші пояснення, а у судовому засіданні змінив свої покази щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, так і подальшому при розгляді цивільної справи, давав покази, які суперечать не тільки власним, а й іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, суд приходить до висновку, що водій [PERSON] здійснюючи 15 жовтня 2006 року рух на 5-му кілометрі дороги ПСО м. Київ в напрямку міста Києва, не виконав вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України хоча об'єктивно мав можливість контролювати рух автомобіля під керуванням позивача [PERSON] Невиконання водієм [PERSON] п.13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв'язку з настанням наслідків пригоди. Посилання відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя по адміністративній справі від 21 жовтня 2009 року, яку в подальшому залишену без змін апеляційним судом Донецької області, як ну ту обставину що на їх думку спростовує винність дій [PERSON] є неспроможними, оскільки під час розгляду зазначеної адміністративної справи судом закрито провадження та відмовлено у притягненні до адміністративної відповідальності [PERSON] з причин порушення норм процесуального права з боку посадових осіб, що склали протокол про адміністративне правопорушення. Згідно Звіту №880 про оцінку автомобіля BMW 525tdS (тип Е34) державний номер [NUMBER] складеного 20 жовтня 2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю Український експертний центр Експерт-Сервіс Авто матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля BMW 525tdS (тип Е34) державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, за умовами ринку України, складає 57159, 49 гривень. При визначені вартості матеріального збитку, заподіяного власнику ДТЗ встановлена економічна недоцільність відновлювального ремонту, з причин значного перевищення вартості відновлювального ремонту - 71376 гривень 82 копійки у порівнянні з ранковою вартістю самого транспортного засобу - 57159 гривень 49 копійок (а.с.124-137). Згідно довідки [PERSON] (транспортного) страхового бюро України від 10 жовтня 2007 року №8322/3-2-05 на адресу [PERSON] 27 червня 2007 року здійснено відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу марки БМВ 525 з номерним знаком 1084МВВ під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 жовтня 2006 року на автодорозі ПСО м. Київ з вини [PERSON] у розмірі 26050 гривень, в тому числі 25500 гривень в рахунок відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу БМВ 525 з номерним знаком 1084 МВВ та 550 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи щодо встановлення розміру шкоди (а.с.138) . Відповідно до видаткового касового ордеру від 27 червня 2007 року [PERSON] отримав 27 червня 2007 року 26050 гривень. Згідно із загальними підставами відповідальності за завдану матеріальну (майнову) шкоду, відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз'яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди з подальшими змінами та доповненнями, власником джерела підвищеної небезпеки є юридична або фізична особа, яка здійснює його експлуатацію на праві власності, повного господарського володіння, оперативного управління тощо. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст.1188 ЦК України Відшкодування шкоди завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1194 ЦК України закріплено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що остаточна вартість автомобіля BMW 525tdS (тип Е34) державний номер [NUMBER] на час дорожньо-транспортної пригоди менша відновлювальної вартості, вимоги позивача [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди з боку [PERSON] підлягають задоволенню частково, в межах, що дорівнює остаточній вартості автомобіля - 31109 гривень 49 копійок, з урахуванням отриманого ним страхового відшкодування (57159.49 - 26050 = 31109.49). Після відшкодування шкоди [PERSON] зобов'язаний передати відповідачу [PERSON] автомобіль марки BMW 525 tdS (тип E34), 1994 року випуску, кузов №WBAHA01070BK54322, державний номер 1084МВВ. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи характер, об'єм фізичних та душевних страждань, їх тривалість, виходячи з принципу розумності, врівноваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 3000 гривень, і ця сума, як вважає суд, відповідає спричиненій шкоді позивачу з боку [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів цивільної справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем [PERSON] було сплачено державне мито у розмірі 459 гривень та 250 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи, а всього 709 гривень (а.с. 1-2). Крім того, позивач [PERSON] просив відшкодувати йому витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень, які підтверджуються довідкою адвоката від 17 серпня 2009 року (а.с.7), під час судового розгляду справи, представником позивача [PERSON] надано розрахунок - підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 3833 гривні 60 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, витрати на правову допомогу не перевищують граничного розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», відповідно до ст.84, ст.88 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про адвокатуру» вони підлягають відшкодуванню позивачу частково - у розмірі підтверджених витрат 3833 гривні 60 копійок за рахунок відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial