Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Сьома Харківська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 11.11.2003 р. вона уклала зі своєю дочкою [PERSON] договір довічного утримання. Однак, приблизно у 2007 році відповідачка припинила виконувати свої зобов»язання за договором, стала агресивною, била її, примушувала доглядати за малолітньою дитиною. У зв»язку з наведеним позивачка просила договір довічного утримання розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнавала, посилаючись на те, що виконували свої зобов»язання за договором довічного утримання належним чином. Однак у червні 2009 року на неї було вчинено напад, у зв»язку з чим вона тимчасово припинила виконувати зобов»язання за договором. Також [PERSON] посилалась на те, що її матір відмовлялась від отримання медичної допомоги. У ході судового розгляду [PERSON] проти розірвання договору довічного утримання не заперечувала. Представник третьої особи - Сьомої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1-1753. Відповідно до умов договору [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру № 20 в будинку № 14 по Садовому проїзду у м.Харкові, а [PERSON] зобов»язалась довічно утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, одягом та необхідною допомогою. (а.с.19). У судовому засіданні з пояснень позивачки [PERSON] встановлено, що відповідачка [PERSON] зобов»язання за договором довічного утримання належним чином не виконувала, поводила себе у відношенні до позивачки агресивно, била, примушувала доглядати за малолітньою дитиною. Квартиру, що належить позивачці, [PERSON] здала в оренду. На підтвердження своїх пояснень позивачка надала договори оренди житлового приміщення - квартири № 20 в будинку № 14 по Садовому проїзду у м.Харкові (а.с. 14,15) Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснили суду, що відповідачка догляд за матір»ю не здійснювала, відмовлялась викликати карету «швидкої допомоги», за будь-якої погоди [PERSON] перебувала на вулиці, неодноразово свідок чула з квартири [PERSON] сварки. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що позивачка [PERSON] частіше харчувалась в їх сім»ї, відповідачка відмовлялась викликати карету «швидкої допомоги» на прохання матері. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала, що сварилась з матір»ю, замахувалась на неї чоботом з метою залякування. Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від його вини. Згідно ч.1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення. Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов»язання за договором довічного утримання, у зв»язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved