Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-13 00:00:00

До суду з позовом звернулася позивачка, в якому просить суд визнати за нею право власності на спадщину за законом після померлого 20 червня 2008 року [PERSON], а саме на житловий будинок із господарськими приміщеннями, що знаходиться в м. Олевськ по вул. Ганни Бабій, 11 Житомирської області , мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік мав у приватній власності зазначений житловий будинок, однак позивачці було відмовлено в оформлені спадщини на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Житомирської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника. Представник КП Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку , тому справа розглядається без його участі. Від Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури [PERSON] районної адміністрації Житомирської області надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі та прийняти рішення згідно закону. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконкому [PERSON] райради депутатів від 08 жовтня 1956 року, договору про надання земельної ділянки від 03 лютого 1958 року, акту про відведення земельної ділянки від 30 грудня 1957 року технічного паспорту на житловий будинок слідує, що за [PERSON] рахується житловий будинок № 11 площею 60,5 кв. м. по вул. Ганни Бабій в м. Олевськ Житомирської області та під будівництво зазначеного будинку у 1958 році виділялась земельна ділянка площею 700 кв. м . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 20 червня 2008 року. Та обставина, що [PERSON] є чоловіком позивачки та вони проживали разом і вели спільне господарство стверджується копією паспорту, копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки, довідкою [PERSON] міської ради. При звернені в [PERSON] державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачці було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Також позивачка зверталася до КП Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації щодо первинної реєстрації зазначеного будинку за померлим [PERSON] та видачею на його імя свідоцтва на право власності , але позивачці було відмовлено у звязку з тим, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна власнику повинно вирішуватися лише в судовому порядку. Інші спадкоємці за законом, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки, що стверджується відповідними заявами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що дані правовідносини врегульовані ст.ст. 328, 392, 1216, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1261, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, з яких слідує, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи, , які були зачаті за життя спадкодавця та народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинокправо власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Під час розгляду справи було встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться по по вул. Ганни Бабій, 11 в м. Олевськ Житомирської області , подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність даного будинку померлому [PERSON], інших спадкоємців, які претендують на прийняття спадщини судом не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати.

Outcome: approved