Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 19 січня 2008 року померла її баба [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла вона як спадкоємиця за заповітом. За життя її бабі була виділена в натурі земельна частка (пай) на підставі розпорядження Ставищенської РДА від 19 серпня 2004 року №546 на земельну ділянку, розташовану на території Іванівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серії ЯА № 256994, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2426. При отриманні вказаного державного акта у [PERSON] був вилучений сертифікат, який був правовстановлюючим документом при реалізації права на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Оформити право на спадщину на вказану земельну ділянку вона (позивачка) позбавлена можливості, оскільки як роз'яснила їй Ставищенська районна державна нотаріальна контора, вказаний правовстановлюючий документ не може бути прийнятий для вчинення нотаріальних дій, так як не відповідає вимогам законодавства, зокрема, його державна реєстрація здійснена 30 липня 2004 року, тоді як розпорядження Ставищенської РДА, яке було підставою видачі державного акта прийняте 19 серпня 2004 року, крім того реєстраційний номер, присвоєний державному акту, має складатися із дванадцятирозрядного числа тоді як реєстраційний номер вказаного документу є чотирирозрядним. Позивачка просить суд визнати недійсним вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації та управління Держкомзему у Ставищенському районі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив обставини, на які посилається позивач в позові. Представник відповідача Державного підприємства „центр державного земельного кадастру в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслав заяву, в якій позов про визнання недійсним державного акту визнає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації та управління Держкомзему у Ставищенському районі, заяву представника Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру, який позовні вимоги визнає, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) мала право на земельну частку (пай) в землях Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області. 19 серпня 2004 року Ставищенською районною державною адміністрацією прийняте розпорядження № 546, згідно з яким [PERSON] виділено земельну ділянку в натурі (на місцевості), після чого остання отримала у Ставищенському РВ № 23 КРФ ДП «Центр ДЗК» державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 3,611 гектарів, розташовану на території Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на бланку серії ЯА № 256994, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2426. Проте, у вказаному державному акті допущено помилку в частині дати видачі державного акту, а саме зазначено 30 липня 2004 року, тоді як цей державний акт видано на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації від 19 серпня 2004 року за № 546. 19 січня 2009 року померла [PERSON] На майно померлої відкрилася спадщина. За життя остання 22 вересня 2007 року склала заповіт (а. с. 7) на вищевказану земельну частку на імя позивачки. Після подачі позивачкою заяви про прийняття спадщини Ставищенська районна державна нотаріальна контора роз'яснила їй, що вказаний правовстановлюючий документ не відповідає вимогам законодавства і не може бути прийнятий для вчинення нотаріальних дій, оскільки його державна реєстрація здійснена 30 липня 2004 року, тоді як розпорядження Ставищенської РДА, яке було підставою видачі державного акта, прийняте 19 серпня 2004 року, крім того, згідно п. 8.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Міністерством юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962 (з наступними змінами) реєстраційний номер, присвоєний державному акту, має складатися із дванадцятирозрядного числа тоді як реєстраційний номер вказаного документу є чотирирозрядним. На заяву позивачки про внесення виправлень у Книгу записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Ставищенський районний відділ Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК» відмовив їй у вказаних виправленнях повідомленням № 423 від 15.09.2010 року, зазначивши, що бланк державного акта отриманий Ставищенським РВ №23 КРФ ДП ЦДЗК за актом приймання - передачі 12 листопада 2004 року, при реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку реєстратором допущена помилка в даті реєстрації, бланк виданого державного акта є зіпсованим, виправлення в державному акті не допускаються. Внесення виправлень в Книгу записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі можливе за умови заміни зіпсованого державного акта. Видача та реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку на померлу особу суперечить чинному законодавству (а. с. 10). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №19-52-ІV (набрав чинності 03.08.2004 року) регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Згідно статті 3 вказаного Закону права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.п.2.9, 3.1, 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року та зареєстрованої в Мінюсті України 4 червня 1999 р. за N 354/3647, заповнення, видача та державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. У відповідності до п.п. 8.1, 8.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Міністерством юстиції України 25 липня 2003 року за №641/7962, з наступними змінами, реєстраційний номер присвоюється державному акту на право власності на земельну ділянку в момент здійснення його державної реєстрації. Реєстраційний номер складається: з дворозрядного числа, яке відповідає номеру розділу книги реєстрації; двохрозрядного числа, що відповідає двом останнім цифрам року; трирозрядного числа, яке є кодом оператора (реєстратора), що здійснює державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі; п'ятирозрядного числа, що починається з одиниці з початку нового року та збільшується на одиницю при внесенні відомостей про новий державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що вищевказаний державний акт на право власності на землю не відповідає вимогам вищевказаного законодавства, оскільки його державна реєстрація здійснена 30 липня 2004 року, тоді як розпорядження Ставищенської РДА, яке було підставою видачі державного акта прийняте 19 серпня 2004 року, крім того, реєстраційний номер, що йому присвоєний (2426), є не дванадцятирозрядним числом, а чотирирозрядним, і оскільки позов представником відповідачів визнається, - суд приходить до висновку, що цей державний акт на право власності на землю слід визнати недійсним, а позовні вимоги слід задовольнити. Оскільки відповідачі до предявлення позову про визнання державного акта недійсним і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved