Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Броварської міської ради Київської області та [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно. Позивач зазначав, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 06.11.2009 року, актовий запис № 822. На момент смерті [PERSON] проживала разом із позивачем в будинку [ADDRESS] в місті Бровари Київської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке вона заповідала позивачу та [PERSON] в рівних частинах кожному, що підтверджується заповітом від 16.02.2009 року, № 281, який перебуває в матеріалах спадкової справи. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця, позивач звернувся до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим була відкрита спадкова справа № 76/2010 і отримав: - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.06.2010 року № 1-1813 на ? частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS] в місті Бровари Київської області загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м. з надвірними будівлями: сарай «Б», літня кухня «В», вбиральня «З», огорожа «N» (надалі - житловий будинок) та - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.06.2010 року, № 1-1814 на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0877 га, що розташована по [ADDRESS] в місті Бровари Київської області (надалі - земельна ділянка). Позивач звернувся до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом, як спадкоємцю четвертої черги після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на іншу ? частину житлового будинку та ? частину земельної ділянки. Проте, йому було відмовлено у видачі вищевказаних свідоцтв, оскільки встановити факт проживання його та спадкодавиці однією сім'єю можливо тільки в судовому порядку, що підтверджується постановою Броварської міської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину від 27.08.2010 року. Інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки померла [INFO] року - до відкриття спадщини. Після її смерті до Броварської міської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звертався [PERSON] - відповідач по справі. Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і за заповітом, що підтверджується постановою Броварської міської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину від 01.07.2010 року. Позивач зазначав, що він є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки у відповідності із ст. 1264 Цивільного кодексу України може бути віднесений до четвертої черги спадкоємців за законом, так як проживав однією сім'єю з [PERSON] не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Позивач проживав з спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років, а саме: з червня 2004 року до моменту її смерті - [INFO] року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 12.08.2010 року. [PERSON] - це тітка позивача, дружина його дядька [PERSON]. Родина позивача завжди підтримувала дружні відносини за час її життя, позивач завжди в усьому їй допомагав, вона його дуже любила. Останнім часом здоров'я, зважаючи на похилий вік тітки [PERSON], погіршувалося, вона страждала на підвищений тиск, тому з червня 2004 року позивач переїхав до тітки з дядьком і з того часу вони спільно проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. Позивач доглядав та піклувався за нею, з того часу їхні стосунки стали ще більш родинними і вони жили до моменту її смерті однією сім'єю. Позивач зазначав, що відповідно до законодавства, сім'я може бути створена на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства можна зробити висновок, що людина має право на вибір форми організації свого сімейного життя. Встановлення факту того, що позивач проживав з померлою [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, потрібно для реалізації його законного права на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], оскільки він є її єдиним спадкоємцем за законом. Встановити вищевказаний факт можливо лише в судовому порядку. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що він, як спадкоємець за законом, має право отримати право власності в порядку спадкування на ? частину житлового будинку та ? частину земельної ділянки, що належали померлому [INFO] року [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON], але юридично не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до довідки комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське БТІ» № 3787/1 від 21.08.2010 року по реєстрових книгах бюро технічної інвентаризації житловий будинок на праві власності зареєстровано за [PERSON] згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого нотаріусом Броварської нотаріальної контори 30.06.1956 р. за реєстровим № 1049. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Броварською міською радою народних депутатів Київської області 27.07.1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 787. Станом на сьогоднішній день в житловому будинку ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою Ф-3 від 12.08.2010 року № 295. Відповідно до довідки від 11.03.2010 року відділу Держкомзему у м. Броварах Київської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 148498 грн., отже вартість ? її частини складає 74249,00 грн. Відповідно до зведеного акту вартості будівель та споруд інвентаризаційна вартість житлового будинку складає 100448 грн., отже вартість його ? частини складає 50224,00 грн. Отже, ціна позову становить 124473,00 грн. (74249,00 грн. + 50224,00 грн. = 124473,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд про задоволення позивних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просив суд про його задоволення. Відповідачі Броварська міська рада Київської області та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від Броварської міської ради Київської області надійшли пояснення щодо змісту позовних вимог та прохання слухати справу без участі її представника. Від відповідача [PERSON] надійшла заява із проханням розглянути справу без його участі та ухвалити судове рішення на користь позивача. Згідно із ч. 1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1246 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 119 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], але юридично не оформила своїх прав. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 06.11.2009 року, актовий запис № 822 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складалось з житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS] в місті Бровари Київської області загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м. з надвірними будівлями: сарай «Б», літня кухня «В», вбиральня «З», огорожа «N» та земельної ділянки загальною площею 0,0877 га, що розташована по [ADDRESS] в місті Бровари Київської області. Спадкове майно [PERSON] заповідала позивачу [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному, що підтверджується заповітом від 16.02.2009 року № 281. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2010 року серії ВМХ № 414810 спадкоємцем зазначеної в заповіті ? частини спадкового майна [PERSON] 1925 року народження, яка померла [INFO] року є [PERSON] (а.с. 12). Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки померла до відкриття спадщини [INFO] року (а.с. 24). Після її смерті до Броварської міської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звертався [PERSON] - відповідач по справі. Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і за заповітом, що підтверджується постановою Броварської міської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину від 01.07.2010 року (а.с. 25). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] в м. Броварах Київської області власниками є [PERSON] та [PERSON], яким належать по ? частині зазначеного будинку (а.с. 14). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0877 га, яка розташована на території м. Бровари, [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку (а.с. 21). Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов від 12.08.2010 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] встановлено, що за свідченнями сусідів [PERSON] [INFO] з червня 2004 року до [INFO] року спільно проживав разом зі своєю тіткою - [PERSON], 1925 року народження та дядьком [PERSON] в їхньому будинку за адресою м. Бровари, [ADDRESS] та були пов'язані спільним побутом і вели спільне господарство (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1246 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст.ст. 3,4 Сімейного кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, як немайнові так і майнові. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved