Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

У вересні 2010 року Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит (далі ПАТ Банк Фінанси та Кредит, Банк), яке є правонаступником всіх прав і обовязків Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 19 жовтня 2007 року між останнім і [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 37-79/07-ШД, за умовами якого Банк надав [PERSON] у тимчасове користування кредитні кошти в сумі 14000 грн. із терміном погашення до 18 жовтня 2010 року та сплатою 0,0001 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.3 даного договору відповідач [PERSON] зобовязувалася щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитом у розмірі 389 грн. та нарахованими процентами згідно із графіком зменшення розміру заборгованості по кредиту. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, згідно із п. 3.1 кредитного договору на підставі письмової заяви Позичальника здійснив видачу [PERSON] у тимчасове користування кредитних коштів у розмірі 14000 грн. Однак, остання свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. За період дії кредитного договору відповідач [PERSON] сплатила 1099 грн. основного боргу та 735 грн. заборгованості по сплаті щомісячної комісії за користування кредитом. У п. 6.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Станом на 03 вересня 2010 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за кредитним договором № 37-79/07-ШД від 19 жовтня 2007 року становить 149507 грн. 80 коп., з яких: 12901 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 11124 грн. 53 коп. заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами, 7840 грн. заборгованість по щомісячній комісії за користування кредитними коштами та 117642 грн. 27 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту. З метою досудового врегулювання спору Банк направляв [PERSON] 17 січня, 13 лютого і 14 березня 2008 року за вих. №№ 7, 26 і 52, відповідно, листи про порушення нею умов кредитного договору, а 10 червня 2008 року за вих. № 5235 та 22 січня 2009 року за вих. № 574 повідомлення щодо усунення порушень. Однак, до теперішнього часу відповідачем заборгованість не погашена. 19 жовтня 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним вище кредитним договором між ВАТ Банк Фінанси та Кредит і [PERSON] (далі Поручитель) був укладений договір поруки за № 37-79/07-ШД-П. Згідно із п. 1.1 цього договору поруки відповідач [PERSON] зобовязувався відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 37-79/07-ШД від 19 жовтня 2007 року. У п. 2.5 договору поруки передбачено обовязок Поручителя безумовного виконання зобовязань перед Банком за цим договором. Про наявність у позичальника [PERSON] простроченої заборгованості перед Банком за кредитним договором [PERSON] як поручитель неодноразово попереджався, про що йому направлялися листи-повідомлення 13 лютого 2008 року за вих. № 25, 10 червня 2008 року за вих. № 5235 і 22 січня 2009 року за вих. № 574. Проте, [PERSON] своїх зобовязань за договором поруки не виконав, заборгованість за кредитом не сплатив. Відповідно до п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобовязань за кредитним договором [PERSON] і [PERSON] відповідають перед Банком як солідарні боржники. Просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором № 37-79/07-ШД від 19 жовтня 2007 року в розмірі 149507 грн. 80 коп. та судові витрати в сумі 1615 грн. 08 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 19 жовтня 2007 року Відкрите акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, правонаступником всіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ Банк Фінанси та Кредит, що підтверджується п. 1.3 Статуту цього товариства, та [PERSON] уклали кредитний договір № 37-79/07-ШД. Відповідно до п. 2.1-3.3, 4.1 даного кредитного договору Банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення кредитні кошти в сумі 14000 грн. з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних, зі строком повернення до 18 жовтня 2010 року. У п. 3.3 кредитного договору зазначено, що Позичальник зобовязується щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 389 грн. та нарахованим процентам. Судом встановлено, що Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, видав [PERSON] кредит у сумі 14000 грн., що підтверджується заявою Позичальника на отримання кредиту від 19 жовтня 2007 року. У порушення умов цього договору [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, суму кредиту та плату за користування кредитом не сплачує. Станом на 03 вересня 2010 року внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 37-79/07-ШД від 19 жовтня 2007 року вона має перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 12901 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 11124 грн. 53 коп. і заборгованість по щомісячній комісії за користування кредитними коштами в розмірі 7840 грн., всього 31865 грн. 53 коп. 17 січня, 13 лютого та 14 березня 2008 року за вих. №№ 7, 26, 52, відповідно, Банк надсилав [PERSON] листи, а 10 червня 2008 року за вих. № 5235 і 22 січня 2009 року за вих. № 574 вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором. Проте, відповідач ніяким чином на них не відреагувала, заборгованість не сплатила. Згідно із п. 3.5 кредитного договору № 37-79/07-ШДу випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів і комісійної винагороди за користування кредитними ресурсами Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Станом на 03 вересня 2010 року за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати процентів [PERSON] нарахована пеня в сумі 117642 грн. 27 коп. 19 жовтня 2007 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] був укладений договір поруки № 37-79/07-ШД-П, згідно із п. 1.1 якого Поручитель зобовязувався перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 37-79/07-ШД від 19 жовтня 2007 року. У п. п. 2.1, 2.2 цього договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, Позичальник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що й Позичальник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У ч. 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] неналежно виконувала свої зобовязання за кредитним договором № 37-79/07-ЩД від 19 жовтня 2007 року, а також те, що [PERSON] як поручитель несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань за цим договором, суд дійшов висновку, що позов Банку в частині стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по основній сумі кредиту, відсоткам і щомісячній комісії за користування кредитними коштами на загальну суму 31865 грн. 53 коп. є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Що стосується стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 117642 грн. 27 коп., то позов у цій частині підлягає задоволенню частково. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту в 3,7 разів перевищує суму заборгованості за кредитним договором. Доказів того, що несвоєчасним погашенням заборгованості за кредитним договором на суму 31865 грн. 53 коп. відповідачами ПАТ Банк Фінанси і Кредит заподіяно збитки на суму нарахованої пені в розмірі 117642 грн. 27 коп., судом не здобуто. Зазначені обставини мають істотне значення, тому суд вважає можливим зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь Банку, з 117642 грн. 27 коп. до 31865 грн. 53 коп. суми заборгованості за кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. При подачі позовної заяви ПАТ Банк Фінанси та Кредит сплатило судовий збір у сумі 1495 грн. 08 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 757 грн. 31 коп. (судовий збір у сумі 637 грн. 31 коп. (1 % від задоволеної частини позову) та 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи). На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 543, 551, 553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial