Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Іллічівської міської ради Одеської області про визнання права власності (а.с.4-5). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власницею 27/100 частини магазина-перукарні-офісу, розташованого за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул. Олександрійська, 13-П. Рішенням Іллічівської міської ради №240/35-У від 01 червня 2007 року вона отримала в короткострокову оренду терміном на 3 роки земельну ділянку площею 0,01467 га, для розташування цього магазина- перукарні-офісу. На зазначеній земельній ділянці, без належного оформлення дозвільних документів, вона самовільно переобладнала та звела приміщення №13 під літерою "А" площею 2,2 кв.м., приміщення №14 під літерою "А" площею 4,0 кв.м., приміщення №15 під літерою "А" площею 9,8 кв.м., приміщення №19 під літерою "А" площею 10,9 кв.м. Так як це майно збудовано без належного дозволу та належно затвердженого проекту, отримати правовстановлюючі документи тепер можливо лише у судовому порядку. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду з позовом. Позивача в судовому засіданні підтримала позов та просить задовольнити його. Представник відповідача - представник Іллічівської міської ради Одеської області в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, висловивши думку про доцільність задоволення позову (а.с.25, 28). Вислухавши пояснення позивачки і представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачці на праві приватної власності належить 27/100 частини магазина-перукарні-офісу, що знаходиться в м.Іллічівську Одеської області, вул.Олександрійська, 13-П загальною площею 220,6 кв.м., що підтверджується договором дарування від 29 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] (а.с.14). Рішенням Іллічівської міської ради Одеської області №240/35-У від 01 червня 2007 року позивачці передано в короткострокову оренду терміном на 3 роки земельну ділянку площею 0,01467 га, для розташування магазина-перукарні- офісу та благоустрою прилеглої території за вище вказаною адресою (а.с.14). На вказаній ділянці існує самочинно зведене нерухоме майно: приміщення №13 під літерою "А" площею 2,2 кв.м., приміщення №14 під літерою "А" площею 4,0 кв.м., приміщення №15 під літерою "А" площею 9,8 кв.м., приміщення №19 під літерою "А" площею 10,9 кв.м., що підтверджується технічним паспортом комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська, виготовленим станом на 08 лютого 2008 року, інвентарний №198 (а.с.6-13). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 січня 2010 року, зробленого експертом [PERSON], самовільно зведене нерухоме майно за вищевказаною адресою, побудоване без порушення будівельних та інших норм і правил, використовується за цільовим призначенням (а.с.34- 40) . У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормою ст.37 6 ЦК України передбачено, що житловий будинок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочиннозбудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved