overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість за утримання будинку, споруд та прибудинкової території в сумі 791 грн. 50 коп. та судові витрати. Сторони до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що є підтвердження у матеріалах справи, причини неявки відповідачів суду не відомі. Представник позивача надав заяву, якою просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані по справі докази, суд дійшов висновку щодо задоволення позову. Судом встановлено, що власником квартири за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], яка мешкає в квартирі зі своїм онуком, про що свідчить довідка № 403 від 09.02.2010 року, видана Комунальним ремонтно - експлуатаційним підприємством № 10 (а.с. 6). Позивач надає послуги по утриманню житлового будинку, споруд та прибудинкової території, де мешкає відповідач. Шляхом відкриття особового рахунку та видачі розрахункової книжки сторони уклали договір про участь у витратах на утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Відповідно до ст. 68 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити жвартирну плату та комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись ¦иежним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання яюов'язання не допускається. Відповідачі не сплачували за утримання будинку, споруд та прибудинкової жриторії, а тому утворилась заборгованість в сумі 791 грн. 50 коп., згідно розрахунку ¦изивача (а. с. 8). і */ *¦¦ а/, і-"" Відповідно до ст. 526, 540, 541 ЦК з відповідачів підлягає стягненню зазначена сума боргу, згідно до ст.ст. 64, 68 ЖК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON], [PERSON] в доход держави 51,00 грн. судового збору та на користь позивача 30,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного ст. ст. 525, 526, 540, 541 ЦК України, ст. 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.12.1998 року помер їхній батько [PERSON], а 10.01.2001 року померла мати СИТАЙЛО [PERSON], які проживали та були зареєстровані в [INFO]. Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається також з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлої за законом є вони та син померлої [PERSON], спадщину після смерті померлої матері прийняли всі троє спадкоємців, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчого документу на це спадкове майно. [PERSON] свою 1/3 частину даного домоволодіння отримав згідно рішення Макарівського районного суду від 16.04.2009 року. Оскільки їхнє право на спадкове майно не визнається, вони звернулись з позовом до суду та просили визнати за ними право власності на вказане спадкове нерухоме майно- по 1/3 частині за кожним. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Липівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності Третя особа [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на рішення суду від 26.04.2008 року. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 10.01.2001 року померла мати позивачів та третьої особи [PERSON]- [PERSON], яка проживала в [INFO] . Після смерті померлої відкрилась спадщина, до якої входить також домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлої за законом є позивачі та третя особа [PERSON] як діти померлої. Позивачі та третя особа спадщину після смерті матері прийняли,на частину спадкового майна отримали свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчого документу на спадкове домоволодіння. Третя особа [PERSON] отримав згідно рішення Макарівського райсуду від 16.04.2009 року право власності на 1/3 частину спадкового домоволодіння. Право власності на 2/3 частини цього домоволодіння даним рішенням суду ні за ким не визнавалось. Домоволодіння в с.Липівка Макарівського району Київської області вул.Фрунзе,33 належало померлій [PERSON] на підставі запису №505 в погосподарській книзі Липівської сільської ради за 2006-2010 р.р. .А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачами- по 1/3 частині за кожним. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем по справі, від якого має двоє дітей, на утримання яких відповідач сплочує аліменти. 3 01.09.2008 року син [PERSON] навчається на денній формі навчання в Шепетівському медичному училищі. Термін навчання чотири руки, з 1.09.2008 року по 30.06.2011 рік, що стверджується довідкою Шепетівського медичного училища №693 від 18.06.2010 року. Просить стягнути на утримання сина аліменти на час його навчання в розмірі 500грн. щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги в повному об"ємі. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково в сумі 150 гривень. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом об"єктивно встановлено, шо позивачка являється матір»ю сина відповідача, що стверджується . свідоцтвом про народження сина. Син навчається на денній формі в Шепетівському медичному училищі, самостійного заробітку не має. Як встановлено в судовому засіданні відповідач додаткової матеріальної допомоги на утримання сина не надає, являється інвалідом третьої групи, що стверджується пенсійним посвідченням №126407 від 15.07.2009 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частка заробітку (доходу) матері ( батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що в зв»язку із навчанням сина позивачка несе додаткові витрати, заявлений нею позов підлягає задоволенню. При визначені розміру аліментів судом враховується матеріальне становище відповідача, який спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, також те, що він згідний сплачувати аліменті в розмірі 150 гривень щомісячно на утримання сина, що не суперечить ст. 184 СК України, однак з врахуванням того, що відповідач має 3 групу інвалідності, яка дає змогу працевлаштування, тому суд находить можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 250 гривень, на утримання сина на період його навчання. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

в обгрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 28 червня 2008року помер її батько [PERSON], який постійно проживала в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельного та майнового паїв, що належали померлому на підставі сертифіката на право приватної власності на землю серії ХМ №0142468 виданим Красилівською РДА 20 січня 1997р. та свідоцтва про право власності на майновий пай серії ХМКР№ 100554 виданим Чернелівською сільською радою 01.09.2009р. Вона, являючись спадкоємицею першої черги, [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, однак вона не може оформити спадщину на себе, оскільки через хвороб\ пропустив 6-ти місячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк в 3 місяці для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити, Представник відповідача та [PERSON] в судове засідання не зявилися , подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, заявлені вимоги визнають. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд находить заявлені вимоги підлягаючими задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні з 28 червня 2008р., після дня смерті батька позивачки , [PERSON], відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельного та майнового паїв, які належали померлому. Відповідно до ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, може звернутись до суду з позовом про продовження йому строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачкою надано суду довідку Красилівської ЦРЛ про те, що ввона знаходилася на лікуванні з 26.12.2008р. по 29.12.2008р. Вказану причину пропуску стоку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька позивачки суд находить поважною, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. -2- На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 14 квітня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання дітей немає. Подружні відносини склалися погано, примирення між ними виключається, протягом тривалого часу спільне проживання та подружні відносини припинили, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд визнає необхідним, позов задоволити. Судом обєктивно встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, тому примирення між ними виключається. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з чоловіком у них не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, у звязку з чим вже з жовтня 2010 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, вона дійшла до висновку про доцільність розірвання даного шлюбу і тому змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, зазначив суду, що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2008 р. (а.с.6), від шлюбу дітей не мають. Подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач [PERSON] зазначив суду про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наміру зберігати дану сімю немає. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

02.09.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.11.2005р. Від шлюбу мають доньку - [PERSON],[INFO], яка проживає разом з матір'ю. За твердженням позивачки, їхня родина фактично розпалася. Спільне господарство ними не ведеться. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] - позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 04.11.2005р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони припинили шлюбні відносини. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Спорів щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна у сторін немає. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з Ду мініки [PERSON] вимоги обгрунтовує тим. що з 12.11.1999 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те шо збереження сім'ї не можливо, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні представник позивачки свої позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, аро час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 12.11.1999 року. Подружні стосунки між ними припинились з 2002 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сім'я розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, шо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

в обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 07.08.1997 року він купив мотоцикл моделі «Чезета» випуску 1984 року, двигун № [NUMBER], рама №4725081142 державний номер [NUMBER] в жителя [INFO] [PERSON]. Тривалий час з 1997 року він добросовісно і безперервно користувався мотоциклом, ремонтував його, має на нього технічну документацію. При спробі переоформлення мотоцикла на себе в МРЕВ УДАІ у Красилівському районі в 2010 році він дізнався про неможливість переоформлення мотоцикла на себе у звязку із смертю власника [PERSON] в 1998р. та відсутністю договору купівлі- продажу на вказаний мотоцикл. У відповідності до частини 1 ст. 344 ЦК України «особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність)», якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до частини 4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на транспортні засоби набувається за рішенням суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.'06.2001 року Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 03, обґрунтовуючи вимоги тим, що в психологічному плані вони несумісні, втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим. В даний час збереження шлюбу суперечить її інтересам. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.06.2001 року Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 03. В позивача та відповідача шлюб другий. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. В даний час сторони подружніх відносин не підтримують. Спору про майно подружжя немає. Позивач [PERSON] (до шлюбу Рудік) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище «Журавльова», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить зобовязати відповідача - Новопсковську районну державну адміністрацію видати на його імя сертифікат на право на земельну частку (пай) у розмірі рівному для всіх членів КСП „Зоря Новопсковського району Луганської області. В судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, підтримала обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Новопсковської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, з вимогами позивача не згодна, оскільки вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності. Представник третьої особи - відділу Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області в судовому засіданні проти вимог позивача не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, третої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з 24.10.1992 року по 05.05.1996 рік був членом КСП „Зоря Новопсковського району, що підтверджується копією трудовою книжки, виданої 15.10.2004 року. 21.03.1995 р. Новопсковською районною радою народних депутатів КСП „Зоря Новопсковського району був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ № 000123, до списку якого позивач був включений під № 88, що підтверджується довідкою відділу Держкозему у Новопсковському районі Луганської області, але при затвердженні списків осіб, які мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) включений не був по невідомим йому причинам, в звязку з чим до цього часу не отримав сертифікат та не реалізувала своє право на земельний пай. Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 р. позивач має право на земельну частку (пай). Документом, що підтверджує право особи на земельну частку (пай), є сертифікат. Відповідно до п.п.4,5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям сертифікат видається відповідною районною державною адміністрацією в розмірі, рівному для всіх колишніх членів КСП, у звязку з чим вимоги позивача обгрунтовані й підлягають задоволенню. Щодо доводів відповідача стосовно пропуску строку позовної давності, - суд зазначає наступний Строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки право на земельну частку (пай) позивача виникло з моменту включення його в список, доданий до державного акту на право колективної власності на землю, але про факт включення позивача в зазначений список останній дізнався лише в листопаді 2010 року, коли звернувся до відділу земельних ресурсів, де його повідомили, що він внесений до списку, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, що підтверджено довідкою № 01-07/1-1898 від 01.11.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.10.2010 року Кам'янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №6. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу стало, те що з відповідачем в психологічному плані вони не сумісні, на цій підставі в сімї виникають сварки та скандали, які привели до того, що спільне життя стало не можливим та суперечить його інтересам. Спору про майно подружжя не має. У судове засідання позивач не з'явився, просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Кривошеіна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.10.2010 року Кам'янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 6. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. На даний час подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що суперечки про майно подружжя немає. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України суд з'ясував, що відповідач бажає залишити за собою прізвище , яке вона мала до державної реєстрації шлюбу - Кривошеіна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п.2 ч.З ст.115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved