Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»про визнання такими, що не є самочинно збудованими або переобладненими нежитлові приміщення та зобов»язання зареєструвати право власності на належне нерухоме майно. Позивачка просила: - визнати такими, що не є самочинно збудованими або переобладнаними приміщення вбиральні поз. 8 площею 2.6 кв. м., та топочна поз. 9 площею 4,7 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 34; - зобов'язати ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор»зняти статус самочинно збудованих або переобладнаних приміщень вбиральні поз. 8 площею 2.6 кв. м., та топочна поз. 9 площею 4,7 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 34; - зобов'язати ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор»зареєструвати право власності на окремий об'єкт нерухомого майна, розміщеного за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 34, а саме: тамбур поз.4, площею 1,2 кв. м., зал поз.6, площею 24,5 кв. м., вбиральня поз.8, площею 2,6 кв. м., топочна поз.9, площею 4,7 кв. м., загальною площею 33,0 кв. м. за нею. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та інші зібрані в судовому засіданні докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2005 року є власником 54 частини нежилих приміщень - майстерні літ. Г-1 загальною площею 46,70 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, №34. У 2010 році позивачка звернулася до суду з позовом про виділ їй у власність як окремий об'єкт зазначеного вище нерухомого майна (нежитлове приміщення), що перебуває у спільній частковій власності. На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22.02.2010 р. позивачка є власником виділеного окремого об'єкту нерухомого майна, розміщеного за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, № 34, до складу якого входять: тамбур поз.4, площею 1,2 кв.м., зал поз.6, площею 24,5 кв.м., вбиральня поз.8, площею 2,6 кв.м., топочна поз.9, площею 4,9 кв.м. Згідно даного рішення суду приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»зобов'язано зареєструвати право власності на належне їй майно,а саме: частину нежитлових приміщень. 17 серпня 2010 р. ПП БТІ «Інвентаризатор», згідно замовлення, виготовило новий технічний паспорт. Однак, останнім поставлена печатка, що приміщення вбиральні поз.8 площею 2.6 кв. м. та топочна поз.9 площею 4,7 кв.м. є самочинно вбудованими. А отже і в реєстрації права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна позивачці теж відмовлено. При цьому останнім в технічному паспорті від 17.08.2010 р., зазначено що кадастровий план земельної ділянки відсутній. Однак без реєстрації права власності, оформити даний план та отримати його позивачка також не може. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо встановлено ці обставини. Тому, визначений ПП Полтавським БТІ «Інвентаризатор»статус «самочинно збудовані або переплановані приміщення »а саме, приміщень вбиральні поз. 8 площею 2.6 кв.м. та топочна поз. 9 площею 4,7 кв.м вказаний у технічному паспорті від 17.08.2010 р., є помилковим, так як рішення Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 2-2732 від 22.02.2010 р. набрало законної сили 05.03.2010 р.. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 3 ст. 182 ЦК України - регламентовано, що відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Частиною 4 цієї статті передбачено, що порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial