Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 21 травня 2009 року його рідним братом [PERSON] був укладений договір обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті № 36/3603897/1902/09 (надалі - Договір страхування) із страховою компанією «Провідна». Договір було укладено відповідно до Законів України «Про страхування», «Про дорожній рух» та Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 р. № 959 з наступними змінами та доповненнями (надалі - Положення № 959). Предметом Договору страхування були майнові інтереси застрахованого - [PERSON], який був зареєстрований приватним підприємцем та здійснював послуги з перевезення вантажів на підставі ліцензії Мінтрансзвязку серії АВ № 414367. 25 червня 2009 року приблизно о 22 годині брат позивача на власному автомобілі DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС, із своїм товаришем [PERSON], вирушив з м. Суми у м. Херсон для перевезення тари на Каховський коньячний завод. В районі м. Чутово Харківської області брат позивача відчув втому, оскільки рухався тривалий час у темну пору доби та зупинився, щоб відпочити. Його товариш [PERSON] виявив ініціативу повести далі автомобіль, адже він мав посвідчення водія необхідної категорії та не був втомлений. 26 червня 2009 року на території Волнянського району Запорізької області на 271 км автодороги «Харків-Сімферополь» біля 05 години сталося ДТП - виїзд автомобіля DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС, за межі проїжджої частини дороги та наїзд на дерево. Внаслідок пригоди брат позивача, [PERSON], отримав тяжкі тілесні ушкодження не сумісні із життям. З огляду на те, що [PERSON] був застрахований, позивач повідомив про випадок страхову компанію «Провідна» телефоном, а згодом, 02.07.2009 року, подавши відповідну заяву до Сумської філії СК «Провідна». В цей же день позивач [PERSON] подав увесь перелік документів, необхідний для розгляду справи та передбачений п. 10 Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті. 09 лютого 2010 року позивач отримав лист від СК «Провідна» вих. № 17-05/1254 від 03.02.2010 року про відмову у виплаті страхового відшкодування. Свою відмову страхова компанія мотивувала тим, що на момент ДТП [PERSON] не був водієм автомобіля DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС, а перебував у ньому в якості пасажира. Дана позиція страхової компанії не відповідає умовам обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті та договору страхування з огляду на наступне. Чинні правила дорожнього руху визначають водія як особу, яка керує транспортним засобом. При цьому особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, може передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Водієм автомобіля DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС, був [PERSON], адже він здійснював перевезення вантажу відповідно до шляхового листа вантажного автомобіля № 043436. Дана поїздка здійснювалася у рамках підприємницької діяльності і нещасний випадок трапився під час виконання перевезення вантажу, тобто під час обслуговування поїздки. Умовами договору страхування передбачено, що у разі смерті застрахованої особи страхову виплату отримує спадкоємець за законом. З огляду на те, що [PERSON] був рідним братом позивача та саме [PERSON] прийняв його спадщину за законом, то й, відповідно до умов договору страхування, саме він має право на отримання суми страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування в сумі 51 000 грн. та понесені судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки смерть застрахованої особи - [PERSON] настала під час перебування в автомобілі DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС, яким керував [PERSON], в якості пасажира, а не водія. Дана подія не є страховим випадком, в зв'язку з чим у страховика немає правових підстав для виплати страхового відшкодування. Крім того, представник відповідача вважає, що [PERSON] не може бути позивачем по справі, оскільки застрахований [PERSON] за Договором страхування загинув, а право на отримання страхової виплати мають спадкоємці, відповідно часток, зазначених у свідоцтві про право на спадщину, враховуючи те, що відповідно до Закону України «Про нотаріат», лише нотаріус має право визначати коло спадкоємців, розмір та частку спадкового майна. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, перевіривши надані докази вважає, що є підстави для задоволення позову, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що 21 травня 2009 року рідним братом позивача [PERSON] був укладений договір обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті № 36/3603897/1902/09 із страховою компанією «Провідна» (а. с. 5). Предметом Договору страхування були майнові інтереси застрахованого - [PERSON], який був зареєстрований приватним підприємцем та здійснював послуги з перевезення вантажів на підставі ліцензії Мінтрансзвязку серії АВ № 414367 (а. с. 9, 10). 25 червня 2009 року приблизно о 22 годині брат позивача на власному автомобілі DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС разом із своїм товаришем [PERSON], вирушив з м. Суми у м. Херсон для перевезення тари на Каховський коньячний завод (а. с. 8). 26 червня 2009 року на території Волнянського району Запорізької області на 271 км автодороги «Харків-Сімферополь» біля 05 години сталося ДТП - виїзд автомобіля DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС, за межі проїжджої частини дороги та наїзд на дерево (а. с. 8). Внаслідок пригоди брат позивача, [PERSON], отримав тяжкі тілесні ушкодження не сумісні із життям (а. с. 6, 8). Вироком Вольнянського райсуду Запорізької області від 02.10.2009 р. [PERSON] був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України (а. с. 8). 02.07.2009 року позивач повідомив про випадок страхову компанію «Провідна», подавши заяву до Сумської філії СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування (а. с. 7). Листом № 17-05/1254 від 03.02.2010 року СК «Провідна» відмовила у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що на момент ДТП [PERSON] не був водієм автомобіля DAF LDV400 Соnvоу, д. н. ВМ5232АС, а перебував у ньому в якості пасажира (а. с. 11). Перевезення вантажу [PERSON] здійснювалося у рамках підприємницької діяльності, про що свідчить шляховий лист вантажного автомобіля № 043436 (а. с. 17) та довідка ТОВ «Завод «ЕКО-Продукт» № 52 від 20.04.2010 р. (а. с. 16). Відповідно до п. 2 Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 р. № 959, водії є застрахованими на час обслуговування поїздки. Під терміном «обслуговування поїздки» мається на увазі робочий час водія, який, відповідно до Положення про робочий час і час відпочинку водіїв автотранспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 17 січня 2002 р. № 18, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2002 р. № 97/6385, включає: а) час керування автотранспортним засобом на маршруті (у рейсі); б) час стоянки автотранспортного засобу в пунктах навантаження та розвантаження вантажів, у місцях посадки та висадки пасажирів, у місцях використання обладнання спеціальних автотранспортних засобів; в) час простою не з вини водія; г) підготовчо-остаточний час для виконання робіт перед виїздом на маршрут (у рейс) та після повернення, а при міжміських перевезеннях - для виконання робіт перед початком та після закінчення зміни в місці стоянки на кінцевих або проміжних пунктах маршруту (рейсу); ґ) час проведення медичних оглядів водія перед виїздом на маршрут (у рейс) та після повернення; д) час зупинок, передбачених графіком, для короткочасного відпочинку від керування автотранспортним засобом на маршруті (у рейсі) та на кінцевих пунктах, а також час для огляду та технічного обслуговування автотранспортних засобів на проміжних та кінцевих пунктах маршруту (рейсу); е) час охорони автотранспортного засобу з вантажем або без нього під час стоянки на кінцевих та проміжних пунктах при здійсненні міжміських перевезень у разі, якщо такі обов'язки передбачені трудовим договором (контрактом), укладеним з водієм; є) половина часу, передбаченого завданням на рейс (розкладом, графіком) міжміського сполучення, при роботі двох водіїв на автотранспортному засобі, обладнаному спальним місцем; ж) час проведення робіт з усунення технічних несправностей автотранспортного засобу на маршруті (у рейсі), а також у польових умовах через відсутність технічної допомоги; з) інший час, передбачений законодавством України. Отже, нещасний випадок трапився під час виконання перевезення вантажу, тобто під час обслуговування поїздки. Відповідно до ст. 1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Як вбачається з фотокопії спадкової справи № 315 [PERSON], позивач [PERSON] прийняв його спадщину за законом (а. с. 54-68). Враховуючи, що умовами договору страхування передбачено, що у разі смерті застрахованої особи страхову виплату отримує спадкоємець за законом (а. с. 5), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 51000 грн.

Outcome: approved