overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт перебування у трудових відносинах із Снятинською ЦРЛ на посаді медичного статиста з 01.07.1988 року. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 05.08.1983 року по 06.04.2010 року вона перебувала у трудових відносинах із Снятинською центральною районною лікарнею. Згідно наказу № 101 від 01.07.1988 року вона була переведена на посаду медичного статиста. Дана обставина підтверджується і наказом про надання відпустки № 119 від 21.10.1988 року. Однак, при проведенні зустрічної перевірки у Снятинській ЦРЛ не знайдено наказу № 101 від 01.07.1988 року, а тому просить становити факт перебування її в трудових відносинах з Снятинською ЦРЛ на посаді медичного статиста з 01.07.1988 року. На даний час ці розбіжності не дають їй можливості отримати пенсію за вислугу років, а тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заявниця в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задоволити повністю. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження письмовими матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні доказами. Із трудової книжки серії АТ-ІІІ № 3656111 виданої [PERSON] і заповненої 5 серпня 1983 року Демянською ЦРЛ слідує, що [PERSON] була прийнята на роботу в Снятинську ЦРЛ 07.05.1986 року на посаду медичної сестри дитячої консультації, а з 01.07.1988 року переведена на посаду медстатиста Снятинської ЦРЛ згідно наказу № 101 від 01.07.1988 року (а.с.4-5). З виписки з наказу № 119 від 21.10.1988 року слідує, що медстатисту [PERSON] з 01.11.1988 року по 07.09.1989 року надана відпустка без збереження заробітної плати (а.с.6). Із вищезазначеної трудової книжки та наказу № 43 від 06.04.2010 року слідує, що медичний статист [PERSON] звільнена з роботи з 06.04.2010 року в звязку з виходом на пенсію за вислугу років. Із пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] працювала медстатистом і разом з нею здавала звіти в обласну лікарню. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Всі наведені докази, вказують на підтвердження факту, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах із Снятинською ЦРЛ, а саме працювала на посаді медичного статиста з 01.07.1988 року, а тому, за таких обставин, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Тому суд на підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, мотивуючи тим, що вона являється інвалідом I-ї групи з дитинства і потребує стороннього догляду так як страждає стійким хронічним психічним розладом і відповідно неспроможна самостійно керувати своїми діями і встановлення даного факту необхідно для захисту її інтересів. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримала повністю і просила суд заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечує, про що подав до суду заяву. Суд, заслухавши показання представника заявниці, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення зі слідуючих мотивів: з свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її матір»ю записано [PERSON]; згідно довідки МСЕ 029756 від 03.05.1999 р. [PERSON] є інвалідом I-ї групи з дитинства і потребує стороннього догляду; згідно висновку судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю глибокого ступеня, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. Оскільки визнання особи недієздатною необхідно для захисту її інтересів, а тому її слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку і піклування, суд на підставі ст.39-41,57-60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу мотивуючи тим, що його батько [PERSON] проживав в [INFO], останньому на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями. 01.11.2009 р. батько заявника [PERSON] помер. Після смерті батька заявник вступив в управління спадковим майном. Однак при оформленні документів, про прийняття спадщини виявилось, що в свідоцтві про право власності помилково записано його батька як «Григорійчука Богдана Осафатовича» замість «Григорійчука Богдана Йосиповича». На даний час ці розбіжності не дають заявнику можливості оформити спадщину, а тому він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документу. Заявник в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав повністю та просив суд її задоволити. Представник зацікавленої особи проти заяви не заперечує, про що подав до суду заяву. Суд, дослідивши і перевіривши докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення зі слідуючих мотивів: як видно із копії свідоцтва про смерть виданого на [PERSON], згідно якого останній помер 01.11.2009 р., свідоцтва про народження заявника згідно якого батьком останнього записано [PERSON]; свідоцтва про народження [PERSON]; заповіту від 31.10.2009 р. посвідченого секретарем Видинівської сільської ради в якому заповідачем зазначено [PERSON], а отже в свідоцтві про право власності на будинковолодіння від 01.06.1993 р. виданого на основі рішення виконкому Снятинської районної ради народних депутатів № 111 від 13.06.1990 р. помилково записано «Григорійчука Богдана Осафатовича» замість [PERSON]. Оскільки встановлення факту належності даних документів необхідно заявнику для оформлення спадщини, то даний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Тому суд на підставі ст.256 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В заяві покликається на те, що за рішенням суду з 2004 року вона отримує аліменти на сина, [INFO], у розмірі 90 грн. на місяць. Цих коштів є недостатньо оскільки потреби дитини зростають, а тому [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення аліментів у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та додатково пояснила, що проживає з сином, матеріальне становище сімї погіршилося, її місячна заробітна плата становить 890 грн., інших доходів вона немає. Відповідач працює на тимчасових роботах і має можливість сплачувати аліменти. Крім того, [PERSON] зазначила, що вона просить стягувати аліменти до закінчення навчання сина, який по здобутті обовязкової середньої освіти буде поступати в майбутньому до відповідних навчальних закладів. Відповідач, який належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав: Судом встановлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду від 19 квітня 2004 року із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина по 90 грн. щомісячно. Позивачка проживає разом з сином, заробітна плата [PERSON] становить 890 грн. в місяць, інших доходів немає. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач працює на тимчасових роботах і має певний дохід. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що матеріальне становище одержувача аліментів погіршилося і з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 23 червня 2005 року Андріївською сільською радою Буського району Львівської області посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося; вони з відповідачем люди різні та їхні погляди на життя не співпадають; від шлюбу в сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]; фактичні шлюбні відносини не підтримуються протягом чотирьох років. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві та пояснила, що примирення неможливе, з відповідачем не підтримують жодних подружніх відносин; наполягала на розірванні шлюбу; стосовно сина, то він знаходиться на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи про що свідчить розписка про отримання повідомлення. Суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності у заочному провадженні на підставі наявних даних про права та взаємовідносин сторін. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2005 року в Андріївській сільській раді Буського району Львівської області, від якого в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб їх існує формально, збереження сімї неможливе. Позивач наполягала на позитивному вирішенні позову оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом чотирьох років; син залишається проживати із матірю [PERSON] При таких обставинах суд прийшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON]; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Відтак, позов є підставний і підлягає задоволенню, а неповнолітнього сина [PERSON] слід залишити проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання для розгляду справи не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 листопада 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами склалися несприятливі відносини, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечили б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Позивач АБ «Діамант» 07 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 40000 грн. зі сплатою 30 % річних. Відповідачем [PERSON] зобовязання не виконано, станом на 06 жовтня 2010 року заборгованість складає 33411,27 грн., з яких: 24642,11 грн. заборгованість по сплаті кредиту, 6369,16 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 2400 грн. комісія. Крім того, позивачем станом на 06 жовтня 2010 року відповідачу було нараховано штраф 8721 грн. та пеню в сумі 1287,14 грн. Загальний розмір заборгованості складає 43419,41 грн. Суддя В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 43419,41 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив стягнути заборгованість з відповідача в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала, тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе повести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 08-07-14-0009_166/R26, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 40000 грн. з терміном користування кредитними коштами до 13 липня 2011 року та сплатою 30 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу [PERSON] кредит, що підтверджується заявою про видачу готівки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконала. Станом на 06 жовтня 2010 року заборгованість по сплаті кредиту складає 24 642,11 грн., 6369,16 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 2400 грн. комісія. Крім того, позивачем станом на 06 жовтня 2010 року відповідачу відповідно до п. 4.1. кредитного договору був нарахований штраф в розмірі 8721 грн. та пеню в сумі 1287,14 грн. Загальний розмір заборгованості складає 43419,41 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 43\~419 грн. 41 коп. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 550 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до Первомайської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Під час розгляду справи до участі в розгляді справи в якості співвідповідачів було залучено [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав до суду телеграму, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтриму є та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просить задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, проте надали до суду телеграми, в яких просять розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги визнають. Представник Первомайської міської ради в судовому засіданні також визнав позовні вимоги, не заперечу вав проти задоволення позову. Вислухавши позицію відповідачів, дослідивши надані суду телеграми, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачі визнали позов [PERSON], який є обґрунтованим і визнання відповідачами позову, не суперечить закону- та не порушу є права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, відповідно до ст.1272 ч.З ЦК України, є підстави для визначення позивачеві додаткового строку-, тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON], який помер 22.06.2009 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

[PERSON]О звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 7000 грн. за розпискою від 18.07.2008 р., сплаченого судового збору, в сумі 70 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, просить задовольнити позов. При цьому в судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені ним у позовній заяві, пояснивши, що відповідачка отримала від нього 7000 грн. в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу земельних ділянок, належних її матері [PERSON], про що відповідачка видала йому розписку від 18.07.2008 р. До теперішнього часу ніякого договору купівлі-продажу з матір'ю відповідачки не укладено, тому вважає за необхідне стягнути з відповідачки безпідставно отриману грошову суму та судові витрати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову. При цьому в судовому засіданні відповідачка пояснила, що дійсно отримала від позивача 7000 грн. в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу земельних ділянок, належних її матері [PERSON], про що вона надала позивачеві розписку від 18.07.2008 р. Проти позову заперечує з тих підстав, що на час написання нею вказаної розписки земельні ділянки, яку мала намір продавати її мати, ще не були на неї оформлені, а після виготовлення всієї документації, позивач відмовився укласти з її матірю договір купівлі- продажу. Тому вважає, що позов повинен бути предявлений до її матері, а в задоволенні позову до неї слід відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2008 р. [PERSON] отримала від [PERSON] 7000,00 грн. в рахунок придбання земельних ділянок. Однак, до теперішнього часу ніякого договору купівлі-продажу земельних ділянок не укладено, що підтверджується поясненнями сторін, розпискою від 18.07.2008 р. (а.с. 33), запереченнями відповідачки на позов (а.с. 12). В судовому засіданні також встановлено, що право власності на земельні ділянки № 27 та № 29, розташовані по вул. Жасміновій в м. Первомайську, зареєстровано за [PERSON] 30.10.2008 р., відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку, що підтверджується поясненнями відповідачки, ксерокопіями Державних актів (а.с. 15,16). Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч. З ст. 571 ЦК України, у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Враховуючи наведене, суд вважає, що отримана відповідачкою сума за розпискою підлягає поверненню позивачеві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

05 листопада 2010 року деркач Я.М. звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В попереднє судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву, в якій підтримала свої вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2007р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини, яка не перебуває на диспансенрному обліку у лікарів, обєктів рухомого і нерухомого майна не має і проживає з матірю. Суд враховує також стан здоровя і матеріальне становище відповідача [PERSON]. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою держмита. На підставі викладеного,

Outcome: approved