Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-23 00:00:00

Позивачка, [PERSON], 24 листопада 2010 року звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 25 липня 2011 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем у справі вона перебуває у юридичному шлюбі з 01 березня 2008 року. Вказаній шлюб зареєстрований за актовим записом № 58 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міського управління юстиції Донецької області. Від цього шлюбу у неї народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться у неї на утриманні. З відповідачем фактичні шлюбні стосунки вона не підтримує з вересня 2010 року, вони з дитиною мешкають окремо від відповідача, та матеріальної допомоги на своє утримання вона від відповідача не одержує. Позивачка вважає, що відповідач зобовязаний також утримувати її, оскільки вона займається вихованням дитини до трирічного віку і не працює, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 25 липня 2011 року. У судовому засіданні позивачка на позові наполягає і просить задовольнити його у повному обсязі, оскільки її вимоги ґрунтуються на законі. Відповідач позов не визнав, з тих підстав, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки він зараз він оплачує дитини дитячий садок, купують одяг для дитини. В той час, як позивачка підтримує шлюбні стосунки з іншим чоловіком, який її утримує. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у юридичному шлюбі з 01 березня 2008 року. Вказаній шлюб зареєстрований за актовим записом № 58 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а.с. 4. Від цього шлюбу у позивачки 25 липня 2008 року народився син [PERSON], у якого в свідоцтві про народження батьком записаний відповідач у справі, [PERSON] (а.с. 5), тому відповідач зобовязаний матеріально утримувати позивачку, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Згідно з довідкою на а.с. 16 дитина знаходиться на утриманні у позивачки. Суд не заперечує, що ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В той же час суд не може взяти до уваги такі обставини, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач працездатний, не є інвалідом, має постійний дохід у розмірі середньомісячного заробітку у сумі 6199,06 грн., щомісячно, що підтверджується довідкою з місця роботи на а.с. 17, з якої вбачається, що дохід відповідача за 11 місяців складає 78847,81 грн., з яких суд виключає суму податків, внесків до УПФУ, до Фонду соціального страхування, до Фонду зайнятості населення у сумі 10658,08 грн. = 68189,73 грн. : 11 місяців = 6199,06 грн. Суд вважає безпідставними ствердження відповідача відносно того, що нібито позивачку утримує якийсь чоловік, оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу, який підтверджував би, що дійсно позивачка має іншу родину і інший чоловік її утримує в повному обсязі. Крім того, відповідачем не надано суду ніяких доказів, що він уклав шлюб з іншою жінкою, у якої є діти, яких він зобовязаний утримувати. В той же час у судовому засіданні встановлено, що відповідач сплатив за дитячий садок 215,92 грн., що від ? частини його середньомісячного заробітку складає 7%, тобто з відповідача на користь позивачки на її утримання необхідно стягнути 1/6 частину усіх доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років. Також суд не має можливості взяти до уваги ту обставину, що нібито відповідач покупав одяг дитині, оскільки відповідач не надав суду ніяких доказів, що він одяг придбавав для дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 1 % від суми задоволеного позову, але не менше 51 грн. та 120 грн. витрат інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та,

Outcome: partial