Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути кошти у виконання умов угоди № 1 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 26.12.2005р. станом на 31.12.2009р. в розмірі 1\~040 грн. 80 коп. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала пільговий державний кредит у розмірі 5\~840 грн. під 3 % річних для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету строком на 15 років. Однак, всупереч умов договору, а саме п.п.3.3., 6.1., відповідач з 01.07.2008р. кредит не погашає та не сплачує проценти. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та по відсотках, а також пеню за неналежне виконання зобовязання, в розмірі, що становить суму позову. У підтвердження вимог покликається на копію угоди, розрахунок заборгованості. Тому позов просить задоволити. У судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.11.2010р., не зявився, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності. Враховуючи наявні у справі докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином, через засоби масової інформації повідомлена про дату судового розгляду. Повідомлення про виклик до суду надруковані у ЗМІ: газеті Високий Замок від 20.12.2010 року. Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також зібрання достатніх доказів по справі для прийняття рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. У судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2005 року між Львівською національною академією ветеринарної медицини імені [PERSON], правонаступником якої є Львівський Національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені [PERSON], та [PERSON] було укладено угоду № 1 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до п.п.1., 3.3 угоди позивач надав відповідачу пільговий державний кредит у розмірі 5\~840 грн. під 3 % річних для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету строком на 15 років (а.с.4-6). Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказана вище угода породила певні права та зобовязання сторін. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що позивачем належно виконано умови зобовязання, видано відповідачу [PERSON] грошові кошти, обумовлені в угоді. У відповідності до вимог п.п.6.1. угоди позичальник зобовязалася до 31 грудня кожного року повертати кредит в розмірі 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту та проценти за користування ним, починаючи з 01.07.2008р. П.п.7.2. угоди передбачено, що за неналежне виконання зобовязання позичальник сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Як встановлено судом, станом на 31.12.2009р. відповідач допустила заборгованість по поверненню отриманих коштів у виконання умов угоди № 1 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 26.12.2005р. Водночас, суд не може прийняти до уваги та врахувати при ухваленні рішення представлений позивачем розрахунок заборгованості, оскільки пеня за неналежне виконання зобовязання обрахована без врахування вимог ст. 258 ЦК України, якою передбачено стягнення пені в межах річного строку позовної давності, а отже, в даному випадку, в межах одного року, що передував зверненню до суду, за період з 04.03.2009р. по 04.03.2010р. Провівши відповідний розрахунок, суд вважає, що заборгованість відповідача перед позивачем за неналежне виконання зобовязання станом на 31.12.2009р. становить 960 грн. 43 коп., і така сума підлягає до стягнення в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. При цьому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі.

Outcome: approved