Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами про усунення порушення прав власника та вселення в житлове приміщення. В позовній заяві посилається на те, що відповідно до Договору купівлі - продажу нерухомого майна, який був посвідчений 10 лютого 2010 року приватним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №466, ним було придбано в приватну власність у [PERSON], 3/10 частки трьохкімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 72,1 квадратних метрів, житловою площею - 12,4 квадратних метрів. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, його частка в ній виділена у вигляді окремої ізольованої кімнати. Після придбання ним у власність частки житлового приміщення він намагався в добровільному порядку вирішити з [PERSON], питання по його вселенню у нього з метою проживання і користування даною часткою нерухомого майна, належного йому на праві приватної власності. Але по даний час відповідач всілякими заходами ухиляється від надання йому можливості вселитися у квартиру та користуватися своєю власністю за її цільовим призначенням. Тому просив зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у здійснені ним прав співвласника 3/10 частки житлового приміщення, розташованого за адресою: Добринінський квартал м. Славутича Київської області б. №9 кв.№44, в частині володіння, розпорядження та користування його власністю та приміщеннями загального користування; надати йому ключі від вхідних дверей у квартиру [ADDRESS], та вселити його у житлове приміщення за адресою: м. Славутич Київської області Добринінський квартал б.№ 9 кв. № 44. Позивач як на попередньому так і в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обємі, позовні вимоги обґрунтовував наданими доказами. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх безпідставними оскільки вважав, що ніяких перепон у користуванні житловим приміщенням не чинить. У судове засідання зявився до початку судового слідства, після того як суддею було відмовлено в задоволені його клопотань, відповідач покинув зал судового засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки як було зясовано, 03.06.2010 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про усунення порушення прав власника та вселення. 12.06.2010 року ухвалою суду за позовною заявою було відкрито провадження, по справі було призначено попереднє судове засідання. 05.08 2010 року у попередньому судовому засіданні було зясовано, що у провадженні Славутицького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Славутицького міського нотаріального округу [PERSON] - про визнання договору купівлі продажу 3/10 частини трьохкімнатної квартири номер 44 будинку номер 9 Добринінського кв-лу м. Славутича Київської області недійсним, тому до вирішення вищезазначеної справи провадження по цій справі було зупинено. 18.11.2010 року ухвалою Славутицького міського суду провадження по цій справі було відновлено, оскільки судом була розглянута цивільна справа із-за якої зупинялося провадження і рішення по тій справі набрало законної сили. На 30.11.2010 року судом було призначено попередній розгляд справи. У попереднє судове засідання по цій справі зявився позивач [PERSON], і [PERSON], оскільки всі організаційні питання по справі були вирішені, то суд призначив судове засідання. У судовому засіданні 09.12.2010 року [PERSON], заявив клопотання про виклик і допит свідків, судом було відмовлено в задоволенні данного клопотання, оскільки дане питання необхідно було вирішувати у попередньому судовому засіданні, крім того клопотання було не мотивовано. [PERSON], заявив відвід судді, ухвалою суду було відмовлено в задоволенні даного клопотання, після чого [PERSON], покинув залу судового засідання. Ухвалою суду було вирішено питання про розгляд справи за відсутності відповідача і зі згоди позивача, суд вирішив ухвалити заочне рішення, тому суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі - продажу нерухомого майна, який був посвідчений 10 лютого 2010 року приватним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим N2466, [PERSON], було придбано в приватну власність у [PERSON], 3/10 частки трьохкімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 72,1 квадратних метрів, житловою площею - 12,4 квадратних метрів. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, його частка в ній виділена у вигляді окремої ізольованої кімнати. 16 лютого 2010 року його право власності на вищевказану частку житла було зареєстровано в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. З того часу [PERSON], відповідно до вимог ст. ст. 328. 334 ЦК України набув право приватної власності на цю частку квартири. Дана частина житлового приміщення до її відчуження належала на праві власності [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Славутицької міської Ради Київської області 26 червня 2007 року згідно розпорядження про приватизацію житла від 26 червня 2007 року № 377. Рішенням Славутицького міського суду від 14.10.2010 року за позовною заявою [PERSON], [PERSON] до [PERSON]. [PERSON], третя особа приватний нотаріус Славутицького міського нотаріального округу [PERSON] - про визнання договору купівлі продажу 3/10 частини трьохкімнатної квартири номер 44 будинку номер 9 Добринінського кв-лу м. Славутича Київської області недійсним, було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON], та [PERSON], дане рішення суду набрало законної сили. В судовому засіданні було оглянуто відмовний матеріал номер 240 від 25.03.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] К Е. з якої вбачається, що [PERSON], вважає, що [PERSON] неправомірно продав свою кімнату [PERSON], якого він не бачив і не чинив йому перешкод в користуванні кімнатою. На підставі цього постановою ДІМ Славутицького МВ 30.03.2010 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Проте із пояснень свідка [PERSON], слідує, що його сину було придбана кімната у квартирі номер 44 в будинку номер 9 Добринінського кв-лу м. Славутича, співвласниками даного житлового приміщення є [PERSON] і його неповнолітня [PERSON]. Але [PERSON], по даний час всілякими заходами ухиляється від надання сину можливості вселитися у квартиру та користуватися своєї власністю за її цільовим призначенням. Від розмови з ним з даного питання [PERSON] відмовляється, також уникає спілкування із сином. Виходячи з такої поведінки відповідача, син змушений був звернутися за допомогою у міліцію, але отримав відповідь, що всі питання користування даним житлом необхідно вирішувати в судовому порядку. Після того як син звернувся до суду з даною позовною заявою відповідач приймав участь за своєю позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Судом також оглянута цивільна справа номер 2-298/2010 за позовною заявою [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Славутицького міського нотаріального округу [PERSON] - про визнання договору купівлі продажу 3/10 частини трьохкімнатної квартири номер 44 будинку номер 9 Добринінського кв-лу м. Славутича Київської області недійсним, із позовної заяви [PERSON]І вбачається, що 30.03.2010 року йому стало відомо про зміну власника кімнати і він 22.04.2010 року звертається до суду із своїми позовними вимогами, хоча як було зясовано по вищезазначеній справі, продавцем кімнати тобто [PERSON]. на адресу [PERSON], та [PERSON], 26.06.2009 року та 10.02.2010 року направлялися повідомлення про наміри продати свою частку, ціну та інші умови, на яких вона продається, з пропозицією до них викупити за даними умовами цю частку житлового приміщення, і в судовому засіданні зясовано, що отримання першого повідомлення (заяви) від 26 06.2009 року [PERSON], не заперечував. Посилання [PERSON], на те. що вони не були повідомлені вдруге [PERSON], про наміри продати свою частку спростовуються наданим суду приватним нотаріусом поштових конвертів з відміткою пошти про неодноразові повідомлення на адресу [PERSON] про отримання рекомендованих листів та повернення їх нотаріусу в звязку з закінченням терміну зберігання. Відповідно ст. 316 ЦК України право власності визначено як право особи на річ /майно/, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Саме цих прав як власника частини квартири, передбачених ст. ст. 358, 383 ЦК України, які позивач отримав відповідно до вимог закону після посвідчення 10 лютого 2010 року договору купівлі - продажу нерухомого майна та його реєстрації 16 лютого 2010 року в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, він позбавлений з вини відповідача по даний час. Тобто судом зроблено висновок, що внаслідок протиправних дій відповідача позивач позбавлений житла, в якому мав і має наміри жити, внаслідок чого він не може проживати у своєму житловому приміщенні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном. Виходячи з вищенаведених обставин, прав позивача як співвласника нерухомого майна, норм матеріального права, які направлені на захист прав власника, суд прийшов до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і посилання відповідача на те, що він не чинить перепони в користуванні позивачем його кімнати в судовому засіданні не знайшли підтвердження. В силу ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі наведеного і

Outcome: approved