overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохає суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 6 листопада 1999 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою у них не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння з приводу вирішення різних питань сімейного життя, втрачене почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини вони припинили більше двох років тому, тому їх сім»я фактично розпалася та збережена бути не може. В судове засідання позивач [PERSON] не заявився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити «Дробоног». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 6 листопада 1999 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який, за погодженням між сторонами, після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з відповідачкою. З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо більше двох років. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітньої дитини. Спір про майно між сторонами не виник.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її брата [PERSON] [INFO], який проживав [INFO], тривалий час хворів, проходив курс лікування в Ратнівській ЦРЛ та помер 13.04. 2011 року. [PERSON] був похований на кладовищі в смт Ратне 18.04.2011 року. Оскільки медичне вскриття тіла не проводилось,лікувальним закладом довідка про смерть не видавалась,у звязку із чим відділом РАГСУ заявниці не було видано свідоцтво про смерть [PERSON]. В даний час необхідно свідоцтво про смерть , в органах Ратнівського ДРАЦС запис про його смерть відсутня, а тому просить встановити факт смерті для реєстрації факту смерті. В судове засідання заявник не зявилась, надала заяву , в якій просить розглянути справу про встановлення факту смерті її брата [PERSON] по суті у її відсутності. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підставна. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO], який проживав [INFO], смерть його настала 13 квітня 2011 року та похоронений на кладовищі в смт Ратне Ратнівського району Волинської області, про що свідчать приєднані до справи: довідка Ратнівської селишної ради № 1540 від 18.04.2011 року, копією паспорта АС 990278 [PERSON] від 17.11.2005 року, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи по факту смерті [PERSON] від 14.04..2011 року Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області. Запис про смерть [PERSON], як вбачається з повідомлення № 1785 від 18.04.2011 року в органах відділу ДРАЦС Ратнівського районного управління юстиції, відсутній. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п.8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Бахмацька РДА звернулася до Бахмацького районного суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], мотивуючи її тим, що вказана особа є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], 0202.2004 року народження, яка з 25 листопада 2004 року перебуває під опікою бабусі. [PERSON] з 04.03.2004 року перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті з діагнозом шизофренія і рішенням Бахмацького районного суду від 25.12.2006 року він обмежений у цивільній дієздатності. Через хворобу він не може належно виконувати батьківські обов'язки і передати на виховання йому дитину не можна. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.08 року дитина має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, якщо батькі визнані недієздатними. У звпязку з чим просять визнати [PERSON] недієздатним. Представник Бахмацької районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити. Виклав мотиви зазначені в заяві. Представник зацікавленої особи Бахмацької ЦРЛ в судове засідання не заявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Розглянувши матеріали справи ,заслухавши пояснення заявника , суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи № 140 від 28 березня 2011 року у [PERSON] має місце хронічний психічний розлад у вигляді резидуальної шизофренії, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином наявні всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки він має хронічне, стійке психічне захворювання та внаслідок цього не усвідомлює значення своїх дій і не може керувати ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

12 квітня 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частки від його всіх видів заробітку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судове засідання позивачка не з»явилася, але подала письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, з вказаних у позові підстав. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Причину неявки суду не повідомив. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. 23 січня 2007 року між [PERSON] та Лугінець (після шлюбу [PERSON]) [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зареєструвано шлюб, актовий запис № 10. Від сумісного життя сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконкому Дідовецької сільської ради, Прилуцького району позивачка мешкає разом з батьками та малолітнім сином, який перебуває на її утриманні. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки за змістом статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до пункту 5 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21 січня 1993 року, звільняються від сплати державного мита позивачі за позовами про стягнення аліментів. За змістом частини 3 статті 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційнотехнічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, згідно до вимог статті 88 ЦПК України судові витрати в справі у вигляді судового збору в сумі 51 грн. та витрат на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Подружжя з 28 березня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказав на те, що причиною розпаду їх сімї є повсякчасні сварки дружини, дорікання по дрібницях. З травня місяця 2010 року вони сумісно не проживають. Їх шлюб носить формальний характер і можливості примирення не вбачається. У судове засідання позивач не зявився, але в своїй заяві просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини і спільного господарства не ведуть. Тому їхній шлюб носить формальний характер, можливості примирення між ними не вбачається, а подальше спільне подружнє життя стало неможливе і юридичне збереження сім"ї недоцільне, так як це б суперечило інтересам кожного із подружжя, інтересам їх неповнолітньої дитини. В наданий судом строк для примирення сторони не помирилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком № 71 по вул. Піонерська в с. Кінецьпіль Первомайського р-ну Миколаївської області, в якому позивачка проживає разом зі своїм сином-інвалідом. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному об'ємі, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування даним будинком, пояснивши, що в 2000 році вона за своєю неосвіченістю дозволила провести реєстрацію в своєму будинку [PERSON], дружини сина. Але відповідачка проживала в даному будинку до 2008 року, хоча вже не була членом родини, оскільки розлучилася з сином позивачки [PERSON]. Зараз вона проживає за адресою: [INFO]. На сьогоднішній день позивачка, як літня людина має намір оформити в органах соціального захисту населення пільги, але при наявності третього прописаного чоловіка, ці пільги їй не надають. На прохання виписатися за своїм бажанням [PERSON] відмовляється, свою вимогу нічим не мотивує. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, а відповідачка не проживає в будинку вже на протязі трьох років. Таким чином, оскільки відповідачка не проживає в [INFO] більше одного року, не сплачує плату за користування житловим приміщенням та не приймає участі у спільному побуті, не є членом сімї, вона вважається такою, що втратила право користування ним. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча про час і місце слухання справи була оповіщена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і його необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в 2000 році, відповідачка була зареєстрована в [INFO], що належить на праві власності позивачці [PERSON] (а.с.6), але в 2001 році відповідачка з сином позивачки [PERSON] розлучилися (а.с.8) та з 2008 року [PERSON], за місцем прописки не проживала (а.с.7). Тому, на підставі викладеного, в силу ст. 405 ЦК України, враховуючи, що відповідачка без поважних причин понад 1 рік не проживає в [INFO] Первомайського району Миколаївської області, суд вважає, що є підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком № 71 по вул.. Піонерська в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області. Крім того, в силу ст. 88 ч. З ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути сплачений судовий збір, в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду судової справи, в розмірі ЗО грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 10 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, сварки та скандали. Тому просила зареєстрований між ними шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а матеріалів справи достатньо для її вирішення по суті. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази в справі, суд дійшов до наступного висновку. 10 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 152. При цьому у чоловіка прізвище залишилося дошлюбне, а у жінки воно було змінено із Туз на [PERSON]. За час шлюбу 30 жовтня 2005 року в них народився син [PERSON], який зараз проживає разом з матірю. Проте останнім часом між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя. Через це між ними виникли скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Спір між сторонами про місце проживання дитини та про розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, щ^ подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.З ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стало те, що між сторонами не залишилося ніяких взаємних почуттів, мають різні погляди на життя, різні інтереси та погляди на життя і виховання дитини. Шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть та подружніх стосунків не підтримують більше пяти років. Дитину просить залишити на її утриманні, витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської міської ради народних депутатів, сторони зареєстрували шлюб 22.09.1995 року, актовий запис № 1909. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Позивач та відповідач живуть кожен своїм життям, подружніх відносин не підтримують. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У звязку з тим, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. Витрати повязанні з розірванням шлюбу покладає на відповідача. Дитину на подальше проживання залишає при матері. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

В березні 2011 року ПАТ «Ерсте Банк» Південне міжрегіональне управління РБ у Миколаївській області АТ «Ерсте Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «Ерсте Банк» згідно з ЗУ «Про акціонерні товариства» змінило свої найменування на ПАТ «Ерсте Банк» (далі банк) та виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Ерсте Банк». Згідно кредитного договору від 23.01.2008 року № 014/4933/5/09357 [PERSON] одержав у банку кредит в сумі 15960,00 доларів США до 22.01.2015 року зі сплатою за користування кредитом 12,5 % річних. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. [PERSON] своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 16.02.2011 р. складає на загальну суму 174 274 грн. 27 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила стягнути заборгованість у повному обсязі у звязку з тим, що відповідачі не платить кредит. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору №014/4933/5/09357 від 23.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15960,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки перед банком не виконує, в звязку з чим, станом на 16.02.2011 р. за ним виникла заборгованість в сумі 174 274 грн. 28 коп.(еквівалент 21939, 23 дол. США), що складається з заборгованості за тілом кредиту 116\~146, 44 грн. (еквівалент 14621, 57 дол. США), заборгованості по сплаті відсотків - 33333, 63 грн.(еквівалент 4196, 34 дол. США)., пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів 24794, 21 грн. (еквівалент 3121, 32 дол. США). Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, [PERSON] не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати: 1700 грн. 00 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 541, 543, 554, 625, 626 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-20 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником трикімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №3534 від 01.09.2010 року, попереднім власником якої був відповідач по справі. З 15.09.2010 року відповідач за вищевказаною адресою не проживає. Вказаним договором купівлі-продажу обумовлювався обовязок відповідача знятися з реєстрації до 15.09.2010 року, однак останній його ігнорує. Посилаючись на вище викладене, просила суд скасувати реєстрацію [PERSON]. за адресою : [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач вимоги позову уточнила, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою : [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не відомо, був повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно довідки з ЖКП «Південь» [PERSON] зареєстровано за адресою : [INFO]. Згідно договору купівлі-продажу №3534 від 01.09.2010 року [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS]. З 09.10.2010 року, згідно акту про не проживання засвідченого : [PERSON], [PERSON], відповідач по справі у вказаній квартирі не проживає, особистих його речей там не має. Відповідно до правил ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає понад 6 місяців без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved