Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-25 00:00:00

У жовтні 2009 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд: визнати дії відповідача порушенням в односторонньому порядку договірних зобовязань за договором соціального депозиту № 8-0306-Д від 10 червня 2008 року та додатковим договором №1 від 23 червня 2008 року; стягнути з відповідача на його користь належну йому на правах приватної власності суму грошових внесків на депозитному вкладі як матеріальну шкоду 20\~000 грн., суму нарахованих, але не сплачених кредитною спілкою відсотків загальною сумою 3\~928,76 грн., пеню за прострочення виконання договірних зобовязань в сумі 2\~943,24 грн.; для забезпечення позову накласти арешт на майно та грошові рахунки, що належать відповідачу; у разі задоволення позову всі витрати по цій справі покласти на відповідача. 15 листопада 2010 року до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій представник позивача [PERSON] спілки Дніпропетровщини просив суд: визнати право [PERSON] спілки Дніпропетровщини на користування вкладом у розмірі 20\~000 грн. по договору №8-0306-Д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 10.06.2008р. на умовах до запитання з 11.06.2009 року; стягнути з відповідача на користь [PERSON] спілки Дніпропетровщини понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити, посилаючись на його необґрунтованість. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити, на задоволенні зустрічного позову наполягав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, а у зустрічному позові [PERSON] спілки Дніпропетровщини слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 10 червня 2008 року в між [PERSON] спілкою Дніпропетровщини в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] було укладено депозитний договір № 8-0306-Д строком до 10 червня 2009 року. Предметом договору є розміщення позивачем у відповідача депозитного вкладу в сумі 10.000 грн. строком на один рік з виплатою відповідачем на користь позивача відсотків на суму депозитного внеску з розрахунку 20% річних. Сплата відсотків та повернення грошового внеску здійснюється відповідачем в кінці строку дії Договору. Додатково до цього Договору 23 червня 2008р. було укладено додатковий договір № 1. відповідно до якого позивач збільшив розмір грошового внеску на 10.000 грн. Таким чином, розмір грошового внеску за Договором з 23 червня 2008р. склав 20.000 грн., всі інші умови Договору № 8-0306-Д від 10 червня 2008р. залишилися без змін. 10 червня 2008р. та 23 червня 2008р. позивач виконав свої зобов'язання за Договором № 8-0306-Д та додатковим договором № 1 відповідно та вніс готівкою на депозитний рахунок 10.07.2008р. 10.000 грн. та 23.07.2008р. 10.000 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами (ксерокопії додаються). З початку відповідач додержувався умов договору, прийняв від позивача грошові внески та зарахував їх на депозитний рахунок. 28. 05. 2009р. та 03. 06. 2009р. позивач письмово звернувся до [PERSON] спілки Дніпропетровщини з нагадуванням про сплив строку дії депозитного договору, та повідомив про своє бажання отримати суму депозитного внеску та нараховані проценти, а також повідомив про вихід із складу членів та вкладників кредитної спілки. Слід зауважити, що при цьому кредитна спілка відмовилась повідомити позивачеві вхідні номери його заяв. Але у встановлений договором строк відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав, а саме: не повернув ані депозитного внеску, ані нарахованих за договором відсотків. У відповідь на заяви відповідач отримав лист від [PERSON] спілки Дніпропетровщини, вих.№ 145 від 10. 06. 2009р., але ніяких пояснень щодо виплати належних позивачеві грошей в ньому не було, замість цього йому повідомили про настання форс-мажорних обставин у вигляді світової фінансової кризи. Внаслідок невиконання боржником своїх зобов'язань позивач звернувся зі скаргою до Департаменту нагляду за кредитними установами Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України. Отримана позивачем відповідь вих..№ 9001/42-12 від 05.08. 2009р., має офіційне роз'яснення, що Держфінпослуг не вбачає форс-мажорних обставин в [PERSON] спілці Дніпропетровщини, жодних обмежень для виконання зобов'язань перед вкладниками у кредитних спілок на сьогодні не існує, а невиконання договірних зобов'язань є прямим порушенням конституційних прав громадян та порядку надання фінансових послуг. Копію відповіді Держфінпослуг позивач надав голові правління [PERSON] спілки Дніпропетровщини, але жодних дій щодо виконання договірних зобов'язань кредитна спілка не здійснила. На протязі червня, липня, серпня 2009р. позивач багаторазово звертався з усними проханнями до правління [PERSON] спілки Дніпропетровщини, але грошей не одержав. Натомість, 18.08. 2009р. [PERSON] отримав лист від керівництва [PERSON] спілки Дніпропетровщини вих.№ 191 з пропозицією переоформити договір соціального депозиту. Від такої пропозиції позивач відмовився, про що усно повідомив голову правління Спілки. Голова правління [PERSON] спілки Дніпропетровщини [PERSON] посилається на фінансову кризу в країні, отже, керівництво спілки неспроможне виконати свої договірні зобов'язання. Відповідно до п.п. 3.4, 4.2, 6.1.1, 6.4.2 депозитного договору № 8-0306-Д від 10 червня 2008р., [PERSON] спілка Дніпропетровщини зобов'язується своєчасно нараховувати та виплачувати відсотки, а також гарантує вкладнику зберігання та повернення грошового внеску. Однак, відповідач відмовляється від видачі позивачеві депозитного внеску та сплати відсотків. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки», п.26.1 типового статуту кредитної спілки, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. А також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Крім того, відповідно до п. 6.1.1 Договору, [PERSON] спілка Дніпропетровщини зобов'язана повернути внесок та виплатити нараховані відсотки за вимогою на умовах Договору. Фінансова криза, на яку посилається відповідач, відповідно до п. 6.1.4 та п.8.3 Договору між сторонами, не визначена як форс-мажорні обставини чи непереборна сила, а тому не може бути підставою для відмови від виконання відповідачем покладених на нього за договором між сторонами обов'язків. Тому відповідач не може бути звільнений від їх належного виконання. Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України, особа, що порушила зобов'язання, несе відповідальність при наявності її вини (наміру чи необережності). Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, однобічна відмова від зобов'язань не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Відповідно до ч.1ст.623 ЦК України, боржник, що порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові заподіяні цим збитки. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності у зв'язку з неможливістю виконання їм грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням (в даному випадку) розміру процентів пені, встановлених договором (п. 7.1. депозитного договору) За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] спілки Дніпропетровщини: - суму грошових внесків на депозитному вкладі як матеріальну шкоду 20\~000 грн., - суму нарахованих, але не сплачених кредитною спілкою відсотків - 3\~928,76 грн., - пеню за прострочення виконання договірних зобовязань в сумі 2\~943,24 грн. - судові витрати у розмірі 388,72 грн. в тому числі 268,72 грн суми сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У зв`язку із задоволенням позову [PERSON], про повернення депозитного вкладу, в задоволені зустрічного позову [PERSON] спілки Дніпропетровщини до [PERSON] про визнання права - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved