Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги право власності в рівних частинах за кожною по 1/10 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77, 1/5 частина якого належала померлому 02.01.2003 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи КП «Ізмаїльське МБТІ» в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивачів, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77 належить [PERSON], що підтверджено довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, Ізмаїльського району від 18.10.2010 року за № 2011. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 319380 від 02.01.2003 року, виданого [PERSON] сільською радою, Ізмаїльського району, [PERSON] помер 02.01.2003 року. За загальним правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 25037908 від 18.10.2010 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 108271 від 12.04.2010 року, виданого відділом РАЦС по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, Одеської області; -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0985465 від 25.08.1966 року, виданого [PERSON] сільським бюро ЗАГС, Ізмаїльського району та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 444048 від 02.09.1987 року, виданого Плавневською сільською радою, Ренійського району, Одеської області, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Крецу». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживали разом з ним, що підтверджено довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 18.10.2010 року за № 2011 та відмітками в паспортах громадян України [PERSON] та [PERSON] про місце реєстрації за адресою проживання спадкодавця, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 18.10.2010 року за № 2156/2-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутній право встановлювальний документ на спадковий житловий будинок, так як у разі смерті власника нерухомого майна, первина реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved