Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

07 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, Глобинської райдержадміністрації, із залученням третіх осіб без самостійних вимог: відділу Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області, Глобинської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 27 липня 2008 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смерті [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за №7 від 29.07.2008 року. Після смерті [PERSON] залишився заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №132, яким вона заповіла позивачеві три земельні ділянки, які належали їй на підставі трьох [PERSON] актів на право приватної власності на земельні ділянки. Інші спадкоємці які б мали право на спадкування за законом, по заповіту чи на обовязкову частку у спадковому майні на три земельні ділянки відсутні. Позивачем [PERSON] подана заява до Глобинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та, по [PERSON] акту на право приватної власності на землю серії 1У-ПЛ № 058896 виданого 22.01.2002 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом у Глобинській державній нотаріальній конторі. По двох інших [PERSON] актах на право приватної власності на землю оформити спадщину не можливо, так як по невідомим йому обставинам, ще при житті [PERSON] втратила оригінали [PERSON] актів. Відповідно до заповіту складеного 24.03.2008 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №132, [PERSON], мешкаюча за адресою село Заможне Глобинського району Полтавської області на випадок своєї смерті три земельні ділянки, які розташовані на території [PERSON] сільської ради заповіла [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори 14.03.2009 року, спадкоємцем майна, а саме: земельної ділянки площею 4,80 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, переданої для сільськогосподарського використання, - є [PERSON] За свого життя, [PERSON] отримала [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку серії 1-ПЛ № 022095 виданого 15.06.2008 року, розміром 4,80 гектара та серії 1У-ПЛ № 058897 виданого 28.01.2002 року, розміром 4,80 гектара. Земельні ділянки розташовані на території [PERSON] сільської ради. Згідно довідки № 565/05-26 від 02.12.2010 року виданого відділом Держкомзему у Глобинському районі вартість земельних ділянок без урахування індексації становить 46\~412.00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] не зявилися, належним чином повідомлені про розгляд справи, надали суду заяви, згідно яких прохають розглядати справу за їх відсутності, позов підтримали повністю та прохали його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі: Глобинська райдержадміністрація, [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені, надіслали на адресу суду листи, згідно яких вони не заперечували проти задоволення позову, прохали розглядати справу за відсутності їх представників. Третя особа: відділ Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій прохає розглядати справу за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позову не має. Третя особа: Глобинська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій прохає розглядати справу за відсутності її представника, заперечень щодо задоволення позову не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2008 року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть 1-КЕ №104580, зареєстрованого та виданого [PERSON] сільською радою Глобинського району Полтавської області. Згідно заповіту складеного 24.03.2008 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №132, [PERSON], мешкаюча за адресою село Заможне Глобинського району Полтавської області на випадок своєї смерті, зробила таке розпорядження: приватизовану земельну ділянку розміром 4,80 га згідно державного [PERSON] на право приватної власності на землю І-ПЛ №022095 виданого Глобинською райдержадміністрацією 15.16.1998 року, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, приватизовану земельну ділянку розміром 4,80 га згідно державного акту на право приватної власності на землю VI-ПЛ №058896 виданого [PERSON] сільською радою 28.01.2002 року, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, та приватизовану земельну ділянку розміром 4,80 га згідно державного акту на право приватної власності на землю VI-ПЛ №058857 виданого [PERSON] сільською радою 15.16.1998 року, яка розташована на території [PERSON] сільської ради - заповіла позивачу [PERSON] Як вбачається з вказаного заповіту, при його написанні в номерах державних актів та датах їх видачі були допущені помилки, а саме зазначено державний акт І-ПЛ №022095 виданого Глобинською райдержадміністрацією 15.16.1998 року, в той час, як даний [PERSON] було видано 15.06.1998 року, та зазначено державний акт VI-ПЛ №058857 виданого [PERSON] сільською радою 15.16.1998 року, в той час, як номер даного [PERSON] та дата його видачі є ІV-ПЛ №058897 від 28.01.2002 року. При постановленні даного рішення суд приходить до висновку, що дана помилка не є суттєвою та не змінює волю спадкодавця в частині розпорядження своїм майном на випадок смерті, а саме вказаними земельними ділянками. Крім того, в матеріалами справи в їх сукупності підтверджено, що померла [PERSON] фактично була власником саме цих земельних ділянок, а тому дана помилка не може вплинути на визнання права власності на дані земельні ділянки. Також, як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] на даний час отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку розміром 4,80 га згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ПЛ №058896 виданого [PERSON] сільською радою 28.01.2002 року, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Проте, згідно повідомлення Глобинської державної нотаріальної контори від 30.11.2010 року №1598/01-14, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інші земельні ділянки площею 4,80 га та площею 4,80 га, розташовані на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, після померлої 27.07.2008 року [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], [PERSON] не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до наданих копій [PERSON] актів на право приватної власності на земельні ділянки, померлій [PERSON] належало право власності на земельні ділянки у землі, що перебуває на території [PERSON] сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає, що право власності на приватизовану земельну ділянку розміром 4,80 га згідно державного [PERSON] на право приватної власності на землю І-ПЛ №022095 виданого Глобинською райдержадміністрацією 15.06.1998 року, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та приватизовану земельну ділянку розміром 4,80 га згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ПЛ №058897 виданого [PERSON] сільською радою 28.01.2002 року входить до складу спадщини. Спірне майно, а саме вищевказані земельні ділянки розміром 9,16 га. не належить іншим особам, відумерлим не визнане. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є способом захисту прав громадян. Визнання права власності на земельні ділянки за позивачем не суперечить закону, не оспорюється особами, які беруть участь у справі, не порушує прав чи законних інтересів інших осіб. Разом з цим, не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобовязання видати [PERSON] на право власності на земельну ділянку, оскільки позивач не позбавлений права звертатися у відповідні інстанції з правом оформлення Державного [PERSON] після визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Outcome: partial