Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому посилаючись на те, що вона є опікуном недієздатної матері, постійно проживає разом з нею, піклується про свою матір. Відповідачі в спірній квартирі не проживають з 2003 року по теперішній час, просить суд визнати такими, що втратили права користування квартирою №7, розташованою в будинку №16 по вул.Данченка в місті Іллічівську Одеської області [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 16 грудня 2010 року позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.97-100), мотивуючи тим, що вона не заперечує проти збереження права користування спірною квартирою за [PERSON] та її дитиною малолітньою [PERSON], [INFO], просить суд визнати таким, що втратили прав користування квартирою №7, розташованою в будинку №16 по вул.Данченка в місті Іллічівську Одеської області [PERSON], [PERSON] та визначити порядок користування спірною квартирою, а саме: виділити [PERSON] у користування житлову кімнату площею 17,5 кв.м., виділити [PERSON] у користування житлову кімнату площею 11,5 кв.м., виділити [PERSON] з її донькою [PERSON] у користування житлову кімнату площею 11,3 кв.м., решту приміщень залишити у спільному користуванні. 02 лютого 2011 року в судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги (а.с.185-186), мотивуючи тим, що вона є опікуном недієздатної [PERSON], яка потребує постійної уваги, турботи та допомоги. Просить суд визнати таким, що втратили права користування квартирою №7, розташованою в будинку №16 по вул.Данченка в місті Іллічівську Одеської області [PERSON], [PERSON] та визначити порядок користування спірною квартирою, а саме: виділити [PERSON] та [PERSON] у користування житлову кімнату площею 17,5 кв.м., виділити [PERSON] з її донькою [PERSON] у користування житлові кімнати площею 11,3 кв.м. та площею 11,5 кв.м, решту приміщень залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали уточнені позовні вимоги. [PERSON], [PERSON] та їх представник просили суд в задоволенні позовних вимог позивачки відмовити в повному обсязі, стверджуючи, що у спірній квартирі вони проживають з народження, належним чином сплачують всі необхідні комунальні платежі, отримують за вказаною адресою кореспонденцію, в дійсний час здійснюють ремонт квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи (а.с.187), надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі (а.с.187). Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи про розгляд справи без його участі (а.с.145). Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. На підставі ордеру № 25 від 31 жовтня 1953 року (а.с.106) [PERSON] у складі сімї з 5 чоловік він, його син [PERSON], його донька [PERSON], його дружина [PERSON] та його мати [PERSON], видано квартиру. Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 7 в житловому будинку №16 по вул.Данченка в м.Іллічівську Одеської області власником даної квартира є [PERSON], [INFO] (а.с.118-120). В даній квартирі прописані та проживають [PERSON]- основний наймач, [PERSON] - мати, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] онука, [PERSON] сестра, опікун матері (а.с.14). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08 липня 2010 року [PERSON] визнано недієздатною та [PERSON] призначено опікуном [PERSON] (а.с.15-17). [PERSON]- основний наймач спірної квартири, відкрила особовий рахунок на житлову площу за адресою: [ADDRESS] (а.с.86) та сплачує відповідні комунальні платежі (а.с.54-71). На момент розгляду справи у суді, відповідачами здійснюється ремонт у спірній квартирі, що підтверджується платіжними документами на будівельні матеріали (а.с.80-83). За даною адресою відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримують кореспонденцію (а.с.72-79). Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони знають відповідачів давно та підтвердили, що вони дійсно проживають в спірній квартирі. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що приходячи в гості до позивачки [PERSON] не бачили інших осіб - відповідачів, які б проживали в спірній квартирі. Однак, як вбачається з пояснень [PERSON] та [PERSON], [PERSON] - вони бували в даній квартирі в денний час. Як вбачається з пояснень свідків [PERSON], [PERSON], вони приходили в гості до [PERSON] та навіщали [PERSON] рідко, в основному в денний час. Таким чином суд не може взяти до уваги пояснення вказаних вище свідків щодо факту, що в квартирі [ADDRESS] відповідачі по справі взагалі не проживали. Свідок [PERSON] пояснив, що він при складанні акту житлово - побудових умов проживання інваліда 1 групи [PERSON] (а.с.47), посвідчив підписи осіб, які його складали, був в даній квартирі в денний час, бачив, що в квартирі здійснюється ремонт, пояснив, що [PERSON] разом з її матірю [PERSON] перебували в одній кімнаті. Інформацією про фактичне проживання відповідачів по справі не володіє. Згідно інформації Комунального Підприємства «Овідіопольського районного бюро технічної інвентаризації»(а.с.185,189) та Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації»м.Іллічівська (а.с.188,194) за [PERSON] та [PERSON] право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Статтею 57 ЦПК України закріплено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, доказів, які б свідчили, про те, що відповідачі без поважних причин не проживають в спірній квартирі понад встановлені ч.1 ст. 71 ЖК України строки, позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суду не надав. Таким чином, суд оцінюючи докази дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, безпідставні, а тому задоволенню не підлягають. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимога позивачки щодо визначення порядку користування квартирою, а саме: виділення [PERSON] та [PERSON] у користування житлову кімнату площею 17,5 кв.м., виділення [PERSON] та [PERSON] у користування житлові кімнати площею 11,5 кв.м. та площею 11,3 кв.м., решту приміщень коридор площею 5,0 кв.м, кухню площею 7,2 кв.м., санвузол площею 3,2 кв.м. залишення у спільному користуванні безпідставна, а тому задоволенню не підлягає. Оскільки порядком користування житловим приміщенням у тому варіанті, відносно якого заявляються позовні вимоги позивачкою, буде порушено інтереси відповідачів в частині їх спільного існування у вказаній квартирі, про що вказують відповідачі. Статтею 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України, передбачено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: dismissed