Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

ВАТ «Дніпроенерго» звернулося до суду з позовом про виселення [PERSON] із займаної ним кімнати № 504 з гуртожитку за адресою м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 1. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 28.02.1995 року між Запорізьким гідроенергетичним технікумом (надалі Технікум ) з однією сторони та підприємством „Дніпроенергоспецремонт було укладено договір оренди житлових приміщень, відповідно до якого Технікум передав у строкове платне користування частину помешкання (5-й поверх гуртожитку ), яке знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Трегубова,1. 30.12.1998 року між СО „Дніпроенергоспецремонт ВАТ „Дніпроенерго та Запорізьким гідроенергетичним технікумом ЗДІА переукладено новий договір оренди нерухомого майна № 2 за цим же предметом. ВАТ „Дніпроенерго використовувало вказане житло для проживання своїх працівників, яким також є і відповідач [PERSON] 22.01.2008 року рішенням господарського суду Запорізької області, яке залишено без змін постановами апеляційної та касаційної інстанції, договір оренди № 2 від 30.12.1998 року між Запорізькою державною інженерною академією в особі Запорізького гідроенергетичного технікуму ЗДІА и ВАТ „Дніпроенерго розірвано та зобовязано ВАТ „Дніпроенерго повернути 3-й особі на підставі акту прийому-передачі обєкт оренди. На виконання вказаного рішення суду, ВАТ „Дніпроенерго направив повідомлення [PERSON]Ф у добровільному порядку. виселитися та звільнити займане приміщення, однак [PERSON] відмовляється. ВАТ «Дніпроенерго» просить виселити [PERSON] з кімнати № 504 гуртожитку Гідроенергетичного коледжу Запорізької державної інженерної академії без надання іншого жилого приміщення. 3-тя особа Запорізька державна інженерна академія в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА заявила самостійні вимоги про усунення перешкод у користуванні державною власністю і виселення [PERSON] з наданням іншого жилого приміщення, зобовязати ВАТ «Дніпроенерго» надати [PERSON] інше житлове приміщення. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що вищезазначений гуртожиток по вул. Трегубова, 1 у м. Запоріжжі належить державі, а ЗДІА є балансоутримувачем. На підставі Договору оренди № 2 від 30.12.1998 ВАТ «Дніпроенерго» видав ордери на вселення своїх працівників у спеціально для них орендовані приміщення - кімнати 5-того поверху вказаного гуртожитку. Оскільки відповідач раніше був працівником ВАТ «Дніпроенерго», і на даний час не працює, так як являється інвалідом 3-ї групи, а жиле приміщення надавалося у звязку з роботою, то [PERSON] не може бути виселений з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. ЗДІА просить суд усунути перешкоди у користування державною власністю, виселити [PERSON] з наданням іншого жилого приміщення, і зобовязати ВАТ «Дніпроенерго» надати [PERSON] інше жиле приміщення. ВАТ «Дніпроенерго» заявлені ЗДІА позовні вимоги не визнає, гуртожиток знаходиться на балансі Гідроенергетичного коледжу, тому плату за обслуговування та комунальні послуги [PERSON] сплачує безпосередньо балансоутримувачу, також ЗДІА не вказує і не надає доказів у чому полягає порушення її прав, свобод чи інтересів. Крім того, ВАТ «Дніпроенерго» не має жилого фонду і не має можливості забезпечити [PERSON] іншим жилим приміщенням, тому просить у задоволенні позову ЗДІА відмовити. Відповідач [PERSON] і його представник у судовому засіданні проти позовних вимог ВАТ «Дніпроенерго» і ЗДІА заперечували, суду пояснили, що поданий позов є необґрунтованим, оскільки відповідач мешкає в гуртожитку на законних підставах, бо вселився та проживає в ньому з 11.12.1995 року, коли йому було надано ордер на вселення у гуртожиток за адресою вул. Трегубова, 1 у м. Запоріжжі. Він справно сплачує всі комунальні платежі за отримані послуги, крім того, вказує, що він пропрацював на підприємстві „Дніпроенергоспецремонт більше 12 років, на даний час є інвалідом 3-ї групи, був змушений звільнитися з роботи, тому не може бути виселений без надання іншого жилого приміщення. Щодо вимог ЗДІА, то відповідач і його представник вважають, що [PERSON], не чинить перешкод у користуванні держаною власністю, ніяких прав свобод чи інтересів ЗДІА не порушує, т.я. вселився у спірне жиле приміщення у встановленому законом порядку. Крім того, ЗДІА не вказує, яке саме приміщення йому має бути надано у звязку з виселенням, просить у задоволенні позовів відмовити. Представник Міністерства освіти та науки України підтримує позов Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА. Представник Запорізької міської ради про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд дійшов такого висновку. Згідно ст.. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, а також інших громадян в період роботи чи навчання можуть використовуватися гуртожитки. Відповідно до ст.. 128 ЖК України порядок надання житлової площі в гуртожитку визначається законодавством. Житлова площа в гуртожитку надається сумісним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету. Згідно ст.. 129 ЖК України на підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для поселення в гуртожиток. Судом встановлено, що гуртожиток за вказаною адресою зареєстровано та належить державі, перебуває на балансі Гідроенергетичного технікуму ЗГІА. Судом установлено, що 11.09.1993 р. Міністерство енергетики та електрифікації України (Міненерго України) дозволило виконати реконструкцію гуртожитку гідротехнікому по вул. Трегубова 1 з коридорної системи на квартирну. 28.02.1995 року між Запорізьким Гідротехнікумом та підприємством „Дніпроенергоспецремонт, які обидва відносились до Міністерство енергетики та електрифікації України, було укладено договір оренди житлових приміщень. 11.12.1995 року [PERSON] на підставі протоколу сумісного засідання адміністрації та комітету профспілки від 24.11.1995 року як працівнику підприємства „Дніпроенергоспецремонт виданий ордер на однокімнатну квартиру № 504 площею 30,7 кв.м. в малосімейному гуртожитку по вул..Трегубова, 1. Ордер було видано для вселення в приміщення не належне підприємству, а в орендоване позивачем приміщення. Таким чином, відповідач займає жиле приміщення у гуртожитку на законних підставах, відповідного до виданого ордеру. 30.12.1998 року між СО „Дніпроенергоспецремонт ВАТ „Дніпроенерго та Запорізьким гідроенергетичним технікумом ЗДІА переукладено новий договір оренди нерухомого майна № 2 за цим же предметом. ВАТ „Дніпроенерго використовувало вказане орендоване житло для проживання своїх працівників, яким також є і відповідач [PERSON], про що вказано в договорі та про що було відомо власнику гуртожитку. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. А отже, відповідач займає жиле приміщення у гуртожитку на законних підставах. Ст.132 ЖК України, на яку посилається позивач, зазначає на підстави виселення із гуртожитків, в тому числі як без надання іншого жилого приміщення, так і з його наданням. В судовому засіданні представник ВАТ «Дніпроенерго» в обґрунтування своїх позовних вимог посилається, на те, що [PERSON] повинен звільнити займане жиле приміщення в звязку із закінченням троку дії договору оренди, який був укладений між СО „Дніпроенергоспецремонт ВАТ „Дніпроенерго та Запорізьким гідроенергетичним технікумом ЗДІА, тобто передати майно власнику вільним, як того вимагає рішення господарського суду. Із чого слідує, що спірні правовідносини склалися між ВАТ «Дніпроенерго» та Запорізькою державною інженерною академією в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА щодо усунення перешкод у користуванні власністю, а тому на думку суду вимоги до [PERSON] щодо виселення із займаного житла можуть бути предявлені лише власником житла. Однак, згідно наданих документів про право власності, власником спірного нерухомого майна є держава в особі Верховної Ради України, тобто ВАТ «Дніпроенерго» не є власником гуртожитку або його балансоутримувачем, і тому не має права на звернення із вказаним позовом до суду. Разом з тим, слід зазначити, що посилання позивача на вимоги ст..132 ЖК України також не є обґрунтованими. Частини 1,2 ст. 132 ЖК України дають підстави для виселення із гуртожитків без надання іншого житла особам, які розірвали трудові відносини із підприємством яке надало житло. Судом установлено, і ця обставина не заперечувалася сторонами у справі, що [PERSON] працював у ВАТ «Дніпроенерго» понад 12 років, а з 01.08.2006 року звільнений, як інвалід 3-ї групи, тому виселення його із гуртожитку без надання іншого жилого приміщення є незаконним, і таким що суперечить вимогам ч.3 ст.132 ЖК України. Крім того, відповідно до п.41 «Примірного положення про гуртожитки»» із гуртожитків без надання іншого житла не можуть бути виселені особи, які пропрацювали на підприємстві, яке надало житло, не менше 10 років. Посилання представника позивача ВАТ «Дніпроенерго» на те, що позивач не має можливості надати відповідачу інше житло суд розцінює, таким, що не заслуговує на увагу. Щодо позовних вимог Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд. Ст.. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права. Свободи та інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст. 317 ЦК України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно приписів ст.. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у користуванні власністю може лише власник. Судом установлено, що право власності на гуртожиток по вул. Трегубова, 1 у м. Запоріжжя належить державі в особі Верховної Ради України, згідно свідоцтва №1078 від 27.04.2000, а Запорізький гідроенергетичний коледж ЗДІА є лише балансоутримувачем гуртожитку. Запорізька державна інженерна академія в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА заявила позовні вимоги до [PERSON] про усунення перешкод та виселення з наданням іншого жилого приміщення. Разом з тим, позивач не зазначає у який спосіб [PERSON] порушує права чи інтереси позивача, адже судом вище було встановлено, що [PERSON] проживає у гуртожитку на законних підставах. Як вбачається з вище викладеного та матеріалів справ, а саме рішення господарського суду Запорізької області №6/1/09 від 22.01.2008, постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 20.05.2008, постанови Вищого господарського суду України від 28.08.2008, ухвали Верховного Суду України від 23.10.2008, договір оренди розірвано у зв'язку з тим, що ВАТ «Дніпроенерго» не сплачував орендної плати, а тому правовідносини склалися між ВАТ «Дніпроенерго» і Запорізькою державною інженерною академією в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА, що дає підстави для висновку суду, що [PERSON] права та охоронювані законом інтереси Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА не порушувалися. Позивач просить зобовязати ВАТ « Дніпроенерго» надати житлове приміщення [PERSON], тобто рішення суду має бути прийняте не на користь позивача у справі, а на користь іншої особи. Крім того, вимагаючи виселення з наданням іншого жилого приміщення, відповідно до ст.. 109 ЖК України у рішенні суду повинно бути вказано, яке жиле приміщення надається особі. Зважаючи на викладене суд дійшов до висновку, що заявлені Запорізькою державною інженерною академією в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА позовні вимоги не ґрунтуються на законі, не доведені належними і допустимими доказами, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed