Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 16.01.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] був укладений кредитний договір №DT/035, згідно з яким позивач надав відповідачу 2 кредит в розмірі 15 000,00 дол. США; в забезпечення виконання зобовязань відповідача 2 за кредитним договором між позивачем та відповідачем 3 був укладений договір застави транспортного засобу №DT/035-1 від 16.01.2007 р., відповідно до умов якого відповідач 3 передав у заставу банку рухоме майно транспортний засіб: автомобіль МАЗ, модель 437040, рік випуску 2003, тип ТЗ фургон ізотермичний - С, № кузова/шасі:Y3M47704830801X0303, р/н [NUMBER]. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, 12.03.2009 р. постановою державного виконавця АНД ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача -3 на користь відповідача 1 суми боргу в розмірі 11 730,17 грн. та 14.09.2009 р. постановою державного виконавця АНД ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні судового наказу №2н-1984 від 19.12.2008 р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з відповідача -3 на користь відповідач 2 суми боргу в розмірі 13 209,01 грн., накладено арешт на зазначений вище транспортний засіб, який перебуває у заставі ПАТ «ПриватБанк»та належить на праві власності [PERSON] Підставу позову становлять приписи ст. 16 Закону України «Про заставу», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження»; предмет позову становить вимога про звільнення майна - автомобіля МАЗ, модель 437040, рік випуску 2003, тип ТЗ фургон ізотермичний - С, №кузова/шасі:Y3M47704830801X0303, р/н [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], з-під арешту. У судове засідання, в якому ухвалено рішення, представник позивача не зявився; надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив повністю задовольнити поданий позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідачі, належним чином повідомлені, повторно не зявилися, причини неявки суду не повідомили, не скористалися правом надання заперечень проти позову, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, та в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом. Як встановлено судом, 16.01.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] був укладений кредитний договір №DT/035, згідно з яким позивач надав відповідачу 2 кредит в розмірі 15 000,00 дол. США; в забезпечення виконання зобовязань відповідача 2 за кредитним договором між позивачем та відповідачем 3 був укладений договір застави транспортного засобу №DT/035-1 від 16.01.2007 р., відповідно до умов якого відповідач 3 передав у заставу банку рухоме майно транспортний засіб: автомобіль МАЗ, модель 437040, рік випуску 2003, тип ТЗ фургон ізотермичний - С, №кузова/шасі:Y3M47704830801X0303, р/н [NUMBER]. За ч. 2 ст. 14 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено судом, 12.03.2009 р. постановою державного виконавця АНД ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача -3 на користь відповідача 1 суми боргу в розмірі 11 730,17 грн. та 14.09.2009 р. постановою державного виконавця АНД ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні судового наказу №2н-1984 від 19.12.2008 р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з відповідача -3 на користь відповідач 2 суми боргу в розмірі 13 209,01 грн., накладено арешт на зазначений вище транспортний засіб, який перебуває у заставі ПАТ «ПриватБанк»та належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За наведених вище обставин позивач є обтяжувачем з вищим пріоритетом та у звязку з цим має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження відповідно до договору застави транспортного засобу №DT/035-1 від 16.01.2007 р., відповідно до умов якого [PERSON] передав у заставу банку рухоме майно транспортний засіб: автомобіль МАЗ, модель 437040, рік випуску 2003, тип ТЗ фургон ізотермичний - С, №кузова/шасі:Y3M47704830801X0303, р/н [NUMBER], та відповідно до умов якого, укладаючи його, сторони за ним погодили, що позичальник надає банку предмет застави для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобовязань за договором), тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved