overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

18 січня 2011 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності її померлому 28.06.1996 року чоловіку, [PERSON], правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Комарова, будинок № 17, яке видано 20.07.2002 року, та зареєстроване Овідіопольським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером № 288. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.11.2004 року серії 1-ЖД № 399838. Після звернення заявниці до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області, нотаріус, оглянувши представлені документи, виявила, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Комарова, будинок № 17, допущена помилка, а саме є розбіжності у написанні імя чоловіка [PERSON] У свідоцтві про право власності на вищевказаний житловий будинок, імя померлого чоловіка заявниці вказано як «Феодосій», замість «Федосій». Саме ця помилка перешкоджає [PERSON] прийняти спадщину після її чоловіка. До заяви було додане свідоцтво про смерть чоловіка заявниці, свідоцтво про укладення їх шлюбу, в яких імя вказано як «Федосій». Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявниця просить суд встановити. У судове засідання заявниця не зявилася, представник [PERSON] подала заяву, в якій заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , оскільки вона не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк вона пропустила з поважної причини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні 25 вересня 2010 року померла [PERSON] постійне місце проживання якої було с. Слобода Буринського району Сумської області. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина , яка складається із земельної ділянки площею 4,144 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області та підтверджується державним актом серії СМ № 062821. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, а тому має право на зазначене майно. Коли позивачка звернулася до нотконтори по питанню оформлення спадщини їй пояснили, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджується поясненням сторін, копією свідоцтва про смерть, копією заповіту. Відповідно до ст.1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] в нотаріальну контору своєчасно не звернулася через незнання чинного законодавства, а про пропуск строку довідалася в нотаріальній конторі, що підтверджується поясненням сторін. При таких обставинах суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і їй необхідно визначити додатковий строк тим самим задовільнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі з 10 січня 2006 року. Від шлюбу сторони дітей не мають, спільного господарства не ведуть та разом не проживають. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, про що надав суду письмову заяву. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та розглянувши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 січня 2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-СГ № 027355 видане Жирівською сільською радою Жилачівського району Львівської області. Сумісне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося по тій причині, що відповідач зловживає спиртними напоями, має неприязні стосунки з сином позивачки, вчиняє сімейні сварки та у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] стали неможливими, тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачка залишає шлюбне прізвище «Левицька».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2002 року він одружився з відповідачем, але спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим через несумісність характерів та звичок, тому наполягає на розірванні шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та обґрунтував їх. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року. Від спільного проживання дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства - у кожного свій бюджет. Сторони не вбачають підстав для примирення та наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що шлюб розпався та зберегти його неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Судом встановлено, що після реєстрації розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] змінює прізвище на дошлюбне „ Шавра. Майнового спору між сторонами на даний час не існує. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] , який їй потрібен для оформлення спадщини. Заявниця заяву повністю підтримала та просила задовольнити і пояснила, що встановлення даного факту їй потрібно для оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Заінтересована особа в судове засідання не з"явилася, але надала листа в якому заяву визнала і просила задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 25 серпня 1995 року померла [PERSON] постійне місце проживання якої було с. Верхня Сагарівка Буринського району. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить право на земельну частку ( пай ) розміром 3,59 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Верхньосагарівської сільської ради. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем з 1957 року і до її смерті 25 серпня 1995 року, тобто 38 років, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та довідкою сільської ради. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" та відповідно до норм цивільно процесуального кодексу України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що заява доведена і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт проживання однією сім"єю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] , яка померла 26 червня 2008 року оскільки розбіжності в написанні прізвища спадкодавця унеможливлюють оформлення спадщини. Заявник заяву повністю підтримав і пояснив, що встановлення даного факту потрібно для оформлення спадщини після смерті його матері. Заінтересована особа в судове засідання не з"явилася, але надала листа в якому заяву визнала і просила задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2008 року померла мати заявника [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем на спадкове майно за заповітом є [PERSON] Спадщину заявник прийняв, але не може її оформити через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. Так у свідоцтві про смерть спадкодавець значиться як «Гончарова» , а в свідоцтві про народження спадкоємця «Гончар». Данні факти підтверджується поясненням сторін, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть, довідкою сільської ради, копією паспорту, копією заповіту. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" та відповідно до норм цивільно-процесуального кодексу України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Обставини, що [PERSON] є матірю [PERSON] достовірно підтверджується документами виданими органами РАЦС , довідкою сільської ради , копією заповіту, поясненнями заявника та свідків [PERSON], [PERSON] Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що заява доведена і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

У лютому 2011 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його матір'ю - [PERSON], померлою 22.07.1989року. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори для отримання Свідоцтва про право на спадщину. Проте, у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки немає доказу родинних відносин спадкоємця зі спадкодавицею. Оскільки зазначена обставина заважає заявнику реалізувати свої права на спадкове майно, [PERSON] просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його матірю - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), померлою 22.07.1989року. В судовому засідання заявник та його представник заявлені вимоги підтримали. Представник зацікавленої особи - першої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. Від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 22.07.1989року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть ІІ-ФП №396686 від 25.07.1989 року актовий запис №2480. Після смерті відкрилась [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 63/100 частини житлового будинку №12 по пр. Капітанському в м. Миколаєві. Спадкоємцем за законом є [PERSON] , як син померлої. Проте, при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини заявнику було відмовлено у зв'язку з тим. що у свідоцтві про народження [PERSON] (>1У № 191375. виданого 11.05.1949 року [PERSON] сільрадою Жовтневого району Миколаївської області) у графі «матір» вказано - [PERSON]. а \\ свідоцтві про смерть спадкодавця (1І-ФІІ № 396686, виданому 25.07.1989 року Місьвідділом РАЦС м. Миколаєві) вказано «Кармазіна Раїса Ігнатіївна». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа мат право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати його права на спадкове майно. У судовому засіданні при аналізі наданих документів, а саме: свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про народження його матері [PERSON] а також відповідно до показань свідків [PERSON]. [PERSON] встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд має всі підстави задовольнит и заяву [PERSON] 11а підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

В квітні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 08.10.2004 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - Владислава, [INFO]. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши всі зібрані по справі матеріали, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 08.10.2004 року, мають сина - Владислава, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились з червня 2010 року, вони не веду ть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сім'я розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст. 112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] 1.Л. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, шо з 24.01.1992 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - Андрія, [INFO] та донька Олена, 29.111998 року народження. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши всі зібрані по справі матеріали, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 24.01.1992 року, мають сина - Андрія, [INFO] та доньку - Олену, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст. 112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

14.04.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, який матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона одноособово несе витрати по утриманню дитини, яка проживає разом з нею, що і стало підставою для звернення до суду. Просить стягнути з [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, які сплачувати на її користь як матері дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач до судового засідання не зявився, згідно судового доручення надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], але в меншому розмірі від визначеного позивачкою враховуючи, що на даний час відбуває покарання, його заробіток є незначним, а тому не має змоги сплачувати аліменти в тому розмірі, який вказано позивачкою. За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі ( а.с3). За час спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком (а.с. 5). На даний час дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується матеріалами справи (а.с.4). Встановлено, що відповідач працездатний, інших утриманців не має і в змозі надавати матеріальну допомогу, на даний час відбуває покарання, має незначний заробіток. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні, що сторонами не заперечується, а також те, що відповідач стабільного заробітку немає, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], які стягувати на користь позивачки. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 51 гривна в доход держави. На підставі ст. 81 ЦПК України стягнути з відповідача витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

У березні 2011 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 21 травня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 171. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій позов визнав, проти позовних вимог не заперечував та просив про розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 травня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 171. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини\~сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем «Латій».

Outcome: approved