overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 09.09.2009 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 81. Від шлюбу спільних дітей не мають. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач зневажливо відноситься до сімейного взаєморозуміння, яке виражається у несумісності їх характерів і різності поглядів на життя. Неодноразові спроби зі сторони позивача налагодити сімейне життя позитивних наслідків не дав, сімї фактично не існує, оскільки з січня у 2010 року сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Просить їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та просять справу розглянути у їх відсутності,. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 81. Від шлюбу спільних дітей не мають. З січня 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Миритися сторони категорично не бажають, шлюб між ними існує формально. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. та витрати по оплаті витрат судового збору в розмірі 8-50 гривень. Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач 03.03.2011 року звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що через подружню невірність відповідачки, він втратив почуття поваги та любові до неї, до не знаходження спільної мови з більшості питань подружнього життя та у відношеннях один до одного, що призвело до виникнення частих сварок і розпаду їх сімї, яку на його погляд поновити неможливо. Зазначив, що мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою. Посилаючись на викладене, та категоричну незгоду на примирення. Позивач просить суд його позов задовольнити, шлюб між ним і відповідачкою розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив суд його позов задовольнити. На примирення з відповідачкою не згодний. Відповідач в судовому засідання позов визнала, про що надала суду письмову заяву, просила суд їх шлюб з позивачем розірвати. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить вимогам закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 09 серпня 2003 року в ВРАГС Новоодеського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 44. У подружжя під час шлюбу народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та донька Аліна, [INFO], які проживають разом з відповідачкою. Подружжя припинило між собою шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних відносин явилась подружня невірність відповідачки, не знаходження спільної мови з більшості питань подружнього життя та у відношеннях один до одного, що призвело до виникнення частих сварок і розпаду їх сімї, внаслідок чого подружжя втратили один до одного почуття поваги та любові. Їх сімя розпалася остаточно і її поновити не можливо. На запропоновані судом заходи щодо примирення подружжя категорично відмовились. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, оскільки залишення позивача та відповідача в шлюбі буде суперечити інтересам цих осіб, може заподіяти істотної шкоди сторонам, а тому на підставі ст.ст. 104-105, 110-112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Нова Басань вул. Гончарівка 19, Бобровицького району Чернігівської області, посилаючись на слідуючі обставини: 29.11.2009 року померла її мати [PERSON]. За час свого життя мати не встигла оформити право власності на житловий будинок відповідним чином. 13.05.1997 року матір»ю був складений та зареєстрований секретарем Новобаснської сільської ради заповіт , в якому вона все своє майно заповідала їй. Після смерті матері відкрилась спадгцина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який не зареєстрований в Ніжинському МБТІ. Після смерті матері вона прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину, на житловий будинок не має можливості ,так як на неї відсутня первинна реєстрація в Ніжинському МБТІ. Представник позивач в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з»явився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. В заяві позивач підтримав свої позовні вимоги, а відповідач їх визнав , а тому відповідно до ст. 61 ч.І ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини , визнані сторонами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу ) на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу. В судове засідання сторони не з»явилися ,надали суду заяви в яких кожний окремо просять справу розглянути без їх участі ,позивачка позовні вимоги підтримала. Дані підстави дають можливість суду розглянути справу у відсутності сторін. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі матеріали справи ,суд вважає,що при таких обставинах позов підлягає задоволенню,так як викладені в позовній заяві вимоги знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами,а саме : відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] ,її батьками є сторони по справі ( а.с. 4 ) .Довідкою Бобровицької міськради підтверджується, що неповнолітня перебуває на утримання позивачки ( а.с.З ). В СТ.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визнається право кожної дитини на одинаковий рівень життя,необхідний для фізичного,розумового,духовного,морального і соціального розвитку.Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя,необхідних для розвитку дитини. Виходячи з цих підстав позов [PERSON] грунтується на вимогах ст.180 , 182,183 СК України ,згідно з якими батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об»ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Заявник [PERSON] сільська рада звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 29 вересня 2009 року помер [PERSON], житель [INFO], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 1416 від 30 листопада 2010 року. У день його смерті на територоії [PERSON] сільської ради відкрилася спадщина, залишилася нежитлова будівля за адресою вул.Леніна,50 с.Великі Канівці Чорнобаївського району Черкаської області та земельна ділянкапід нею 0,1622 га загальною вартістю 62778,24 грн., згідно довідки №182 від 16.03.2011року. Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Чоорнобаївської державної нотаріальної контори не зверталися. Тому на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує, згідно витягу зі спадкового реєстру № 26416281 від 18 березня 2011 року виданий Чорнобаївською державною нотаріальною конторою. Згідно ч.1, ч.3 ст. 1277 ЦК України,у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спащина, визнання судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні прокурор підтримав позов та просив його задоволити повністю. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. У день його смерті на територоії [PERSON] сільської ради відкрилася спадщина, залишилася нежитлова будівля за адресою вул.Леніна,50 с.Великі Канівці Чорнобаївського району Черкаської області та земельна ділянкапід нею 0,1622 га загальною вартістю 62778,24 грн., згідно довідки №182 від 16.03.2011року. Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Чоорнобаївської державної нотаріальної контори не зверталися. Тому на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує, згідно витягу зі спадкового реєстру № 26416281 від 18 березня 2011 року виданий Чорнобаївською державною нотаріальною конторою. Згідно ч.1, ч.3 ст. 1277 ЦК України,у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спащина, визнання судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Виходячи з наведеного, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння , що розташоване в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. Пролетарська, 84 . Дану вимогу обгрунтовує тим , що відповідно до договору дарування від 20.02.1999 року укладеного [PERSON] він є власником А частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що в м. Бобровиця по вул. Пролетарська, 84 . Власником іншої 1/2 частини цього будинку є [PERSON] , якій дана частина перейшла в спадщину після померлого чоловіка. Рішенням сімнадцятої сесії четвертого скликання Бобровицької міської ради позивачу передана у власність земельна ділянка , площею 0, 076 га в м. Бобровиця по вул. Пролетарська , 84 для обслуговування житлового будинку , господарських годівель та споруд і ведення особистого селянського господарства та ведення особистого селянського господарства. Однак виготовити технічну документацію виявилося не можливим , так як згоди між співвласниками не досягнуто , комісія з земельних спорів також не змогла врегулювати дане питання. Відповідно до рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 02.03.1998 року частки житлового будинку та надвірних будівель та споруд власників будинку виділені в натурі. Враховуючи вищезазначене просить визначити порядок користування. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали , просять їх задовольнити. Представник відповідача також визнав необхідність визначення порядку користування. Проте сторони самостійно не досягли згоди як саме визначити порядок користування земельною ділянкою з технічної точки зору , а тому по справі призначалася експертиза для з"ясування питання щодо варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою . Ознайомившись з висновком експерта учасники процесу зазначили , що такий варіант їх задовольняє, у висновку враховано всі інтереси сторін , розмір ділянок відповідає виділеним їм рішенням міської ради. Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи , висновок експерта, суд приходить до висновку , що позивачем повністю підтверджене право вимоги (а.с.6-25), так як він є власником Уі частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в м. Бобровиця по вул. Пролетарська, 84 , а також передана у власність земельна ділянка рішенням міської ради , проте так як не визначені межі земельної ділянки він не може виготовити технічну документацію та отримати Державний акт на землю. Відповідно до висновку експерта варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою ним надано , отже встановити порядок користування можливо , відповідно до варіанту , визначеного експертом. Сторони з даним варіантом згодні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 22 лютого 2011 р. з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони люди різних характерів та поглядів на життя, постійно виникають сварки та образи, примирення не бажає. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем неможливе, суперечить її інтересам та дитини, а тому просить суд шлюб розірвати, справу розглянути у відсутності відповідача, через його небажання з»являтися в судове засідання та постановити рішення заочне, на що дає свою згоду. Відповідач в судове засідання двічі не з"явився без поважних причин, хоча про час і місце розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення, та не повідомив про причини неявки, Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, а - саме: свідоцтво про одруження, актовий запис № 6 від 27 червня 2009 року (а.с.6), копію свідоцтва про народження дитини - [PERSON], актовий запис № 10 від 21 серпня 2009 р. (а.с.8), суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки позивачка довела, що їх подружнє життя з відповідачем не склалось і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати, а рішення по справі слід постановити заочно. . На підставі ст.,ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних за рішенням Кіцманського районного суду від 30.11.1995 року аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], з ? частини всіх видів заробітку відповідача на 400 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач сплачує по 85 гривень, що занадто мала сума для утримання дитини, яка навчається, а відповідач є працездатним, інших утриманців немає, зростають ціни, збільшуються мінімальна заробітна плата та прожитковий мінімум, тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, подавши письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення, тому, за згодою позивачки наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у визначеному позивачкою розмірі, враховуючи вимоги ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, для забезпечення потреб та інтересів дитини. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини розмір аліментів слід визначити в сумі 400 гривень, що не буде менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки на її користь боргу за договором позики в сумі 187207 грн. , з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за порушення грошового зобовязання, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.11.2009 р. уклала з відповідачкою договір позики на суму 167 тис. грн. за умови повернення боргу до 20.11.2009 року. Вказаний договір був оформлений домашньою розпискою. Посилаючись на те що відповідачка не виконала зобовязання за договором позики, просить стягнути з [PERSON] 187207грн. з яких 167тдс. сума боргу, 15197 грн. індекс інфляції та 5010 грн. - 3 % річних за порушення грошового зобовязання. В судовому засіданні позивачка не зявилась, надала заяву про зменшення позову до 172797грн. з урахуванням частково погашеної заборгованості в сумі 14500 грн., а також про слухання справи у її відсутність. Відповідачка в судовом засіданні позов визнала,підтвердила, що 04.11.2009 року згідно договору позики отримала від відповідачки 167000. грн., які зобовязалась повернути до 20.11.2009 року, але свої зобовязання не виконала. Тільки після звернення позивачки до суду повернула їй 14500 грн. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 04.11 2009 р. сторони уклали договір, за умовами якого [PERSON]. Л.О.. взяла в борг у [PERSON] 167000 грн. та зобовязалася повернути їх до 20.11.2009 року (а.с. 9 ) Оскільки відповідачка не виконала умов договору позики, в обумовлений договором строк не повернула кошти, то вона тим самим порушила права позивачки [PERSON], які підлягають захисту в судовому порядку на підставі ст. 611,1049, 1050 ЦК України. Тому суд вважає, що стягненню підлягає сума основного боргу 167 000 грн., яка з урахуванням індексу інфляції 182197 грн.( 167 000 X 1.091) Однак враховуючи, що під час розгляду справи відповідачка частково виплатила 14500грн. то сума складає 167 697 грн., а з урахуванням 3% річних ( 167000 X 3 /100 = 5010) стягненню підлягає 172 797 грн. Крім того, в силу ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 11 серпня 1990 року Станичненської сільською радою Нововодолазького району Харківської області . актовий запис №14. Від шлюбу мають дитину: доньку Анастасію , [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу послужило те, що сторони по справі подружні відносини не підтримують тривалий час, у сторін не має спільних інтересів щодо сімейного життя, ведення сумісного господарства , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сімї. Позивач вважає, що шлюб існує формально і підлягає розірванню . так як за наданий строк для примирення зберегти шлюб не вдалося , і позивач наполягає на розірванні шлюбу . Відповідач, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому з 11 серпня 1990 року Станичненської сільською радою Нововодолазького району Харківської області , актовий запис №14. Причиною для розірвання шлюбу послужило те, що сторони по справі подружні відносини не підтримують тривалий час, у сторін не має спільних інтересів щодо сімейного життя, ведення сумісного господарства , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сімї. 27.09.2010 року сторонам по справі було надано термін для примирення до 28.03.2011 року, але воно не відбулося . Вказані обставини встановлені на підставі даних пояснень сторін , матеріалів справи . Відповідно до ч.2 ст.112 СК України встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, в звязку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved