overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

ПАТ „Всеукраїнський [PERSON]" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань за договором кредиту і має заборгованість, тому просили стягнути на їх користь заборгованість за кредитом у сумі 6155,98 грн. а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 19.10.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено кредитний договір №КФ 313-07/Б, згідно з яким позивач зобов'язувався надати [PERSON] 3400 грн., а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування (а.с.5-9). Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком боргу по кредиту (а.с.4). Суд вважає, що за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

1 ВАТ „Всеукраїнський [PERSON]" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань за договором кредиту і має заборгованість, тому просили стягнути на їх користь заборгованість за кредитом у сумі 6894,40 грн., 1129,63 грн. відсотків, 1063,37 грн. плати за пропуск платежів, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, про слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково і пояснив суду, що [PERSON] частково погасла заборгованість. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 15.02.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], укладено кредитний договір №КФ 158-08/Б, згідно з яким позивач зобов'язувався надати [PERSON] 11200 грн.., а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування (а.с.5-9). Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком боргу по кредиту (а.с.4). У судовому засіданні встановлено, що відповідач частково відшкодувала заборгованість на суму 1200 грн. (а.с.50). Суд вважає, що за таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобов'язань. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач звернулися до суду в інтересах своїх неповнолітніх дітей з позовом, в якому просить визнати за дітьми по ? частині кожному право власності на жилий будинок по вул. Максютова, 120 у м. Житомирі, обґрунтовуючи тим, що вони залишилися спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] За життя право власності на вказаний будинок спадкодавцем не було оформлено у встановленому законом порядку, а тому можливості оформити спадщину на вказаний будинок не інакше як у судовому порядку не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] міської ради заперечував щодо задоволення позову в частині самочинного перепланування будинку. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.11.2009р. помер [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №2616. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом залишились його діти [PERSON], 18.05.2005р.н. та [PERSON], 13.09.1997р.н., які на день смерті батька були зареєстровані та проживали разом з матірю [PERSON] у жилому будинку по вул. Максютова, 120 у м. Житомирі. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина у вигляді жилого будинку по вул. Максютова, 120 у м. Житомирі, яку спадкоємці не можуть прийняти у встановленому законом порядку, оскільки право власності на вказаний самовільно перебудований житловий будинок за спадкодавцем не зареєстровано, що підтверджується листом КП «[PERSON] обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.05.2010р. №А-13535. Спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0757 га за вказаною адресою. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи зазначене, діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від прийняття спадщини, вважаються такими, що прийняли у відповідності до вимог ч.1 ст. 1267 ЦК України, спадщину та набули право власності по ? частині кожний на жилий будинок по вул. Максютова, 120 у м. Житомирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

[PERSON] 26.10.2010 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розділити спільне майно подружжя 2-х кімнатну квартиру № 7, що знаходиться в будинку № 95 по вулиці Н. Богач в місті Гайворон Кіровоградської області, (договір купівлі-продажу від 24.11.2004 року № 3093) та гараж, що знаходиться [ADDRESS]. Позов мотивований тим що сторони проживали в шлюбі з 20.09.2003 року, який 17 серпня 2010 року було розірвано (копія рішення Гайворонського районного суду від 17 серпня 2010 року арк. спр. № 8). За час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі сторони за спільні кошти придбали майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: 2-х кімнатну квартиру № 7, що знаходиться в будинку № 95 по вулиці Н. Богач в місті Гайворон Кіровоградської області (договір купівлі-продажу від 24.11.2004 року № 3093арк. спр. № 10) вартість якої позивач оцінює в 40000 грн.. Крім цього під час спільного подружнього життя сторони отримали рішення Гайворонської міської ради „Про надання дозволу на будівництво гаража [ADDRESS] і за спільні сімейні кошти в 2005 році побудували його, згідно технічного плану, вартість гаража позивач попередньо в даний час оцінює в 4000 грн. Згоди на добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, а тому позивач змушений звертатися до суду. Та просить в порядку розподілу спільного майна подружжя, залишити відповідачці, [PERSON], на праві власності в користування цілу 2-х кімнатну квартиру № 7, що знаходиться в будинку № 95 по вулиці Н. Богач в місті Гайворон Кіровоградської області, стягнувши з неї на його користь грошову компенсацію за половину її вартості в сумі 20000 грн.. Виділити йому в користування гараж, що знаходиться [ADDRESS], стягнувши з нього на користь позивачки 2000 грн. та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позов змінив просить залишити йому в користування гараж, що знаходиться [ADDRESS] від інших позовних вимог відмовляється. Представник позивача в судовому засіданні змінений позов підтримала просить його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні змінену позовну заяву визнала повністю та просить її задовільнити. При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування заяви посилаються на те, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08.07.2006 Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №526. Від шлюбу заявники мають доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки між заявниками припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімейне життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сімя розпалася остаточно, примирення з відповідачем не можливе, дитина після розірвання шлюбу буде проживати [PERSON], спір майнового характеру відсутній. Заявники домовились про участь кожного з них у вихованні та утриманні дитини, що підтверджується нотаріально засвідченими їхніми заявами. Просять суд розірвати шлюб між ними, зареєстрований 08.07.2006 Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №526, визначити місце проживання дитини з [PERSON], визначити, що після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишиться «Кійко». Заявники у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Кіровського відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивачки та їх дитини. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, досягли домовленості щодо проживання та утримання дитини, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам заявників та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.05.2005 року. В обґрунтування позову посилається на те, що через розбіжність їхніх з відповідачем характерів, різних поглядів на життя їхні сімейні стосунки не склалися. Їхня сімя розпалася та подружні відносини фактично були припинені після реєстрації шлюбу. В письмовій заяві до суду позивачка просила розглянути справу у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його. В судове засідання відповідач не з'явився. Враховуючи, що він про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, суд у відповідності зі ст.169 ч.4 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивачка. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2005 року (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що на протязі певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 04.02.2007 року. В обґрунтування позову посилається на те, що їхнє одруження із відповідачкою виявилося невдалим, оскільки дружина не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків та взаємоповагу один до одного, крім того її постійні зради в подружньому житті призвели до фактичного припинення подружніх стосунків. За вказаних обставин він вважає, що проживати разом з нею неможливо та вирішив розірвати шлюб. В письмовій заяві до суду позивач просив шлюб розірвати. Відповідачка до суду не зявилася. В письмовій заяві до суду просить розглянути справу у її відсутності та розірвати шлюб з позивачем, залишивши їй прізвище після розірвання шлюбу Дячук. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.02.2007 року (а.с.8). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачкою. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що протягом певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачкою надано заяву про залишення їй після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища Дячук. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, відповідачці після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище Дячук.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

Позивач АТ «Банк «Фінанси та кредит» Філія «Північно-Західне регіональне управління ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останнього на їх користь заборгованість по кредиту 44416,66 грн., по відсоткам 773,72 грн., нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків на загальну суму 11758,13 грн., а всього стягнути 56948,51 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 27 червня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ«Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Північно-Західне регіональне управління» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Ф1-08/62420-89 на суму 76480 грн. із сплатою по процентній ставці 19,5% річних з можливістю щорічного зниження процентної ставки. Відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами. У звязку з порушенням графіку погашення кредиту у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 56948,51 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. В своїй заяві просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав. Відповідно до п.3.3 кредитного договору №Ф1-08/62420-89 від 27.06.2008\~року (а.с.7-10) позичальник зобовязується щомісячно здійснювати погашення позичкової заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 1274,67 грн. та нарахованими процентами, відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п.6.1. зазначеного вище договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.32) станом на 01.03.2009\~року сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору становить 56948,51 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору та сплата неустойки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-07 00:00:00

12.07.2010 р. КС «Злагода» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.12.2008 р. між Кредитною спілкою та [PERSON] був укладений Кредитний договір на суму 44 000 гривень строком на 12 місяців. Відповідно до договору відповідачка зобов'язалася у встановлений строк повернути кредит та виплатити відсотки за його використання. Оскільки відповідачка взяті на себе зобовязання за договором не виконує, позивач просив суд стягнути з неї суму заборгованості в розмірі 68 980 грн., а саме: борг за кредитом - 44 000 грн., відсотки за користування кредитом - 24 980 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 12.12.2008 р. між КС «Злагода» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № С8180-5110 на суму 44 000 гривень строком на 12 місяців. Відповідно до умов договору [PERSON] була зобовязана у встановлений строк виплатити кредит та відсотки за його використання в розмірі 42 % річних. З умовами договорів відповідачка була ознайомлена, нею він підписаний. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 09.06.2010 р. сума заборгованості відповідачів складає 68 980 грн., а саме: борг за кредитом - 44 000 грн., відсотки за користування кредитом - 24 980 грн. та судові витрати. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови договору. Таким чином на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового бору за подачу позову в сумі 689 грн. 80 коп., витрати на 1ТЗ у зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved