Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-10 00:00:00

21 квітня 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 28 жовтня 2010 року Вознесенським міськрайонним судом було винесено рішення, відповідно до якого було визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був зареєстрований у Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі. Вказаним рішенням також були визначено, що квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності по ? частці кожному. Посилаючись на те, що з відповідачем постійно виникають конфлікти по користуванню кімнатами та оплаті за комунальні послуги, позивач просила надати їй в користуванні ізольовані кімнати житловою площею 8,0 кв.м. та 11,1 кв.м., а відповідачу надати в користування кімнату житловою площею 17,1 кв.м., кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральну залишити у загальному користуванні. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, її представник за довіреністю [PERSON] також в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог КП «Єдність» в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований 29 березня 2002 року в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 328 у Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі, за яким [PERSON], [PERSON] купили кожний по ? частці квартири № 21, розташованій по вул. Жовтневої революції 222-а в м. Вознесенську. Згідно довідки КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації « № 166 право власності на квартиру № 222-а зареєстровано: ? частина за позивачем та ? частина за [PERSON] Відповідно до договору купівлі- продажу № 328 від 29 березня 2002 року та технічного паспорту № 8209 вказана квартира складається з коридору 1 площею 7,2 кв.м., туалету 2 площею 1,2 кв.м., ванної кімнати 3 площею 2,7 кв.м., житлової кімнати 4 площею 8,0 кв.м., шкапи 5 площею 0,5 кв.м., житлової кімнати 6 площею 11,1 кв.м., лоджії 9 площею 2,6 кв.м., житлової кімнати 7 площею 17,1 кв.м., балкону 10 площею 3,4 кв.м. , кухні 8 площею 8,4 кв.м. Так, відповідно до ст..ст. 150, 155 ЖК України та ч.1 ст.383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Власник такої квартири не може бути позбавлений права користування нею, крім випадків, установлених законодавством України. Крім того ст..358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року, якщо виділ частки у будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Таким чином, враховуючи запропонований позивачем варіант визначення порядку користування квартирою та згоду відповідача на визначення порядку користування квартирою за варіантом позивача, при цьому суд вважає, що це не призведе до погіршення житлових умов сторін, не викличе необхідність постановки їх на облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов, (Правила Обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і наданні їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. та Постанова № 4 виконавчого комітету Миколаївської обласної ради від 03.01.1992 року «Про норми житлової площі в Миколаївській області») та буде відповідати розміру їх часток у спільній частковій власності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved