Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-17 00:00:00

ВАТ «Полтавський ГЗК» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням кім. № 628 в будинку № 1 по вул. Портовій в м. Комсомольську. Зазначені вимоги, підтримані представником позивача в судовому засіданні обґрунтовуються посиланням на те, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні без поважних причин понад встановлені Законом строки, з огляду на що має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідач до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON], дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 26.02.1993 року відповідачу на підставі ордеру № 2227, виданому за спільним рішенням адміністрації та профкома ВАТ ПГЗК була виділена жила площа в гуртожитку кімната № 628 в буд. по вул. Портовій, 1 в м. Комсомольську. Зазначену кімнату надано відповідачу в звязку із роботою. (а.с. 12). Згідно довідки від 20.12.2010 р. гуртожиток № 1 по вул.. Портовій в м. Комсомольську включений до Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу ВАТ «Полтавський ГЗК» від 27.12.1994 р. та знаходиться на його балансі. 17.05.2006 року згідно Наказу про припинення трудового договору № 645к, [PERSON] звільнився з комбінату за власним бажанням. (а.с. 11). Як вбачається з наданої довідки, на час розгляду справи судом у спірному житловому приміщенні значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] (а.с.9). На момент розгляду справи, житловий будинок, де значиться зареєстрованим відповідач, перебуває у власності ВАТ «Полтавський ГЗК», і використовується власником для тимчасового проживання сімей, які перебувають з відповідачем в трудових правовідносинах. Разом з тим, приймаючи до уваги, що спірні відносини не врегульовані Законом, суд відповідно до положень ч. 7 ст. 11 ЦПК України застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини в даному випадку аналогію закону і погоджується з позицією представника позивача щодо можливості застосування до спірних відносин положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, які регулюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Як вбачається із змісту наданих актів, датованих 03.12.2009 р., 22.12.2009 р., 04.03.2010 р., 10.09.2010 р. [PERSON] не проживає в кімнаті № 628 по вул. Портовій, 1 понад встановлені Законом строки. (а.с. 13-14). На час перевірки в зазначеному житловому приміщенні були встановлені проживаючими гр. [PERSON], [PERSON] Згадана обставина була підтверджена в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] заступником начальника цеху ЦЄООС ВАТ «Полтавський ГЗК», яка показала суду, що згідно проведеної перевірки встановлено непроживання відповідача в кімнаті № 628 в буд. № 1 по вул.. Портовій, відсутність його особистих речей. На час перевірки в кімнаті проживали за договором оренди № 3/147/66 від 02.02.2010 р. [PERSON], [PERSON] (а.с. 28). Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Відповідно до розяснень, що містяться в постанові ПВСУ № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача таким, що втртив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Судом встановлено, що в спірному жилому приміщенні відповідач не проживає з січня 2009 року. З моменту залишення спірної квартири, протягом такого тривалого строку, в будь-який спосіб не вирішив питання з власником житлового фонду щодо збереження за ним права на житло, привів житло до непридатного для проживання стану, що є переконливим свідченням прояву його абсолютної байдужості до спірної квартири, і дає суду підставу дійти остаточного висновку про відсутність у відповідача поважної причини для непроживання в спірному приміщенні та формального збереження житла за собою, що відповідно до положень ст.72 ЖК України є підставою для задоволення вимог позивача в повному обсязі. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved