Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-26 00:00:00

В грудні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В позовній заяві зазначено, що 27 січня 2009 р. позивачка [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] гроші в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., які останній зобов'язався повернути в строк до 27 квітня 2009 р., про що була складена розписка від 27 січня 2009 р. 16 травня 2009 р. відповідач позичив у позивачки в борг ще 6 300 (шість тисяч триста) грн. 00 коп., які зобовязався повернути протягом трьох місяців в строк до 16 серпня 2009 р. Посилаючись на те, що в строки, передбачені в розписках, відповідач гроші не повернув, від свого обовязку повернути гроші останній ухиляється, позивач [PERSON] просила позов задовольнити, стягнути на її користь з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 11 677 (одинадцять тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 00 коп. 58 коп. та грошову суму в розмірі 2 094 (дві тисячі девяносто чотири) грн. 43 коп. відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, а також судові витрати по справі, до складу яких увійшли судовий збір в розмірі 138 (сто тридцять вісім) грн. 00 коп. і витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави звернення до суду, викладенні в позовній заяві, та просила розглянути справу у її відсутність. При цьому, остання не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з дій та вчинків осіб. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] гроші на загальну суму 10 300 (десять тисяч триста) грн. 00 коп., які останній зобовязався повернути позикодавцю в строки, визначені у розписках. На підтвердження укладення вказаних угод та їх умов до матеріалів справи позивачкою додані оригінали розписок від 27 січня 2009 р. та від 16 травня 2009 р., зі змісту яких вбачається, що 27 січня 2009 р. [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. та зобовязалася їх повернути в строк до 27 квітня 2009 р., а 16 травня 2009 р. відповідач взяв в борг гроші у позивачки в розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн. 00 коп., які зобовязався повернути протягом трьох місяців. Проте, у визначений строк, [PERSON] своїх договірних зобовязань не виконав, кошти [PERSON] не повернув, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення суми боргу. У відповідності до ч,1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві предмет позики у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі фактично виникли правовідносини позики, оскільки це підтверджується розписками [PERSON] від 27 січня 2009 р. та від 16 травня 2009 р., які посвідчують передачу позичальнику грошової суми, а знаходження вказаних розписок у позикодавця свідчить, згідно ст.1047 ЦК України, про невиконання зобовязання боржником у повному обсязі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні зобовязання, які відповідач порушив, а саме не повернув позивачці обумовлену суму, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 10 300 (десять тисяч триста) грн. 00 коп. обґрунтовані та на підставі ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню. Разом з тим, що стосується позовних вимог про стягнення процентів за користування коштами, суд виходить з наступного. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одруження від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. За правилами ч,1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). При цьому, розписка або інший документ, якщо вони знаходяться у позикодавця, засвідчують лише факт отримання грошей або речей позичальником та вони не замінюють договору позики. Тобто, боргові документи мають підтверджувати дві обставини: по-перше, факт отримання боржником грошей, по - друге, точно визначений строк повернення грошей. За таких обставин та враховуючи, що між сторонами договір позики у письмовій формі не укладався, тому правових підстав для стягнення процентів за договором позики суд не вбачає. Окрім того, у ч.2 ст.625 ЦК України визначено правові наслідки прострочення боржником виконання грошового зобовязання. Зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 27 січня 2009 р. (4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.) з урахуванням встановленого індексу інфляції - 45 (сорок пять) грн. 96 коп. (виходячи з встановлених індексів інфляції: за травень 2009 р. - 100,5%, червень 2009 р. -101,1%, липень 2009 р. - 99, 9%, серпень 2009 р. - 99,8%, вересень 2009 р. - 100,8%, жовтень 2009 р. - 100, 9%, листопад 2009 р. - 101, 1 %, грудень 2009 р. -100, 9%, за січень 2010 р. -101,8%, лютий 2010 р. - 101,9 %, березень 2010 р. - 100,9 %, квітень 2010 р. - 99,7 %, травень 2010 р. - 99,4%, червень 2010 р. - 99,6%, липень 2010 р. - 99,8 %, серпень 2010 р. - 101,2%, вересень 2010 р. - 102,9%, а за період з 01 травня 2009 р. по 01 жовтня 2010 р. індекс інфляції становить 114,9% (4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. х 114,9% /100). Окрім того, позивач має право на стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, а саме -180 (сто вісімдесят) грн. 00 коп. ((4 000 грн. 00 коп. х 3% /12 х 8) + (4 000 грн. 00 коп. х 3%/12х10 ), що становить три процента річних від простроченої суми починаючи з часу прострочки виконання взятих на себе зобовязання йдо 01 листопада 2010 р. За договором позики від 16 травня 2009 р. підлягає стягненню сума боргу (6 300 (шість тисяч триста) грн. 00 коп.) з урахуванням встановленого індексу інфляції - 71 (сімдесят одна) грн. 25 коп. (виходячи з встановлених індексів інфляції: вересень 2009 р. - 100,8%, жовтень 2009 р. - 100, 9%, листопад 2009 р. - 101,1 %, грудень 2009 р. -100, 9%, за січень 2010 р. - 101,8%, лютий 2010 р. - 101,9 %, березень 2010 р. -100,9 %, квітень 2010 р. - 99,7 %, травень 2010 р. - 99,4%, червень 2010 р. - 99,6%, липень 2010 р. - 99,8 %, серпень 2010 р. - 101,2%, вересень 2010 р. - 102,9%, аза період з 01 вересня 2009 р. по 01 жовтня 2010 р. індекс інфляції становить 113,1% (6 300 (шість тисяч триста) грн. 00 коп. х 113,1% /100). Також, підлягають стягненню три процента річних від простроченої суми, а саме - 220 (двісті двадцять) грн. 50 коп. ((6 300 грн. 00 коп. х 3% /12 х 4) + (6 300 грн. 00 коп. х 3%/12х10), що становить три процента річних від простроченої суми починаючи з часу прострочки виконання взятих на себе зобов'язання йдо 01 листопада 2010 р. Отже, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивачки за договором позики від 27 січня 2009 р. підлягають стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - 4 045 (чотири тисячі сорок пять) грн. 96 коп., три процента річних від простроченої суми-180 (сто вісімдесят) 00 коп., та за договором позики від 16 травня 2009 р. підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - 6 371 (шість тисяч триста сімдесят одна) грн. 25 коп. і три процента річних від простроченої суми - 220 (двісті двадцять) грн. 50 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сплачені останньою судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 108 (сто вісім) грн. 17 коп., оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: partial