Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: управління Держкомзему у Харківському районі Харківської області та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0694 га розташовану по вул. Зелена № 14 смт. Високий Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимоги зазначив, що його батькові [PERSON], який помер 08 червня 2000 року, належало 25/50 частин житлового будинку та земельна ділянка загальною площею 0,0694 га за вказаною адресою, зазначене майно після смерті батька, на підставі свідоцтва про право на спадщину, успадкувала мати позивача [PERSON] Право власності на житловий будинок було зареєстровано у встановленому законом порядку, за для реєстрації права власності на земельну ділянку [PERSON] звернулася до управління Держкомзему у Харківському районі Харківської області, де земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер, але правовстановлюючий документ [PERSON] не отримала у звязку з тим, що померла. За заповітом все належне майно матері перейшло до [PERSON] У звязку з вищевикладеним, позивач не має змоги отримати свідоцтво про право спадщини на земельну ділянку. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач, в особі Голови Височанської селищної ради, в судове засідання не зявився надавши до суду заяву, в якій проти позову не заперечував та просив розглядати справу за відсутності представника Височанської селищної ради. Представник третьої особи надав до суду заперечення на позовну заяву в частині задоволення позовних вимог щодо зобовязання управління Держкомзему зареєструвати право власності на земельну ділянку та просив розглядати справу без участі представника. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.60). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 25.65.59438 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0694 га по вул. Зеленій,14 с.м.т. Високий Харківського району Харківської області виданого 03.10.1997 року (а.с.17). Згідно постанови КМУ № 449 від 02.04.2002 року "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право приватної власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Тобто держаний акт на право приватної власності на землю серія ХР 25.65.59438 виданий 03.10.1997 року є чинним. [PERSON] помер 08.06.2000 року про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.30). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове) від 11.02.2006 року [PERSON] була спадкоємицею майна [PERSON] у вигляді приватизованої земельної ділянки площею 0,0694 га та розташованого на ній житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.20). Згідно ст.549 ЦК України, яка діяла на час відкриття спадщини, [PERSON] набула права власності на спадщину після смерті [PERSON] та на вказаний час виникнення права власності на спадщину, яке складалося з нерухомого майна не повязувалося з його державною реєстрацією. [PERSON] для реалізації свого права на спадщину звернулася до ТОВ Скіфпро складання технічної документації, яка відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі передує і є необхідним етапом видачі державного акта. Однак із незалежних від неї обставин, [PERSON] не отримала державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, так як 25.03.2010 року померла, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.27). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], який у встановлений строк та у встановленому порядку прийняв спадщину, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.12.2010 року, видане четвертою Харківською державною нотаріальною конторою на право власності 25/50 частин житлового будинку по вул. Зеленій,14 с.м.т. Високий Харківського району Харківської області (а.с.5). Стаття 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадини з умовою чи із застереженням. Прийняття [PERSON] спадщини у вигляді житлового будинку, свідчить про те , що він прийняв і іншу частину спадкової маси у вигляді земельної ділянки. Суд вважає, що [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,0694 га по вул. Зеленій,14 с.м.т. Високий Харківського району Харківської області у порядку спадкування за законом. Право власності на земельну ділянку також підтверджується витягом Управління Держкомзему у Харківському районі Харківської області про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, власником якої є [PERSON] (а.с.16). Так як право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку не визнається, він має право на судовий захист своїх прав відповідно до ст.15 ЦПК України. Свідоцтво про право на спадщину від 11.02.2006 року, яким посвідчено право власності на земельну ділянку № 14 по вул. Зеленій с.м.т. Високий Харківського району Харківської області за [PERSON], відповідно до п.б ч.2 ст.126 ЗК України є правоустановчим документом, який посвідчує право власності особи на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж та цільового призначення. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Тому, відповідно до ст.1223 ЦК України у контексті ст.1218 ЦК України та ст.126 ЗК України до [PERSON] перейшло право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відносно зобовязання Управління Держкомзему зареєструвати право власності на земельну ділянку, то реєстрація права власності та видача державного акту проводиться відповідно до вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяженьта Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 року. Виходячи із вищевикладеного [PERSON] зобовязаний дотримуватися встановленого порядку отримання правоустановчого документа на право власності на землю. Крім того, Управління Держкомзему зазначено позивачем як третя особа, при цьому відповідно до вимог ЦПК України, жодних зобовязань покладати не можна. Тому в цій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial