Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, в якому просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з ЗАТ „Універсальне агентство з продажу авіаперевезень матеріальну шкоду у розмірі 4485 грн. 20 коп.; стягнути з ЗАТ „Універсальне агентство з продажу авіаперевезень, ЗАТ „Аеросвіт солідарно моральну шкоду у розмірі 99 995 514 грн. 80коп. та понесені і документально підтвердженні судові витрати у сумі 120грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 15 грудня 2009 року його помічником [PERSON] було придбано квиток ЕТКТ № 8703829051169 на авіа переліт „туди і назад за напрямком Київ (Бориспіль) [PERSON]. Його відліт відбувся на підставі наказу по ТОВ „[PERSON] захисту прав громадян України №13 від 14.12.2009 року про відбуття у службове відрядження. Авіа переліт мав відбутися літаком авіакомпанії „Аеросвіт у напрямку „туди 16 грудня 2009 року (02 год. 20хв. виліт, 07 год. 30 хв. приземлення, за місцевим часом), у напрямку „наказ 18 грудня 2009 року (09 год. 00 хв. виліт, 10 год. 15 хв. приземлення, за місцевим часом). За переліт позивач сплатив свої особисті кошти готівкою у сумі 4485,20грн. У звязку з тим, що ні він, ні його помічник не володіє англійською мовою досконало, відомості, вказані у квитку, ним було трактовано невірно. Так, час вильоту з аеропорту [PERSON] ним було сприйнято у графі „ARRIVAL TIME, і таким чином я запізнився на літак у місті [PERSON]. Справжній час вильоту (09 год.00хв.) вказано у форматі „0900, без будь-яких додаткових пояснень, що унеможливлює правильне сприйняття інформації споживачем. У звязку з тим, що він запізнився з вини відповідача на рейс, він був вимушений здати квиток і придбати новий, що потягнуло додаткові витрати у сумі 4485,20 грн. 18 грудня 2009 року мала відбутися зустріч з представниками азербайджанської компанії у його офісі у місті Києві. Дана зустріч не відбулася та було зірвано укладення довгострокового контракту на поставку продукції з Азербайджанської республіки до України, чим завдано матеріальних та моральних збитків очолю вальній ним компанії. Таким чином, було завдано шкоди його майну, так як заробітна плата, яку він мав отримати, розраховується з прибутку, наданого компанії своїми діями у процесі виконання трудових функцій. Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, оцінка якої базується на тій ролі, яку він займає в суспільстві, глибині душевних страждань, незручностей та хвилювання щодо можливого незявлення до міста Києва протягом 2-з днів. Моральні переживання полягають в емоційних переживаннях, повязаних із невиконанням вимог закону та не повернення коштів, вирішення цієї проблеми призвели до конфліктів у сімї, погіршенні стану здоровя. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник ЗАТ „Авіакомпанія „Аеросвіт" в судове засідання не зявився, в наданих письмових поясненнях в заперечення проти позову зазначив, що позивачем не було додано претензії до Авіакомпанії, тому згідно Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, Затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням авіаційної безпеки №187 від 14.03.2006р. позивач не може подавати позов до суду. Крім того, як зазначив позивач його помічником було придбано авіаквиток на рейс Авіакомпанії за маршрутом Київ-Баку (відправлення 16 грудня 2009 року о 02год. 20 хв.) та [PERSON] Київ (відправлення 18 грудня 2009р. о 09год. 00хв.). Переліт за маршрутом Київ-Баку позивачем було здійснено належним чином та без будь-яких зауважень до квитка та мови, якою надруковано квиток. Тобто позивачу було зрозуміло всю інформацію, котра була надрукована в квитку. Крім того, електронний квиток, який був виданий позивачу цілком відповідає вимогам до такого квитка, визначеним в Наказі Державної адміністрації №37 від 20 січня 2009 року. Також, відповідач зазначив що 09.02.2010 року повернув позивачу вартість невикористаного польотного купона за маршрутом Баку-Київ у вартості 1166,20 грн. Належних доказів, які б підтвердили матеріальну та моральну шкоду завдану позивачам не наведено. На підставі цього представник відповідача зазначив, що всі дії ними здійсненні відповідно до договору між сторонами та законодавства України, а тому позов є необґрунтованим. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства „Універсальне агентство з продажу авіаперевезень в наданих судових поясненнях та в судовому засіданні в запереченнях позову зазначив, що застосування авіаційних електронних перевізних документів в Україні регулюється Наказом Державної авіаційної адміністрації №37 від 20.01.2009р. „Про впровадження електронних перевізних документів. Додатком 3 до вказаного Наказу визначених приклад (форма) квитанції електронного квитка, надрукованої на папері, який містить інформацію саме англійською мовою. Позивачем не надано доказів того, що він звертався до перевізника з відповідною письмовою претензією, хоча це є обовязковою умовою права на позов. Крім того позивачем не додано доказів, що він запізнився на рейс саме тому, що невірно сприйняв дату вильоту, не додано доказів вказаних негативних наслідків запізнення на авіарейс. В звязку з чим представник ЗАТ„Універсальне агентство з продажу авіаперевезень просив відмовити у задоволені позову [PERSON] Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 15.12.2009 року помічник позивача придбав в [PERSON] акціонерного товариства „Універсальне агентство з продажу авіаперевезень авіаквиток маршрутом „Київ(Бориспіль) [PERSON] (Бориспіль) з датою вильоту 16.12.2009року до м. Баку та повернення назад 18.12.2009 року, на суму 4485 грн. 20 коп. /а.с. 12/. Перевізником згідно договору виступала компанія ЗАТ „Авіакомпанія „Аеросвіт", яка 16.12.2009 року доставила [PERSON] до м. Баку. 18.12.2009 року позивач спізнився на рейс з м. Баку до Києва, в звязку з тим, що час вильоту ним було сприйнято у графі „ARRIVEL TIME, а справжній виліт (09 год. 00 хв.) вказано у форматі „0900. Тому позивач був вимушений здати власний квиток і придбати новий, вартістю 4485,20 грн. Вважаючи, його права порушеними позивач звернулись до суду з проханням про стягнення з відповідачів на його користь, завдану діями відповідачів моральну та матеріальну шкоду. 09.02.2010р. здійснено повернення грошових коштів на підставі невикористаного пасажиром авіаквитка ЕТКТ № 8703829051169 в сумі 1166,20грн., що підтверджується копією доповідної записки касира [PERSON] акціонерного товариства „Універсальне агентство з продажу авіаперевезень від 29.04.2010р. та копією фіскального чеку №2994. Тому суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договору перевезення. Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Так, застосування авіаційних електронних перевізних документів в Україні регулюються Наказом Державної авіаційної адміністрації України №37 від 20.01.2009р. „Про впровадження електронних перевізних документів. Додатком 3 до вказаного наказу визначений приклад (форма) квитанції електронного квитка, надрукованої на папері, який містить інформацію саме англійською мовою. Судом встановлено, що згідно п.п. 22.1.1 Правил, відповідальність перевізника при перевезеннях обмежена нормами, що встановлені в цих Правилах, і за будь-яких обставин не може перевищувати суми доведених збитків. Перевізник не несе відповідальності за непрямі, побічні, опосередковані збитки, не одержану вигоду. На підставі п.14.2 Правил, якщо перевізник анулює чи не виконає рейс у розумні строки та за розкладом сума, що повертається пасажиру повинна дорівнювати такому розміру: якщо була використана будь-яка частина квитка - сумі, що дорівнює різниці між оплаченою сумою за квиток і сумою за використану частину квитка. Спираючись на те, що позивач був доставлений лише з аеропорту „Бориспіль" до аеропорту м. Баку, а він оплатив згідно договору перевезення рейс „Київ (Бориспіль)-Баку-Київ(Бориспіль)" йому відшкодовано половина витрачених на білет коштів, що підтверджується копією доповідної записки касира ЗАТ „Універсальне агентство з продажу авіаперевезень від 29.04.2010р. та копією фіскального чеку №2994. Вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі придбаного нового квитка у сумі 4485,20 грн., є безпідставними, оскільки останнім не надано даного квитка, для дослідження в судовому засіданні. У цьому звязку позивачем не доведено тих обставин, що відповідачі не виконали належним чином своїх обовязків щодо своєчасного його перевезення та повідомлення у квитку про час вильоту. Тому суд приходить до висновку, що відповідачами не було допущено порушень вимог ЦК України та Правил щодо здійснення заходів по перевезенню позивача. З урахуванням наведеного вище, вимоги позивача, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, та є такими, що заявлені останнім без достатніх на те підстав. Крім того, позивач не надав суду доказів заподіяння йому моральних збитків внаслідок запізнення на рейс, а тому в цій частині позову необхідно відмовити за недоведеністю. З наведених вище підстав у задоволенні вимог позивача слід відмовити повністю за їх необґрунтованістю та недоведеністю. Зважаючи на те, що в позові відмовлено, судові витрати по справі, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, слід покласти на позивача, який оплатив їх при зверненні з позовною заявою до суду. На підставі наведеного та п.п. 14.2, 22.1.1 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням авіаційної безпеки від 14.03.2006 року № 187, ст.ст. 23, 908, 910, 911, 1167 ЦК України, та

Outcome: dismissed