Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів по споживчому кредиту № 00009-ЕL-000000001486 від 11.07.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]», мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 48\~500,00 гривень, строком на 36 місяців, під 26 % річних. 21.12.2009 року ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та ТОВ «[PERSON] [PERSON]» уклали договір відступлення права вимоги № 1/05-1-045. Згідно якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги, що належать первісному кредитору.На момент подачі заяви наявна заборгованість у розмірі 61\~500,64 грн.: непогашений кредит у розмірі 48\~500,00 грн.; несплачені відсотки у розмірі 13\~000,64 грн. Кредитор виконав свої зобовязання в повному обсязі, надав кредит у розмірі 48 500,00 грн. Отже позичальник скористався кредитними коштами, а свої зобовязання не виконав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача в порядку п.4ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача, вважає можливим розглядати справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити рішення по справі. Суд вирішує спір між сторонами відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України в межах заявлених вимог та наданих доказів. Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі виникає спір. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги представника позивача не обгрунтовані та не підлягають задоволеню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2008 року було укладено договір № 00009-ЕL-000000001486 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» про надання кредиту у розмірі 48\~500,00 гривень, строком на 36 місяців, під 26 % річних. 21.12.2009 року укладено договір відступлення права вимоги між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та ТОВ «[PERSON] [PERSON]» № 1/05-1-045. В судовому засіданні представник позивача не надав суду докази того, що відповідач отримала кошти у розмірі, вказаному в договорі та не надано розрахунку нарахування відсотків. Суд постановляє рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Суд критично оцінює надану позивачем виписку по особовому рахунку від 25.06.2010 року та розрахунок заборгованості основного боргу [PERSON], оскільки з них не вбачається який залишок кредиту, не зрозуміло на яку суму нараховувались відсотки та в якому розмірі. В матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує отримання коштів та нарахування відсотків по договору. Враховуючи вищенаведене та дослідивши всі зібрані докази в їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог через відсутність їх належного обгрунтування, які в супереч ст.60 ЦПК України в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.10,11,57,58, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд-

Outcome: dismissed