Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання майнових прав забудовника та визнання права власності на будівельні матеріали. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Новенської селищної ради народних депутатів Кіровського району міста Кіровограда № 44 від 04 листопада 1992 року та дозволу на індивідуальне будівництво житлового будинку та надвірних будівель № 314 виданого міським архітектурно-будівельним контролем управління по містобудівництву, архітектурі, землеустрою та землекористуванню міста Кіровограда належали будівельні матеріали застосовані при будівництві недобудованого житлового будинку під № 52-«б» по вулиці Західній в місті Кіровограді, розташовані на земельній ділянці площею 1200 м. кв. Крім цього йому належали права забудовника земельної ділянки за вказаною адресою. 20 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будівельних матеріалів та прав забудовника, що розташовані в місті Кіровограді по вулиці Західній, 52-б, на земельній ділянці площею 1200 кв. м. Відсоток готовності недобудованого житлового будинку складає 51%. Продаж будівельних матеріалів застосованих при будівництві недобудованого житлового будинку та прав забудовника за домовленістю сторін вчинений за 38 000 (тридцять вісім тисяч) гривень 00 копійок. Згідно з умовами договору Продавець взяв на себе зобовязання в строк до 20 жовтня 2010 року нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вказаних будівельних матеріалів та прав забудовника. З 20 вересня 2010 року позивач володіє та користується будівельними матеріалами, застосованими при будівництві недобудованого житлового будинку та правами забудовника як власник. Також позивач стверджує, що починаючи з 20 жовтня 2010 року він неодноразово нагадував відповідачу про необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, але відповідач до сьогодні жодних дій повязаних з нотаріальним посвідченням зазначеного договору не вчинив і стверджує, що всі дії щодо купівлі- продажу, як то передача обєкта покупцю та отримання оплати за нього, він виконав. Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо обєктів незавершеного будівництва на підставі документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєктів незавершеного будівництва. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 2 ст. 220, ч. 1 ст. 328, ч. 3 ст. 331, ч. 3 ст. 334 ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved