Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] померлий 14 червня 2004 року в м. Житомирі володів та користувався житловим будинком по вул. Центральній 23 в с. Морогівка Радомишльського району Житомирської області на праві власності. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті чоловіка у неї виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до позитивного вирішення справи є та обставина, що право власності за покійним спадкодавцем не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, просить встановити спірний факт, заінтересована особа в засідання не з»явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника . Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги і встановлює спірний факт, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження. В 1974 році заявниця разом із чоловіком побудували житловий будинок з господарськими спорудами розташований по вул. Центральній 23 в с. Морогівка Радомишльського району Житомирської області. 14 червня 2004 року чоловік заявниці [PERSON] помер, про що виконкомом Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис за №12 в Книзі реєстрації смертей. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина до складу якої входить зазначене домоволодіння №23 по вул. Центральній в с. Морогівка Радомишльського району Житомирської області. Заявниця проживала на момент смерті і дотепер у спірному домоволодінні, обробляла земельну ділянку, сплачувала страхові платежі, що свідчить про прийняття спадщини належним чином. Однак, нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до норм спадкового права до складу спадщини входять лише ті права та обовязки , носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Неправомірність набуття речей у результаті протиправних дій, рівно як і незаконне володіння ними , не створює права власності у спадкодавця, а тому й не дає підстав для виникнення останнього у спадкоємців. П.ІОч.І ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних та міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено надання дозволу на розміщення на території обєктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення - тобто встановлено дозвільний орган, уповноважений видавати дозвільний документ. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» в п. а,б роз»яснив , що положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію Закону України «Про власність» . До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство , зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК Української РСР (який діяв на той час) такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних . Виходячи з положень зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що чоловік заявниці станом на 15 квітня 1991 року не втратив свого права на власність колгоспного двору, головою якого він був, що підтверджується виписками з погосподарських книг Облітківської сільської ради. Статтею 256ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки реєстрація Цивільним кодексом Української РСР в редакції 1963 року не передбачалась, то покійний [PERSON] володів будинком на праві власності без державної реєстрації. Як видно з довідки КП «Житомирське обласне бюро по технічній інвентаризації» № 1-9 від 01.10.2010 року право власності на житловий будинок № 23 по вул. Центральній в с. Морогівка за [PERSON] не зареєстровано . Факт належності будинку на праві власності підтверджується довідкою виконкому Облітківської сільської ради, виписками з погосподарських книг, довідкою БТІ. Таким чином, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявниця, підтверджений належними доказами, а тому вимоги її задовольняє. На підставі викладеного та

Outcome: approved