Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про захист честі і гідності. Свої вимоги мотивує тим, що 21.01.2011 року його викликали в Трускавецьке відділення СДСБЕЗ, де він ознайомився із заявою [PERSON] та змушений був звернутися до суду, оскільки йому було нанесено моральну шкоду в розмірі 1699,00 грн. Це вже вдруге [PERSON] наклепом позорить його особисто, його сімю та родину. 12.01.2009 року [PERSON] звернувся з наклепом на нього до міського голови [PERSON], про підроблене посвідчення № 2683 учасника бойових дій УПА, видане ЛОДа 21.12.2001 року, написав дві заяви на нього в Трускавецьке відділення СБУ та в Дрогобицьке відділення СБУ, де ним було дано пояснення. Враховуючи викладене, просить суд зобовязати відповідача вибачитись за приниження честі і гідності та стягнути з відповідача 1699,00 грн. моральної шкоди та сплачені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечив та просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач подав письмове заперечення проти позову, пояснивши, що він жодним чином не позорив наклепом ні [PERSON], ні його сімю, а лише хотів дізнатись чи законно отримує пільги [PERSON], як учасник бойових дій УПА. Його запити в правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування були ним направлені відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про доступ до публічної інформації». Ця інформація йому була потрібна оскільки він є головою ГБК «Лісова поляна», а [PERSON] стверджував, що має пільги на оплату членських внесків, як учасник бойових дій УПА. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є головою ГБК «Лісова поляна» і за його підписом ГБК «Лісова поляна» звертався 29.12.2008 року в Трускавецьку міську раду та 30.01.2009 року в ДСБЕЗ Трускавецького МВ ГУМВС України у Львівській області стосовно законності користування [PERSON]М пільгами як учасника бойових дій УПА. Щодо законності видачі посвідчення учасника бойових дій УПА за № 2683 відповідач також звертався в Дрогобицьку міжрайонну прокуратуру, але вже як громадянин України. Відповідно до посвідчення № 2683 від 21.12.2001 року виданого Львівською обласною державною адміністрацією [PERSON] є учасником бойових дій УПА, що підтверджено і листом Львівської обласної державної адміністрації № 5/22-3029/0/2-09/5-14 від 22.05.2009 року скерованому на адресу міського голови м. Трускавця. Листом № 361 від 24.01.2011 року Трускавецького МВ ГУМВС України у Львівській області, [PERSON] повідомлено, що в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України в звязку з відсутністю у його діях складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України. Відповідно до ст. 297 ЦК України фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Виходячи з положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» за № 1 від 27.02.2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Але, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Також зазначено, що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Як вбачається з матеріалів справи, та і пояснень сторін у судовому засіданні, відповідач використовував надане йому Конституцією України право на звернення, чим ним не порушено права [PERSON] на повагу до честі та гідності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed