Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 13366,27 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000,00 грн. реальної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки. Свої вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2006 року, під час руху в мікроавтобусі, при перетині кордону з Польщі до Німеччини в тунелі [PERSON] по трасі № 4 в напрямку Дрездена, з вини водія мікроавтобуса [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. Тривалий час вона знаходилася на лікування як в Україні та і в Італії, витрати на лікування склали 13366,27 грн., моральну шкоду оцінює в 50 тис. грн. Оскільки власником мікроавтобуса є відповідач, то просить стягнути з нього матеріальну та моральну шкоду в зазначених розмірах як з власника транспортного засобу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив що дійсно є власником автомобіля MЕRCEDES-BENZ 313 CDI, 2002 року випуску, р.н. [NUMBER], керуючи яким [PERSON] 29 вересня 2006 року потрапив в ДТП. Однак згідно нотаріально-завіреного договору зазначений автомобіль знаходився у володінні [PERSON], а тому він не є належним відповідачем по справі. Також зазначив, що переобладнання зазначеного автомобіля з грузового на вантажопасажирський здійснено відповідно до встановлених вимог спеціалізованою організацією та зареєстровано належним чином в органах ДАІ. Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши докази вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2006 року, під час руху позивачки в якості пасажира в мікроавтобусі MERCEDES-BENZ 313 CDI, 2002 року випуску, р.н. [NUMBER], при перетині кордону з Польщі до Німеччини в тунелі [PERSON] по трасі № 4 в напрямку Дрездена, під керуванням водія мікроавтобуса [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується матеріалами перевірки іноземних правоохоронних органів (а.с. 11-16, 23-27). В результаті ДТП позивачка отримала численні тілесні ушкодження, що підтверджується медичними довідками (а.с. 33-37, 74-93). Власником зазначеного автомобіля є відповідач [PERSON] (а.с. 122). Відповідач здійснив переобладнання значеного автомобіля в вантажопасажирський та переобладнання автомобіля відповідає вимогам безпеки дорожнього руху та зареєстроване в органах ДАІ (а.с. 123 -126). Зокрема ця обставина підтверджується сертифікатом відповідності та актом технічної експертизи. З довідок ДПІ в м. Суми вбачається, що [PERSON] зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, згідно баз даних в 2006 та в 2010 роках не перебував в трудових відносинах з [PERSON] (а.с 121, 131). На підставі нотаріально-завіреного договору оренди від 15.07.2006 року автомобіль MERCEDES-BENZ 313 CDI,2002 року випуску, р.н. [NUMBER] був наданий відповідачем в оренду [PERSON] (а.с. 132). Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (зокрема договір оренди) володіє транспортним засобом. Під шкодою, зазначеною в даній статті слід розуміти як матеріальну так і моральну. Як встановлено в судовому засіданні володільцем джерела підвищеної небезпеки є [PERSON], тобто [PERSON] не є належним відповідачем по справі. Тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог до [PERSON] необхідно відмовити за необгрунтованістю, так як він не є належним відповідачем по справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed