Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон, посилаючись на те, що з 15.06.2002р. до 01.12.2009р., вона перебувала з відповідачем у шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них 05 липня 2003 року народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона має бажання з неповнолітнім виїжджати за кордон, але при цьому відсутня згода відповідача. На неодноразові звернення до відповідача, який на даний час відбуває покарання в Менській ВК №91 з проханням надати нотаріальну посвідчену заяву про згоду на виїзд дитини за межі України на відпочинок та оздоровлення в її супроводі, відповідач безпідставно ігнорує її пропозиції, у звязку з чим просить суд, дозволити неповнолітньому [PERSON] виїжджати за кордон в її супроводі за межі Держави Україна до Обєднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії на період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Про розгляд справи відповідача було повідомлено та запропоновано подати заперечення проти позову, на що останній проігнорував. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча судом повідомлявся, про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами по справі 21 квітня 2010 року шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №21/а.с.7/. Від шлюбу у сторін 05 липня 2003 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про народження /а.с.9/. Позивачка проживає в [INFO], даний факт підтверджується копією акту КЖРЕП-11 від 13.05.2011р. /а.с.16/. Разом з нею проживає її неповнолітній син [PERSON], який знаходиться на її утриманні /а.с.8/. Згідно п.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Крім цього, відповідно до п.8 ст.7 цього Кодексу, - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України, - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. В п.2 ст.3 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. У частині 1 пункту 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 „Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Відповідності до вимог ч.2 ст.4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України - «оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків про видачу проїзного документа дитини для самостійного виїзду закордон та відсутності обставин що обмежують право на виїзд закордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду». Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved