Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області суду з позовом до Могилів-Подільської міської ради про стягнення заробітної плати в сумі 5034 гривні 20 копійок та виплату вихідної допомоги в сумі 839 гривень 03 копійки при звільненні працівника в звязку з ліквідацією Могилів-Подільської міської організації «РИНОК». У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги і просили стягнути з відповідача заробітну плату в сумі 5034 гривні 20 копійок та виплату вихідної допомоги в сумі 839 гривень 03 копійки при її звільненні, мотивуючи позовні вимоги, тим, що 10.09.2010 року [PERSON] була призначена на посаду директора Могилів-Подільської міської організації «РИНОК»згідно укладеного контракту строком на 5 років. 22.02.2011 р. розпорядженням міського голови позивачку було звільнено з займаної посади в звязку з ліквідацією підприємства, але при звільненні не було проведено розрахунків по заробітній платі та не виплачено вихідну допомогу. Відповідач відмовляється в добровільному порядку провести всі необхідні розрахунки, тому позивач вимушена звернутися до суду за відновленням своїх порушених прав. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала і заперечувала проти їх задоволення, пояснивши, що розпорядженням в.о. міського голови [PERSON] позивачка була призначена директором Могилів-Подільської міської організації «РИНОК». З нею було укладено контракт, в якому вказано, що за виконання обовязків, передбачених контрактом, керівнику щомісячно виплачується заробітна плата за рахунок коштів підприємства згідно штатного розпису. Проте позивач не виконала умови контракту, не склала та не затвердила штатний розпис підприємства, не склала кошторис витрат, не здійснювала нарахування заробітної плати. Створене підприємство не працювало, а тому позивачу при звільненні не було підстав виплачувати позивачу ні заробітну плату, ні вихідну допомогу. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши позивача [PERSON] та її представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні позивачка надала суду достовірні докази, що вона з 10.09.2010 року по 22.02.2011 року працювала директором Могилів-Подільської міської організації «РИНОК»і виконувала роботу відповідно до займаної посади. Даний факт підтверджується поясненням позивача, її представника, розпорядженням в.о. міського голови [PERSON] від 10.09.2010 року № 140-к про призначення на посаду директора Могилів-Подільської міської організації «РИНОК»[PERSON], строковим трудовим договором (контрактом) від 10.09.2010 року про призначення [PERSON] на посаду директора Могилів-Подільської міської організації «РИНОК»на строк з 10.09.2010 року до 10.09.2015 року, розпорядженням міського голови № 276-к від 15.12.2010 року про попередження позивача про наступне вивільнення з роботи 22.02.2010 року в звязку з ліквідацією МО «РИНОК», розпорядженням 59-к від 22.02.2011 року про звільнення позивача з посади директора Могилів-Подільської МО «РИНОК», актом прийому-передачі від 20.12.2010 року про передачу [PERSON] комісії Могилів-Подільського міськвиконкому свідоцтва про державну реєстрацію Могилів-Подільської міської організації «РИНОК», Статуту даної організації, копії дозволу на право виготовлення печаток, копії зразка печатки Могилів-Подільської міської організації «РИНОК», довідки про реєстрацію Могилів-Подільської міської організації «РИНОК», управлінням статистики, Державної податкової служби, фондом соціального страхування від нещасних випадків, дублікат про взяття на облік юридичної особи. Дані документи готувалися та реєструвалися позивачкою по справі в процесі роботи. Представник відповідача не заперечувала, що позивачка була прийнята на роботу на посаду директора Могилів-Подільської міської організації «РИНОК». Однак, вважає, що вона не займалася виконанням своїх службових обовязків, заробітну плату повинна була отримувати від одержаних доходів організації, а оскільки організація не виконувала своїх функцій, то підстав для виплати [PERSON] заробітної плати немає. В судовому засіданні представник відповідача не надала суду ніяких доказів відносно того, що позивачка неналежно виконувала свої службові обовязки, притягувалася за це до дисциплінарної відповідальності чи вчиняла прогули. Зібрані в судовому засіданні докази свідчать, що позивачка на законних підставах відповідно до ст. 21 КЗпП України була прийнята на роботу директора МО РИНОК, виконувала свої функціональні обовязки, але за свою роботу не отримувала заробітну плату. Сторонами не оспорюється той факт, що позивачка була звільнена з роботи за п.1ч.1 ст. 40 КЗпП України в звязку з ліквідацією МО РИНОК. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника з роботи, повинні бути проведені розрахунки із заробітної плати, що належить йому від організації, в день звільнення. Також ст. 44 КЗпП передбачено, що при припиненні трудового договору працівником за п. 1 ст. 40 КЗпП, йому повинна бути виплачена вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Таким чином, в день звільнення позивачу по справі повинні були виплатити заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу не менше середнього місячного заробітку, як це передбачено ст. 116 та 44 КЗпП України. В звязку з тим, що в трудовому договорі (контракті) не був вказаний розмір заробітної плати за виконання службових обовязків директора Могилів-Подільської міської організації «РИНОК», то позивачка провела розрахунки по заборгованості із заробітної плати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яка була встановлена законодавством на час її роботи. Ці вимоги позивачки відповідають ст. 95 КЗпП України і беруться за основу судом при розрахунку заборгованості по заробітній платі, які також представила позивачка. Дані розрахунки узгоджені з представником відповідача. У вересні 2010 року позивач відпрацювала 15 днів, сума невиплаченої заробітної плати складає: 888 грн.: 22 дн.х15 дн.= 605 грн. 40 коп. У жовтні 2010 року відпрацьовано 21 день, сума невиплаченої заробітної плати складає: 907 грн. В листопаді 2010 року відпрацьовано 22 дні, сума невиплаченої заробітної плати складає: 907 грн. В грудні 2010 року відпрацьовано 23 дні, сума невиплаченої заробітної плати складає: 922 грн. В січні 2011 року відпрацьовано 19 днів, сума невиплаченої заробітної плати складає: 941 грн. В лютому 2010 року відпрацьовано 16 днів, сума невиплаченої заробітної плати складає: 941 грн.:20 дн.х16 дн.= 752 грн. 80 коп., а всього 5034 гривні 20 копійок. Оскільки позивачкою в судовому засіданні доведені її вимоги, то суд задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Згідно ч. 2 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved