Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] безпідставно нажитого майна, а саме коштів в сумі 55000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та пояснили, що між сторонами тривалий час велись переговори з приводу придбання житлового будинку №2-а по вул.50-річчя Перемоги в с.Стара Рафалівка Володимирецького району, в ході цих переговорів позивач під впливом прохань та переконань подружжя [PERSON] передала [PERSON] 55000 грн. Оскільки відповідачі повідомили недостовірну інформацію про будинок, а також з інших причин [PERSON] втратила інтерес до придбання житлового будинку та земельної ділянки відповідачів, однак на її неодноразові прохання відповідачі не повертають коштів, що змусило звернутись до суду. Просили задоволити позов, стягнути з [PERSON] безпідставно набуті кошти та судові витрати по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] заперечили проти позову та пояснили, що 27.08.2010 року [PERSON] дійсно передала в рахунок оплати за придбання житлового будинку та земельної ділянки 55000 грн. Оскільки [PERSON] висловлювала твердий намір придбати будинок, який підтверджувала і усно, і в листуванні, вони відмовили декільком іншим покупцям, понесли витрати на оформлення документів для укладення договору купівлі-продажу з [PERSON] Отримані кошти вони внесли як завдаток для придбання іншого житла, в яке мали намір переселитись. Твердження [PERSON] про те, що кошти вона передала ніби-то для проведення операції [PERSON], а також про те, що будинок має недоліки відсутність електропостачання і т.ін. не відповідають дійсності. Вважають, що кошти в сумі 55000 грн. отримані як завдаток (передоплата) при укладенні договору, і оскільки від укладення договору ухиляється саме позивач [PERSON], вважають, що позов задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і сторони визнали ту обставину, що протягом 2010 року між ними проводились переговори з приводу придбання [PERSON] житлового будинку №2-А по вул..50-річчя Перемоги в с.Стара Рафалівка Володимирецького району, який належить [PERSON], а також ту обставину, що 27 серпня 2010 року [PERSON] передала [PERSON] 55000 грн. Як вбачається зі ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З урахуванням викладеного, виходячи із визначення зобовязання, наведеного в ч.1 ст.509 ЦК України, суд приходить до висновку, що будь-яких договорів, в т.ч. попередніх договорів, між [PERSON] та [PERSON] не укладено, і взаємних зобовязань між ними не виникло. У звязку з цим твердження відповідачів про те, що 55000 грн. отримані ними в якості завдатку, не відповідають дійсності. Проаналізувавши обставини справи, в т.ч. взаємні заяви сторін, їх листування, суд приходить до висновку, що кошти в сумі 55000 грн. отримані [PERSON] від [PERSON] не є завдатком, а сплачені як аванс, до укладення договору, і за домовленістю сторін підлягали наступному зарахуванню в рахунок платежів при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна. Як вбачається з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. У відповідності до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Оскільки в жовтні 2010 року [PERSON] остаточно відмовилась від укладення правочину, а саме договору купівлі-продажу з відповідачами, такий договір не був укладений, а зобовязання між сторонами по справі не виникли. З огляду на це, суд приходить до висновку, що правові підстави утримання відповідачами [PERSON] та [PERSON] грошей в сумі 55000 грн. відпали. У звязку з цим , оскільки позивач [PERSON] на виконання юридично ще не укладеного договору передчасно передала кошти, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави Як вбачається зі ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Безпідставно набуте майно повертається потерпілому в натурі, а якщо це неможливо відшкодовується його вартість, як це передбачено ст..1213 ЦК України. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що підстава утримання коштів відпала, вони підлягають стягненню з відповідача [PERSON], яка ці кошти отримала. Враховуючи викладене,

Outcome: approved