overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що з 24.09.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні після припинення із відповідачем подружніх стосунків. Вона являється інвалідом ІІІ групи, має незначні доходи і самостійно забезпечити дитину всім необхідним не має можливості, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи працездатним та працюючи по найму у фізичних осіб та підприємців, маючи нерегулярний, мінливий дохід, тому просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] змінила заявлені вимоги, просила стягнути з відповідача по 25% від його доходу. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги у зміненому позивачкою розмірі. Вимогами ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Оскільки відповідач має сталий дохід, відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів слід визначити у частці від його заробітку (доходу), яка становитиме 1/4 частину і, як вимагається у ст.182 Сімейного кодексу України, не може бути менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Служба у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації звернулась до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], із заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У 2003 році [PERSON] залишив сім`ю і виїхав на постійне проживання в [INFO], де проживав до 2007 року, після чого виїхав у невідомому напрямку і місце його проживання невідоме, в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановити місце перебування [PERSON] не представилось можливим. Рішенням Кіцманського районного суду від 15.11.2010 року мати малолітніх дітей [PERSON] позбавлена батьківських прав, тому просила заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги, звернувшись до суду з відповідного змісту письмовою заявою. Зацікавлена особа [PERSON] просила задовольнити заяву. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.43 ЦК України, в місці останнього постійного проживання [PERSON] в с. Лопушна Вижницького району Чернівецької області останній не проживає, що підтверджується змістом довідки № 2099 від 11.10.2010 року, виданої виконкомом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Виходячи з наведеного, ст.43 ЦК України, ст.ст.234, 235, 246-249 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] до його повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну вимогу та пояснила суду, що з січня 2007 року по грудень 2008 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем та 22 вересня 2007 року народила сина [PERSON]. З 28 грудня 2008 року вона з дитиною вимушена була переїхати на проживання до своєї матері за непорозумінь, що виникли в сім'ї. Відповідач грошові кошти на утримання малолітнього сина надає не регулярно, що стало для неї підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення з нього аліментів. Відповідач у судовому засіданні позовну вимогу позивачки визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], але просив суд зменшити частку стягнення аліментів з урахуванням того, що він сплачує аліменти на утримання сина від іншого шлюбу, має пристарілу хвору матір на лікування та утримання якої потрібні значні грошові кошти. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши надані сторонами у справі докази, судом на засадах змагальності сторін встановлені наступні факти. Згідно свідоцтва про народження І-ТП № 064796, виданого 23 жовтня 2007 року відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції [PERSON], народився 22 вересня 2007 року, а йсг батьками є сторони у справі ( а.с.7 ). За довідкою, виданою 01.09.2010 року за № 1804 КВЖРЕП № 14 м.Житомира позивачка мешкає з малолітнім сином [PERSON] за адресов: [ADDRESS] ( а.с.9 ). За довідкою, виданою 27.12.2010 року ПНТП " Надія Алкон " з відповідача утримуються бухгалтерією за його місцем роботи аліменти на утримання сина [PERSON], який після досягнення ним повноліття продовжує навчання( а.с.22 ). За довідкою, виданою 27.09.2010 року Житомирським державним технологічним університетом IV рівня акредитації [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року ( а.с.23 ). Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від ЗО травня 2006 року мати відповідача, [PERSON], 1925 року народ\-ження визнана недієздатною та над нею встановлено опіку ( а.с.2 6 ) . Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 25 грудня 2006 року відповідача призначено опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO] ( а.с.27 ). Таким чином, сторони у справі мають спільну малолітню дитину, яка перебуває на вихованні та утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Потреба в надані відповідачем позивачці матеріальної допомоги на утримання їх спільного малолітнього сина є підставою для часткового задоволення позову позивачки. Вирішуючи спір суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача. Визначаючи розмір аліментів, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач згідно уточненої позовної заяви просить визнати кредитні договори № СNL-С00/186/2007 від 16.02.2007 року зі змінами від 16 лютого 2007 року, від 20.02.2007 року, від 08.11.2007, від 04.02.2008 року та № МL-СОО/360/2007 від 08.11.2007 року, а також договори іпотеки № РСL-СОО/186/2007 від 16.02.2007 року та № РМL- С00/360/2007 від 08.11.2007 року недійсними. Позов мотивує тим, що кредити банком йому було надано у доларах США що суперечить чинному законодавству. Вважає, що зазначені договори ним укладено під впливом помилки. Також посилається на відсутність у відповідача ліцензії на здійснення валютних операцій. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечив, вважає що підстави для задоволення позову відсутні. Суд, вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.02.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № CNL-C00/186/2007 та до нього вносилися зміни від 16 лютого 2007 року, від 20.02.2007 року, від 08.11.2007 та від 04.02.2008 року (а. 15-21). 08.11.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № МL-СОО/360/2007 (а.с.22-26). Відповідно до зазначених кредитних договорів [PERSON] були надані кошти в іноземній валюті. Також в забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами між сторонами були укладені договори іпотеки №PCL-С00/186/2007 від 16.02.2007 року та № РМL-С00/360/2007 від 08.11.2007 року (а.с. 27-30). Відповідач здійснює операції з іноземною валютою відповідно до банківської ліцензії та дозволу НБУ України (а.с.41-43). Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані умовами кредитних договорів, ст.ст. 533, 638, 1054 ЦК України. Будь-яких доказів в обґрунтування позову позивачем не надано. Навпаки всі надані сторонами докази свідчать про те що сторони при укладанні кредитного договору досягли зокрема його істотних умов щодо валюти кредитних коштів та розміру відсотків відповідно до цієї валюти. Зважаючи на викладене суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, пояснюючи це тим, що з 1990 року він проживає на території України, в с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Шкільна, 11. Пояснив, що зараз постійно проживає в Київській області та працює в м.Києві. Заявник хоче отримати громадянство України, для цього йому необхідно встановити факт проживання на території України. Тому заявник звернувся до суду з цією заявою. В судове засідання заявник не з'явився, подав письмову заяву з проханням слухати справу в його відсутність, заяву підтримав. Просив задовольнити, встановити факт його постійного проживання на території України з 1990 року до сьогодні. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений про слухання справи належним чином, проти заявлених вимог заперечень не подав, тому суд ухвалив слухати справу у відсутність представника заочно, в порядку ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Як встановлено судом, заявниця з 1990 року проживає на території України, в с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Шкільна, 11. Зараз постійно проживає в Київській області та працює в м.Києві, що підтверджується випискою з трудової книжки, наданої заявниці ТОВ «Ісакул» №24 від 18.11.2009 року, ^ довідкою ДП «Міжнародна компанія АЮФ» №12 від 26.09.2010 року, особистими документами заявниці, всіма доказами, зібраними в справі в їх сукупності, та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні. Таким чином, встановлено факт, що заявниця проживає на території України з 1990 року по сьогодні. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась. Від неї надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу у її відсутність. Пред'явлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем спільне господарство не веде та разом не проживає з 1995 року. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу не надає. Вважає, що він у змозі та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як він є працездатним. Тому просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважність причини своєї неявки в судове засідання не повідомив. Тому відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Ця обставина стверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач є працездатним та у змозі виплачувати аліменти на утримання свого сина. Тому суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 0.2450 га, яка розташована по вул. Кучер Люби, 5 в с. Млинище, Житомирського району, виділивши їй її в натурі згідно акту про перенесення в натурі меж земельної ділянки від 07.10.2010 року та загального кадастрового плану земельних ділянок від 26.10.2010 року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач [PERSON] відмовився підписати протокол погодження меж вказаної земельної ділянки, у звязку з чим вона не може отримати державний акт на цю землю. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з тих же підстав. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти. Згідно з рішенням Луківської сільської ради від 18 листопада 2008 року позивачці надано у приватну власність земельну ділянку площею 0.2450 га для обслуговування 1/2 частини житлового будинку. У відповідності до кадастрового плану від 26.10.2010 року, земельна ділянка позивачки межує з земельною ділянкою, яка перебуває в користуванні відповідача. В свою чергу, з протоколу погодження меж земельної ділянки від 07.10.2010 року вбачається, що відповідач [PERSON], як суміжний землекористувач, відмовився підписати цей протокол. Причини не підписання протоколу, останній ані в протоколі, ані на окремому аркуші не вказав. Судом встановлено, що між сторонами існують земельні правовідносини У відповідності до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Наявність факту безпідставної відмови відповідача у підписанні протоколу погодження меж земельної ділянки від 07.10.2010 року, є підставою для часткового задоволення позову. Отже, суд визнає право позивачки на конкретно визначену земельну ділянку, згідно до кадастрового плану від 26.10.2010 року. Вимоги щодо виділення в натурі згаданої земельної ділянки є безпідставними, оскільки порядок отримання земельних ділянок в натурі передбачений Земельним кодексом України, іншими нормативними актами, та не входить до компетенції суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська 23 липня 1999 року, актовий запис № 410. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинилися з жовтня 2010 року, відповідачка залишила сімю та на теперішній час проживає з іншим чоловіком. Спір щодо розподілу майна та місце проживання дітей відсутній. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, про слухання справи сповіщений належним чином, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про слухання справи сповіщена належним чином, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з позовної заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2010 року, відповідачка залишила сімю та на теперішній час проживає з іншим чоловіком, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання переходу права до позивача на прийняття спадщини, посилаючись на те, що його дружині [PERSON], після смерті матері [PERSON], померлої 15.08.2002 року , батька [PERSON], померлого 17.08.2004 року та брата [PERSON], померлого 14.12.2004 року, відкрилась спадщина житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Земнухова, 96 в м. Лисичанську , який вона фактично прийняла як спадщину. Про визнання за нею права власності на спадщину нею була подана позовна заява до суду 30.10.2009 року. 13.11.209 року відбулось попереднє судове засіданні, справу призначено до розгляду на 11.01.2010 року, але 08.01.2010 року дружина померла, справу було закрито. Інших спадкоємців немає. Через 6 місяців звернувся до нотаріуса з питання спадщини, але нотаріус відмовив, запропонувавши звернутися до суду. Тому просить встановити право на прийняття спадщини. У судове засіданні представник позивача подав заяву про підтримання позову, розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Задовольняючи позов суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов»язкової частки у спадщині переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяця, від продовжується до трьох місяців. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі 19.08.2005 року ( а.с.5). [PERSON] померла 08.01.2010 року ( а.с.4), 11.08.2002 року померла [PERSON], 12.09.2004 року помер [PERSON], 03.12.2004 року помер [PERSON] (а.с.6-8). Власником будинку 96 по вул. Земнухова в м. Лисичанську , був [PERSON](а.с.16-20). Батьками [PERSON]. є [PERSON] та [PERSON] (ст.с.21). У зв»язку з тим, що позивач є єдиним представником , який має право на перехід права на прийняття належної спадщини, оскільки його дружина померла, суд вважає необхідним задовольнити позов. На підставі ст. 1276 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2007 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: Олександру, [INFO], [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають та знаходиться на повному і постійному утриманні позивачки. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Причиною цього стало те, що в період шлюбу між сторонами склалися стійкі неприязні відносини, сторони між собою звязки не підгримують. Позивачка ствердила свої позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач не зявився, хоча про день і час слухання справи був повідомлений завчасно. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка на примирення не згідна, наполягає на розірвання шлюбу, спільно з відповідачем хоч і проживає але відносини між собою сторони не підтримують і збереження сімї в таких умовах неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, оскільки відповідач ніде не працює просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі - 400 грн. щомісяця на утримання дитини - [PERSON] [INFO]. Крім цього, пояснила, що за рішенням Підгаєцького районного суду від грудня 2005 року із відповідача стягнуто в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки його доходу щомісяця, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить на даний час приблизно 75 грн. щомісяця і не відповідає мінімальному розміру аліментів, а їй одній важко утримувати дитину. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважних причин не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Згідно ч.4 ст.183 СК України, якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначений судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, буде меншим ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений частиною другою статті 182 цього Кодексу, одержувач аліментів має право звернутися до суду з позовом про відповідне збільшення розміру аліментів до платника аліментів. Статтею 182 ч.2 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності із ч.ч.1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках передбачених кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] і Миколаївною та [PERSON] 23 жовтня 2001 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народилась одна дитина, а саме: син - [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано 20 грудня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №005042. За таких підстав, суд, враховуючи обставини передбачені ст. 182 СК України, прийшов до переконання, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved