Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди (фактичних витрат) за правом регресу, посилаючись на наступні обставини. 20.02.2009 року між [PERSON] та ЗАТ СК «Арма» було укладено договір добровільного страхування назем-ного транспорту, відповідно до якого предметом страхування є автомобіль AUDI А4, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. 18.08.2009 року на автодорозі Одеса-Рені сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу, за кермом якого перебував [PERSON] та тварини, яка вибігла на проїзну частину, внаслідок чого відбулося зіткнення. ДТП сталася внаслідок порушення пастухом [PERSON] вимог п.7.6 ПДР України, що підтверджується довідкою, протоколом про адміністративне правопорушення та постановою Татарбунарського районного суду Одеської області, згідно якої відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП тобто порушення учасниками дорожнього руху відповідних правил, що спричинило пошкодження застра-хованого ТЗ. Після отримання від [PERSON] всіх необхідних документів, позивач склав страховий акт, на підставі якого, відповідно до умов договору, сплатив йому страхове відшкодування в розмірі 17994,97 грн. готівкою, згідно ви-даткового касового ордеру №80 від 01.03.2010 р. Відповідно до п.1 ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимо-ги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До фактичних витрат позивача у звязку з ДТП, що було скоєно 18.08.2009 року відносяться: витрати на виплату страхового відшкодування в розмірі 17994,97 грн.; витрати на оплату товарознавчого дослідження в розмірі 400 грн.; витрати на оплату довідки по ДТП, отриманої в органах ДАІ, в розмірі 83 грн. Вказані суми та всі судові вит-рати по сплаті державного мита в розмірі 184,78 грн. і оплату ІТЗ судового процесу в розмірі 120 грн. позивач про-сить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь. Представник позивача надав у судове засідання заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти постановлення рішення в порядку заочного роз-гляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав, тому суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволен-ню. Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами у справі, що 20.02.2009 року між [PERSON] та закритим акціонерним товариством СК «АРМА» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №022-84000002 предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER]. (а.с.3-4). Внаслідок порушення пастухом [PERSON] Правил дорожнього руху, який не забезпечив безпечний перегін худоби через проїзну частину автодороги Одеса-Рені, створюючи тим самим перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, а тому 18.08.2009 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої, застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Татарбунарського районного суду від 19.10.2009 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного порушення, пере-дбаченого ст. 124 КпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.6,9,10,11). Згідно звіту №08-041 з визначення вартості матеріального збитку, заданого власнику транспортного засобу від 31.08.2009 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, складає 25496,46 грн. (а.с. 12-24). 01.03.2010 року позивач на підставі Страхового акту №3230-А-І та розрахунку суми страхового відшкодування до нього та враховуючи висновок №08-041 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 31.08.2009 року здійснив виплату страхового відшкодування готівкою в розмірі 17994,97 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 01.03.2010 року (а.с.28, 12-24, 25). У відповідності до ст.27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, до позивача перейшло право вимоги, до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з вимогами ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За вказаних обставин, суд дослідивши наявні у справі докази дійшов висновку, що саме порушення пастухом [PERSON] правил дорожнього руху знаходиться в причинному звязку з спричиненням автомобілю [PERSON] механічних ушкоджень. Згідно частин 1 і 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.212, 213 ЦПК України рішення ґрунтується на дослідженні наявних в справі доказів. Проаналізувавши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача підлягає сума в розмірі 18477,97 грн., яка складається з 17994,97 грн. страхового відшкодування, 400 грн. оплати за проведення автотоварознавчого дослідження, 83 грн. за оплату довідки по ДТП. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, Закону України «Про страхування», ст.ст.22, 993, 1166, 1191, 1187, 1194 ЦК України,

Outcome: approved