overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 27 червня 1998 року зареєстрували шлюб в Маріупольському міському Відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними та розбіжність характерів, шлюбні відносин припинені пів року тому, хоча продовжують проживати в одній квартирі. Вважає, що їх шлюб існує лише формально. Просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 016775, виданим Маріупольським міським Відділом РАГС Донецької області 27 червня 1998 року, актовий запис № 392. Як вбачається з свідоцтва про народження серія І-НО № 082780, виданого Орджонікідзевським Відділом РАГС міста Маріуполя, [PERSON] народився 30 грудня 1998 року, в графі «батьки»зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON], актовий запис № 74. Шлюб перший. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище сторін залишити без змін На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 05 вересня 2003 року зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі РАЦС. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з листопада 2010 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, оскільки неодноразові спроби до примирення не давали позитивного результату. Просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 225024, повторно виданим Маріупольським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції 03 лютого 2004 року, актовий запис № 643. Згідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 017371, виданого Орджонікідзеським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, [PERSON] народився 07 червня 2005 року, актовий запис № 436, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Шлюб перший. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 21 жовтня 1995 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. 23.02.2007 року між сторонами було розірвано шлюб. Від спільного подружнього життя мають 4 дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає разом з відповідачем по справі, а інші 3-є дітей в даний час знаходиться на повному її утриманні, але коштів у позивачки не вистачає на утримання дітей. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та наполягала на стягненні з відповідача [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень на утримання трьох дітей - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні на розгляді справи пояснив, що він отримує пенсію в розмірі 1650 грн. Син [PERSON] проживає разом з ним, так, як не хоче проживати разом з відповідачкою. Згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання 3-х дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Заслухавши позивачку, відповідача, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що у позивачки на утриманні знаходиться діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Встановлене судом стверджується : копією паспорта, копіями свідоцтв про народження дітей, копією свідоцтва про розірвання шлюб, іншими матеріалами справи. Суд вважає за потрібне задовольнити клопотання позивачки та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання трьох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності із ст.ст.180-184 „Сімейного кодексу України",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

18.05.2010 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення боргу за послуги по оплаті за отриманий природний газ для побутових потреб, а саме 1317 грн. 89 коп. Позивач посилається на те, що відповідачі користуються житловим будинком № 44 по вул. Командарма Уборевича мешкають у кв. 117 м. Харкова. Цей будинок обладнано газовими приладами та пристроями, від так відповідачі є абонентами ВАТ Харківміськгаз. Відповідачі систематично не сплачують послуги в наслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.01.1998 р. по 01.04.2010 р. у сумі 1317 грн. 89 коп. З урахуванням викладеного позивач просить задовольнити позов. /а.с.2/ В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, дав пояснення відповідно до викладених у позовній заяві, вказавши, що відповідачі взагалі не сплачували за газ з 01.04.2007 року, і період з 01.01.19998 р. по 01.04.2007 р. сплачували частково, не повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак не повідомили про причини неявки до суду, що дає суду підстави розглядати справу у їх відсутність. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкають в ізольованій квартирі N 117 будинку N 44 по вул. Командарма Уборевича м. Харкові, та являючись абонентами позивача, отримують природний газ для користування газовими приладами. / а. с. 3-5/ Як вбачається з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків заборгованість відповідачів по оплаті комунальних послуг за період часу з 01.01. 1998 р. по 01.04.2010 р. складає 1317 грн. 89 коп. ( а. с. 3-4) Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату. Згідно ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст.ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом не встановлено, що відповідачами на час розгляду справи сплачено заборгованість по оплаті послуг за отриманий природний газ. Таким чином позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 2008 по 2010 рік перебувала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем , в якому народилась одна дитина - [PERSON], [INFO] Позивачка просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 500 грн. , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач у судове засідання жодного разу не з»явився, хоча двічі був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] являється батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач, отримавши копію позовної заяви, до суду не з»явився і свого заперечення не подав, що розцінюється судом як згода з позовними вимогами. Позивачка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 9 липня 1983 року між ним за відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Дихтинецької сільської ради актовий запис № 11. Причина звернення до суду - у відповідачки значно змінився характер , який він не хоче терпіти, в результаті чого в сім»ї виникали часті сварки та скандали, через вказані обставини спільне сімейне життя стало неможливим, у зв»язку з чим позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з»явився, але на адресу суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка двічі підряд у судове засідання не з»явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заперечення проти позову не подала, а тому суд вважає, що вона заперечень не має. Дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім»ї суперечило б інтересам одного з них. Встановлено, що позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, протягом тривалого часу подружжя проживає окремо, а тому суд вважає, що подальше збереження сім»їх неможливе. Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, а ч.4 цієї статті передбачено, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Виходячи з цього, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. На думку суду, дана сім»я в результаті неналежного морально-психологічного клімату в ній розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору та судових витратах. Ціна позову 5743грн. 82 коп. Враховуючи те, що для обгрунтування доводів сторін необхідний тривалий час, суд вважає за потрібне оголошення вступної та резолютивної частини рішення суду. На підставі наведеного, ст.ст. 553, 554, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

У вересні 2010 р. ЖКП - 4 Приморського району м. Маріуполя звернулося до суду з позовом до співвідповідачів [PERSON] про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 303, 82 грн. Представник.позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що відповідачі, будучи власниками квартири [ADDRESS], відповідно до п.7 Правив користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків зобов*язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені законом або договором. Житло, в якому мешкають відповідачі, відноситься до 2 типу житла і розмір плати складає 1,47 грн. (у тому числі ПДВ) за 1кв.м. загальної площі. Загальна площа квартири, в якій проживають відповідачі, складає 63. 8 кв.м.. Останні мають 100% пільгу зі сплати житлових послуг на загальну площу квартири 52, 5 кв.м.. залишок загальної площі квартири підлягає оплати у повному обсязі. Таким чином, за період з квітня 2007 р. по липень 2010 р. включно оплата за надані послуги відповідачами в повному обсязі не провадиться, заборгованість склала 303, 82 грн., добровільного погашення боргу немає, тому підприємство було вимушене звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов визнали. Пояснили, що борг утворився через відсутність достатніх матеріальних можливостей. Просили розстрочити виконання судового рішення, оскільки перший є ветераном війни-инвалідом, а його мати - пенсіонер, яка отримує мінімальну пенсію. Суд. вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приймає до уваги на представлений розрахунок заборгованості ( а.с. 4, 10 ), вважає, що позовні вимоги заявлені обгрунтовано і підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням положення і вимог відповідачів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, суд у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Каховська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 22.11.2009р. помер [PERSON], який заповів позивачу земельну ділянку, яка належала йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 886738, площею 8,48га, в межах згідно з планом, розташовану на території Любимівської селищної ради, Каховського району Херсонської області. Заповіт посвідчено державним нотаріусом. Про існування заповіту дізнався лише у грудні 2010р. , тому просить продовжити строк для прийняття спадщини, оскільки строк ним пропущено з поважної причини. У судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач на позові наполягає, відповідач та представник третьої особи з вимогами позову згодні. [PERSON], помер 22 листопада 2009року, згідно до свідоцтва про смерть. Згідно заповіту від 20.03.2009р. [PERSON] заповідав [PERSON] належну йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 886738, земельну ділянку площею 8,48гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Любимівської сільської ради, Каховського району, Херсонської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В установлений законом строк позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини , оскільки не знав про існування заповіту Згідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позов мотивовано тим, що шлюбні стосунки не склалися, внаслідок взаємного непорозуміння, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності , позивач на позові наполягає, відповідачка з позовом згодна. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30.01.2003р..Від шлюбу мають дітей: [PERSON], 30.10.1998р.н., [PERSON], 27.07.2001р.н. Між сторонами подружні стосунки не склалися. Спору про майно немає. Суд враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки це суперечить інтересах позивачки та дітей,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1992 року належить будинок №7 по вул. Спеціалістів в с. Богданівка Каховського району Херсонської області. Відповідач зареєстрований в будинку, фактично в ньому не проживає з червня 2009 року. Позивач сплачує зайві комунальні послуги за відповідача, не має змоги розпорядитися своєю власністю. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутності, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з відсутністю відповідача за місцем проживання більше шести місяців без поважних причин. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був попереджений належним чином. Представник третьої особи надав в судове засідання заяву про слухання справи у її відсутності, проти позову не заперечує. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними справі доказами. Позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Про те, що відповідач зареєстрований в будинку, підтверджується довідкою СГІРФО Каховського РВ УМВС України в Херсонській області. Про те, що відповідач відсутній за місцем реєстрації, підтверджується довідкою Костогризівської сільської ради від 08.09.2010 року 492. Позивач є власником будинку № 7 по вул. Спеціалістів с. Богданівка, [PERSON] зареєстрований в будинку. Фактично позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в звязку з відсутністю в ньому більше шести місяців без поважних причин. Всі затрати по оплаті комунальних послуг за відповідача несе позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-13 00:00:00

16 травня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 165. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У лютому 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що створити міцну та дружню сімю з відповідачем їм не вдалося, оскільки у них виявилися абсолютно різні характери та погляди на життя. Між ними почали виникати сварки, які принижують її гідність. Все це призвело до того, що вони втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. З 2008 року подружніх відносин вони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу є неможливими та суперечать її інтересам. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає. Розяснивши позивачу наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні відносини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved