overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що в с. Ярославка Бобровицького району по вул. Щорса, 37 , який перейшов їй в спадщину після померлого 26.11.2009 року чоловіка [PERSON] . Як спадкоємець позивачка належним чином прийняла спадщину, проте оформити спадкові права не змогла, так як житловий будинок не зареєстрований в органах БТІ, а тому і вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з»явилася , але надіслала письмову заяву про слухання справи в її відсутність, вимоги підтримала, просить їх задовольнити (а.с.14 ). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність , проти задоволення позову не заперечують (а.с. 18). Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися , але від них надійшла заява про слухання справи в їх відсутність ( а.с.15), вимоги визнали. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є спадкоємцем по закону (заповіт не оформлявся) померлого 26.11.2009 року чоловіка [PERSON] , який на день смерті проживав в [INFO] і якому належала на праві власності 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що підтвердила наданими суду письмовими доказами (а.с. 4-9 ), прийняла спадщину належним чином , відповідно до ст.1268 ЦК України , так як на день смерті проживала з спадкодавцем (а.с.8 ) , проте належним чином спадщину прийняв також інший спадкоємець , третя особа по справі [PERSON] (а.е. 8), від спадщини він в шестимісячний термін не відмовлявся (а.с. 19), а тому суд вправі визнати за позивачкою лише право на 1/8 частину будинку, як таку, що перейшла їй в спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивачки перейшло право на нерухоме майно чоловіка , а так як воно не пройшло первинної реєстрації (а.с.10-13), то позивачка звернулася до суду, що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач та треті особи вимоги визнають.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Заявник [PERSON] опіки і піклування Решетилівської селищної ради 21 серпня 2010 року звернувся до суду з заявою в якій просить визнати недієздатною [PERSON], [INFO], стверджуючи, що вона внаслідок хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Обмеження їй цивільної дієздатності їм потрібно для оформлення опіки. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] доводи заяви підтримала, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву визнала. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З довідки від 25 лютого 2010 року № 141 Решетилівської Центральної районної лікарні Полтавської області вбачається, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість /а.с.4/ Як вбачається з висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 809 від 28 жовтня 2010 р. Полтавської обласної клінічно психіатричної лікарні ім. О. Ф. Мальцева, [PERSON] виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості(олігофренія в ступені вираженої дебільності). Ступінь недоумства у [PERSON] є такою, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в теперішній час. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для обмеження цивільної дієздатності [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивачка 12.11. 2010 звернулась в суд з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову. В обґрунтування позову позивачка вказує, що у шлюбі з відповідачем вона не перебуває, проте відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії 1-ГЮ №120349 від 25.08.2010 року. Відповідач коштів на утримання дитини не дає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на дитину. Під час попереднього судового засідання позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON] [INFO]. У відповідності із ч.4 ст.130 ЦПК суд може ухвалити в попередньому судовому засіданні рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.174 ЦПК. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову та якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем [PERSON] Д,В. позову відповідає вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона проживала однією сім»єю з відповідачем з 2002 року без реєстрації шлюбу. 28 січня 2005 року у них народилась донька [PERSON], батьком якої є відповідач у справі. З 2008 року відповідач фактично ніде не працює. Декілька разів він влаштовувався на роботу, але надовго не затримувався з-за конфліктного характеру. Ніякої допомоги на утримання дитини вона від відповідача не отримує. Добровільно домовитися про спосіб та розмір аліментів відповідач не бажає. Оскільки відповідач не має постійного заробітку, вона бажає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З 01.07.2010 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 771 гривню. По виконавчих документах відповідач стягнень не має, інші неповнолітні діти відсутні. Тому вона звернулась з позовом до суду і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 771 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, просила справу слухати в її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON]П, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 280-290 грн. щомісячно, оскільки в даний час офіційно не працює, знімає квартиру, за яку платить 500 грн. на місяць, має непогашені кредитні зобов»язання. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В даний час відповідач офіційно не працює, інших неповнолітніх дітей не має, наймає квартиру. За таких обставин суд не вбачає можливості стягувати аліменти з відповідача в розмірі прожиткового мінімуму на дитину до 6 років і обмежується половиною даної суми, враховуючи розмір заробітку позивача, який складає 885 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Представник ЖКП «Промислове» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 567 грн. 13 коп. Представник ЖКП «Промислове» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що згідно особового рахунку № 1318 за відповідачем в вперіод з 01 вересня 2008 року по 31 травня 2010 року виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 567 грн. 13 коп. На день розгляду справи відповідач вказаний борг не сплатив. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу 567 грн. 13 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 19 в житловому будинку № 5 по вул. Кн.Романа в м. Рівне. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 1318. В порушення вимог п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, [PERSON] протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 567 грн. 13 коп. Вказана заборгованість розрахована за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується роздруківкою по особовому рахунку № 1318. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 526 ЦК України, п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213 -218,223-228, 292, 294 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Представник ЖКП «Промислове» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 1 762 грн. 86 коп. Представник ЖКП «Промислове» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що згідно особового рахунку № 1321 за відповідачем в період з 01 вересня 2008 року по 31 травня 2010 року виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 623 грн. 47 коп. На день розгляду справи відповідач вказаний борг не сплатив. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу 623 грн. 47 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 22 в житловому будинку № 5 по вул. Кн.Романа в м. Рівне. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 1321. В порушення вимог п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, [PERSON] протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 623 грн. 47 коп. Вказана заборгованість розрахована за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується роздруківкою по особовому рахунку № 1321. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 526 ЦК України, п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213 -218,223-228, 292, 294 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Представник ЖКП «Промислове» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 503 грн. 61 коп. Представник ЖКП «Промислове» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що згідно особового рахунку № 1317 за відповідачем в вперіод з 01 червня 2007 року по 31 травня 2010 року виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 503 грн. 61 коп. На день розгляду справи відповідач вказаний борг не сплатив. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу 503 грн. 61 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує протни наявності у нього заборгованості за наданні житлолво - комунальні послуги в сумі 503 грн. 61 коп.. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 18 в житловому будинку № 5 по вул. Кн.Романа в м. Рівне. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 1317. В порушення вимог п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, [PERSON] протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 503 грн. 61 коп. Вказана заборгованість розрахована за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується роздруківкою по особовому рахунку № 1317. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 526 ЦК України, п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213 -218,223,292, 294 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те. що у теперішній час вона самостійно виховує та утримує дитину, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі % частини з усіх видів заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, щомісяця. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримати та просила про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріати справи, суд встановив наступне. Сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання народився син - [PERSON]. [INFO] (актовий запис №2091), в свідоцтві про його народження батьком вказаний - [PERSON] Вол оди м ирович. У теперішній час син проживає з матірю та знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні, що підтверджується довідкою КП «Очаківський комбінат комунальних підприємств» № 2070 від 26.08.2010 року. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення повноліття. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати: 120,00 грн. на інформаційне-технічне забезпечення у зв'язку з розглядом цивільної справи та судовий збір в сумі 51,00 грн. На підставі сг.ст. 180-183, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

21 травня 2010 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що навесні 2009 року сторони почали проживати однією сімєю та у липні 2009 року вона завагітніла. У листопаді 2009 року відповідач покинув її, а 06 травня 2010 року вона народила сина [PERSON]. Відповідач відмовився \~подати заяву про реєстрацію його батьківства, тому під час реєстрації народження дитини в Йосипівській сільській раді запис про батька дитини було вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Позивачка просить суд визнати відповідача [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису №12 від 12 травня 2010 року в Книзі реєстрації народжень Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про народження [PERSON], 06 травня 2010 року, вказавши батьком дитини [PERSON], [INFO]. 19 листопада 2010 року відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позову та просив суд ухвалити рішення про визнання його батьком [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони та представник відповідача не зявились, про час та місце судового засідання зазначені особи повідомлені належним чином. Позивачка та представник відповідача, кожний окремо, звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому це визнання позову відповідачем має бути прийнято судом. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь на утримання неповнолітньої доньки-Діани, [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, в наданій до суду позовній заяві просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії 1- ЕД № 188020 від 20 листопада 2001 року в графі «батько» зазначений відповідач -[PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 16.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ, шлюб між сторонами у справі розірвано. На даний час дитина проживає з позивачем. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Також судом встановлено, що відповідач періодично добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, що підтверджується копіями квитанцій електронних переказів грошових коштів. Позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці в звязку з пологами. Згідно довідки, виданої обласним центром з гідрометеорології [PERSON] працює в обласному центрі з гідрометеорології, займає посаду техніка агрометеоролога 2 к, його заробітна плата за період з лютого по липень 2010 року становить 7615,98 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя, через що постійно виникали сварки. Фактичні шлюбні відносини припинили з березня 2010 року, спільного господарства не ведуть. Просить даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подали заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Суд з врахуванням думки позивача визнав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07.05.1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, про що до книги реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №166. Крім того, встановлено, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини з березня 2010року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна між сторонами не має. За наведених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя та дійсні причини даного позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Па підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторони на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного, та

Outcome: approved