Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

13.10.2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про виселення відповідачів з неповнолітніми дітьми із жилого будинку, розташованому по вулиці Чапаєва,6 у селі Чепіль Балаклійського району Харківської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є його рідним сином, відповідачка [PERSON] є співмешканкою [PERSON], на їх утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] ,[INFO]. Як вказує позивач, що [PERSON] значиться зареєстрованим у його будинку. На протязі тривалого часу між сином та його співмешканкою складаються складні взаємостосунки, син та його співмешканка наносять йому тілесні ушкодження, у зв»язку з чим він неодноразово звертався до Балаклійського РВ ГУ МВС України в Харківській області, останній був попереджений про недопущення протиправних дій. Відповідач [PERSON] позов не визнає, зважаючи на те, що його батько сам провокує скандали, взагалі він мешкає у літній кухні а він із сім»єю живуть у житловому будинку, сварки виникають на побутових підставах. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що вона не чинить перешкод для проживання позивача, між ними була укладена угода, що позивач буде проживати у літній кухні, а вони із сім»єю у будинку, не заперечувала, що між ними виникають сварки на побутовій основі. Представник служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації у судовому засіданні позов не визнав, так як неповнолітніх дітей виселити із житлового будинку без надання другого житлового приміщення неможливо, так як будуть порушені їхні права. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON], який має сім»ю з двома неповнолітніми дітьми, між позивачем та відповідачами була укладена угода, що вони будуть проживати у житловому будинку, а позивач у літній кухні. Як пояснили свідки у судовому засіданні, що між позивачем та відповідачами виникають сварки на побутовій основі. Посилання позивача на ті обставини,що [PERSON] притягувався до відповідальності за насильство у сім»ї, що є підставою для його виселення із житлового будинку судом не визнається підставою для виселення сім»ї із житлового будинку, так як із матеріалів справи вбачається, що скандали виникали на побутовій основі. Відповідачі за місцем проживання характеризуються позитивно, що вбачається із характеристик на них, тому суд вважає, що підстав для виселення відповідачів із житлового будинку немає. Відповідно до ст..116 Житлового Кодексу України якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням. Або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: dismissed