Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-15 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] 1.1, звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на 5/8 часток житлового будинку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що його батьками [PERSON] та [PERSON] за період сумісного життя був збудований житловий будинок №44 по пров. Прорізному в м. Миколаєві, який на підставі договору про забудову від 27.11.1957р. №756 та рішення виконкому Заводської райради від 10.06.1960 року, оформлено на імя батька. Після смерті батька, який помер 17.12.1997 року, він та його мати, як дружина померлого, прийняли спадщину, оскільки проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] з відповідною заявою до державної нотаріальної контори не звертався. Після смерті матері, яка померла 02.05.2001 р., спадщину за законом прийняли він та його брат - [PERSON]. Однак, оформити спадщину нотаріально не має можливості за відсутності правовстановлюючого документу, на підтвердження права власності матері на вказаний будинок. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, після смерти батька - [PERSON], померлого 17.12.1997р. та після смерти матері - [PERSON], померлої 02.05.2001р. відповідно на 1/4 частку та на 3/8 частки, а всього на 5/8 частки житлового будинку №44 з господарчими будівлями та спорудами, розташованими по пров. Прорізному в м. Миколаєві. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], Миколаївської міської Ради про визнання права власності на 3/8 частки житлового будинку порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що, після смерті матері він разом з відповідачем є спадкоємцем за законом першої черги, і спадщину прийняв, оскільки подав відповідну заяву до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори. В судовому засіданні позивач [PERSON] за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом, свій позов підтримав, зустрічний позов визнав. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом у судовому засіданні позов визнав, свій позов підтримав і просив про його задоволення. Представник Миколаївської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовів не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до рішення Виконкому Миколаївської міської Ради депутатів №202 від 25.01.1957р. та договору Виконкому Заводської Райради депутатів про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індівідуального житлового будинку про право приватної власності від 20 березня 1957 року [PERSON] була відведена земельна ділянка під індівідуальну забудову житлового будинку, площею 505 кв.м. по пров. Прорізному,44 в м. Миколаєві. Рішенням Виконкому Заводської райради депутатів трудящих №756, був затверджений акт прийома в експлуатацію індівідуального житлового будинку №44 по пров. Прорізному в м.Миколаєві. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] за період сумісного життя був збудований зазначений житловий будинок і відповідно до вимог ст.28 Кодексу про шлюб та сімю УРСР, цей будинок є спільною сумісною власністю подружжя, в якому кожному з них належить по 1/2 частині житлового будинку, відповідно. Після смерті [PERSON], який помер 17.12.1997 року, відкрилася спадщина на '/г частину житлового будинку №44 по пров. Прорізному в м.Миколаєві, і спадкоємцями першої черги за законом на це спадкове майно є його дружина - [PERSON] та позивач [PERSON], які на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем. Відповідно до положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в ред. 1963р.), що діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в державну нотаріальну контору за містом відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, та свідоцтво про частку в спільній сумісній власності подружжя, нотаріальною конторою не видавалися, то [PERSON] належить 3/4 (1/2+1/4=3/4) частини житлового будинку та [PERSON] 1.1, після смерти батька належить 1/4 частки спадкового будинку. Після смерті [PERSON] , яка померла 02.05.2001 року, спадщину у вигляді 3/4 частини житлового будинку №44, що розташований по пров.Прорізному в м.Миколаєві в рівних частках спадкують її діти - [PERSON] та [PERSON] відповідно по 3/8 частки, які спадщину прийняли, подавши до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що підтверджується спадковою справою №932/2001 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2011р. сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ, якій підтверджує право власності за спадкодавицею на нерухомість - відсутній. Відповідно до довідки ММБТІ від 10.08.2010 року право власності на житловий будинок №44 по пров. Прорезному в м. Миколаєві зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про забудову від 27.11.1957 року, реєстр. №756. Отже, в інший спосіб як в судовий, у сторін не має можливості захистити свої спадкові права. Таким чином, суд вважає, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при предявлені позовів. На підставі викладеного та ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (в ред. 1963р.),

Outcome: approved