Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання дійсним договору дарування звернулась [PERSON] На обґрунтування позову зазначила, що 17.04.2006 року [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі доручення від 10.12.2003 року, в простій письмовій формі уклав з нею договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в м. Острог по вул.. Карпати, 4. Посилаючись на те, що вони з [PERSON] домовились про всі істотні умови договору дарування і відповідач, передавши їй будинок та правовстановлюючі документи на нього в день підписання договору та взявши на себе зобов'язання за її вимогою нотаріально посвідчити договір дарування, в подальшому ухилився від виконання зазначеного обов'язку, а [PERSON], яка оформила право власності на зазначений будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 03.06.2006 року домагається її виселення з вказаного житлового будинку, просить суд визнати договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в м. Острог по вул.. Карпати, 4, укладений між нею та [PERSON] від імені [PERSON] дійсним. Відповідач [PERSON], посилаючись на те, що довгий час перебував в м. Києві і не міг приїхати додому для нотаріального посвідчення договору дарування, позов визнав. [PERSON], яка була залучена до участі в справі в якості співвідповідача позов не визнала, оскільки вважає, що зазначений договір було написано не в час зазначений в ньому, а пізніше та позивачем пропущено строк звернення до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обємі і просить суд визнати дійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, між нею та [PERSON], укладений 17.04.2006 року. Зазначила, що 17.04.2006 року [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі доручення від 10.12.2003 року в письмовій формі уклав з нею договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, який розташовано в м. Острог по вул.. Карпати, 4. Пояснила, що у вказаному житловому будинку проживає з грудня 2003 року, коли вони продали свою квартиру та купили будинок. Зазначила, що вони вселились в спірний будинок на підставі доручення. Оскільки для нотаріального посвідчення договору дарування в сина не було коштів, то вони домовились, що зроблять це пізніше і за порадою свого знайомого уклали договір дарування в письмовій формі. В подальшому [PERSON] перебував на заробітках в м. Києві та в м. Острог не приїжджав і вона письмово зверталась до нього з проханням нотаріально посвідчити договір дарування на що відповідач обіцяв це зробити. Зазначила, що [PERSON] оформила право власності на зазначений будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON] і домагається її виселення з вказаного житлового будинку. Пояснила, що про те, що будинок по вул.. Карпати, 4 в м. Острог продається дізнався її син [PERSON] і вона разом з ним ходила оглядати той будинок та вони прийняли рішення про його купівлю. За вказаний будинок ними було сплачено грошові кошти, які передавались [PERSON] не нею особисто, а Церешко, яка купила в них квартиру, в якій вони до того проживали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та підтвердив, що [PERSON] на його ім'я видав доручення на право розпоряджатися будинком №4 по вул.. Карпати в м. Острог. Зазначив, що мав на меті, щоб [PERSON] уклав договір дарування зазначеного будинку. Пояснив, що сам не ухилявся від укладення договору дарування. Зазначив, що вказаним будинком вони користувались на підставі доручення, оскільки у [PERSON] були пільги на користування газом. Пояснив, що укласти договір дарування йому порадив знайомий, який і допоміг його скласти, коли вони перебували в спірному житловому будинку. Пояснив, що неодноразово мав розмову з [PERSON], на рахунок того, щоб він приїхав та оформив договір дарування будинку на [PERSON], але він весь час був зайнятий і відмовлявся приїхати. Зазначив, що доручення [PERSON] було видано з тією метою, щоб можна було укласти договір на підставі якого право власності на будинок перейде до когось з членів родини. Зазначив, що документи по будинку і ключі передав [PERSON] Пояснив, що за вказаний будинок для [PERSON] було передано 2500 євро та 2200-2500 доларів США., які передавала Церешко. Зазначив, що в лютому-березні 2006 року поїхав на роботу в м. Київ, де працював 3,5 роки, а в м. Острог приїжджав один раз на рік. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що [PERSON] , який помер 03.06.2006 року був її батьком. Зазначила, що він хотів продати [PERSON] належний йому житловий будинок, який знаходиться в м. Острог по вул.. Карпати, 4 та переїхав проживати до неї, а в зазначеному будинку стали проживати [PERSON]. Про проживання у вказаному будинку сім'ї [PERSON] їй відомо, так як в 2005 році вона була в будинку. Оскільки [PERSON] не доплатили за вказаний житловий будинок певну суму, то [PERSON] неодноразово їздив в м. Острог, щоб отримати від них кошти. Зазначила, що їй відомо, що в грудні 2003 року [PERSON] було сплачено для батька за будинок 4700 доларів США, а домовлялись за продаж за 7000 доларів США. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що йому відомо, що в 2006-2007 роках його брат та мати мали через нотаріуса оформити документи на житловий будинок, що в м. Острог по вул.. Карпати, 4, але його брат [PERSON] поїхав на заробітки в м. Київ та зв'язок з ним перервався, оскільки він загубив телефон. Зазначив, що його брат та мати самі склали в письмовій формі договір дарування між собою. Пояснив, що комп'ютера в них немає. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку земельної ділянки, яка знаходиться в м. Острог по вул.. Карпати, 4, акту приймання індивідуального будинковолодіння, рішення № 393 виконавчого комітету Острозької міської ради від 13.10.1987 року, рішення №372 виконавчого комітету Острозької міської ради від 10.10.2003 року встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок, який знаходиться в м. Острог по вул.. Карпати, 4. З довіреності від 10.12.2003 року, яка видана строком до 10.12.2006 року вбачається, що нею [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися (продати, подарувати, обміняти, заставляти) належним йому житловим будинком разом з надвірними будівлями, які знаходяться в м. Острог по вул.. Карпати, 4. Відповідно до договору дарування від 17.04.2006 року, виконаного на форматі листа А4 вбачається, що він містить текст про те, що [PERSON] як дарувальник, від імені якого діє [PERSON], та [PERSON] як обдаровувана, уклали договір за яким [PERSON] безоплатно передав для [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Острог по вул.. Карпати, 4 і за цим договором дарувальний зобов'язався в день, вказаний обдаровуваним прибути до нотаріуса, посвідчити договір та оплатити послуги нотаріуса. З листів від 22.11.2008 року та 26.11.2008 року вбачається, що позивачка зверталась до відповідача [PERSON] з приводу нотаріального посвідчення дарування будинку і [PERSON] від посвідчення договору не відмовлявся. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2010 року встановлено, що [PERSON] як спадкоємець [PERSON] набула права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в м. Острог по вул.. Карпати, 4. Зазначене вбачається і з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З рішення Острозького районного суду від 27.01.2011 року встановлено, що ним відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON], третя особа державний нотаріус Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання доручення виданого 10.12.2003 року [PERSON] [PERSON] на право розпоряджатися належним йому житловим будинком в м. Острозі по вул.. Карпати, 4 Рівненської області удаваним; визнання дійсним договору купівлі продажу від 10.12.2003 року житлового будинку разом з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Острог по вул.. Карпати, 4 Рівненської області між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] за 4700 доларів США, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2010 року, видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори не дійсним та визнання [PERSON] власником житлового будинку разом з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Острог пл. вул.. Карпати, 4 Рівненської області з 10.12.2003 року. Водночас з пояснення [PERSON] за зазначеною справою вбачається, що він вказував на те, що вони продали свою квартиру за 4700 доларів США і звернулись до нотаріуса, щоб оформити довіреність, так як [PERSON] мав пільги на газ, а в 2006 році мали намір оформити договір. В подальшому 3 місяці перебував на заробітках. З пояснень [PERSON] по даній справі вбачається, що вона зазначала, що продала за 6700 доларів США свою квартиру для Церешко та в 2003 році за 4700 доларів США купила будинок і сплатила за нього кошти, які передавала Церешко в її присутності. Зазначила, що будинок мав оформлятися на [PERSON] Суд, вислухавши позивача, відповідача та їх представників, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не доведений і підлягає відхиленню. В судовому засіданні встановлено, що у власності [PERSON] перебував житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Острог по вул.. Карпати, 4 З пояснень [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, з рішення Острозького районного суду від 27.01.2011 року, яким відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON], третя особа державний нотаріус Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання доручення виданого 10.12.2003 року [PERSON] [PERSON] на право розпоряджатися належним йому житловим будинком в м. Острозі по вул.. Карпати, 4 Рівненської області удаваним; визнання дійсним договору купівлі продажу від 10.12.2003 року житлового будинку разом з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Острог по вул.. Карпати, 4 Рівненської області між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] за 4700 доларів США, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2010 року, видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори не дійсним та визнання [PERSON] власником житлового будинку разом з надвірними будівлями, що знаходиться в м. острог пл. вул.. Карпати, 4 Рівненської області з 10.12.2003 року та пояснень [PERSON] і [PERSON] в даному судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], діючи узгоджено, маючи на меті укласти договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями з [PERSON] попередньо оглянувши будинок, продавши належну їм квартиру та сплативши за будинок в грудні 2003 року суму в доларах США, переїхали проживати в зазначений житловий будинок. При цьому, 10.12.2003 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися зазначеним житловим будинком від свого імені. Оскільки в цьому разі [PERSON] за дорученням [PERSON] не міг укласти договір купівлі-продажу будинку сам з собою, то мав можливість укласти його з [PERSON], однак зазначений договір вчинено не було. Зазначені факти підтвердила в судовому засіданні і відповідач [PERSON], підтвердивши, що на виконання договору купівлі продажу її батьком було отримано від [PERSON] 4700 доларів США. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд вважає, що підстав для визнання зазначеного договору дарування будинку дійсним немає, так як всіма учасниками процесу визнано, що [PERSON], який станом на момент видачі доручення на право розпорядження спірним будинком та на час, який вказано в договорі дарування 17.04.2006 року залишався власником будинку, за спірний житловий будинок отримав від [PERSON] грошові кошти. Відповідно до ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а відповідно до ст.. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ж до ст.. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно у власність. З пояснень учасників процесу встановлено, що домовленості між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] про безоплатну передачу у власність як їм обом, так і кожному окремо, житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Острог по вул.. Карпати, 4 ніколи не було, за вказаний житловий будинок для [PERSON] сплачувались грошові кошти, а тому підстав для визнання договору дарування від 17.04.2006 року дійсним немає. Пояснення учасників процесу як по справі за позовом [PERSON], так і по справі за позовом [PERSON] повністю суперечать листуванню між [PERSON] та [PERSON] з приводу укладення договору дарування, зазначене листування пояснюється їх юридичною неграмотністю, а тому не береться судом до уваги при вирішенні даного спору. На підставі ст.. 202, 626, 628, 655, 717 ЦК України,

Outcome: dismissed