Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ЗДП Кремнійполимерв якому зазначила, що з 24.11.2008 року вона працювала на ЗДП Кремнійполімерінженером конструктором. 23.12.2009 року вона звільнилася за власним бажанням у звязку з невиплатою заробітної плати. Просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 5227 гривень, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 145 гривень, вихідну допомогу у розмір 3445 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 12\~291 гривень та моральну шкоду у розмір 10\~000 гривень. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання представник відповідача не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 24.11.2008 року 23.12.2009 року працювала на ЗДП Кремнійполімер, що підтверджується копією трудової книжки. 23.12.2009 року позивач звільнилася на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з порушенням законодавства про працю. При розрахунку в день звільнення позивачу не в повному обсязі сплатили заборгованість по заробітній платі, яка складає 5227 гривень. \~\~ Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39)\~у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Згідно до ст.24 Закону України Про відпусткиу разі звільнення працівника йому виплачується компенсація за невикористану частину відпустки. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні робітника, виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, здійснюються в день звільнення. Якщо працівник, в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим робітником вимоги про розрахунок. З матеріалів справи вбачається, що середня заробітна плата позивача складає 1600 гривень (72,73 грн. х 22дн. = 1600 грн.), тому заборгованість по заробітній платі складає 5227 гривень та компенсація за невикористані два дні щорічнлї відпустки у розмірі 145 гривень Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки, по день фактичного розрахунку. \~\~ Сума невиплаченої вихідної допомоги складає 3445 гривень. Відповідно до ст.117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку складає 12 291 гривень (72.73 грн. х 169 дн. = 12\~291 грн.). Враховуючи, що відповідачем не надано заперечень проти позову, а також доказів, які б спростовували доводи позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] Державного підприємства Кремнійполімерна користь позивача [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 5227 гривень, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 145 гривень, вихідну допомогу у розмір 3445 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 12\~291 гривень. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не доведені позивачем, не обґрунтовані та є безпідставними. Крім того, на підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати на користь держави у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, \~та

Outcome: partial