Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

20.08.2010 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідно до кредитного договору №400023207 від 12.10.2007 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» (відповідно до Статуту Банку затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 28.04.2010 року) було надано [PERSON] кредит у сумі 15751,84 грн. зі сплатою 6 % річних строком до 13.10.2010 року. Відповідач не виконує зобов`язання належним чином. Станом на 16.08.2010 року заборгованість за кредитним договором становить 15024,93 грн., яка складається з: 9616,24 грн. борг за кредитом; 157,41 грн. відсотки за користування кредитом; 5251,28 грн. комісії за розрахункове обслуговування. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №400023207 від 12.10.2007 року у сумі 15024,93 грн. та стягнути з відповідача понесені судові витрати. 12.10.2010 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним кредитний договір [NUMBER] від 12.10.2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «ВіЕйБі Банк» та стягнути з відповідача понесені судові витрати, посилаючись на ту обставину, що 12.20.2007 року [PERSON] уклав кредитний договір з ВАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким отримав кредит в розмірі 15751,84 грн. строком на 36 місяців. Вважає, що кредитний договір №400023207 від 12.10.2007 року має бути визнаним недійсним, оскільки в ньому не зазначено сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань, які повязані отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, не відображена сукупна вартість кредиту в процентному значені та в грошовому виразі у валюті платежу, не зазначена реальна процентна ставка та не вказане абсолютне значення подорожчання кредиту, що є суттєвим порушенням Закону України «Про захист прав споживачів». Представник позивача у судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги, просив суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. В задоволені зустрічного позову просив суд відмовити за необґрунтованістю. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні у звязку з необґрунтованістю. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, оскільки вважають, що оспорюваний договір суперечить ряду актів цивільного законодавства, так як не містить більшості основних значимих положень, приписаних актами цивільного законодавства. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №400023207 від 12.10.2007 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» було надано [PERSON] кредит у сумі 15751,84 грн. зі сплатою 6 % річних строком до 13.10.2010 року. [PERSON] умови кредитного договору виконуються неналежним чином. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. З розрахунку наданого позивачем, вбачається, що станом на 16.08.2010 року заборгованість за кредитним договором становить 15024,93 грн., яка складається з: 9616,24 грн. борг за кредитом; 157,41 грн. відсотки за користування кредитом; 5251,28 грн. комісії за розрахункове обслуговування. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди, ст. 612 ч.2 ЦК України боржник,який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Крім того, згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного суд, вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором являються обґрунтованими та підлягають задоволенню. В позовних вимогах [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору необхідно відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками. У наведеному законі чітко прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації кредитодавцеві та споживачеві один про одного та щодо умов кредитування: мету, для якої споживчий кредит може бути втрачений, форми його забезпечення, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, строк на який кредит може бути одержаний, та варіанти його повернення. При цьому в разі не надання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Тому застосування Закону України «Про захист прав споживачів», на який посилається позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, до спорів, які виникають з кредитних право відносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні відносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. На підставі викладеного,

Outcome: approved