Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-29 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулись [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки, рішенням виконавчого комітету Ставишенської районної ради народних депутатів №34 від 07.02.1989 року та довідки №450 від 28.10.2010 року, киданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, житловий будинок по вул. Шевченка, 28а в с. Кривець Ставищенського району Київської області, 1955 року забудови, належав колгоспному двору. Членами його станом на 15 квітня 1991 року були: голова двору [PERSON] та його дочка [PERSON]. Членом даного колгоспного двору була також [PERSON], яка померла 04 лютого 1988 року. Оскільки після її смерті залишились інші члени двору, спадщина на майно колгоспного двору не відкрилася. Згідно діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України «Про власність» [PERSON] та [PERSON] набули права власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках. 16 червня 1992 року [PERSON] помер. Спадкоємицею за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою 05 травня 1990 року за реєстром №8, яка прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном є позивачка по справі [PERSON] Вартість вищевказаного житлового будинку становить 21030 гривень, загальна площа 48,7 кв. метри, житлова площа 18,4 кв. метри. Земельна ділянка площею - 0,25 га, на якій розташований будинок, не приватизована. Відсутність правовстановлюючого документу на будинок та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити позивачам права на будинок в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Починані просячі, визнати за [PERSON] право на спадщину після смерті 16 червня 1992 року [PERSON] па .: частії) вищевказаного житлового будинку, за [PERSON] право власності на Уг частину даного житлового будинку. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилаються в позовній заяві позивачі. Представник [PERSON] сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та представника позивачки [PERSON] - [PERSON], пояснення та усну заяву про визнання вказаного позову представника відповідача -[PERSON] сільської ради [PERSON], яка діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки, рішення виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів №34 від 07.02.1989 року та довідки №450 від 28.10.2010 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, житловий будинок по вул. Шевченка, 28а в с. Кривець Ставищенського району Київської області, 1955 року забудови, належав колгоспному двору. Членами його станом на 15 квітня 1991 року були: голова двору [PERSON] ()\\к- іьяп Андрійович га його дочка [PERSON]. Згідно діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України «Про власність» [PERSON] та [PERSON] набули право власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на х/і його частину. 16 червня 1992 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою 05 травня 1990 року за реєстром №8, прийняла позивачка [PERSON], вступивши у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст.ст. 534, 549 ч.І п.1 ЦК України (1963 року). Вартість вищевказаного житлового будинку відповідно до технічного паспорту складає 6878 гривень, загальна площа 48,7 кв. метри, житлова площа 18,4 кв. метри. Земельна ділянка площею - 0,25 га, на якій розташований будинок, не приватизована. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-ирпкикими акіами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності [PERSON] сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я [PERSON] та [PERSON] не видавалось. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя та [PERSON] набули право власності, кожен на Уг частину вищевказаного житлового будинку відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), після смерті 16 червня 1992 року [PERSON] право на спадщину за заповітом на Уг вказаного будинку набула [PERSON] і оскільки представником відповідача - [PERSON] сільської ради позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки Кривенька сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності та права на спа ішип\\ іа іапоиііом на житловий будинок в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved