Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Заявник [PERSON] 19.11.2010 року звернулася до суду із заявою до зацікавленої особи Державної нотаріальної контори Новотроїцького округу Херсонської області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO] є його рідним братом по материнській лінії. Згідно домової книги для прописки 05.09.1996 року його рідний брат був прописаний по вулиці 8-го Березня в будинку №8 в селі Громівка Новотроїцького району Херсонської області, який належав на праві приватної власності їхній померлій 02.02.2005 року матері [PERSON]. В кінці 1996 року [PERSON] покинув родину й поїхав за межі району та Херсонської області в невідоме для них місце проживання. Про те що [PERSON] дійсно виїхав за межі місця прописки й до теперішнього часу невідомо де саме він знаходиться, підтверджується також довідкою з Громівської сільської ради Новотроїцького району №545 від 20.10.2010 року. Після смерті матері, відкрилася спадщина в тому числі і на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належних померлій 02.02.2005 року, [PERSON] на підставі державних актів на землю серії ХС № 002311, ХС №080800, виданих Новотроїцькою районною державною адміністрацією 19.12.2003 року. Оскільки його рідний брат на момент смерті їхньої матері був прописаний за місцем її проживання та у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття або про відмову від спадщини і на даний момент його місце проживання не відоме, просить визнати фізичну особу [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. Заявник у судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на підстави, викладені у заяві та надав докази в обґрунтування заяви. Наполягає на визнанні фізичної особи [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою, з моменту останніх відомостей про його знаходження. Судові витрати в сумі 38 гривень 50 копійок просила віднести на його рахунок. Представник зацікавленої особи до судового засідання не зявився, направив до суду телефонне повідомлення з проханням слухати справу у його відсутність, згоден визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою особою, оскільки про нього відсутні жодні відомості, за місцем останнього проживання протягом чотирьох років. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання вимог, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є визнання фізичної особи [PERSON] безвісно відсутнім. Дані правовідносини відносяться до цивільних правовідносин окремого провадження і регулюються нормами цивільного законодавства: ст. 43, 44 ЦК України; ст. 246-249 ЦПК України відповідно до яких фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування фізичної особи [PERSON], [INFO] за місцем його постійного проживання в [INFO], протягом чотирьох років відповідно до ст. 43 ЦК України підтверджується письмовими доказами по справі (а.с.5). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених сторонами у справі. Дані про їх зацікавленість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази обєктивно підтверджуються письмовими доказами по справі (а.с. 5) і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявник довів доказами факти довготривалої відсутності фізичної особи за адресою його постійного місця проживання та факт відсутності жодних відомостей про його теперішнє місцезнаходження. Отже вимоги заявника про визнання фізичної особи безвісно відсутньою підлягають задоволенню. Поскільки, матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] були у 1996 році, то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня 1997 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання безвісно відсутнім фізичної особи [PERSON]. Оскільки заяву задоволено в повному обсязі, враховуючи думку заявника, відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України, суд вважає можливим віднести судові витрати в сумі 38 гривень 50 копійок за рахунок заявника і з зацікавленої особи не стягувати. На підставі викладеного, ст. 43, 44 ЦК України та

Outcome: approved