Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-16 00:00:00

Позивачем заявлено зазначені вимоги з тих підстав, що після звільнення з підприємства відповідача 20.12.2010 року йому не виплачено заробітну плату з врахуванням індексації,заробітна плата не виплачувалась регулярно, заявлено також вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про стягнення 1700 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав Ствердив, що відповідач з 2009 року не реагував на його вимоги про виплату заробітної плати, розрахунок при звільненні не провів. У нього не було коштів на харчування,оплату житлово-комунальних послуг, через що в сімї були сварки .Були такі випадки, коли в сім"ї не було за що придбати хліб .В квітні він отримав 3200 грн. боргу, не виплачено ще 6102 грн. боргу по заробітній платі. Представник позивача доводи позову підтримала. Ствердила, що позивач звернувся в правозахисну організацію за захистом своїх прав, грошові кошти за судовим наказом не отримав повністю до цього часу .Вона була свідком звернення позивача до адміністрації підприємства з вимогою про виплату коштів після звільнення . Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про день і час слухання справи було повідомлено належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача,його представника , дослідивши представлені письмові докази прийшов до висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено факт перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем з 8.04.2008 року по день звільнення 20.12.2010 року , що стверджується записами в трудовій книжці позивача,наказом про прийом на роботу ( а.с.5-6 ) , а також факт порушення відповідачем вимог ст..ст.115, 116 КЗпП України щодо своєчасної , не менш двох разів на місяць, виплати заробітної плати, своєчасного розрахунку при звільненні позивачу, що стверджується відомостями по розрахункам з позивачем ,згідно з якими борг по заробітній платі в сумі 7691,56 грн. утворився за період з червня 2009 року по день звільнення (а.с.7). Отже, дії відповідача щодо несвоєчасної виплати заробітної плати суперечать ст.115 КЗпП України, є винними і призвели до порушення законних прав позивача. Відповідно до ст.ст.1,2,4 Закону України „Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.Відповідно до розрахунку ,представленого позивачем, даних про індекси інфляції по Україні (а.с.8,32), позивачу належало до виплати в період з вересня 2009 року по жовтень 2010 року 684,30 грн. індексації,відповідачем не спростовано позов щодо виплати індексації, отже вимоги позивача в цій частині є підставними. Позивачем заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, такі вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 117 КЗпП України, оскільки з вини відповідача позивачу не було виплачено належні йому суми в день звільнення , спір про їх розмір відсутній, відповідач зобовязаний сплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна заробітна плата позивача становить 61,41 грн.( а.с.7), затримка складає 100 днів з 20.12.2010 року по 17.06.2011 року , отже стягненню підлягає 6141 грн. ( 61,41 грн. х 100 днів ). Суд враховує, що відповідачем порушено законні конституційні права позивача на своєчасне отримання заробітної плати,передбачені ст.43 Конституції України.Заробітна плата позивачу не виплачувалась своєчасно з вересня 2009 року по січень 2011 року , що стверджено довідкою про наявність боргу, вказане порушення призвело до моральних страждань позивача через відсутність гарантованого щомісячного заробітку за виконувану роботу , вимагало додаткових зусиль для організації життя.Доводи позовув частині спричинення моральної шкоди ствердив свідок [PERSON], який вказав, що позивач в його пристуності неодноразово просив виплатити заробітну плату, але йому відмовляли, знає також, що позивач позичав гроші. Суд,виходячи із принципу розумності і справедливості, наявних в справі доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди , на підставі ст. 237-1 КЗпП України задовольняє заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди частково в сумі 200 грн. , оскільки позивачем переконливих доказів щодо завдання моральної шкоди винними діями відповідача в заявленій сумі-1700 грн. не надано . Судові витрати підлягають стягненню в дохід держави з відповідача на підставі ст. ст.79,81,88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved