Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» \\ в особі філії - Черкаське обласне управління \\ про визнання недійсними договору кредитної лінії № 238-07 від 23 листопада 2007 року та іпотечного договору № 238-07\\01 від 23.11.2007 року, вказуючи, що 23 листопада 2007 року на прохання свого чоловіка [PERSON] вона підписала з відповідачем іпотечний договір № 238-07\\01 за яким передала в іпотеку банку магазин загальною площею 25,7 кв.м за адресою [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії - ЯЯЯ №151199 від 12.05.2005 року. На той період часу вона повністю довіряла [PERSON] , який їй пояснив, що необхідно оформити з банком договір іпотеки для забезпечення раніше отриманого кредиту ,який отримала її сестра [PERSON] у 2007 році під заставу квартири її батьків [PERSON] та [PERSON] \\ квартири [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] пояснив їй , що це буде заміна предмету іпотеки, а саме, замість батьківської квартири в іпотеку буде переданий її магазин. Будучи особою юридично необізнаною та повністю довіряючи своєму чоловіку, вона за його вказівкою 23 листопада 2007 року прийшла до нотаріуса і підписала іпотечний договір. Наступного дня [PERSON] повідомив їй , що переоформити предмет іпотеки по кредиту її сестри не вдалося і підписаний нею договір з банком є недійсним. Згодом виявилось, що 23.11.2007 року вона нібито підписала з банком договір відновлювальної кредитної лінії №238-07 , за яким банк нібито надав їй грошові кошти в сумі 225000 гривень. Про цей факт вона дізналась в жовтні 2008 року коли до неї прийшов представник банку та повідомив, що вона не сплачує відсотки за користування кредитом. Саме тоді їй вдалось отримати копію названого договору, якого у неї на руках ніколи не було і якого вона не бачила та не підписувала. При огляді даного договору вона виявила, що на ньому стоїть не її підпис. Заяви про отримання кредиту до банку вона не писала, вона заповнена і підписана ~с ^ рукою, кредитний договір також не підписувала, а в банк взагалі не з`являлась до мнпі 2008 року, а лише підписала за проханням [PERSON] у нотаріуса іпотечний договір. Також, вона не писала заяву на видачу грошей, а видатковий касовий ордер, копію якого їй надав сам банк, підписаний також не нею. У зв`язку з виявленим, вона 15 грудня 2008 року звернулась з офіційною заявою в порядку ст. 97 КІШ України до прокурора Придніпровського району м . Черкаси, а 17 грудня 2008 року подала заяву до начальника філії - Черкаського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України», копії яких також додала до позовної заяви. 6 січня 2009 року представник банку повідомив їй ,що у неї буде відібрано магазин, попередив про наступне звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. У зв`язку з цим, вона змушена звертатися з даним позовом до суду та просила суд визнати недійсним договір кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року, а згодом надала доповнення до заяви від 3.02.2009 року та просила суд визнати і іпотечний договір недійсним. Підтвердженням обставин того, що не її рукою було підписано договір кредитної лінії, а також кредитну заявку ,та інші документи, може слугувати експертний висновок судово - почеркознавчої експертизи. Крім того, до заяви додані кредитна заява, заявка на отримання готівкових коштів, написаних від її імені, видатковий касовий ордер . У зв`язку з тим, що нею за сприяння [PERSON] було укладено з відповідачем іпотечний договір №238-07\\01 від 23.11.2007 року, за яким вона передала в іпотеку банку магазин за адресою [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності, помилково вважаючи ,що підписання цього договору має за мету виведення з під застави квартири її батьків по кредитному договору з банком її сестри [PERSON] , вважає, що даний іпотечний договір також має бути визнаний судом недійсним з підстав введення її в оману [PERSON] .. Відповідно до ст. ст. 203,207,215,229,230,1055 ЦК України просила суд визнати недійсними вищевказані договори, оскільки вона була введена в оману [PERSON] . В ході розгляду даної цивільної справи, 23.07.2009 року прокурором Придніпровського району м . Черкаси в інтересах Держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Кабінету Міністрів України , який передоручив постановою № 876 від 21.05.1999 року здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» адресовано до суду позовну заяву до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 238-07\\01 від 23.11.2007 року, а саме, магазин за адресою [ADDRESS] , з посиланням на те, що станом на 13.07.2009року існує заборгованість [PERSON] перед банком за договором відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року на загальну суму 250387,33 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом становить 225000 гривень, сума простроченої заборгованості за нарахуваннями та недоплаченими відсотками за період з 1.11.2008 року по 13.07.2009 року становить 24978,05 гривень, сума пені за непогашення в строк відсотків за користування кредитом за період з 1.10.2008 року по 13.07.2009 року становить 409,28 гривень. Відповідно до ч.І ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Беручи до уваги, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором не погашена, просили суд звернути стягнення на предмет іпотеки - магазин по [ADDRESS] ,який належить на праві приватної власності [PERSON] 20.05.2010року прокурором адресовано до суду заяву , якою змінено предмет позову, та просили суд визнати іпотечний договір № 238-07\\01 від 23.11.2007 року таким , що за своєю формою і змістом відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим для договору іпотеки та договору , що визначає основне зобов`язання \\ кредитний договір \\, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 238-07\\01 від 23.11.2007року - магазин по [ADDRESS] , який належить [PERSON] для задоволення грошових вимог ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» в загальній сумі 280935,60 гривень та реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки. Вищевказані позови сторін за ухвалою суду об`єднані в одне провадження. Також, в процесі розгляду даної цивільної справи припинено діяльність районної у місті Черкаси прокуратури \\ реорганізації районних прокуратур \\ в тому числі і Придніпровського району м . Черкаси \\ та утворено прокуратуру м . Черкаси, а тому, у разі злиття \\ реорганізації \\ юридичних осіб майнові права та обов`язки кожної з них переходять до юридичної особи, яка виникла в результаті злиття \\ реорганізації \\, що не заперечувалось сторонами. За таких обставин належним позивачем за первинним позовом прокурора Придніпровського району м . Черкаси до [PERSON] являється прокуратура м. Черкаси. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги про визнання недійсними договору кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року та іпотечного договору № 238-07\\01 від 23.11.2007 року підтримали, в позовних вимогах прокурора Придніпровського району м . Черкаси \\ на час розгляду справи - прокуратури м. Черкаси \\просили суд відмовити. Представник ВАТ «Державний Ощадний Банк України» \\ в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» Пилипенко В.М. позов не визнав, надавши письмові заперечення на позов. Прокурор Рідзель О.В. підтримала позов прокуратури м . Черкаси, в позовних вимогах [PERSON] просила суд відмовити. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в ході розгляду справи визнав обставини підписання ним кредитної заявки та інших документів при оформленні договору кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року , в послідуючому за вироком Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 грудня 2010 року визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 190 КК України та йому призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Суд , заслухавши пояснення сторін , допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, в позовних вимогах прокурора м . Черкаси має бути відмовлено, виходячи з наступних підстав. За обставинами справи, 23 листопада 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі заступника начальника філії - Черкаське обласне управління Головненко В.В. та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 238-07, за яким банк зобов`язується надавати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 225000 гривень, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на споживчі потреби, окремими частинами \\ траншами \\ з остаточним терміном повернення кредиту - 22.11.2017 року. Також, 23.11.2007 року, між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі заступника начальника філії - Черкаське обласне управління Головненко В.В. \\ іпотекодержатель \\ та [PERSON] \\ іпотекодавець \\ з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору відновлювальної кредитної лінії, іпотекодавець передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку, в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі - предмет іпотеки - магазин №57 загальною площею 25,7 кв.м за адресою [ADDRESS] , що є власністю іпотекодавця [PERSON] . Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально , а крім того, частково і визнано [PERSON] , що ці договори є недійсними, оскільки з`ясовано, що вони укладені з порушенням вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України. Так, встановлено та підтверджено документально, що договір відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року [PERSON] власноручно не підписувала, про його існування дізналася фактично випадково за збігом часу, волевиявлення на вчинення такого правочину було відсутнє взагалі та такий правочин було вчинено шляхом введення [PERSON] в оману. Саме за численними письмовими зверненнями [PERSON] до керівництва банківської установи та прокуратури щодо фактичного вчинення шахрайських дій її чоловіком [PERSON] по оформленню та отриманню кредиту на суму 225000 гривень за договором відновлювальної кредитної лінії від 23.11.2007 року № 238-07 та після неодноразового наполягання на з`ясуванню всіх дійсних обставин справи незаконного заволодіння грошовими коштами за кредитним договором від 23.11.2007 року,якого вона не підписувала, 17.02.2009 року було порушено кримінальну справу по факту отримання грошових коштів. Після неодноразових звернень позивачки [PERSON] до органів міліції та прокуратури, лише 26.01.2009 року відповідачем ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії -Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» на ім`я прокурора Черкаської області було направлено заяву про порушення кримінальної справи та 17.02.2009 року прокурором Придніпровського району м . Черкаси було порушено кримінальну справу по факту отримання грошових коштів філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України» по кредитному договору №238-07 за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 190 КК України. За вироком Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 грудня 2010 року [PERSON] визнано винним в скоєнні даного злочину та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На час прийняття даного рішення вирок не набрав законної чинності, оскільки оскаржений в апеляційному порядку. Досліджуючи та аналізуючи надані позивачкою [PERSON] письмові матеріали справи, а також витребувані судом в процесі розгляду справи , встановлено , що підписи в договорі відновлювальної кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року виконані рукою [PERSON] , який станом на 23.11.2007 року являвся чоловіком [PERSON] За рішенням Придніпровського районного суду м .Черкаси від 31 березня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Крім того, рукописні тексти в повідомленні про умови кредитування від 20.11.2007 року, у кредитній заявці від 20.11.2007 року , у прибуткових касових ордерах , в договорах поруки № 209-07\\001 та № 209-07\\002 від 23.11.2007 року, а також в ряду інших документах - виконані рукою [PERSON] , що підтверджено витребуваними по запиту суду письмовими матеріалами кримінальної справи, порушеної по факту отримання грошових коштів у філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України» по кредитному договору №238-07 від 23.11,2007 року за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 190 КК України. А саме, на запит суду органом досудового слідства надані ксерокопії висновку експертизи - лабораторії проведення досліджень та експертиз НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області за № 56\\9Л від 30 жовтня 2009 року, відповідно до яких експертним шляхом підтверджено, що саме [PERSON] на договорах - відновлювальної кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року , вищевказаних договорах поруки , кредитній заявці, прибуткових касових ордерах та на інших документах вчинив власноручні підписи, що підтверджує обставини відсутності вільного волевиявлення учасника правочину за договором відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року [PERSON] та взагалі прийняття участі в укладенні даного договору. Суд находить такими, що відповідають дійсним обставини справи пояснення [PERSON] про те, що вона не укладала договір відновлювальної кредитної лінії, не знайомилася з умовами кредитування , не писала кредитну заявку , кредитний договір не підписувала, грошові кошти в сумі 225000 гривень не отримувала з каси банківської установи та дізналась про цей договір за збігом часу та випадково . Разом з тим, посилання представника відповідача - ВАТ «Державний Ощадний Банк України» Пилипенка В.М. про те, що висновок експертизи не може братися судом до уваги, оскільки така експертиза в процесі розгляду даної цивільної справи не проводилася, суд не може визнати обґрунтованим. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці обставини встановлюються на підставі і письмових доказів. Крім того , суд вважає, що витребуваний на запит суду вищевказаний висновок експертизи по кримінальній справі відносно [PERSON] являється належним та допустимим доказом відповідно до ст.ст. 58,59 ЦПК України, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України саме на сторони покладається доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст. 61 цього Кодексу. Більше того , в ході розгляду даної справи , третя особа - [PERSON] безпосередньо підтвердив обставини , які викладені у висновку експерта за № 56\\9Л від 30.10.2009 року - визнав, що власноручно та від імені своєї, на той час, дружини [PERSON] він ставив підписи на ряду документів - кредитній заявці, договорі поруки, кредитному договорі, і таке інше. Тобто , пояснення [PERSON] та висновки експертизи узгоджуються із фактичними обставинами справи, а на виконання цієї експертизи в розпорядження експертів були надані зразки рукописних записів , підписів сторін по справі - [PERSON] та [PERSON] та оригінали договору відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року, іпотечний договір №238 - 07\\01 від 23.11.2007 року, видатковий касовий ордер №687586 001 від 23.11.2007 року, повідомлення про умови кредитування від 20.11.2007 року, договори поруки від 23.11.2007 року за №№ 209-07\\001, 209-07\\002, кредитна заявка від 20.1.2007 року, копія паспорту [PERSON] та ряд інших документів. Також встановлено , що грошові кошти в сумі 225000 гривень за договором відновлювальної кредитної лінії отримав саме [PERSON] , а не позивачка [PERSON] , а крім того , часткове погашення даного кредиту здійснював також сам [PERSON] , про що [PERSON] також не знала, а коли дізналась про існування кредитного договору, звернулася спочатку до керівництва Черкаської філії ВАТ «Державний Ощадний Банк України», а потім і до правоохоронних органів. Посилання представника відповідача ВАТ «Державний Ощадний Банк України» \\ в особі філії Черкаське обласне управління Пилипенка В.М. на те, що грошові кошти [PERSON] та [PERSON] використали на розвиток бізнесу, суд оцінює критично, оскільки такі посилання є бездоказові, а документальні дані, в особливості висновок експертизи підтверджує обставини того, що саме рукою [PERSON] виконано підписи від імені [PERSON] на кредитних документах - кредитному договорі, кредитній заявці, інших документах, а також і на видатковому касовому ордері № 687586_001 від 23.11.2007 року, а саме, в графі «підпис отримувача». Це підтверджує обставини того , що саме [PERSON] отримав грошові кошти , ввівши в оману [PERSON] та свідомо допустив порушення вимог закону , фактично підробивши документи на отримання кредиту в сумі 225000 гривень. Посилання [PERSON] в судовому засіданні на те, що при отриманні грошових коштів у касі банку поряд з ним була і [PERSON] , а він лише поставив замість неї власноручний підпис, суд оцінює критично, оскільки це повністю спростовується не лише поясненнями [PERSON] , але й письмовими доказами про те, що починаючи з перших дій по оформленню кредиту аж до видачі грошових коштів за кредитним договором з каси банку ,а також і в послідуючому при частковому погашенною кредиту, [PERSON] не була обізнана про укладення такого кредитного договору, власноручні підписи не ставила ні в повідомленні про умови кредитування від 20.11.2007 року, ні в самому кредитному договорі, а ні на вищевказаному видатковому касовому ордері при отриманні грошових коштів. Крім того , такі дії [PERSON] суперечать ч.4 ст. 207 ЦК України. Згідно до обставин справи та за поясненнями [PERSON] вперше в приміщенні філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» вона появилась 15 грудня 2008 року, тобто, вже після оформлення та видачі кредиту. 17.12.2008року [PERSON] адресувала письмову заяву на ім`я начальника філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» Онищенко В.В. про те, що вона не писала заявку на видачу кредиту, в касі банку грошей не отримувала, документів по кредиту у неї немає, а в нотаріуса вона підписала договір іпотеки. У відповідності до наказу начальника філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» від 19.12.2008 року №374 заступником начальника управління Головченком В.В. та начальником відділу ревізій та контролю облуправління Прудким В.М. було проведено службове розслідування обставин видачі кредиту на суму 225000 гривень. Відповідно до Акту «Про службове розслідування обставин видачі кредиту [PERSON] » від 19.12.2008 року перевіркою виявлено, що підпис отримувача кредиту [PERSON] на кредитній заявці від 20 листопада 2007 року, договорі відновлювальної кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року, іпотечному договорі № 238-07\\01 від 23.11.2007 року, договорах поруки № 209-07\\001 та№ 209-07\\002 від 23.11.2007 року і видатковому касовому ордері № 687586_001 від 23.11.2007 року візуально не співпадає з підписом [PERSON] на заяві від 17 грудня 2008 року, тобто, з якою звернулася сама [PERSON] з проханням розібратись в обставинах видачі кредиту. Допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили обставини видачі кредиту 23.11.2007 року за договором відновлювальної кредитної лінії ,посилаючись на те, що при його оформленні та видачі грошових коштів ніяких порушень допущено не було та вони діяли відповідно до посадових Інструкцій , Положення про кредитування фізичних осіб, тощо. Разом з тим ,суд не може визнати обґрунтованими такі пояснення, оскільки достовірно підтверджено , що [PERSON] в день підписання кредитного договору та видачі грошових коштів в банківській установі не була, заявку на кредитування не підписувала, у видатковому касовому ордері підпис не її, грошові кошти не отримувала, що підтверджує наданий в розпорядження суду висновок експерта НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області за №56\\9Л від 30.10.2009 року, та це було виявлено навіть візуально заступником начальника управління Головченком В.В. та начальником відділу ревізій та контролю облуправління Прудким В. [PERSON] . при службовому розслідуванні 19.12.2008року та письмовим зверненням самої ж [PERSON] .. Крім того, на самому видатковому касовому ордері №687586_001 від 23.11.2007 року підпис від імені [PERSON] виконаний [PERSON] саме в день видачі грошових коштів - 23.11.2007 року , що останній визнав в судовому засіданні і це повністю спростовує пояснення свідка [PERSON] головний спеціаліст сектору касових операцій оперативного відділу \\ про те, що вона безпосередньо передала грошові кошти в кімнаті перерахунку грошей [PERSON] та належним чином перевіряла свій обов`язок - хто ж саме підписав касовий ордер. Такі пояснення свідка спростовуються і вищевказаним висновком експерта про те, що підпис на видатковому касовому ордері поставив саме [PERSON] , а не [PERSON] . Заслуговують на увагу суду і ті обставини, що за поясненнями [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сприяв укладенню попередніх кредитних договорів між філією - Черкаське обласне управління та [PERSON] сестрою позивачки [PERSON] \\ та участі в погашенні цих кредитів , що були укладені раніше - 28.07.2006 року на суму 75000 грн., 7.11.2006 року на суму 100000 грн., 18.05.2007року на суму 150000 грн., але в послідуючому було встановлено , що фактично отримано 220000 гривень, а тому , був обізнаний з самою процедурою видачі та оформлення кредитів, а крім того , за поясненнями [PERSON] її колишній чоловік [PERSON] мав дружні стосунки із начальником служби безпеки філії -Черкаське обласне управління Власовим М.А.. \\ підтвердження цьому - заява [PERSON] від 17.12.2008року на ім`я начальника філії банку та пояснення [PERSON] \\ завідувача сектором організації роздрібного кредитування відділу \\ від 19.12.2008 року на ім`я начальника філії \\. Обставини того, що [PERSON] неодноразово кредитувався саме у філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» підтвердила також в своїх поясненнях і свідок [PERSON] , а крім того, і в своїх письмових поясненнях на ім`я начальника філії від 19.12.2008року коли проводилася службова перевірка. Так , [PERSON] 2.07.2007 року було надано кредит на суму 60000 гривень на споживчі потреби під заставу двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] \\ кредит достроково було погашено \\, 13 вересня 2007 року було надано кредит на суму 110000 грн. \\ кредит достроково погашений \\, 23.10.2007 року було надано кредит на суму 160000 грн. \\ кредит достроково погашений \\ . В черговий раз [PERSON] звернувся до філії за отримання чергово кредиту 19.11.2007 року та 23.11.2007 року ним було отримано 225000 гривень. Досліджуючи обставини оформлення та підписання договорів відновлювальної кредитної лінії, іпотечного договору у нотаріуса - 23.11.2007 року, в судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] поїхала до нотаріуса за проханням [PERSON] , який на той час являвся її чоловіком, та який ще з жовтня 2007 року ввів її в оману, пояснивши, що належний їй на праві власності магазин по [ADDRESS] можуть в найближчий час викупити сторонні особи, оскільки буде викуплена вся вул. Гоголя, на цей рахунок є план міста та ця інформація йому стала відома від працівників міської ради. А тому, щоб магазин\~не був\~викуплений необхідно поміняти предмет застави та з цією метою має бути укладений у нотаріуса іпотечний договір , це необхідно для забезпечення раніше отриманого сестрою [PERSON] - [PERSON] ще з 28.97.2006 року кредиту у цьому ж банку під заставу квартири їхніх батьків - [PERSON] та [PERSON] .. Тобто, необхідно переоформити предмет іпотеки по кредиту сестри позивачки - замість квартири їх батьків за адресою [ADDRESS] на магазин « [ADDRESS] » по [ADDRESS] , власником якого являється [PERSON] . Повністю довіряючи своєму чоловіку [PERSON] . 23.11.2007 року [PERSON] підписала іпотечний договір № 238-07X01, але вже через два дні [PERSON] пояснив їй, що банк не погодився на таку заміну та він продовжує займатися цим питанням. За поясненнями [PERSON] це її заспокоїло. Приблизно в жовтні 2008 року від [PERSON] - чоловіка її сестри [PERSON] , [PERSON] дізналася про те, що існує договір кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року між банком та нею на суму 225000 гривень та за цим договором існує заборгованість. У нотаріуса Трубенко Н.В. поставила свої підписи , не читаючи змісту документів та розуміла їх таким чином, що вона підписала саме іпотечний договір щодо переоформлення предмету застави, як того і просив її чоловік [PERSON] Підписуючи іпотечний договір вона розуміла таким чином, що дає згоду на заміну предмету застави за кредитним договором, який укладено раніше її сестрою [PERSON] у банківській установі, що підтверджує обставини того, що вона хибно вважала та була введена в оману [PERSON] , що лише здійснює заміну предмету застави, тобто, помилялася в своїх намірах та волевиявленні і не розуміла дійсних правових наслідків. Це дає підстави вважати, що вільного волевиявлення на підписання договору відновлювальної кредитної лінії у [PERSON] взагалі не було та підписання договору відбулося під впливом обману з боку [PERSON] .. Посилання представника відповідача - філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» про те , що якщо особа підписує іпотечний договір , то вона повинна усвідомлювати та знати, що вже існує і укладений кредитний договір, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено, що перед безпосереднім підписанням договору [PERSON] була введена фактично в оману [PERSON] щодо обставин із-за яких виникла необхідність термінової заміни предмету застави, на час укладення договору вона повністю довіряла [PERSON] , оскільки він був її чоловіком, та підписала договір іпотеки поспішно, не читаючи та не вникаючи в його зміст та суть, а дізнавшись через два дні від самого [PERSON] про те, що банк не «погодився» на заміну предмету застави була заспокоєна таким станом речей. А крім того , встановлено та підтверджено, що підписи на договорі відновлювальної кредитної лінії, на видатковому касовому ордері і інших документах пов`язаних з оформленням кредиту, їй не належать, що визнано і третьою особою - [PERSON] . В жовтні 2008 року вона дізналася, що була обманута [PERSON] .. При цьому, суд враховує обставини того, що відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. В даному випадку наявне навмисне введення [PERSON] в оману [PERSON] , який не лише в усній формі мав наміри заволодіти грошовими коштами в майбутньому, але й практичними діями - шляхом внесення в кредитні документи замість [PERSON] власноручних підписів , а саме, договір кредитної лінії, видатковий касовий ордер та інші, причому ці обставини визнав та підтвердив в судовому засіданні. Свідок [PERSON] , як нотаріус, яка здійснювала посвідчувальний напис договору іпотеки №238-07\\01 від 23.11.2007 року підтвердила обставини того, що діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема у відповідності до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , [PERSON] була присутня та в її присутності було підписано договір. Свідок [PERSON] пояснив , що від працівників філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» в жовтні 2008 року він дізнався про те, що існує кредитний договір між банком та [PERSON] , по якому рахується заборгованість, про що розповів [PERSON] . Також, в розмові з [PERSON] останній визнавав, що саме за його ініціативою було укладено кредитний договір на суму 225000 грн. та він погасить заборгованість за ним, скільки у нього є квартира, яку він може продати та будинок в селі Степанки. Свідок [PERSON] підтвердила обставини неодноразового укладення кредитних договорів у філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» , починаючи з 2006 року, в цьому їй допомагав [PERSON] Від працівників банку їй стало відомо , що на ім`я її сестри [PERSON] було укладено кредитний договір та видано кредит в сумі 225000 гривень. Її сестра [PERSON] була вражена від цього та звернулася до керівництва банку. Також, в послідуючому при з`ясуванні обставин, стало відомо, що в розпорядження банку була надана і довідка про доходи [PERSON] , про яку вона також нічого не знає та невідомо хто її складав. В магазині існує печатка, якою міг вільно скористатися і [PERSON] , якому вона, а такої їхня мати [PERSON] та її сестра довіряли. Фактично аналогічного змісту пояснення надала і свідок [PERSON] , Таким чином, узагальнюючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки знайшло своє підтвердження те, що при підписанні договору відновлювальної кредитної лінії № 238-07 та іпотечного договору № 238-07X01 від 23.11.2007 року не було додержано загальних вимог, які є необхідними для чинності правочину, що передбачено ст. 203 ЦК України , а саме, не було вільного волевиявлення учасника правочину [PERSON] на вчинення правочину, і це не відповідало її внутрішній волі. \\ ч.З ст. 203 ЦК України \\ . Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною \\ сторонами \\ . Згідно ч.4 цієї статті, якщо фізична особа не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин ,з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Відповідно до ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним \\ оспорюваний правочин \\. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною \\ сторонами \\ вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Згідно до ст. 230 ЦК України правочин вчинений під впливом обману є оспорюваним . Відповідно до п.20 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. За обставинами оформлення та видачі кредиту в розмірі 225000 гривень по договору відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року прокурором порушено кримінальну справу за ознаками саме ч.З ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах, що також підтверджує вищевикладені обставини того, що [PERSON] було введено в оману. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. \\ ч. 1 ст. 299 ЦК УкраїниХ. Відповідно до ч.І ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення X частина перша статті 299 цього Кодексу X, такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання \\ основного \\ забезпечується , якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання \\ вимоги \\ спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. \\ ч.2 ст. 548 ЦК України \\ . А тому, оскільки доведено, що договір відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року є недійсним відповідно до ст.ст. 203,215,230 ЦК України, іпотечний договір №238-07\\01 від 23.11.2007 року також має бути визнаний недійсним. , Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. \\ ч.2 ст. 230 ЦК України \\. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги прокурора м . Черкаси до [PERSON] про визнання іпотечного договору № 238-07\\01 від 23.11.2007 року таким , що відповідає вимогам чинного законодавства України , звернення стягнення на предмет іпотеки, здійснення реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів є необгрунтованими з вищевикладених підстав. Даний позов повністю спростовується доказами , приведеними в даному рішенні суду. При цьому, судом не береться до уваги, як доказ , вирок Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 грудня 2010 року відносно [PERSON] по справі №1-282\\10 , оскільки на час прийняття рішення по даній справі цей вирок не набрав законної чинності. Разом з тим, судом враховуються дані про встановлення посадовою особою прокуратури ознак злочину в діях особи, яка заволоділа грошовими коштами в сумі 225000 гривень за кредитним договором №238-07 від 23.11.2007 року , тобто , саме тим кредитним договором, який є предметом дослідження за позовом [PERSON] . На цей рахунок є постанова про порушення кримінальної справи, відповідні документальні підтвердження, в особливості висновок експерта від 30.10.2009 року №56\\Л щодо встановлення обставин підроблення кредитних документів, що беззаперечно підтверджує обставини обґрунтованості саме позовних вимог [PERSON] . Відповідно до п. 7 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.2009 року, виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі, якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків частина перша статті 216 ЦК \\. Встановлення ознак злочину при заволодінні грошовими коштами банку підтверджує обставини того, позивачка [PERSON] була введена в оману, а тому, суд вважає, що цілком обґрунтовані саме її позовні вимоги. Разом з тим, суд вважає, що такі дії [PERSON] щодо заволодіння грошовими коштами в банківській установі стали саме завдяки не належного виконання працівниками цієї банківської установи своїх посадових обов`язків при оформленні та видачі кредитів, що сприяло тому, що [PERSON] поставив власноручні підписи на кредитних документах - договорі відновлювальної кредитної лінії, кредитній заявці, видатковому касовому ордері, тощо. Тобто, фактично на всіх етапах кредитування - від повідомлення про умови кредитування, оформлення договору відновлювальної кредитної лінії, договорів поруки , тощо, аж до видачі грошових коштів з каси банку, а також і в послідуючому - вже при виплаті цього кредиту - допущено порушення Положення про кредитування фізичних осіб, посадові Інструкції працівниками банківської установи, що у відповідності, передбачає винесення судом окремої ухвали на цей рахунок відповідно до ст. 211 ЦПК України, що має бути викладено на окремому аркуші. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] та у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача - по оплаті державного мита в сумі 8 гривень 50 копійок та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок. На підставі ст.ст. 11,60, 213-215,88 ЦПК України та

Outcome: approved