overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, що знаходиться в м. Хмільнику по 71 Стрілкової Дивізії, 12. На вищезазначеній земельній ділянці відповідно до рішення [PERSON] міської ради від 17 травня 2007 року про дозвіл на будівництво та будівельного паспорта позивачкою були самочинно зведені гараж розміром 6,0м х 4,0м та убиральня, зазначена на схематичному плані технічного паспорту літ. «В», які вона маю намір узаконити, однак відповідач не бажає цього зробити, а тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Представник відповідача [PERSON] міської ради та третя особа [PERSON] архітектури та містобудування [PERSON] міської ради позовні вимоги визнали повністю і не заперечують проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки позивачка підтримує позовні вимоги, представник відповідача визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

До суду звернувся позивач, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником жилого будинку №8 по вул. Будьонного в м. Миронівка Київської області. Відповідач був зареєстрований у вказаному будинку з 31.07.1997 року з його дозволу. З січня 2010 року відповідач у вказаному будинку не проживає, особистих речей в будинку не має, оскільки він вибув на інше місце проживання в [INFO]. Позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком № 8 по вул. Будьонного в м. Миронівка Київської області. В попередньому судовому засіданні представник позивача їжак О. І. позовні вимоги підтримав та посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю не заперечує проти задоволення позову, наслідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі. Крім того відповідач зазначив, що вселявся у вказаний будинок в якості наймача. Визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує інтереси сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вивчивши заслухавши позиції сторін та прийнявши визнання позову відповідачем, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, згідно ч.2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття, якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що 31.01.1997 року відповідач [PERSON] з дозволу власника будинку [PERSON] вселився у вказаний будинок за адресою м. Миронівка вул. Будьонного 8. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не проживає у вищезазначеному будинку і вибув в інше місце проживання. За вказаних обставин суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено обставини вибуття відповідача в інше місце проживання, а відтак втрати вправа користування житловим будинком, що належить позивачу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

До суду звернувся позивач мотивуючи свої вимоги тим, що 28.02.2010 року померла його сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в с. Зеленьки по вул. Комарова, 22 Миронівського району Київської області. При звернені до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у зв"язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Проте оформити спадщину у шестимісячний строк він не мав змоги, у зв'язку з тим, що строків подачі заяви про вступ в спадщину він не знав, а також перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні. Просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилається на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, проте в надісланій до суду заяві сільський голова просив розглядати справу у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Визнання позовних вимог не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, а тому приймається судом. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Гак згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для додання ким заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 28.02.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ОК№ 177319 виданий 01.03.2010 року Зеленьківської сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 1. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: Київська область Миронівський район с. Зеленьки вул. Комарова, 22, що підтверджується копі до спадкової справи. Як вбачається з наданих до справи документів позивач у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що строків подачі заяви про вступ в спадщину він не знав, а також перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що позивач фактичне, прийняв спадщину, але в належний строк не подав заяву до нотаріальної контори, суд приходить висновку, що тому необхідно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що в с. Вороньки Бобровицького району по вул. Садова ,21 , який перейшов їй в спадщину після померлого 19 червня 2000 року чоловіка [PERSON] . Як спадкоємець позивачка належним чином прийняла спадщину, проте оформити спадкові права не змогла, так як житловий будинок не зареєстрований в органах БТІ, а тому і вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з»явилася , але надіслала письмову заяву про слухання справи в її відсутність , вимоги підтримала, просить їх задовольнити (а.с.19). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність , проти задоволення позову не заперечують (а.с.20). Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є спадкоємцем по закону першої черги (ст.1261 ЦК України) померлого 19 червня 2000 року чоловіка [PERSON] , який на день смерті проживав в [INFO] і якому належала на праві власності частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що підтвердила наданими суду письмовими доказами (а.с. 5-8, 10,11), прийняла спадщину належним чином (а.с.9,10 ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивачки перейшло право на нерухоме майно чоловіка , а так як воно не пройшло первинної реєстрації (а.с. 12-16) , то позивачка звернулася до суду, що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач вимоги визнає. Дані щодо інших спадкоємців відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Заявники просять суд встановити факт належності [PERSON], яка померла 14 липня 2010 року, державного акту серії ЯБ №559578 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0804 га, розташованої в Тетерівському масиві садового товариства «Нарцисе» Буківської сільської ради Житомирського району та області, виданого 04 липня 2006 року Житомирським районним відділом земельних ресурсів. В судовому засіданні представник заявників підтримав їх вимоги та пояснив, що у державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого на імя [PERSON] помилково зазначено, що вказана земельна ділянка розташована на території Соколовського масиву, хоча насправді вона розташована на території Тетерівського масиву. Представник зацікавленої особи обєднання садівничих товариств «Тетерівський» в судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, у якій просить справу розглянути без його участі, заяву підтримує. Заслухавши пояснення представника заявників, вивчивши матеріали справи, судом було встановлено, що 04 липня 2006 року Житомирським районним відділом земельних ресурсів на імя [PERSON] виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №559578, в якому помилково зазначено назву масиву садового товариства «Нарцисе» Буківської сільської ради, як Соколовський, а не Тетерівський. Внаслідок вказаної помилки заявники не можуть реалізувати своє спадкове право на земельну ділянку, яку успадкували після смерті [PERSON] Вказаний факт підтверджується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ №559578, виданого 04 липня 2006 року на імя [PERSON], відповідно до якого назву масиву садового товариства «Нарцисе» Буківської сільської ради, вказано як Соколовський, членською книжкою садовода №8, видану на імя померлої [PERSON]М .. згідно якої остання являлась членом садового товариства «Нарцисе», розташованого б Тетерівському масиві На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

В позовній заяві та в судовому засіданні прокурор просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 4250 грн з кожного, яку вони заподіяли [PERSON] біосферному заповіднику незаконним відстрилом качок та лебедів. Вироком Кілійського районного суду відповідачі визнані винними за ст. 248 ч.І КК України та притягнуті до кримінальної відповідальності за незаконне полювання і мають нести матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідачі в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухав пояснення прокурора, вивчавши документи, суд вважає позов обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, заподяіна незаконними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до вироку Кілійського районного суду, Одеської області, від 17.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] визнані винними в скоєнні злочину, передбаченому ст. 248 ч.І КК України та притягнуті до кримінальної відповідальності, на них накладено покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн.кожний, за те що 12.01.2008 року, приблизно о б годині ранку, в озері «Солений кут», яке знаходиться на території [PERSON] біосферного заповідника, відстрелили 18 голів диких качок та 3 лебедів, заподяівши [PERSON] біосферному заповіднику матеріальну шкоду в сумі 7500 грн.. Згідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Таким чином, судом встановлено, що спільними незаконними діями відповідачів [PERSON] біосферному заповіднику заподіяна матеріальна шкода в сумі 7500 грн. Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. При таких обставинах, суд вважає що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед [PERSON] біосферним заповідником, а тому суд стягує з них заподіяну ними шкоду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS], користується послугами по теплопостачанню у вигляді опалення та гарячого водопостачання, але не розраховується за них, в зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з 01/09/2008 року по 01/05/2010 року в сумі 4109 грн. 90 коп. Відповідач в судове засідання не нез'явився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає у [INFO], користуються послугами по теплопостачанню у вигляді опалення та гарячого водопостачання, які надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" відповідно до договору від 09.02.2009 року, але за фактично надані послуги не сплачувала в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01/09/2008 року по 01/05/2010 року в сумі 4109 грн. 90 коп., яка підлягає до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

07.12.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, просив визнати його батьківство стосовно [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що з листопада 2004 року проживає разом з [PERSON], сумісно ведуть господарство, 10.11.2009 року в них народилася спільна дитина, в свідоцтві про народження якої не вірно вказані данні стосовно батька. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що батьком дитини [PERSON], яка народилася 10 листопада 2009 року, є [PERSON], однак його прізвище не було вказано у свідоцтві про народження дитини, оскільки вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON], з яким фактично спільно не проживали. До народження дитини і після її народження, проживають разом з [PERSON] в одному будинку, мають спільний бюджет. Після народження дитини спільно виховують та утримують її. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Як записано у ст. 122 СК України, права та обовязки батька та дитини ґрунтуються на походження дитини від нього. Виходячи з пояснень позивача та свідка [PERSON], що знайшло підтвердження при огляді копії Рішення Казанківського районного суду за № 2-437/2010 р, від 17.09.2010 року, сторони визнали факт відсутності кровного споріднення між дитиною, та особою, що записана його батьком в актовому записі № 95 від 05.12.2009 року, що підтверджено спільною заявою чоловіка та дружини про невизнання [PERSON] батьком дитини [PERSON], що відповідно до вимог ст. 136 СК стало підставою для постановлення рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису дитини про народження. Виходи з пояснень позивача та свідка з листопада 2004 року і по даний час позивач [PERSON] і [PERSON] проживають разом в одному жилому будинку, спільно харчуються, мають спільний бюджет, взаємно піклуються одне про одного, купують майно для спільного користування, після народження дитини [PERSON], постійно спілкуються з нею, утримують та виховують її, що свідчить про спільне проживання, ведення спільного господарства, спільне виховання та утримання ними дитини. Крім того, згідно Рішення Казанківського районного суду за № 2-503/2010 р, від 15.11.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Досліджені у судовому засіданні докази, їх оцінка свідчить, що позивач [PERSON], [INFO] довів, що він є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

07.12.2010 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.09.1983 р. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. З 2002 року вона з відповідачем шлюбні відносини фактично припинила, спільне господарство не веде. Оскільки сімя розпалась та зберегти її позивач не вважає можливим, просить суд шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились, до початку судового засідання надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наданих матеріалів, оскільки достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини на теперішній час. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 1983 року Новопетриківською селищною Радою Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 24. Від спільного проживання сторони мають трьох неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між подружжям припинено з 2002 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона проживала однією сім»єю з відповідачем спочатку в незареєстрованому шлюбі з 1993 року , потім в зареєстрованому шлюбі з 31.10.1997 року по 12.06.2002 року, потім знову в цивільному шлюбі по серпень 2004 року. Від спільного проживання у них народилися 11.02.1995 року син [PERSON], а 19.08.2003 р.син [PERSON], які в даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Батьком обох дітей є відповідач у справі. З 2004 року відповідач передавав щомісячно дітям по 100-150 грн., що є недостатнім для утримання двох неповнолітніх дітей. Вона отримує невелику заробітну плату, тому в інтересах дітей звернулась з позовом до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини доходів позивача на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно на двох неповнолітніх дітей та пояснив суду, що він є батьком двох неповнолітніх дітей, народжених позивачкою від нього, та двох неповнолітніх дітей, народжених третьою особою у справі від нього, батьківство він визнав добровільно. Його заробіток складає 2200 грн. щомісячно. Аліменти на утримання дітей він нікому не сплачує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, просила справу слухати в її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON],! [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач надавав дітям матеріальну допомогу, але в недостатньому розмірі. На користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує, працює та має заробіток .За таких обставин суд стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно. Решта позовних вимог є необгрунтованою і безпідставною. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що 26.10.2002 він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від спільного проживання дітей не мають. Сімейне життя в них не склалось, оскільки за час спільного проживання відповідачка не цікавилась проблемами сім'ї, не піклувалась про створення нормальних сімейних стосунків, проживала за власними інтересами, що стало причиною фактичного припинення подружнього життя. На протязі останнього року шлюбні відносини між ними припинились, спільного сімейного життя не існує. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе з тих причин, що сімя припинила свої існування через відсутність у відповідачки взаєморозуміння та поваги до нього. Відновлення шлюбних відносин вважає неможливим, оскільки на даний час між ними існують різні інтереси та погляди на життя. На неодноразові звернення із проханням звернутись з письмовою заявою до органу РАЦС про розірвання шлюбу, відповідачка не реагує. Так як він не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою, а добровільно його розірвати вона не бажає, він змушений звернутись з даним позовом до суду. Просить шлюб з відповідачкою розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про те, що справу просить розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнає і просить шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved