overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

ПриватБанк звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAGARX12690068 від 31.08.2006 року у розмірі 23857,07 грн., у звязку з невиконанням з її боку умов кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин та на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухав думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № HAGARX12690068 від 31.08.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2325,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.08.2007 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, шляхом надання позичальником грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Взяті на себе зобов'язання за зазначеним кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Відповідачем [PERSON] узяті на себе зобов'язання не виконувалися й не виконуються до теперішнього часу. В результаті невиконання умов кредитного договору станом на 16.07.2010 року відповідач має заборгованість у розмірі 23857,07 грн., яка складається з наступного: - 2325,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 10522,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 345,29 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 9051,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; А також штрафи відповідно до пункту 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина). - 1112,24 грн. - штраф (процентна складова). У відповідності зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевказане суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 30 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 95. Від даного шлюбу у них з відповідачем є донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб по тим підставам, що створити міцну родину їм не вдалося. У родині виникло непорозуміння та незадоволеність один одним. Різні погляди на життя і родину привели до розбіжностей, непорозумінню, сваркам. Позивач вже тривалий час припинила з відповідачем брачно-сімейні відносини та проживає окремо. Таким чином, вже тривалий час між позивачем та відповідачем були припинені подружні відносини, спільне проживання й ведення спільного господарства. Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю у сторін не має. Між ними досягнуто згоди щодо проживання спільної дитини. У судове засідання зявилися позивачка, яка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, тому суд вважає недоцільним подальше відкладання справи та на підставі статті 169 ЦПК України провести розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази, суд вважає , що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 30 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 95, був зареєстрований шлюб між [PERSON] Сільветтою Едемівною та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 138014 від 30 січня 2007 року. Встановлено, що від шлюбу у позивача з відповідачкою є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.08.2007 року, актовий запис № 2961. Дійсно, шлюб, зареєстрований між [PERSON] Сільветтою Едемівною та [PERSON] фактично розпався й відновити його стало неможливим . Подружжю необхідно влаштувати особисте життя. Вже тривалий час між ними були припинені подружні відносини, спільне проживання й ведення спільного господарства. Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна , що є спільною власністю у сторін не має. Між ними досягнуто згоди щодо проживання та утримання спільної дитини. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб між жінкою та чоловіком ґрунтується на їх доброї волі. Відсутність бажання одного із подружжя припинити шлюбні відносини є підставою для припинення таких відносин за умов неможливості одну зі сторін змушувати перебування в сімейних стосунках з іншою. Підстав для відмови в розірвання шлюбу передбачених ч. 2, ст. 110 Сімейного Кодексу України судом встановлено не було. На підставі вищезазначеного, згідно ст.ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач обґрунтував наступним: позивачка знаходиться з відповідачем в шлюбі з 25 жовтня 1992 р., який зареєстровано Колісненською Сільською радою, Саратського району, Одеської області, актовий запис № 30. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] [INFO], на утримання неповнолітнього сина відповідач матеріальну допомогу надає добровільно. Сімя розпалася із-за того, що відповідач порушує подружню вірність, з цього приводу в сімї виникають постійні сварки, крім того позивач застосовує проти позивачки фізичну силу, сторони припинили шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливе. У звязку з вищевикладеним позивачка змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимого підтримав, та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання зявився, проти позову не заперечував. Суд, ознайомившись та дослідивши наявні матеріали справи і надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка знаходиться з відповідачем в шлюбі з 25 жовтня 1992 р., який зареєстровано Колісненською Сільською радою, Саратського району, Одеської області, актовий запис № 30. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] [INFO], на утримання неповнолітнього сина відповідач матеріальну допомогу надає добровільно. Сімя розпалася із-за того, що відповідач порушує подружню вірність, з цього приводу в сімї виникають постійні сварки, крім того позивач застосовує проти позивачки фізичну силу, сторони припинили шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливе. Відповідно до статті 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно яке залишилось після смерті батька [PERSON], який помер 29 березня 2010 року, а саме: житловий будинок загальною площею 99,5 кв.м., та житловою площею 77,2 кв.м. зазначений під літерою «А» з сіньми «а», верандою «а-1» з господарськими будівлями: сараями «Б», "В", погребом «П/Б», убиральнею «Г», огорожею № 1,та воротами № 2, вартістю 129616 грн., який знаходиться за адресою: по пров. Кутузова, 28, у м. Хмільнику, Вінницької області, а також грошовий вклад в Хмільницькому відділенні ТВБВ № 10001/0120 Ощадного банку .України, на ім'я [PERSON] на рахунку № 91551285200/2852 у розмірі 5403,14 гривень, що підтверджується ощадною книжкою. Посилаючись на те, що після смерті батька спадкове майно позивачка фактично прийняла, так як проживала разом з батьком в одному будинку, вели спільне господарство, а також проживає і дальше вищезазначеному будинку. Після смерті батька [PERSON] звернулась з заявою до Хмільницької державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено в зв'язку з тим, що у неї не було всіх правовстановлюючих документів на будинок, тому вона пропустила строк для прийняття спадщини. Крім позивачки спадкоємцем за законом є мати позивачки [PERSON], яка від спадщини відмовилась на користь позивачки. Представник ощадного банку в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, щоб справу розглянули без його участі. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, претензій до спадкового майна не має. * Суд заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки інвентаризаційною справою від 20 жовтня 2010 року доведено, що господарські будівлі, які знаходяться за адресою: по пров. Кутузова, 28, у м. Хмільнику, Вінницької області та грошовий вклад в Хмільницькому відділенні ТВБВ № 10001/0120 Ощадного банку України належали [PERSON] Леоновичу; свідоцтвом про смерть серії І-АМ 166041 доведено, що [PERSON] помер 29 березня 2010 року; Таким чином доведено, що перешкод у визнанні за позивачкою права власності на неї не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 17 я 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хмільницького міського управління юстиції Вінницької області, від даного шлюбу у них народилася син - Ярослав, [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні^ Позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, із-за різних поглядів на життя та ведення справ сімї, в звязку з чим між ними постійно виникали сварки та скандали, що негативно впливало на виховання неповнолітнього сина. На даний час подружні відносини між ними існують формально, оскільки вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти задоволення вимог позивачки, є збереження сім'ї неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю* оскільки показами сторін та матеріалами справи доведено, що не проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу подружжя прізвище позивачки слід залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

08.10.2010 року прокурор Перемишлянського району в інтересах Перемишлянського районного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] з якої просить стягнути 6200,99 грн. незаконно отриманої допомоги на випадок безробіття. В обґрунтування позовних вимог прокурор покликається на те, що [PERSON] в період з 22.01.2007р. по 15.02.2008р. та з 21.05.2009р. по 26.02.2010р. будучи зареєстрованою в Перемишлянському центрі зайнятості як безробітна, незаконно отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 6200,99 грн., так як 17.06.2005р. Перемишлянською районною державною адміністрацією зареєстрована як суб»єкт підприємницької діяльності фізична особа. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача на користь Перемишлянського центру зайнятості зазначену суму незаконно отриманої допомоги. Представник Перемишлянського районного центру зайнятості в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача на користь Перемишлянського центру зайнятості 6200,99грн. незаконно отриманої допомоги. Присутня в судовому засіданні відповідачка заявлений позов визнала та подала письмову заяву про визнання позову. Пояснив, що з 22.01.2007р. по 15.02.2008р. та з 21.05.2009р. по 26.02.2010р. перебувала на обліку в Перемишлянському центрі зайнятості як безробітна, хоча 17.06.2005р. Перемишлянською районною державною адміністрацією була зареєстрована як суб»єкт підприємницької діяльності фізична особа. Незаконно отриману допомогу має намір повернути до червня 2011 року. Судом роз»яснено відповідачу, що у відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання нею позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проти такого вирішення спору відповідач не заперечив , і з таким порядком вирішення спору згодився прокурор та представник Перемишлянського районного центру зайнятості. Вислухавши доводи сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову . Суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним і його розмір відповідає фактичним обставинам справи, що підтверджується матеріалами справи, перевіреними в судовому засіданні. Тому заявлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом в суд до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя покликаючись на те , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2006 року , від шлюбу народилась дочка [PERSON] . Внаслідок зловживання відповідачем алкоголем та постійних конфліктів , вони з дочкою стали проживати окремо . Відповідач для проведення ремонтних робіт отримав в АК «Промисловому інвестиційному банку» кредити на підставі договорів № 9/07-41 від 05.02.2007 року, №245/07-806 від 23.11.2007 року , № 21/08-1013 від 05.03.2008 року на загальну суму 22 000 грн.. Оскільки дані кошти були витрачені на ремонт квартири , в якій вона не проживає , тому вона просить стягнути половину цих коштів у відповідності до ст.ст.60,61 СК України з відповідача . В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свій позов , в обгрунтування позову зіслалась на обставини аналогічні підставам звернення до суду . Просила позов задовольнити . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та пояснив , що дійсно він брав кредит у банку на загальну суму 22 000 грн., який повернув з власної заробітної плати , кошти витратив на потреби сім*ї . На момент спору спірні кредитні кошти відсутні, оскільки повернуті банку і не можуть бути предметом поділу . В позов просить відмовити . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що в задовленні позову слід відмовити з наступних підстав . Судом встановлено , що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2006 року , від шлюбу народилась дочка [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження . Відповідач [PERSON] отримав в АК «Промисловому інвестиційному банку» кредити на підставі договорів № 9/07- 41 від 05.02.2007 року, №245/07-806 від 23.11.2007 року , № 21/08-1013 від 05.03.2008 року на загальну суму 22 000 грн., що стверджується копіями даних договорів . Сторони не заперечують , що спірні кредитні кошти були потрачені для потреб сім*ї, в тому числі і на ремонт житла , де вони спільно проживали . Згідно ст. 1054 ЦК України , кредитні кошти , це поворотні кошти , котрі беруться у банківській установі лише на певний час під певні відсотки . Відповідно до п.24 ППВСУ « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року №11 , при поділі майна враховуються борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями , що виникли в інтересах сім*ї ч.4 ст.65 СК України. Суд погоджується з доводами відповідача [PERSON], що спірні кредитні кошти не належать до майна , котре в аспекті ст.61 СК України є об*єктом права сумісної власності подружжя і яке може бути поділене між ними відповідно до ст.69 СК України . За таких обставин суд і прийшов до переконання , що в позові слід відмовити , як безпідставному.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, пославшись на те, що вона перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу 22 червня 2004 р. народила сина [PERSON]. В даний час вона живе з сином і утримує його, а відповідач живе окремо і коштів на утримання сина не надає. Вона просить стягувати з нього аліменти у розмірі ? ч. заробітку. До суду позивачка не зявилась, але надіслала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач повторно до суду не зявився, не надавши ніяких пояснень з приводу неявки. З копії свідоцтва про народження [PERSON] видно, що батьком його є відповідач. Вважаючи позов таким, що підлягає задоволенню, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них 30.04.1992 р. народилась дочка [PERSON]. На даний час дочка [PERSON] навчається у Черкаському медичному коледжі і у зв»язку з навчанням потребує матеріальної допомоги на проживання, харчування, купівлю одягу, взуття, навчальної літератури, проїзду по місцю навчання та до постійного місця проживання. Дочка на даний час ніяких доходів не отримує, а її заробітку не достатньо для утримання дитини. Прохала винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої дочки в розмірі ? частини його заробітку на період навчання до 30.06.2011 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила, прохала винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини прибутку відповідача до закінчення дитиною навчання в коледжі, тобто до 30.06.2011 року та стягнути з відповідача на її користь витрати на юридичну допомогу. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про слухання справи була повідомлена завчасно. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років , які навчаються і потребують матеріальної допомоги, розмір аліментів встановлюється у частці від доходів платника аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). На даний час дочка являється повнолітньою і навчається в Черкаському медичному коледжі і закінчує навчання 30.06.2011 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с.4). Оскільки дочка сторін навчається на денному відділенні і ніде не працює, то вона знаходиться на повному матеріальному утриманні матері - позивачки по справі. Відповідач [PERSON] здоровий, працездатний, має постійне місце роботи і не заперечує проти відрахування із його заробітку аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, відсутність спору суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Керуючи ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 жовтня 2009 року [PERSON] взяв у нього у борг суму коштів у розмірі 4000 доларів США, що є еквівалентом 32 040 грн. з щомісячною сплатою в розмірі 3% від суми боргу, а тому всього борг становить 41 652 грн. Згідно умов розписки Відповідач зобов"язався повернути борг до 08 серпня 2010. На час звернення з позовом до суду [PERSON] суму позики, визначену в розписці не повернув, протягом тривалого часу уникає розмов та зустрічей з ним, що дає підстави вважати, що [PERSON] не має наміру повернути грошові кошти. Прохав стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 32040 грн. і 3% місячних від простроченої суми 9 612 грн., а всього 41652 грн. Також стягнути з відповідача на його користь витрати пов»язані з розглядом справи і всі судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується відповідними розписками, що дає суду право розглянути справу в його відсутності в порядку заочного провадження. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України забов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Судом встановлено, що [PERSON] 08 жовтня 2009 року взяв у [PERSON] в борг суму коштів у розмірі 4000 доларів США, що є еквівалентом 32 040 грн. з зобов"язанням повернення боргу 8.08.2010 року та щомісячною сплатою 3% від суми боргу. В обумовлений у розписці строк відповідач свої зобов"язання не виконав. Тому позивач прохає суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу, 3% річних від простроченої суми, судові витрати. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 526,527, 530, 625, 629, 1046, 1049,1050 ЦК України та

Outcome: approved