Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПП «Тернопільська фірма «Будівельник»про визнання майнового права на однокімнатну квартиру №38 загальною площею 41.82 кв.м., що знаходиться на восьмому поверсі по вул.Довженка Блок «А»в м.Тернополі . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.08.20077 року між нею та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво квартири вартістю на момент підписання договору 140 097 грн. та повністю сплачено відповідачу вартість квартири та виконано умови даного договору, тому позивач набула права на майнові права на вказану квартиру. Однак відповідач не виконав умови договору, не здав в експлуатацію зазначений будинок та не передав у власність квартири. У звязку з цим просить визнати за нею майнове право на вищевказане нерухоме майно. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити. У судове засідання представник відповідача позову не визнав, пояснив, що дійсно між ПП «Тернопільська фірма «Будівельник»та [PERSON] був укладений договір про дольову участь на будівництво квартири та у позивача виникло майнове право у момент сплати коштів, яке не потребує додаткового визнання в судовому порядку, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: 30 серпня 2007 року між ПП «ТФ «Будівельник»та [PERSON] укладено договір відповідно до умов якого ПП «ТФ «Будівельник»приймає [PERSON] у пайове будівництво на однокімнатну квартиру №38 загальною площею 41.82 кв.м., що знаходиться на восьмому поверсі по вул.Довженка Блок «А»в м.Тернополі . Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2009 р. Попередня базова вартість квартири становить 140 097 грн. Позивачем було повністю сплачено відповідачу вартість квартири в сумі 140 097 грн., що не заперечувалось сторонами та підтверджено квитанціями від 2007р. Таким чином, суд вважає, що зі сторони позивача договір від 30 серпня 2007 року виконано повністю. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачем не подано доказів про закінчення будівництва квартири та здачу будинку в експлуатацію в запланований строк 2009 рік та виконання таким чином умов договору. Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, оскільки по даний час не завершив будівництво квартири, не здійснив дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будинку та не передав квартиру позивачу, чим прострочив виконання взятих на себе зобовязань. Відповідно до змісту ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами). Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач набув майнових прав на спірну квартиру, а саме право вимоги передачі у власність даної квартири після завершення будівництва. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на однокімнатну квартиру №38 загальною площею 41.82 кв.м., що знаходиться на восьмому поверсі по вул.Довженка Блок «А»в м.Тернополі згідно договору від 30.08.2007 року та стягнення з відповідача в користь позивача судового збору в розмірі 8.50 грн. та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та в користь держави 1691.50 грн. судового збору та 83 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved