Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-20 00:00:00

04.12.2009р. Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк»звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 10 506 776,00 швейцарських франків (84 054 659,79 грн.), пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1 586 379,25 швейцарських франків (12 691 102,21 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 892 492,25 швейцарських франків (7 139 976,38 грн.), заборгованості по пені за прострочення сплати процентів в сумі 56 545,69 швейцарських франків (452 367,95 грн.), витрат по оплаті державного мита в сумі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. У попередньому судовому засіданні представник [PERSON] заявив клопотання про передачу справи за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука (за місцем реєстрації та проживання відповідача), яке судом задоволено. Згідно протоколу Загальних зборів акціонерів ЗАТ «Альфа-Банк»від 01.06.2009р. №3/2009 змінено найменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк»на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»(зміни зареєстровані 19.08.2009р.). 31.05.2010р. представником [PERSON] була подана зустрічна позовна заява до ПАТ «Альфа-Банк»про визнання недійсним з моменту укладення Договору поруки №581-П/07 від 02.11.2007р. (з урахуванням уточнень), яка відповідає вимогам ст.119 та ст.120 ЦПК України та прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом. На виконання вимог ч.3 ст.123 ЦПК України вимоги [PERSON] за зустрічним позовом обєднані в одне провадження з первісним позовом ПАТ «Альфа-Банк»відповідною ухвалою суду. В обґрунтування вимог первісного позову ПАТ «Альфа-Банк»посилається на те, що сума заборгованості, яка є предметом стягнення, виникла з Договору поруки від 02.11.2007р. №581-П/07, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк»та [PERSON] як поручителем за виконання зобовязань ТОВ «Агропрайм»за Договором про відкриття кредитної лінії від 02.11.2007р. №403-МВ/07. В звязку з невиконанням ТОВ «Агропрайм» своїх зобовязань за вказаним договором, ПАТ «Альфа-Банк»предявило позов до [PERSON] як поручителя (солідарного боржника) за Договором поруки від 02.11.2007р. №581-П/07. В обґрунтування зустрічного позову представник [PERSON] посилається на укладення Договору поруки між [PERSON] та ПАТ «Альфа-банк»під впливом обману поручителя. Представник [PERSON] проти первісного позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову та додаткових запереченнях, залучених до матеріалів справи. Представник ПАТ «Альфа-Банк»заперечив проти задоволення зустрічного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти зустрічного позову, залучених до матеріалів справи. Представник ТОВ «Агропрайм»поклався на розсуд суду у вирішенні справи. Розглянувши матеріали справи та подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно дослідивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. 02.11.2007р. між ПАТ «Альфа-Банк»(Банк) та ТОВ «Агропрайм»(Позичальник) був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №403-МВ/07 (Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк відкривав Позичальнику мультивалютну не відновлювальну кредитну лінію зі строком дії до 25.10.2010р. з лімітом кредитної лінії в сумі, еквівалентній 10 300 000,00 доларів США, із сплатою процентів за користування частиною кредиту, наданою в швейцарських франках, в розмірі 11 % річних. Згідно п.4.2 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди. 06.11.2007р. ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»уклали Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою визначили розмір траншу у сумі 1 565 400,00 швейцарських франків (перераховано згідно меморіального ордеру від 06.11.2007р. №17197). 18.12.2007р. ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»уклали Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, якою визначили розмір траншу у сумі 1 353 408,00 швейцарських франків (перераховано згідно меморіального ордеру від 18.12.2007р. №22633). 15.02.2008р. ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»уклали Додаткову угоду №3 до Кредитного договору, якою визначили розмір траншу у сумі 690 000,00 швейцарських франків (перераховано згідно меморіального ордеру від 15.02.2008р. №19498). 03.03.2008р. ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»уклали Додаткову угоду №4 до Кредитного договору, якою визначили розмір траншу у сумі 594 000,00 швейцарських франків (перераховано згідно меморіального ордеру від 03.03.2008р. №29607). 03.03.2008р. ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»уклали Додаткову угоду №5 до Кредитного договору, якою визначили розмір траншу у сумі 234 832,00 швейцарських франків (перераховано згідно меморіального ордеру від 03.03.2008р. №29628). 28.03.2008р. ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»уклали Додаткову угоду №6 до Кредитного договору, якою визначили розмір траншу у сумі 1 473 890,00 швейцарських франків (перераховано згідно меморіального ордеру від 28.03.2008р. №17477). 21.04.2008р. ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»уклали Додаткову угоду №7 до Кредитного договору, якою визначили розмір траншу у сумі 4 595 246,00 швейцарських франків (перераховано згідно меморіального ордеру від 21.04.2008р. №39269). Відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору виконання зобовязань Позичальника забезпечується: а) неустойкою (пенею, штрафом), що передбачені цим Договором; б) іпотекою майнових прав на обєкт, що будується та знаходиться за адресою Одеська обл., м. Арциз, вул. Металева у розмірі 9 907 920,00 грн., що в майбутньому стане власністю Позичальника; в) заставою корпоративних прав у розмірі 100% статутного фонду засновників ТОВ «Агропрайм», а саме: ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»та ТОВ «Мікроінвест»у розмірі 15 000 000,00 грн.; г) заставою майнових прав за контрактом №13/07 від 13.07.2006р. на будівництво зерносховища, що знаходиться за адресою Одеська обл., м. Арциз, вул. Металева; д) заставою майнових прав за Договором оренди землі площею 4,379 га, що знаходиться за адресою Одеська обл., м. Арциз, вул. Металева, та належить Позичальнику на основі Договору оренди землі; е) порукою «Leamar Anstalt»на повну суму зобовязань Позичальника та на строк дії цього Договору з відкладальною умовою укладення на строк два місяці з дати надання кредиту згідно цього Договору; є) порукою [PERSON] Володимировича на повну суму зобовязань Позичальника та на строк дії цього Договору. 02.11.2007р. в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»було укладено договір застави №799/07, відповідно до якого ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»передало в заставу ПАТ «Альфа-Банк» майнові права, а саме: належну ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»частку в статутному капіталі ТОВ «Агропрайм»в розмірі 4 500 000,00 грн., що становить 30% від розміру статутного капіталу ТОВ «Агропрайм». Додатковою угодою №1 від 04.01.2008р. до Договору застави сторони погодили, що максимальний розмір вимог ПАТ «Альфа-Банк»до ТОВ «Агропрайм», що забезпечується ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»шляхом надання застави, становить 12 730 920,00 грн. 02.11.2007р. в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Мікроінвест»було укладено договір застави №800/07, відповідно до якого ТОВ «Мікроінвест»передало в заставу ПАТ «Альфа-Банк»майнові права, а саме: належну ТОВ «Мікроінвест»частку в статутному капіталі ТОВ «Агропрайм»в розмірі 10 500 000,00 грн., що становить 70% від розміру статутного капіталу ТОВ «Агропрайм». Додатковою угодою №1 від 04.01.2008р. до Договору застави сторони погодили, що максимальний розмір вимог ПАТ «Альфа-Банк»до ТОВ «Агропрайм», що забезпечується ТОВ «Мікроінвест»шляхом надання застави, становить 29 705 480,00 грн. 02.11.2007р. в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк»та [PERSON] був укладений Договір поруки №581-П/07, відповідно до п.2.1 якого Поручитель поручається за виконання Боржником (ТОВ «Агропрайм») обовязків, що виникли на підставі Кредитного договору. Згідно п.3.1 Договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. 02.11.2007р. в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк»та ТОВ «Агропрайм»було укладено Договір іпотеки від 02.11.2007р. №807/07, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5375. Відповідно до умов Договору іпотеки, в іпотеку Банку передані майнові права на обєкт, що будується та знаходиться за адресою Одеська область, м. Арциз, вул. Металева. Додатковою угодою №1 від 12.12.2007р. до Кредитного договору сторони внесли зміни до пп. б) п.2.1 Договору, який виклали у наступній редакції: «б) іпотекою майнових прав на обєкт, що будується та знаходиться за адресою Одеська обл., м. Арциз, вул. Металева у розмірі 18 854 441,00 грн., що в майбутньому стане власністю Позичальника». Додатковою угодою №1 від 04.01.2008р. до Кредитного договору сторони внесли зміни до пп. е) п.2.1 Договору, який виклали у наступній редакції: «е) порукою «Leamar Anstalt»на повну суму зобовязань Позичальника та на строк дії цього Договору, при цьому вказаний документ забезпечення повинен бути укладений в строк не пізніше 01 лютого 2008 року». Додатковою угодою №1 від 01.02.2008р. до Кредитного договору сторони внесли зміни до пп. е) п.2.1 Договору, який виклали у наступній редакції: «е) порукою «Leamar Anstalt»на повну суму зобовязань Позичальника та на строк дії цього Договору, при цьому вказаний документ забезпечення повинен бути укладений в строк не пізніше 01 березня 2008 року». Додатковою угодою №2 від 14.02.2008р. до Кредитного договору сторони доповнили п.2.1 Договору пп. ж) наступного змісту: «ж) заставою технологічного та/або іншого обладнання, що належить Позичальнику на праві власності». Додатковою угодою №2 від 27.03.2008р. до Кредитного договору сторони внесли зміни до пп. б) п.2.1 Договору, який виклали у наступній редакції: «б) іпотекою майнових прав на обєкт, що будується та знаходиться за адресою Одеська обл., м. Арциз, вул. Металева у розмірі 28 286 614,00 грн., що в майбутньому стане власністю Позичальника». Додатковою угодою №3 від 22.09.2008р. до Кредитного договору сторони внесли зміни до пп. б) п.2.1 Договору, який виклали у наступній редакції: «б) іпотекою майнових прав на обєкт, що будується та знаходиться за адресою Одеська обл., м. Арциз, вул. Металева у розмірі 44 046 713,00 грн., що в майбутньому стане власністю Позичальника». Відповідно до п.3.4 Договору іпотеки від 02.11.2007р. №807/07 (з змінами від 13.11.2008р.) після прийняття обєкта в експлуатацію, оформлення та реєстрації в установленому законодавством порядку права власності Позичальника на нього, але в будь-якому випадку не пізніше 10.02.2009р., сторони укладають додаткову угоду до цього Договору, в якій уточнюють опис предмета іпотеки, зазначаючи реєстраційні дані Обєкта з посиланням на відповідний правовстановлюючий документ. У встановлений Договором іпотеки від 02.11.2007р. №807/07 строк ТОВ «Агропрайм»не уклало додаткову угоду з ПАТ «Альфа-Банк», в якій сторони повинні були уточнити опис предмета іпотеки (обєкт, що будується та знаходиться за адресою Одеська область, м. Арциз, вул. Металева) із зазначенням реєстраційних даних з посиланням на відповідний правовстановлюючий документ після оформлення та реєстрації в установленому законодавством порядку права власності Позичальника. Відповідно до п.11.6 Кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, і виконання усіх інших зобовязань клієнта за цим Договором у строк не пізніше 10 днів з дати предявлення Клієнту відповідної вимоги. Листом від 13.02.2009р. №194-12-5626-01 ПАТ «Альфа-Банк»вимагало від ТОВ «Агропрайм»протягом 10 днів з дати отримання вимоги достроково повернути наданий кредит на загальну суму 10 506 776,00 швейцарських франків та проценти за користування кредитом в звязку з невиконанням п.3.4 Договору іпотеки від 02.11.2007р. №807/07. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення лист-вимога ПАТ «Альфа-Банк»від 13.02.2009р. №194-12-5626-01 був отриманий ТОВ «Агропрайм»16.02.2009р. З наданих сторонами до матеріалів справи письмових доказів вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк звернулося до Господарського суду Одеської області з позовами до ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»та ТОВ «Мікроінвест»про звернення стягнення на майно за договорами застави. Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.10.2010р. по справі №22-6/22-09-996 задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк»та звернуто стягнення на частку в статутному капіталі ТОВ «Агропрайм»в розмірі 30% статутного капіталу на користь банку. Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.10.2010р. по справі №22-6/23-09-997 задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк»та звернуто стягнення на частку в статутному капіталі ТОВ «Агропрайм»в розмірі 70% статутного капіталу на користь банку. Тобто, з метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Агропрайм»за Кредитним договором судовими рішеннями у справах №22-6/22-09-996 та №22-6/22-09-997 звернуто стягнення на користь ПАТ «Альфа-Банк»на частку в статутному капіталі ТОВ «Агропрайм»в загальному розмірі 100%, майнові права на яку були передані ТОВ «Адоніс-Ізмаїл» та ТОВ «Мікроінвест». Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 01.04.2009р. по справі №15/29 09-782, що набрало законної сили, задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк»про стягнення з ТОВ «Агропрайм»заборгованості за Кредитним договором. На виконання даного рішення було видано відповідний наказ та 25.11.2009р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання. В звязку з невиконанням ТОВ «Агропрайм»грошових зобовязань за Кредитним договором згідно наказу Господарського суду Одеської області від 17.11.2009р. по справі №15/29-09-782, ПАТ «Альфа-Банк»звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про визнання ТОВ «Агропрайм»банкрутом. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.09.2010р. в справі №21/58-10-3794 порушено справу про банкрутство ТОВ «Агропрайм». Відповідно до ухвали суду від 30.09.2010р., ПАТ «Альфа-Банк»визнано кредитором ТОВ «Агропрайм»із грошовими вимогами в розмірі 79 050 181, 49 грн. та зобовязано ПАТ «Альфа-Банк»у десятиденний строк подати оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Агропрайм». Відповідне оголошення опубліковано в газеті «Урядовий курєр», №186 від 07.10.2010р. Одним із видів забезпечення виконання зобовязань згідно ст.546 ЦК України, є порука. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, а відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Згідно із ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно ст.31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та вищевикладені приписи норм матеріального права слід дійти висновку, що на підставі Кредитного договору у ПАТ «Альфа-Банк»виникло право вимоги дострокового повернення кредиту від ТОВ «Агропрайм». ПАТ «Альфа-Банк»реалізувало дане право шляхом звернення до суду з позовом до ТОВ «Агропрайм»про стягнення заборгованості. За результатами розгляду справи господарським судом ухвалено рішення про стягнення з ТОВ «Агропрайм»суми заборгованості за Кредитним договором, видано наказ про примусове виконання рішення та відкрито виконавче провадження. Крім того, ПАТ «Альфа-Банк»визнано кредитором ТОВ «Агропрайм»із грошовими вимогами, що виникли із зобовязань за Кредитним договором, в справі про банкрутство ТОВ «Агропрайм», що передбачає можливість задоволення вимог ПАТ «Альфа-Банк»за рахунок коштів від продажу майна банкрута. Також, за результатами розгляду позовів ПАТ «Альфа-Банк»було звернуто стягнення на частку в статутному капіталі ТОВ «Агропрайм»в розмірі 100%, майнові права на яку були передані ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»та ТОВ «Мікроінвест»з метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Агропрайм»за Кредитним договором. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. З викладених норм права вбачається, що реалізація цивільних прав має здійснюватись у визначених межах, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам. Як зазначено в ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Зважаючи на викладене, звернення ПАТ «Альфа-Банк»з позовом до [PERSON] є зловживанням цивільними правами з боку ПАТ «Альфа-Банк», яке полягає у намірі задовольнити вимоги, що виникли з Кредитного договору, які вже задоволені господарськими судами під час розгляду позовів ПАТ «Альфа-Банк»до ТОВ «Агропрайм», ТОВ «Адоніс-Ізмаїл»та ТОВ «Мікроінвест». ПАТ «Альфа-Банк»не довів належними та допустимими доказами факту того, що розгляду позову до [PERSON] передувала відсутність повного або часткового виконання ТОВ «Агропрайм»зобовязань, що виникли з Кредитного договору, право вимоги за яким реалізоване. Відповідно, право вимоги до [PERSON], як до одного з солідарних боржників, на виконання зобовязань, що виникли з Кредитного договору, є зловживанням ПАТ «Альфа-Банк»своїми цивільними правами і не підлягає судовому захисту. В обґрунтування зустрічного позову представник [PERSON] посилався на порушення з боку ПАТ «Альфа-Банк»вимог банківського законодавства, надання банком кредиту некредитоспроможному позичальнику та замовчування цієї обставини [PERSON] як поручителю на момент укладення оспорюваного договору поруки, невідповідність укладеного договору поруки правовій природі поруки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.2 Положення «Про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків», затвердженого постановою правління НБУ від 06.07.2000р. №279, кредитний ризик ризик невиконання позичальником (контрагентом банку) зобовязань за кредитними операціями (тобто ризик того, що сплата позичальником відсотків і основного боргу за кредитними операціями проводитиметься з відхиленнями від умов кредитної угоди або взагалі не проводитиметься); класифікація кредитних операцій це оцінка рівня ризику за кожною кредитною операцією з урахуванням фінансового стану позичальника, стану обслуговування позичальником кредитної заборгованості та рівня забезпечення кредитної операції. Оцінка рівня кредитного ризику здійснюється згідно з порядком, установленим у главах 4, 5, 6 та 7 цього Положення; кредитоспроможність наявність у позичальника/контрагента банку передумов для отримання кредиту та його здатність повернути кредит і відсотки за ним у повному обсязі та в обумовлені договором строки. Разом з тим, п.1.1 Глави 1 Розділу VI «Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні»(затвердженої Постановою Правління НБУ від 28.08.2001р. №368) передбачено, що кредитна діяльність банків повязана з кредитним ризиком або нездатністю контрагента виконувати частково або в повному обсязі свої зобовязання згідно з угодою, тому банки зобовязані оцінювати кредитоспроможність своїх контрагентів, вчасно ідентифікувати погані активи (тобто активи, за якими існує ймовірність отримання збитків), створювати необхідні резерви для списання безнадійних до погашення активів. Кредитоспроможність наявність передумов для одержання кредиту і здатність повернути його. Кредитоспроможність позичальника визначається за показниками, що характеризують його здатність своєчасно розраховуватися за раніше одержаними кредитами, його поточне фінансове становище, спроможність у разі потреби мобілізувати кошти з різних джерел і забезпечити оперативну конверсію активів у ліквідні кошти. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», економічні нормативи показники, що встановлюються НБУ і дотримання яких є обовязковим для банків. Відповідно ст.15 Закону України «Про Національний банк України»рішення про встановлення економічних нормативів для банків приймається правлінням НБУ. Виходячи зі змісту ст.58 Закону України «Про Національний банк України», з метою захисту інтересів вкладників та кредиторів і забезпечення фінансової надійності банків Національний банк відповідно до визначеного ним порядку встановлює для них обовязкові економічні нормативи. Ці нормативи мають забезпечувати здійснення контролю за ризиками, повязаними з капіталом, ліквідністю, наданням кредитів, інвестиціями капіталу, а також за відсотковим та валютним ризиком. В положенні «Про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків», затвердженого постановою правління НБУ від 06.07.2000р. №279, встановлені мінімально необхідні вимоги з оцінювання фінансового стану позичальника. Згідно п.4.1 вказаного Положення критерії оцінки фінансового стану позичальника встановлюються кожним банком самостійно його внутрішніми положеннями щодо проведення активних операцій (кредитних) та методикою проведення оцінки фінансового стану позичальника (контрагента банку) з урахуванням вимог цього Положення, у яких мають бути визначені ґрунтовні, технічно виважені критерії економічної оцінки фінансової діяльності позичальників (контрагентів банку) на підставі аналізу їх балансів і звітів про фінансові результати в динаміці тощо. Банк під час здійснення оцінки фінансового стану позичальника зобовязаний ураховувати основні показники, установлені в п.4.3 та п.4.6 цієї глави. Банк під час здійснення оцінки фінансового стану позичальника має право встановлювати додаткові (субєктивні) показники. Відповідно до ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»банк зобовязаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що Законом України «Про банки і банківську діяльність»та нормативно-правовими актами Національного банку України здійснюється регулювання кредитної діяльності банків та покладено на банки обовязок при наданні кредиту перевіряти кредитоспроможність позичальників, тобто встановлювати наявність у позичальника передумов для отримання кредиту та його здатність повернути кредит і відсотки за ним у повному обсязі та в обумовлені договором строки. Виходячи з пояснень представника ПАТ «Альфа-Банк», під час підписання Договору поруки від 02.11.2007р. №581-П/07 фінансовий стан Поручителя їх не цікавив, оскільки, на думку представника, чинне законодавство України не повязує матеріальне становище поручителя з розміром зобовязань, за які він поручається. Також зазначалось про те, що під час підписання Кредитного договору та Договору поруки від 02.11.2007р. №581-П/07 Банком дійсно не надавалась інформація щодо фінансового стану ТОВ «Агропрайм». В свою чергу, представник [PERSON] наполягає на тому, що в разі отримання інформації про обсяг відповідальності перед ПАТ «Альфа-Банк»та про фінансовий стан ТОВ «Агропрайм», [PERSON] не уклав би договір поруки, якби знав, що ПАТ «Альфа-банк»видав кредит некредитоспроможному позичальнику. На підтвердження доводів стосовно некредитоспроможності ТОВ «Агропрайм»на момент укладення договору про відкриття кредитної лінії від 02.11.2007р. №403-МВ/07 з ПАТ «Альфа-Банк», [PERSON] надано аудиторський висновок № 08/02-2010-НС-2 від 18.02.2010 року, у якому робиться висновок, що ТОВ «Агропрайм»станом на 30.09.2007 року не було кредитоспроможним, структура балансу товариства є незадовільною, станом на 30.09.2007 року товариство є нестабільним, абсолютно залежним від зовнішніх кредиторів та є фінансово нестійким, товариство має нульову рентабельність. Дана обставина додатково підтверджується фактом порушення справи про банкрутство ТОВ «Агропрайм»згідно з ухвалою господарського суду Одеської області від 01.09.2010р. по справі №21/58-10-3794 та визнанням цим господарським судом неплатоспроможності ТОВ «Агропрайм»ухвалою підготовчого засідання від 30.09.2010р. по справі №21/58-10-3794. Натомість, представник ПАТ «Альфа-Банк»проти таких доводів заперечував, не надавши при цьому суду будь-яких доказів, які б спростували аргументи [PERSON] стосовно некредитоспроможності ТОВ «Агропрайм»на момент укладення кредитного договору. Також, представник ПАТ «Альфа-Банк»вказував на відсутність законодавчо встановленої заборони банку видавати кредит некредитоспроможним позичальникам та обовязку попереджати про це поручителів. Вивчивши надані письмові докази, врахувавши фактичне неповернення кредиту ТОВ «Агропрайм»та порушення господарським судом справи про банкрутство ТОВ «Агропрайм», суд приходить до висновку, що у судовому засіданні [PERSON] обґрунтовано та змістовно доведено наявність обставини некредитоспроможності ТОВ «Агропрайм»на момент укладення договору про відкриття кредитної лінії від 02.11.2007р. №403-МВ/07 та замовчування ПАТ «Альфа-Банк»цієї обставини [PERSON] при укладенні договору поруки від 02.11.2007р. №581-П/07. Внаслідок некредитоспроможності ТОВ «Агропрайм»на момент укладення кредитного договору та враховуючи похідний характер поруки, дійсні права та обовязки [PERSON] згідно спірного договору поруки не відповідають передбаченим у цьому договорі та ст.ст. 553-556 ЦК України. Крім того, оскільки згідно ст.202 ЦК України правочин є дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, а згідно ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, то попередньо відома на момент вчинення правочину обєктивна неможливість настання правового результату не породжує відповідно у сторін тих чи інших прав та обовязків. Однак, ця обставина була відома одній із сторін Договору поруки Банку. Отже, внаслідок укладення Договору поруки фактично виникли правовідносини, що суперечать правовій природі поруки. В контексті ст.546 ЦК України порука являє собою спосіб забезпечення виконання зобовязань боржника, проте не є угодою про переведення боргу позичальника за кредитним договором на поручителя, враховуючи, що банку було наперед відомо про неможливість повернення кредиту позичальником. За правилами ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. За ч.1 ст. 229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Як зазначено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Наданими доказами підтверджено умисел ПАТ «Альфа-Банк»на введення в оману [PERSON] з метою схилити останнього до укладення Договору поруки від 02.11.2007р. №581-П/07. ПАТ «Альфа-Банк»знало про наявність істотної обставини (некредитоспроможності ТОВ «Агропрайм»), але замовчало про її існування [PERSON] Даний висновок підтверджується тим, що і ПАТ «Альфа-Банк», і ТОВ «П.С.П. Аудит», яке склало аудиторський висновок від 18.02.2010р. №18/02-2010-НС-2, здійснювали оцінку кредитоспроможності ТОВ «Агропрайм»відповідно до вимог Положення «Про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків», затвердженого постановою правління НБУ від 06.07.2000р. №279. Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк»повинен був прийти до тих самих висновків, які викладені в аудиторському висновку від 18.02.2010р. №18/02-2010-НС-2, а саме: ТОВ «Агропрайм»не було кредитоспроможним при укладенні договору про відкриття кредитної лінії від 02.11.2007р. №403-МВ/07. Як встановлено ст.202 ЦК України правочин є дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно зі ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Частиною 3 ст.203 ЦК України встановлена загальна вимога до волевиявлення учасника правочину: воно повинне бути вільним та відповідати внутрішній волі. Необхідно зазначити, що дії ПАТ «Альфа-Банк»по реалізації Договору поруки підтвердили його волевиявлення через уповноважених представників, які діяли в інтересах банку та мали на меті забезпечити виконання кредитних зобовязань, тобто у ПАТ «Альфа-Банк»наявний умисел на укладення оспорюваного Договору поруки та введення [PERSON] в оману шляхом замовчування обставини некредитоспроможності позичальника. Суд вважає прийнятними твердження [PERSON], що вказана обставина є істотною, оскільки за умови обізнаності [PERSON] з обставиною некредитоспроможності ТОВ «Агропрайм»(тобто нездатністю повернути кредитні кошти), вказана особа не уклала б договір поруки від 02.11.2007р. №581-П/07. На думку суду, за наявними у матеріалах справи доказами та поясненнями представників сторін підтверджується та обставина, що під час укладення договору поруки від 02.11.2007р. №581-П/07 ПАТ «Альфа-банк»ввело в оману [PERSON] щодо природи правочину, дійсного стану речей, обсягу прав та обовязків останнього з метою спонукання до укладання даного договору поруки. Тому суд вважає зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають, в тому числі, з договорів та інших правочинів. Згідно ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Зважаючи на те, що право вимоги за первісним позовом у ПАТ «Альфа-Банк»виникло з Договору поруки від 02.11.2007р. №581-П/07, укладеного між Банком та [PERSON], а даний Договір визнано судом недійсним з моменту укладення за зустрічним позовом [PERSON], то в даному випадку відсутня підстава виникнення цивільних обовязків у [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк», що є достатньою підставою для відмови в задоволенні первісного позову. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved