Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк Аваль» (надалі за текстом - позивач) звернулось з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на рухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 5 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/6003/73/52124, відповідно до п.1.1 якого відповідачу було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 10 308,00 (десять тисяч триста вісім) дол. США. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надано на строк по 5 лютого 2014 року. Погашення кредиту повинно здійснюватися щомісячно у розмірі 1/84 від суми отриманого кредиту згідно графіку його погашення (п.1.3 кредитного договору). Погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно графіка погашення відсотків до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту (п.5.1. договору). Процентна ставка за користування кредитом складає 13, 5 % річних (п. 1.4.договору). Позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання відповідачем умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів майна та майнових прав відповідача, включаючи забезпечення договором застави, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення відповідача рекомендованим листом (п.6.5 договору). За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом відповідач сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.10.1 договору). Кошти в сумі 10 308 дол. США були видані відповідачу, що підтверджується квитанцією № 29 від 05.02.2007 року. В забезпечення зобов'язань відповідача по кредитному договору 5 лютого 2007 року було укладено договір застави транспортного засобу. Договір застави забезпечує вимоги позивача, що випливають з кредитного договору (п. 1.1 договору застави). В забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у пункті 1.1 договору застави позивач на умовах передбачених даним договором, передає у заставу належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію т.з. ААС066022, виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 02 лютого 2007 року, автомобіль марки «Daewoo Lanos» 1.5., 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № SUPTF69YD7W317733, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 02 лютого 2007 року (п. 1.2 договору застави). Предмет застави оцінюється сторонами в сумі 57 843 (п'ятдесят сім тисяч вісімсот сорок три) грн. 00 коп.(п.1.3 договору застави) Позивач набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку якщо кредит, проценти, комісійна винагорода, штрафні санкції, які були забезпечені заставою не будуть сплачені у строк, передбачений кредитним договором, або достроково у випадку порушення Заставодавцем умов цього договору або кредитного договору, а також у випадках передбачених ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідач не дотримується умов кредитного договору, щомісячно, відповідно до графіку, не погашає кредит та не сплачує відсотки за його користування. З травня 2007 року відповідач почав порушувати графік погашення кредиту, з грудня 2009 року припинив погашення взагалі. Станом на 08.04.2010 року борг відповідача складає :заборгованість за кредитом (залишок непогашеної частини кредиту) - 6 135 доларів США 50 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 48 618 грн. 93 коп., заборгованість за відсотками складає - 299 доларів США 96 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 2 376 грн. 94 коп., пеня за прострочення кредиту - 741 доларів США 02 центи, що еквівалентно за курсом НБУ 5 871 грн. 99 коп., пеня за прострочення відсотків - 139 доларів США 01 цент, що еквівалентно за курсом НБУ 1 101 грн. 57 коп. Разом : 7 315 доларів США 49 центів, що відповідає за курсом НБУ 57 969 грн. 44 коп. 10.03.2009 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване звернення стягнення на предмет застави. 11.03.2009 року відповідачу було вручено претензію-повідомлення (вимогу) за вих. № 09-14-01/09/2921 про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором, якою було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи, згідно отриманої відповіді відповідач по справі зареєстрована за адресою: [INFO] з 10.12.2002 року по теперішній час (а. с. 30). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликалася судовими повістками про виклик 21.10.2010 року, 11.11.2010 року, 25.11.2010 року, 10.01.2011 року (а.с. 32, 35, 39-41, 46, 50-52, 57, 61-62, 67-68, 72-73). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідачки не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Судом було встановлено, що 05 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (надалі за текстом - позивач) та [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) був укладений кредитний договір № 014/6003/73/52124, відповідно до п.1.1 якого Відповідачу було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 10 308 (десять тисяч триста вісім) доларів США. Кошти в сумі 10 308 доларів США були видані відповідачу (а.с. 17) 05.02.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу (а.с. 16). Цей договір забезпечував вимоги позивача, що випливають з кредитного договору, укладеним між позивачем та відповідачем, за умовами якого відповідач зобов'язується перед позивачем повернути кредит у розмірі 10 308 (десять тисяч триста вісім) доларів США 00 центів, сплатити проценти за його користування та інші платежі в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1 договору застави). В забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у пункті 1.1 договору застави відповідач на умовах передбачених даним договором, передав у заставу належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію тз ААС066022, виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 02 лютого 2007 року, автомобіль марки «Daewoo Lanos» 1.5., 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № SUPTF69YD7W317733, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 02 лютого 2007 року (п. 1.2 договору застави). Предмет застави оцінювався сторонами в сумі 57 843 (п'ятдесят сім тисяч вісімсот сорок три) грн. 00 коп.(п.1.3 договору застави) Відповідно до пункту 2.3 договору застави позивач набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку якщо кредит, що забезпечений заставою не буде погашений у встановлені кредитним договором строки. А також відповідно до п. 2.15 договору застави позивач набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою воно не буде виконане. Відповідно до п. 2.16 договору застави за рахунок заставленого майна задовольняються вимоги позивача в повному обсязі, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов'язання, необхідні витрати на реалізацію заставленого майна. Розрахунки банку відповідачам спростовані не були. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1049 ЦК України відповідач зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2. ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок відповідача повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. „ Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 2 п. З ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, звернути стягнення на предмет застави в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором. Пункт 2 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачає право обтяжувала на продаж предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на рухоме майно, задоволенню не підлягають, оскільки допускають подвійне стягнення. Позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 57 969 грн. 44 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 579 грн. 69 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, та ст.ст. 20, 21 Закону України «Про заставу», п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст. 526, 554, 572, 589, 590, 591, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054, ЦК України, та

Outcome: partial