Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг, в якій просив суд: -визнати дії відповідача відносно зміни в одноособовому порядку умов кредитного договору №РУН0Аи01312188 від 23 березня 2007 року, а саме збільшення відсоткової ставки за кредитом з 16,08% до 20,26% річних незаконними; -зобов`язати відповідача зробити перерахунок за кредитним договором, зарахувавши отриману відповідачем з 01 лютого 2009 року різницю по відсоткам в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту; -стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень; -стягнути з відповідача на його корить судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23 березня 2007 року між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір № РУН0АШ1312188 згідно змісту якого відповідач надав кредит у розмірі 55899,40 гривень з метою їх цільового використанні на строк до 22березня 2014 року. За умовами договору з 21 по 28 число кожного місяця він зобов`язаний сплачувати платіж на суму 1198,22 гривень, який складається з часткової оплати суми основного боргу за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,34% на місяць тобто 16,08% річних. Зазначені обов`язки він виконує добросовісно, однак відповідач з 01 лютого 2009 року без будь-якого попередження змінив умови договору, а саме підвищив відсотки за користування кредитом з 16,08% до 20,26% . Дії відповідача він вважає неправомірними, оскільки відповідач не мав права самостійно збільшувати відсоткову ставку. Крім того, діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 5000 гривень. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, надавши пояснення які відповідають змісту позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомивши суду Про небажання брати участь у розгляді справи. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши наявні докази, судом були встановлені наступні обставини: 23 березня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № РУН0АІЮ1312188, згідно змісту якого відповідач зобов`язався надати позивачу кредитні кошти у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 55899,40 гривень на купівлю автомобіля, зі сплатою щомісячних платежів у сумі 1198,22 гривні для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії ( а.с. 8 - 10). На виконання взятих на себе зобов`язань позивач добросовісно здійснював платежі в обумовленому договором розмірі. 01 лютого 2009 року відповідач без будь-якого попередження, в односторонньому порядку змінив умови договору, а саме підвищив відсотки за користування кредитом з 16,08% річних до 20,26% річних. Зазначені обставини встановлені на підставі доводів позивача, які були підтримані його представником, та не спростовані представником відповідача, який не забажав приймати участь у справі, що дає суду підстави вважати ці обставини визнаними сторонами. Приймаючи до уваги доведеність факту прийняття відповідачем рішення про збільшення процентної ставки 01 лютого 2009 року без належного повідомлення про це позивача, суд вважає, що вимога про визнання таких дій незаконними, та зобов`язання здійснити перерахунок по отриманим відповідачем виплатам, - підлягає задоволенню. При вирішенні зазначено питання суд врахував дію Закону України №661-УІ від 12 грудня 2008 року, яким було заборонено банкам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки встановленої договором, а також закріплений Конституцією України принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів ( ч.І ст.58 ), той факт, що всі рішення банку у будь-якій формі ( постанова, рішення, інформаційний лист ) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку після 10 січня 2009 року є неправомірними ( рішення Конституційно суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 « справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.І ст.58 Конституції України ( справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)». Крім того, суд врахував не доведеність відповідачем факту повідомлення позивача щодо підвищення процентної ставки за кредитом. Вирішуючи питання щодо вимоги про стягнення грошової компенсації за спричинену моральну шкоду, то суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні цієї вимоги, оскільки на переконання суду відповідач своїми діями не спричиняв позивачу такої шкоди. Наявність моральної шкоди у позивача належним чином не доведена у судовому засіданні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги положення передбачене статтею 88 ЦПК України згідно якої зазначено, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного на користь позивача підлягає стягненню сума у рвзмірі - 120 гривень (а.с. 1). Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі - 51,00 гривень.

Outcome: partial