overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 8726 гривень 37 копійок матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля, з тих підстав, що вона 1 березня 2010 року довірила відповідачу автомобіль [NUMBER], який належить їй на праві власності. 13.04.2010року відповідач під час керування автомобілем «ЗАЗ - DAЕОО Т13110» потрапив в ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль, який належить їй на праві власності. В результаті неправомірних дій відповідача позивачці було заподіяно матеріальну шкоду, яка виразилась в пошкодженні автомобіля і становить 8726 гривень 37 копійок. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням відшкодування заподіяної в наслідок ДТП матеріальної шкоди, яка виразилась в пошкодженні її автомобіля. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала частково, а саме просила стягнути з відповідача 7826 гривень 37 копійок суму матеріальної шкоди, 400 гривень витрат на проведення дослідження автомобіля, 250 витрат а правову допомогу та судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що дійсно сталося ДТП з його вини та був пошкоджений автомобіль яким він керував та належав на праві власності позивачці. Однак він вказував, що частково завдану шкоду відшкодовано, а саме він купував запчастини на 1500 гривень. В решті позов визнавав повністю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві власності належить автомобіль «ЗАЗ- DАЕОО» моделі ТІ3110, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 1 березня 2010 року вона видала довіреність на право керування вказаним автомобілем [PERSON], що підтверджується копією довіреності / ар.с.4/. 12.04.2010року відповідач потрапив в ДТП, в результаті чого автомобіль позивачки по вині відповідача отримав механічні пошкодження. Матеріальні збитки згідно звіту про експертну оцінку автотранспортного засобу і розміру матеріальної шкоди /ар.с.6-23 / становлять 8726 гривень 37 копійок. Після пошкодження автомобіля відповідач за свої кошти для його ремонту придбав запасні частини на загальну суму 900 гривень, про що не заперечувала позивачка в судовому засіданні. Таким чином необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування матеріальних збитків 7826 гривень 37 копійок, 400 гривень на проведення дослідження автомобіля. 250 гривень витрат на правову допомогу та судові витрати на загальну суму 171 гривню, а всього 8647 гривень 37 копійок, відмовивши їй в останній частині позову за його необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на частку в об»єкті інвестування та частку в незавершеному будівництві квартири, з наступними характеристиками: місце знаходження обєкту будівництва житловий будинок №7 по вул.. Градинська у Деснянському районі м. Києва, поверх 4 (четвертий), № квартири 22(двадцять два), кількість кімнат 1 (одна), загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 20,60 кв.м. Зобовязати ТОВ «Соцінвестбуд» передати [PERSON] за актом прийняття-передачі квартиру №22, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 20,60 кв.м., яка розташована в будинку №7 по вул.. Градинська у Деснянському районі м. Києва. Зобовязати ТОВ «Соцінвестбуд» передати [PERSON] технічний паспорт на квартиру №22, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 20,60 кв.м., яка розташована в будинку №7 по вул.. Градинська у Деснянському районі м. Києва, а також паспорти, сертифікати, гарантійні документи на обладнання, встановлене в даній квартирі. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 лютого 2005 року уклав договір про участь у фінансуванні будівництва однокімнатної квартири, за яким він, як інвестор, сплатив кошти в повному обсязі в розмірі 180381,57 грн. з метою отримання у власність обєкту інвестування - квартири №22, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 20,60 кв.м., яка розташована в будинку №7 по вул.. Градинська у Деснянському районі м. Києва, проте, відповідач, відповідно до умов договору відмовляється ввести квартиру в експлуатацію та передати обєкт інвестування по акту прийому - передачі, що унеможливлює оформлення права власності в установленому законом порядку. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позову та просили його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Соцінвестбуд» в судове засідання не з»явився, просив в своїй заяві позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

12 листопада 2010 року позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої уточнила в процесі розгляду справи, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в спірне житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], та зобовязання відповідачів не чинити перешкоди в його користуванні. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідно до ордеру №16453 серії Б від 16.01.1986 року, виданого Виконавчим комітетом Подільської районної [PERSON] народних депутатів м. Києва, відповідачу [PERSON] на сім»ю із чотирьох осіб, сторін у справі, була надана спірна двохкімнатна квартира. Фактично ж у спірній квартирі мешкають відповідачі. Спірна квартира являє собою двохкімнатну ізольовану квартиру, жилою площею 30,4 кв.м., загальна площа складає 48,2 кв.м. Позивач декілька разів намагалася скористатися житлом, у якому зареєстрована разом зі своїм малолітнім сином, але не змогла, оскільки відповідачі її не впустили, не дивлячись на те, що вона у спірній квартирі зареєстрована з моменту її отримання, вона не може користуватися житлом, тому що відповідачі практично виселили її з квартири. В звязку з тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] заперечують проти її вселення та перешкоджають позивачу користуватися жилою площею у спірній квартирі, вона звернулася до суду з позовом про вселення її разом із малолітнім сином [PERSON] до спірної квартири № 7, розташованої за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, 8. Також позивач просила зобовязати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні спірним жилим приміщенням та визначити порядок користування квартирою, виділивши в користування їй разом із малолітнім сином [PERSON] кімнату, площею 11,5 кв.м., а відповідачам кімнату, площею 18,9 кв.м. Такий порядок користування, на її думку, не порушуватиме прав та законних інтересів відповідачів та відповідатиме діючому житловому законодавству. Місця загального користування: коридор, кухню, ванну кімнату, санвузол, балкон позивач просила залишити в спільному користуванні сторін. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] повністю підтримали поданий уточнений позов та просили суд винести рішення про його задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин. Третя особа - Деснянська районна у місті [PERSON] державна адміністрація надіслала на адресу суду лист, у якому просить винести відповідне рішення згідно вимог закону у відсутність представника відділу. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах неповнолітніх Деснянської районної в місті [PERSON] державної адміністрації, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду лист з проханням слухати справу у відсутність представника Служби. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 30.01.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

09 листопада 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вигценаведеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що 09 липня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на взаємовідносини подружжя у сім'ї. На теперішній час шлюбні відносини не підтримують, тому вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалася і не може бути збережена. В судове засідання позивачка не з'явилася, але письмово просила розглянути справу у її відсутності і позов задовольнити, та просила залишити прізвище, яке було обрано нею при реєстрації шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши причину неявки, не зважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 09 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального районного управління юстиції м.Миколаєва, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 липня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження в цей день було зроблено актовий запис за №120. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). Дослідивши письмові докази по справі,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та її утримання. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утримання, у розмірі 'А частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1А частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утримання, у розмірі 'А частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, також погодився на стягнення з нього аліментів на утримання позивачки у розмірі 'А частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років, тобто до 08.02.2013 р., та просить позов задовольнити . Вислухавши позиції сторін і розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], обгрунтовані, грунтуються на законі і підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стосовно розміру аліментів, то із урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, вимог ст. 181 СК України, суд вважає, що аліменти з відповідача на утримання дітей можуть бути стягнуті в розмірі 1\\4 із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно ст. 80 СК України аліменти з відповідача на користь позивачки можуть бути стягнуті аліменти у розмірі 1\\4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, і до досягнення дитиною трьох років, до 08.02.2013 року. Крім того, в силу ст. 88 ч. З ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, в розмірі 102 грн. Також, в силу ст. 81 ч.ч. 1,2,3 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

[PERSON], звернулась із позовом до суду до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] [INFO]. В судовому' засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина, та просить задовольнити позов. Вислухавши позиції сторін і розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд приходить до висновку' про те, що позовні вимоги [PERSON] О М. обгрунтовані, грунтуються на законі і підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину* до досягнення нею повноліття. Стосовно розміру аліментів, то із урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, вимог ст. 181 СК України, суд вважає, що аліменти з відповідача можуть бути стягну ті в розмірі 1\\4 із всіх видів його заробітку (доходу ), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, в силу ст. 88 ч. З ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, в розмірі 51 грн. Також, в ситу ст. 81 ч. 1,2,3 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду* справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісяця, до повноліття дитини. У своєму позові позивачка вказала, що з відповідачем вона знаходилася у цивільному шлюбі з 2006 року, проте в даний час з відповідачем не живе разом. Від сумісного проживання вони мають сина, який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, так як відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність та вказала, що позов підтримує у повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 2006 р. сторони по справі перебували у цивільному шлюбі. 11.02.2007 р. у них народився син [PERSON], батьком якого в Свідоцтві про його народження записаний відповідач [PERSON]. В даний час сторони проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом з матірю, тобто з позивачкою, та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як являється працездатним. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши матеріальне становище сторін по справі, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

У грудні 2010 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Первомайська Південна Товарна Біржа про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він з відповідачкою уклав договір купівлі-продажу житлового будинку № 12-а по вулиці Л. Чайкіної в місті Первомайську Миколаївської області, який було зареєстровано 22 липня 1999 року на Первомайській Південній Товарній Біржі. Після укладання договору він перейшов проживати в будинок, а відповідачці сплатив обумовлену суму, тобто виконали всі істотні умови договору та зареєстрував будинок на своє імя в МБТІ. Нотаріально посвідчити даний правочин він не може, оскільки вже здійснена державна реєстрація нерухомості на його імя. Посилаючись на викладені обставини, просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 12-а по вулиці Л. Чайкіної в місті Первомайську Миколаївської області. Відповідачі позов визнали, підтвердили факт укладення договору купівлі продажу житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Встановлено, що сторони 22.06.1999 року уклали між собою договір купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] в місті Первомайську Миколаївської області, який було зареєстровано 22 липня 1999 року на Первомайській Південній Товарній Біржі, що підтверджується договором від 22.06.1999 року. За умовами договору, відповідачка продала житловий будинок, а позивач купив його і сплатив обумовлену договором суму. Згідно довідки Первомайського МБТІ від 24 грудня 2010 року вбачається, що житловий будинок № 12-а по вулиці Л. Чайкіної в місті Первомайську Миколаївської області зареєстрований на імя [PERSON] СергіяДжорджевича. Викладене свідчить, що позивач є стороною, яка придбала будинок і виконала всі умови договору повністю,. На даний час позивач позбавлений можливості укласти угоду купівлі-продажу в нотаріальному порядку, так як даний будинок в органах державної реєстрації вже зареєстрований на його імя, згідно угоди купівлі продажу, яка зареєстрована на Південній товарній біржі. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не протирічить закону і не порушує права третіх осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. В судовому засіданні позивачка зменшила та підтримала свої позовні вимоги, просить задовольнити її позов і стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в звязку з проживанням з нею дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1\\8 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною трьох років, до 24.11.2012 року. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання позивачки, в звязку з проживанням з нею дитини, до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1\\8 частини всіх видів доходів, щомісячно і до досягнення дитиною трьох років, до 24.11.2012 року'. Вислухавши позиції сторін і розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], обгрунтовані, грунтуються на законі і підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стосовно розміру аліментів, то із урахуванням вимог та обставин, передбачених ст. 80 СК України, суд вважає, що аліменти з відповідача на користь позивачки можуть бути стягнуті у розмірі 1\\8 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, і до досягнення дитиною трьох років, до 24.11.2012 року'. Крім того, в силу ст. 88 ч. З ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, в розмірі 51 грн. Також, в силу ст. 81 ч.ч. 1,2,3 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-24 00:00:00

[PERSON], звернулась із позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу') відповідача, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини та просить задовольнити позов. Вислухавши позиції сторін і розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], обгрунтовані, грунтуються на законі і підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стосовно розміру аліментів, то із урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, вимог ст. 181 СК України, суд вважає, що аліменти з відповідача можуть бути стягнуті в розмірі 1\\4 із всіх видів його заробітку' (доходу), але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку1. Крім того, в силу ст. 88 ч. З ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, в розмірі 51 грн. Також, в силу ст. 81 ч. 1,2,3 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved