Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

17.09.2009 року ПАТ «УКрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28646,00 швейцарських франків, що еквівалентно 208321,45 грн. та понесених судових витрат - держмита в сумі 1700 грн. і витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив і просив остаточно стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 33731,31 швейцарських франків, що еквівалентно 258775,01грн. та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали частково, просили відмовити в стягнені суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості з урахуванням сімейних обставин відповідача та його матеріального становища. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що ніяких договорів не укладала, оскільки знаходилася за межами міста Миколаєва на лікуванні. Також пояснила, що довідку про середній заробіток, яка знаходиться у банку, вона брала за місцем роботи за проханням відповідача [PERSON], який пояснив, що довідка потрібна для оформлення договору кредиту на придбання автомобіля. Крім того, на даний час шлюб між нею та відповідачем розірваний і в останнього інша сімя, яка і користується автомобілем, придбаним за договором кредиту. Заслухав сторони, представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 30 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», згідно рішення Загальних Зборів Акціонерів від 27.10.2009 року, та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11160758000 про надання останньому кредиту у розмірі 30910,00 швейцарських франків, що еквівалентно 127768,68 грн. строком з 30.05.2007р. по 29.05.2014 р. із сплатою процентів за його користування у розмірі 8,39% річних. Відповідно до положень Кредитного договору та графіку погашення кредиту, відповідач зобовязався повертати частинами отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені договором строки. В якості виконання зобовязань, відповідно до розділу 2 Кредитного договору, відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу транспортний засіб автомобіль марки КІА, модель Cаrеns 2,0EX, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, колір чорний, що належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Крім того, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», згідно рішення Загальних Зборів Акціонерів від 27.10.2009 року) та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №117150. Згідно з умовами договору [PERSON] зобовязалася перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірах та у випадках, передбачених договором кредиту. Відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.08.2010 року виникла заборгованість в сумі 337331,31 швейцарських франків, що еквівалентно 258775,01 грн., а саме: сума заборгованості за основним та простроченим кредитом 25645,70 швейцарських франків, що еквівалентно 196744,99 грн., сума заборгованості за строковими та простроченими процентами за користування кредитом 6039,04 швейцарських франків, що еквівалентно 46329,44 грн., сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитом 2046,57 швейцарських франків, що еквівалентно 15700,58 грн. Судом також встановлено, що остання сплата кредиту мала місце 10.09.2008 року, хоча несвоєчасна сплата мала місце і раніше. Про те, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свої зобовязання та про збільшення відсоткової ставки на 2% відповідачка [PERSON] попереджена належним чином не була. Відомостей про особисте отримання відповідачкою листів банку суду надано не було. Із копій наданих суду листів банка на імя відповідачки [PERSON] вбачається, що вони датовані квітнем та вереснем 2009 року. На день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем [PERSON] не сплачена. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1050 ч. 1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, положення ст. 554 ЦК України передбачають, що хоча поручитель і повязаний із боржником певними зобовязальними відносинами, він є самостійним субєктом у відносинах з кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України). - Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 р. р.)Верховний Суд України 07.10.2010 р. Як вбачається в спірному договорі поруки не встановлено конкретного строку припинення поруки, а лише вказано в п. п. 3.1 п. 3, що «…договір набирає чинності с моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за Основним договором». Хоча в договорі кредиту цей строк чітко визначений, а саме не пізніше 29 травня 2014 року (п.1.2.2 Розділ 1 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу). Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. З урахуванням того, що вимоги банку були предявлені до відповідачки [PERSON] в строк більше шести місяців, то суд вважає, що заявлені до неї позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки договір поруки припинений, і заявлену заборгованість за кредитним договором належить стягнути з одного відповідача [PERSON] Крім того, вимоги позивача про стягнення судових витрат держмита в сумі 1700 грн. та понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, але стягнути їх необхідно тільки з відповідача [PERSON]О, оскільки вимоги до відповідачки [PERSON] визнані судом не підлягаючими задоволенню. Стосовно пояснень відповідача [PERSON] про те, що він не може платити за договором так як втратив роботу та в нього на утриманні знаходиться жінка і мала дитина, то ці обставини не можуть бути підставою для звільнення від виконання зобовязання належним чином за договором кредиту, а також для відмови в стягненні з відповідача на користь позивача суми нарахованої йому пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами. Крім того, із наданих в суді пояснень самого відповідача він неофіційно працює в місті Києві і отримує певний дохід, але з жовтня 2008 року взагалі не платить за спірним договором, передати автомобіль до банку також відмовляється, посилаючись на те, що він йому потрібен для роботи.

Outcome: partial