Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Публічного акціонерного товариства Забіря [PERSON] РДА, управління земельних ресурсів у [PERSON] районі про визнання права на недоотриману земельну частку ( пай) площею 0,0537 в умовних кадастрових гектарах посилаючись на те, що 05 липня 2007 року померла його мати - [PERSON]. В установлений законом шестимісячний строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори. На підставі поданої заяви про прийняття спадщини позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-1702, в якому зазначено, що спадкоємцем майна [PERSON] являється її син - [PERSON], у тому числі з урахуванням часток майна, від яких відмовилися [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що дає підстави стверджувати те, що він є єдиним спадкоємцем. ів. Відповідно до вищевказаного свідоцтва про прийняття спадщини за законом спадкове майно, яке належало спадкодавцеві складалося із земельної ділянки площею 3,0 га, розташованої на території Забірської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право власності на землю серії Р1№ 03133(32866/506), виданого 23.12.2002 року Забірською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16. На підставі державного акту на право колективної власності від 11.01.01 № 122 ВАТ «Забір'я» володіє земельною ділянкою на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району, яка також підлягала розпаюванню відповідно до Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих у колективну власність ВАТ «Забір'я», розробленою Київським відділенням інституту землеустрою у 2000 році, зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки (паю) - 2,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). У зв'язку із цим [PERSON], будучи працівником та членом трудового колективу ВАТ «Забір'я», отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах (серія РН № 349331), через що вона була внесена у списки власників сертифікатів ВАТ «Забір'я», Із земель колективної власності, розташованих на території Забірської сільської ради членам ВАТ «Забір'я» земельні частки (паї) були виділені в натурі (на місцевості) -а видані відповідні державні акти на право власності на землю. [PERSON] частково реалізувала своє право на отримання земельної частки (паю) в натурі, отримавши державний акт на право приватної власності на землю площею 3,0 га, розташованої на території Забірської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії Р1№ 203133(32866/506), виданого 23.12.2002 року Забірською сільською радою. земельні частки (паї) в натурі не виділялися. Оскільки при розробці схеми поділу земельної ділянки ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» враховується якість грунтів, внаслідок чого розміри земельних часток (паїв) членів колективу ВАТ «Забір'я» різняться від 0,03 до 0.09 га, загальними зборами власників земельних часток (паїв) 15.02.08 року вирішено погодити схему поділу рівними частками, без врахування якості грунтів. На підставі такого рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я" та за їх клопотанням, [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області було прийнято рішення "Про внесення змін до дозволу голови районної державної адміністрації від 19.09.2007 року № 07-34-4379 "Про надання дозволу на розробку технічної документації по розробці схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реформованого ВАТ "Забір'я" від 05.05.2008 року № 07-26-1841. Відповідно до вищезазначеного рішення [PERSON] районної державної адміністрації було надано дозвіл на розробку схеми поділу земель, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, без врахування агровиробничих груп грунтів. У зв'язку із вищенаведеним ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» визначило рівний розмір земельної части (паю) для всіх власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я", а саме - 0.0537га. Позивач є єдиним спадкоємцем всього майна та майнових прав, що належали [PERSON], включаючи й право на не виділену в натурі (на місцевості) частину земельної частки (паю) на території [PERSON] сільської ради в розмірі 0.0537га в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах просив визнати за ним, як єдиним спадкоємцем [PERSON], право власності на земельну частку (пай) в розмірі 0.0537 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в межах земель [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належну спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №349331. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач ПАТ Забір» я в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений належним чином. відповідно до заяви просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечують. Представник відповідача [PERSON] сільради в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений належним чином. відповідно до заяви просить справу слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] земельних ресурсів в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлений належним чином. відповідно до заяви просить справу слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] РДА в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що 05 липня 2007 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 06 липня 2007 року та зареєстрованого виконкомом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 10 (серія 1-ОК № 077559). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В установлений законом шестимісячний строк (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України) позивач подав заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк,на підставі чого отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-1702, в якому зазначено, що спадкоємцем майна [PERSON] являється її син - [PERSON], у тому числі з урахуванням часток майна, від яких відмовилися [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що дає підстави стверджувати те, що він є єдиним спадкоємцем. Відповідно до вищевказаного свідоцтва про прийняття спадщини за законом спадкове майно, яке належало спадкодавцеві складалося із земельної ділянки площею 3,0 га, розташованої на території Забірської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право власності на землю серії Р1№ 03133(32866/506), виданого 23.12.2002 року Забірською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16. Однак на час відкриття спадщини спадкодавцю належали й інші майнові права, які також повинні бути успадковані ним в повному обсязі, зокрема право на земельну частку (пай) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності ВАТ «Забір'я", яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 349331. У вищевказаному сертифікаті також вказано, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. На підставі державного акту на право колективної власності від 11.01.01 № 122 ВАТ «Забір'я» володіє земельною ділянкою на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району, яка також підлягала розпаюванню відповідно до Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих у колективну власність ВАТ «Забір'я», розробленою Київським відділенням інституту землеустрою у 2000 році, зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки (паю) - 2,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Такі розміри визначені сертифікатами на право на земельку частку (пай), виданими на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації № 176а від 28.04.2000 року. У зв'язку із цим [PERSON], будучи працівником та членом трудового колективу ВАТ «Забір'я», отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах (серія РН № 349331), через що вона була внесена у списки власників сертифікатів ВАТ «Забір'я», які мають право на земельну частку пай в межах [PERSON] сільської ради. Згідно із витягом з протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Забір'я» від 22 серпня 2008 року було затверджено розподіл земельних ділянок, що знаходяться в межах [PERSON] сільської ради шляхом жеребкуванням в алфавітному порядку, тому позивач, як єдиний спадкоємець всього майна [PERSON] брав участь в жеребкуванні. Із земель колективної власності, розташованих на території Забірської сільської ради членам ВАТ «Забір'я» земельні частки (паї) були виділені в натурі (на місцевості) -а видані відповідні державні акти на право власності на землю. [PERSON] частково реалізувала своє право на отримання земельної частки (паю) в натурі, отримавши державний акт на право приватної власності на землю площею 3,0 га, розташованої на території Забірської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії Р1№ 203133(32866/506), виданого 23.12.2002 року Забірською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16. Із земель колективної власності, розташованих на території [PERSON] сільської ради членам вказаного товариства земельні частки (паї) в натурі не виділялися. Таким чином, право на земельну частку (пай) членами колективу ВАТ «Забір'я», зокрема [PERSON] було реалізовано не в повній мірі та за життя вона не встигла отримати державний акт на земельну ділянку розміром 0.0537 га по [PERSON] сільській раді. У зв'язку з цим розпочато процес виділення земельних часток(паїв) у натурі із земель колективної власності ВАТ «Забір'я" на території [PERSON] сільської ради. Так, рішенням [PERSON] сільської ради від 11.10.07 року № 252 погоджено межі та площу земель, які підлягають розпаюванню (17.9 га). У червні 2007 року проведені загальні збори власників земельних часток (паїв), на яких вирішено звернутись до голови [PERSON] районної державної адміністрації за згодою на розробку схеми поділу вказаної земельної ділянки. Оскільки при розробці схеми поділу земельної ділянки ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» враховується якість грунтів, внаслідок чого розміри земельних часток (паїв) членів колективу ВАТ «Забір'я» різняться від 0,03 до 0.09 га, загальними зборами власників земельних часток (паїв) 15.02.08 року вирішено погодити схему поділу рівними частками, без врахування якості грунтів. На підставі такого рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я" та за їх клопотанням, [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області було прийнято рішення "Про внесення змін до дозволу голови районної державної адміністрації від 19.09.2007 року № 07-34-4379 "Про надання дозволу на розробку технічної документації по розробці схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реформованого ВАТ "Забір'я" від 05.05.2008 року № 07-26-1841. Відповідно до вищезазначеного рішення [PERSON] районної державної адміністрації було надано дозвіл на розробку схеми поділу земель, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, без врахування агровиробничих груп грунтів. У зв'язку із вищенаведеним ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» визначило рівний розмір земельної части (паю) для всіх власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я", а саме - 0.0537га. Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем всього майна та майнових прав, що належали [PERSON], включаючи й право на не виділену в натурі (на місцевості) частину земельної частки (паю) на території [PERSON] сільської ради в розмірі 0.0537га (належної спадкодавцем на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах, як первинного правовстановлюючого документу), суд визнає за ним право на недоотриману частину земельної частки (паю) в розмірі 0.0537га із земель [PERSON] сільської ради з метою реалізації права на земельну частку (пай) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах в повній мірі. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 349313 вартість земельної частки (паю), який належав [PERSON], становить 6494, 90 грн. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. За таких обставин вимоги позивачки суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved