Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 липня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів належала однокімнатна квартира №175, що знаходиться в м.Одесі по вулиці Ільфа і Петрова в будинку під №41. 31 грудня 1998 року між нею та її племінницею [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Б та 08.02.2000 року зареєстрований в [PERSON] бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під №349 пр. стр.75 реєстр 197. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалася довічно повністю утримувати позивачку, забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати за нею, надавати необхідну грошову та іншу допомогу, замість цього позивачка передала їй у власність однокімнатну кв. №175 по вул. Ільфа та Петрова, буд. 41 у місті Одесі. Але 06 липня 2010 року [PERSON] померла. Крім позивачки, яка є рідною тіткою померлої, у [PERSON] спадкоємців немає. З заявою про прийняття спадщини після її смерті до Третьої державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Позивачка проживає у зазначеній квартирі та несе усі витрати, повязані з її утриманням. Позивачка просить суд припинити договір довічного утримання, укладений 31 грудня 1998 року між нею та її племінницею [PERSON] та визнати за нею, [PERSON], право власності на квартиру №175, що знаходиться в м.Одесі по вулиці Ільфа і Петрова в будинку під №41. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду, повідомлявся належним, про причини неявки суд не повідомив. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України та оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частина 2 ст. 757 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Згідно зі ст. 757 Цивільного кодексу України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. У судовому засіданні встановлено, що 31 грудня 1998 року між позивачкою, [PERSON] та її племінницею [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який посвідчений [PERSON]Б, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори. Цей договір 08.02.2000 року було зареєстровано в [PERSON] бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під №349 пр. стр.75 реєстр 197. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалася довічно повністю утримувати позивачку, забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати за нею, надавати необхідну грошову та іншу допомогу . Замість цього позивачка передала у власність [PERSON] однокімнатну кв. №175 по вул. Ільфа та Петрова, буд. 41 у місті Одесі. Але 06 липня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану від 07 липня 2010 року, актовий запис №618. Крім позивачки, яка є рідною тіткою померлої у [PERSON] спадкоємців немає. З заявою про прийняття спадщини після її смерті до Третьої державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Позивачка проживає у зазначеній квартирі та несе усі витрати, повязані з її утриманням. При викладених обставинах та з урахуванням того, що [PERSON], яка взяла на себе зобовязання по утриманню позивачки, померла, після її смерті ніхто не заявив про намір утримувати позивачку, в звязку з чим позивачка фактично залишається без утримання та без права власності на квартиру, суд вважає, що є всі підстави для припинити договору довічного утримання. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved