overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

05 серпня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка [PERSON] посилалася на те, що 28 квітня 2001 року в виконкомі Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Позивачка зазначає, що вона і відповідач з 2008 року не проживають спільно, в звязку сварками, непорозуміннями, втратою любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 28 квітня 2001 року в виконкомі Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено що сторони тривалий час, з 2008 року не підтримують шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один одного, подальше спільне життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач з 1999 року ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавиться його життям та здоров`ям, не проявляє батьківської турботи. В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, в судове засідання 05.01.2011 року не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Прокурор та представник третьої особи - органу опіки та піклування позовні вимоги підтримали. Представник третьої особи зазначив, що орган опіки і піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] не заперечував щодо позбавлення батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення позивача, думку неповнолітнього та прокурора, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Дитина з 1999 року проживає разом з матір`ю, яка займається її вихованням та утриманням. Батько не спілкується з дитиною, не проявляє\~\~\~ щонайменшої батьківської турботи, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Вказані обставини підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі. Згідно висновку органу опіки і піклування визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню сина, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 29.08.2006 року в Білецьківській сільській раді Кременчуцького району, актовий запис № 14 зареєстровано шлюб з відповідачем, в шлюбі є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинені тривалий час з тих причин, що відповідач неналежно відноситься до сім`ї, примирення неможливе. \~ \~ \~ \~Шлюб у сторін перший. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, поисилаючись на те, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, різні інтереси, тому вона надалі не бажає перебувати з ним в шлюбі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так як спільне життя подружжя суперечить всім моральним та етичним нормам сімейного законодавства, сторони разом не проживають тривалий час. \~ \~ \~ \~Сторонам надавався термін для можливого примирення та збереження сім`ї, який ними належно не використаний. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл будинковолодіння з господарськими будівлями та встановлення конкретного користування земельною ділянкою, мотивуючи тим, що вона перебуває з 20.03.1982 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час спільного проживання за спільні кошти ними побудовано житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці розміром 25 000 кв. м, свідоцтво про право власності на вказаний будинок та Державний акт на земельну ділянку видано на ім`я відповідача [PERSON] . Так як між нею та відповідачем виникають сварки та непорозуміння відносно користування вказаним будинком з господарськими будівлями, вона змушена звернутись в суд з даним позовом, так як дружина, має право на 1\\2 частину будинковолодіння та земельної ділянки. Відповідач не бажає подарувати їй належну по закону 1\\2 частину будинку, а навпаки стверджує, що вона не має права на нього. Оскільки [PERSON] та [PERSON] добровільно поділ спільної сумісної власності не вирішили, було проведено експертне будівельно-технічне дослідження № 190-10 від 08.10.2010 року з метою оцінки будівель та варіантів можливості його розподілу. Таким чином позивач прохає виділити кожному по 1\\2 частині будинковолодіння розташованого в [ADDRESS] , відступивши від розміру ідеальних часток співвласників, а саме: виділити їй житловий будинок літера „Б, вартістю 12668 грн., погріб під частиною будівлі літера „Б„ вартістю 2894 грн., прибудова літера „б вартістю 46623 грн., навіс літера „б1, вартістю 3589 грн., сарай літера „Б, вартістю 3409 грн., сарай літня кухня літера „б2, вартістю 20204 грн., вбиральню літера ,,В, вартістю 559 грн., літній душ „Г вартістю 193 грн., яму вигрібну літера „І, вартістю 2102 грн., 1\\2 частину огорожі № 3 вартістю 3256 грн., а всього на суму 95497 грн. Також виділити 1250 кв.м земельної ділянки, позначеної на плані синім кольором. Відповідачу виділити 1\\2 частину будинковолодіння з господарськими будівлями на суму 45568 грн. та 1250 кв.м земельної ділянки, без компенсації вартості частин будинковолодіння. По даному варіанту розподілу домоволодіння проводити переобладнання немає необхідності, так як дані житлові будинки уже фактично мають самостійні системи опалення, газопостачання та електрозабезпечення. Відповідно до ст. 71 ЦК України при поділі майна повинні враховуватись інтереси дружини, чоловіка, дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення відповідно до наданих позивачем документів та фактично досягнутої між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] домовленості про порядок розподілу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до їх повноліття, а також просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, 22.12.2010 року, до досягнення [PERSON] 3-х років. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.05.2006 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], 16.02.2009 року. Відповідач проживає окремо від сім?ї. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей надає, але не систематично, що є недостатнім для нормального існування дітей. Діти проживають та перебувають на утриманні та вихованні у позивачки. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, з дня подання позовної заяви, та на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви, 22. 12.2010 року, до досягнення [PERSON] 3-х років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти сплати аліментів на неповнолітніх дітей, однак щодо сплати конкретної суми не визначився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але не систематично, що є недостатнім для нормального існування дітей. [PERSON] в судовому засіданні погодився на сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], 16.02.2009 року. Відповідач офіційно не працює. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, не заперечує проти сплати аліментів на неповнолітніх дітей, однак щодо сплати конкретної суми не визначився суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-05 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його баби залишилося спадкове майно, тому просить суд визнати за ним право власності на 1\\2 частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Лугова,24 в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить визнати за позивачем право власності на 1\\2 частину жилого будинку, розташованого по вул.. Лугова,24 в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області, що залишився після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 14.02.2010 року. Представник Вишевицької сільської Ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності,з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач народився 22.01.1981 року. Після смерті його бабусі [PERSON] залишилась 1\\2 ідеальна частина її будинку №24 по вул. Луговій в с. Вишевичі. Ще при житті, [PERSON] 28.01.2010 року, заповіла 1\\2 ідеальну частину житлового будинку в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області по вул.. Лугова,24 своєму онукові [PERSON]. Як видно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №27524098 від 04.10.2010 року, виданого Житомирським обласним бюро технічної інвентаризації, підставою виникнення права власності на 1\\2 частину будинку №24 по вул.. Лугова в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області у [PERSON], було свідоцтво про право власності серії САВ № 094052 від 09.09.2010 року, що видане на підставі рішення виконкому Вишевицької сільської ради від 30.04.2010 року, вартість 1\\2 ідеальної частини будинку на 14.02.2010 рокускладає 27 228 гривень. Вище викладене, підтверджується і зібраними по справі письмовими доказами, а саме копіями наступних документів:паспорта громадянина України, свідоцтва про смерть, технічного паспорта, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідками сільської Ради,заповітом. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст.1223 ЦК України,право на спадкування мають особи,визначені в заповіті,або спадкоємці за законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі необхідні та достатні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 21.10.2010 року. Мають неповнолітню дитину. Після розірвання шлюбу припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітню дитину, яка на даний час знаходиться на її утриманні , тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечує. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 21.10.2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] Після розірвання шлюбу сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний і спроможний утримувати доньку. Позивачка потребує допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики 7000 грн. та процентів 700 грн. З позову слідує ,що позивач 6 вересня 2010 року передав відповідачу за договором позики 7000 грн. , а відповідач зобовязалась повернути борг до 7 жовтня 2010 року і сплатити 700 грн. процентів. Так як відповідач не виконала зобовязань , то позивач просить стягнути з відповідача суму боргу процентів та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась, належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи. Позивач клопотав про заочний розгляд справи. Згідно росписки (а.с.4) , відповідач взяла в борг у позивача 7000 грн. та зобовязалась до 7 жовтня 2010 року віддати борг та сплатити 700 грн. процентів. Відповідач порушила умови договору позики , чим порушила правила ст..1046 ЦК України , тому позов в частині стягнення з відповідача 7000 грн. боргу підлягає задоволенню. В частині стягнення з відповідача 700 грн. процентів задоволенню не підлягає , так як в договорі в порушенні ч.1 ст.1048 ЦК України не визначено не розмір процентів , не порядок їх одержання. Крім того згідно ч.2 ст. 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним , якщо він не повязаний із здійсненням підприємницької діяльностіхочаб однією із сторін. Позивач не надав доказів про те, що чи він чи відповідач займається підприємницькою діяльністю , тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення з відповідача боргу 7000 грн. підлягає задоволенню , а в частині стягнення 700 грн. процентів задоволенню не підлягає. У відповідності з ст..88 ЦПК України, якщо позовні вимоги задоволені частково ,то судові витрати присуждаються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача слід стягнути 70 грн. держмита , сплаченого позивачем та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та відсотків за прострочення кредиту, посилаючись на наступне. 02.07.2009р. позивач уклав з відповідачем договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у розмірі 2500 грн. в строк до 07.07.2009р. а відповідач зобовязувалася погасити кредит 07.09.2009р. У разі несплати кредиту до 07.07.2009р. відповідач зобовязувалась вносити по 50 грн. за кожен день прострочки. Відповідач кошти не повернула внаслідок чого у неї на момент звернення до суду виникла заборгованість в позивачем в розмірі 26600грн., яка складається з 2500 грн. самої позики, 100 грн. відповідно до ст.625 ЦК України, та 24000 грн. за кожен день прострочки за 16 місяців неповернення позики. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 26600 грн. заборгованості по договору, та сплачені позивачем при зверненні до суду судові витрати в розмірі 386 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання 28.12.2010р., та повторно 06.01.2011р. в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена оголошенням в газеті. Суд, за згодою з позивачем, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наданих документів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що 02.07.2009р. сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав в якості позики 2500 грн. і зобовязався повернути позивачу ці гроші до 07.07.2009р. У випадку неповернення відповідач зобовязувався вносити по 50 грн. за кожен день прострочення. Вказане підтверджується розпискою відповідача. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач умови договору не виконала, а саме не повернула позивачу в строк до 07.07.2009р. позичені у позивача 2500грн., тобто прострочила виконання грошового зобовязання. З вимог ч.2 ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З моменту укладення договору пройшло більше 16 місяців, але позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних, у відповідності до вказаної статті ЦК України, тільки за 16 місяців тому суд стягує з відповідача цю суму за 16 місяців прострочення, і ця сума складає 100 грн. Суд, також, стягує з відповідача суму отриманої ним та неповернутої позики в розмірі 2500 грн. Крім того, оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача по 50 грн. за кожен день прострочення за 16 місяців, тому суд стягує з відповідача цю суму саме за 16 місяців. І розмір цієї сумі складає: 16місяців Х 30 дні Х 50 грн.=24000 грн. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 24 травня 2010 року померла [PERSON], яка проживала на території Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 160665 від 26 травня 2010 року, виданого Барвінівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Як зазначено в позові, на праві власності померла мала земельні ділянки та житловий будинок, які знаходяться на території Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. 25 червня 2007 року [PERSON] склала заповіт на імя позивача, яким заповіла йому все своє майно. Заповіт було посвідчено секретарем Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області [PERSON]. В звязку з тим, що заповідачка через свій стан здоровя фізично не змогла підписати заповіт, то на її прохання заповіт підписала [PERSON], написавши в заповіті ,,[PERSON] [PERSON] в присутності секретаря сільської ради [PERSON], а також фразу ,, Текст заповіту записано секретарем сільської ради з моїх слів вірно та до підписання прочітано мною [PERSON] вголос в присутності секретаря сільської ради. Українською мовою володію в обсязі досконало для розуміння тексту цього документу. Як зазначено в позові, при підписанні заповіту [PERSON] ніхто не пояснив, що підписувати заповіт необхідно своїм іменем і підписом, а не іменем і підписом заповідача. Коли позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини за заповітом, то йому пояснили, що заповіт є недійсним з тієї причини, що він підписаний [PERSON] іменем [PERSON]. Позивачу також пояснили, що необхідно встановити дійсність заповіту в судовому порядку. В позові позивач просить суд визнати дійсним заповіт [PERSON] від 25 червня 2007 року, який був зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №81 та посвідчений секретарем Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області [PERSON]. Представник відповідача позов визнала повністю, жодних заперечень проти задоволення позову не має, вважає позовні вимоги [PERSON] законними і обґрунтованими. Визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищезазначене суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved