Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-25 00:00:00

До Апостолівського районного суду звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про втрату права користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що за власні кошти купив будинок за адресою: пров. Тупий, б. 13 м. Апостолове, Дніпропетровська область в лютому 1999 року і зареєстрував на своє ім'я як приватну власність. Через деякий час одружився. [PERSON] з її сином від першого шлюбу [PERSON], зареєструвалися в його будинку та з 10.06.2000 року стали жити разом, проте подружнє життя не склалося. З серпня 2008 року відповідачі залишили будинок та почали проживати окремо. Вказує що відповідачі порушили правла паспортного режиму проживають за іншою адресою більше 90 днів проте досі не знялися з реєстрації . [PERSON] просить : визнати втрату права користування жилим приміщенням за адресою: провулок Тупий, б. 13 м. Апостолове, Дніпропетровська область громадянами [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], стягнути з відповідача витрати пов'язані з розглядом справи, в тому числі судові витрати та гонорар представника. [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] заявлені позивачем вимоги підтримав. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти позову з підстав наявності перешкод у користуванні спірною житловою площею. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін представника, свідків, вважає що позов задоволенню не підлягає. [PERSON], [PERSON] допитані в судовому засіданні як свідки, кожен окремо пояснили, що відповідачі з 2008 року не проживають в будинку за адресою: провулок Тупий б. 13. м. Апостолове, Дніпропетровська область. Відповідно до показань [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні як свідок, відповідачі не проживають за вищевказаною адресою з 2008 року в зв'язку з тим, що [PERSON] відключив електропостачання, водопостачання та теплопостачання, змінив замки, що унеможливило користування житловим приміщенням. Як зазначає ч.1, ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 9 ч. 3 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи зі змісту ст. ст. 71,72 ЖК України та відповідно до роз'яснень вкладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України при вирішенні спору, суди повинні встановити факт відсутності особи в жилому приміщенні понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Судом встановлено, що надані копії договору купівлі-продажу нерухомості від 22 лютого 1999 року (а.с. 6), копії акту депутатського обстеження від 14 лютого 2011 року (а.с. 7), надані позивачем не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України вони не є належними і допустимими доказами через те, що копії відповідних документів не завірені належним чином, а суду не надано їх оригінали. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Показаннями свідків підтверджено, що між сторонами існують неприязні відносини, даний факт, а також те, що відповідачі іншого житла не мають, проживають у батьків відповідачки, свідчить про те, що сторони не втратили інтересу до будинку за вищевказаною адресою і мають реальний намір користуватись житловою площею в даному приміщенні. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачів витрат пов'язаних з розглядом судової справи та в тому числі гонорару представникові, суд зазначає, що оскільки в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, на підставі положень ст. 88 ЦПК України не підлягає задоволенню також вимога про стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed