Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» про визнання угоди сторін про передачу майна від 17.01.2006 р., укладеної 17 січня 2006 р. в простій письмовій формі між ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» та [PERSON] дійсною та визнання права власності на обєкт нерухомості, який складається із: - в житловому будинку на першому поверсі вбудоване нежитлове приміщення №2, літ. А2-1 - прибудова, літ. А3-1- прибудова, загальною площею - 128,7 кв.м., літ. а-ганок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.102. В червні 2009 р. позивач подав до суду уточнення до позову, в якому виклав вимогу про визнання іншої угоди сторін про передачу майна від 17 січня 2006 р., укладеної 17 січня 2006 р. в простій письмовій формі між ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» та [PERSON] дійсною та визнання права власності на обєкт нерухомості, який складається із: - в житловому будинку літ. А-9 вбудоване приміщення № 382: в підвалі літ. А?-1: поз. 1-17, I, II, площею 257,1 кв.м., на I-му поверсі в літ. А?-1, поз. 1-45, I, II, площею 650,6 кв. м., загальною площею 907,7 кв.м., а-1-вхід в підвал, а?-1-вхід в підвал, а??- ганок, а???- ганок, аIV-1- тамбур, аV-ганок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, буд. 45. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він був учасником ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» з приналежною йому часткою в статутному капіталі цього товариства в розмірі 18%, що становило 4 370 040,00 гривень. За його письмовою заявою про вихід зі складу учасників були прийняті рішення про виплату позивачу частки в майні товариства, пропорційно до її розміру в статутному капіталі, шляхом передачі у власність нерухомого майна, які були оформлені протоколами загальних зборів, зокрема, й п. 3 Протоколу №1 від 16 січня 2006 р. На виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» 17 січня 2006 р. між ним та товариством в простій письмовій формі була укладена угода сторін про передачу майна від 17 січня 2006 р., за якою відповідач передав йому в рахунок сплати вартості частки в майні товариства обєкт нерухомості, який складається із: - в житловому будинку на першому поверсі вбудоване нежитлове приміщення №2, літ. А2-1 - прибудова, літ. А3-1- прибудова, загальною площею - 128,7 кв.м., літ. а - ганок, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.102 та 12 грудня 2006 р. підписав акт прийому-передачі цього нерухомого майна. Крім того, 17 січня 2006 р. між ним та товариством в простій письмовій формі була укладена інша угода сторін про передачу майна від 17 січня 2006 р., за якою відповідач також передав йому в рахунок сплати вартості частки в майні товариства обєкт нерухомості, який складається із: - в житловому будинку літ. А-9 вбудоване приміщення № 382: в підвалі літ. А?-1: поз. 1-17, I, II, площею 257,1 кв.м., на I-му поверсі в літ. А?-1, поз. 1-45, I, II, площею 650,6 кв. м., загальною площею 907,7 кв.м., а-1-вхід в підвал, а?-1-вхід в підвал, а??- ганок, а???- ганок, аIV-1- тамбур, аV-ганок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, буд. 45 та 12 грудня 2006 р. підписав акт прийому-передачі цього нерухомого майна. Позивач вказує на те, що угоди сторін про передачу майна від 17.01.2006 р. 17 січня 2006 р. не були нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]І за відсутності витягів з реєстру прав власності на продаж наведеного майна та наявності самовільної перебудови спірних нежитлових приміщень. На час звернення [PERSON] до суду ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» ухиляється від нотаріального посвідчення вказаних угод, тому позивач просить визнати дійсними наведені угоди сторін про передачу майна від 17.01.2006 р., укладені 17.01.2006 р. між ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» та [PERSON] та визнати за ним право власності на два обєкти нерухомого майна. Просить суд визнати дійсними угод сторін про передачу майна від 17 січня 2006 р., укладених 17 січня 2006 р. між ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» та [PERSON], визнати право власності на обєкти нерухомості, які складаються із: - вбудованого нежитлового приміщення №2, літ. А2-1 - прибудова, літ. А3-1- прибудова, загальною площею - 128,7 кв.м., літ. а-ганок, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.102 та із: - в житловому будинку літ. А-9 вбудованого приміщення № 382: в підвалі літ. А?-1: поз. 1-17, I, II, площею 257,1 кв.м., на I-му поверсі в літ. А?-1, поз. 1-45, I, II, площею 650,6 кв. м., загальною площею 907,7 кв.м., а-1-вхід в підвал, а?-1-вхід в підвал, а??- ганок, а???- ганок, аIV-1- тамбур, аV-ганок, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, буд. 45 У судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав та пояснив обставини справи таким чином, як вони викладені в позові з урахуванням уточнення до позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що угоди сторін про передачу майна від 17.01.2006 щодо приміщення №2, яке знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.102 та приміщення №382, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, буд.45 не були посвідчені нотаріально та зареєстровані приватним нотаріусом в реєстрі правочинів, з огляду на відсутність можливості одержання витягів з реєстру прав власності на продаж вказаного нерухомого майна та самовільної перебудови цих обєктів нерухомості, що й стало підставою для відмови приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в нотаріальному посвідченні цих правочинів, зробленої 17 січня 2006 р. представнику відповідача та позивачу, які неодноразово зявлявся до приватного нотаріуса [PERSON] та одержували обґрунтовані відмови. Представник відповідача також стверджував про те, що наведені дії представника ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» свідчать про відсутність з боку товариства дій спрямованих на ухилення від нотаріального посвідчення спірних угод сторін про передачу майна, за наявності обєктивних обставин, які зумовили неможливість нотаріального посвідчення цих правочинів, що й призвело до нікчемності цих угод та неможливості державної реєстрації правочинів, які в цьому випадку є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обов'язки, що виключає можливість визнання таких угод дійсними, тому просив в задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю. Представник третьої особи ТОВ «Перший Проспект» в судове засідання не зявився про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи ТОВ «Азоврітейл» заявлені позивачем вимоги не визнав і просив в задоволенні позову щодо визнання дійсними угод сторін про передачу майна від 17.01.2006 та щодо визнання права власності на спірні обєкти нерухомості відмовити у звязку з його необґрунтованістю. Представник третьої особи КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради просив прийняти рішення у відповідності до вимог діючого законодавства. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані докази та матеріали справи суд вважає, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з угоди сторін про передачу майна від 17.01.2006, предметом цієї угоди, укладеної в простій письмовій формі, є нерухоме майно, яке в п. 1 цієї угоди містить наступний опис: - в житловому будинку на першому поверсі вбудоване нежитлове приміщення №2, літ. А2-1 - прибудова, літ. А3-1- прибудова, загальною площею - 128,7 кв.м., літ. а - ганок, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.102. Згідно до погодження (угоди) сторін про передачу майна від 01 березня 1997 р., посвідченого 01.03.1997 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №40, та реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 29.10.2001 р., відповідачу на праві колективної власності належало нерухоме майно, яке складалося із: - вбудованого нежитлового приміщення №2, поз. 1-8, загальною площею - 121,3 кв.м., що знаходиться на I поверсі житлового будинку літ. А-2 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса,102. З іншої з угоди сторін про передачу майна від 17.01.2006 р., вбачається, що предметом цієї угоди, укладеної в простій письмовій формі, є нерухоме майно, яке в п. 1 цієї угоди містить наступний опис: - приміщення № 382 вбудоване в житловий будинок літ. А-9, в підвалі літ. А?-1: поз. 1-17, I, II, площею 257,1 кв.м., на I-му поверсі в літ. А?-1, поз. 1-45, I, II, площею 650,6 кв. м., загальною площею 907,7 кв.м., а-1-вхід в підвал, а?-1-вхід в підвал, а??- ганок, а???- ганок, аIV-1- тамбур, аV-ганок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, жилмасив Сокіл, бульвар Слави, буд. 45. Відповідно до погодження (угоди) сторін про передачу майна від 09 червня 1997 р., посвідченого 09.03.1997 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №749, та реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 01.11.2001 р., відповідачу на праві колективної власності належало нерухоме майно, яке складалося із: - вбудованого приміщення №1, поз. 1-41 площею - 625,4 кв.м., приміщення № I-1, площею - 16,1 кв.м., на I поверсі житлового будинку літ. А-9 і прибудови літ. А1-1, підвальне приміщення №2 під літ. А1-1, поз. 1-15, площею - 234,3 кв.м., приміщення № I-2, № I-3, площею - 15,9 кв.м., загальною площею - 891,7 м2, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави,45. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частини 1 та 2 ст. 319 ЦК України встановлюють, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Суд приходить до висновку, що п. 1 угод сторін про передачу майна від 17.01.2006 р., містить інший склад, загальну площу та опис нерухомого майна, який суттєво відрізняється від складу, загальної площі та опису нерухомого майна, який міститься в правоустановчих документах відповідача, а тому укладення угод сторін про передачу майна від 17.01.2006 р. суперечить вимогам ст. ст. 317, 319 ЦК України, у звязку з чим у суду відсутні підстави для застосування ст. 220 ЦК України. Як вбачається з угод сторін про передачу майна від 17 січня 2006 р. в день їх підписання позивачем та відповідачем вони не були нотаріально посвідчені та зареєстровані приватним нотаріусом в реєстрі правочинів про, що свідчить відсутність в посвідчувальних написах приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відповідної вказівки на реєстрацію цих угод в реєстрі, та відсутність підписів та печаток приватного нотаріуса, до якого звернулися сторони за вчиненням цих нотаріальних дій. Із письмової відмови приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.01.2006 р. вбачається, що представник відповідача [PERSON] в день підписання угод сторін про передачу майна від 17.01.2006 р. знаходився в приміщенні цього приватного нотаріуса та одержав відмову в нотаріальному посвідченні цих правочинів, з огляду на відсутність витягів з реєстру прав власності на продаж спірного нерухомого майна. У звязку з цим суд приходить до висновку про відсутність обєктивних обставин, які б підтверджували факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірних угод, які були підписані представником відповідача [PERSON], який 17.01.2006 р. звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] за вчиненням вказаних нотаріальних дій та одержав відмову у їх вчиненні. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Як вбачається із угод сторін про передачу майна від 17 січня 2006 р., укладених 17 січня 2006 р. між позивачем та відповідачем, вони не були посвідченні нотаріально, з причин, які не залежали від волі сторін. Згідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. У відповідності до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. У звязку з наведеним суд приходить до висновку про те, що правило, яке встановлене ч. 2. ст. 220 ЦК України, не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обов'язки. Тому, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання угод сторін про передачу майна від 17.01.2006 р., укладених 17.01.2006 р. між ТОВ Ріелтерська компанія «Дом» та [PERSON], дійсними, у звязку з чим відмовляє позивачу в задоволенні позову в цій частині. В частині інших позовних вимог [PERSON] щодо визнання права власності на обєкт нерухомості, який складається із: - в житловому будинку на першому поверсі вбудоване нежитлове приміщення №2, літ. А2-1 - прибудова, літ. А3-1- прибудова, загальною площею - 128,7 кв.м., літ. а-ганок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.102 та щодо визнання права власності на обєкт нерухомості, який складається із: - в житловому будинку літ. А-9 вбудоване приміщення № 382: в підвалі літ. А?-1: поз. 1-17, I, II, площею 257,1 кв.м., на I-му поверсі в літ. А?-1, поз. 1-45, I, II, площею 650,6 кв. м., загальною площею 907,7 кв.м., а-1-вхід в підвал, а?-1-вхід в підвал, а??- ганок, а???- ганок, аIV-1- тамбур, аV-ганок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, буд. 45, суд відмовляє в задоволенні позову з огляду не те, що вказані вимоги носять похідний характер та залежать від наявності належним чином посвідчених угод про передачу вказаних обєктів нерухомості, які на час укладення цих угод не були нотаріально посвідченні і зареєстровані у відповідному державному реєстрі правочинів, тому не набули чинності у відповідності до вимог статей 640 та 657 ЦК України. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України суд може визнати дійсним сам договір, який потребує нотаріального посвідчення, але без визнання права власності на майно, яке було предметом спірного договору, що виключає можливість визнання права власності на вказані обєкти нерухомого майна за відсутності підстав для такого визнання.

Outcome: dismissed