Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на її користь гроші в сумі 21\~475 грн. 99 коп., переплачені по кредитному договору KGALG 50000000710 від 17.10.2007 р. та по іпотечному договору KGALG 40000000710 від 17.10.2007 р.; 2000 грн. для відшкодування моральної шкоди, судові витрати. Своє прохання мотивує тим, що 17.10.2007 р. для покупки квартири вона взяла у відповідача іпотечний кредит в сумі 84\~000 грн. за вказаним іпотечним договором та 16\~000 грн. кредиту за вказаним кредитним договором. За умовами договору про іпотечний кредит, починаючи з 19.11.2007 р. вона повинна сплачувати щомісячно по 1128 грн. 48 коп. до 17.07.2007 р., з 17.09.2008 р. до 17.01.2009 р. по 1785 грн. 91 коп., а з 17.02.2009 р. до 17.09.2026 р. щомісячно по 2\~123 грн. З 17.08.2008 р. відповідач в односторонньому порядку підвищив процент кредитної ставки з 15 до 25,08 відсотків, а з 01.02.2009 р. до 30 %. У звязку з незгодою про підвищення розміру процентної ставки вона неодноразово зверталася як до відповідача, так і до Національного Банку України. З 17.10.2007 р. до 01.10.2010 р. згідно графіку погашення кредиту вона повинна була сплатити по договору про іпотечний кредит 39\~496 грн. 80 коп., а сплатила 57\~609 грн. 49 коп., переплата склала 18\~112 грн. 69 коп.; по кредитному договору повинна була сплатити 7\~523 грн. 25 коп., а сплатила 10\~886 грн., переплата становить 3\~363 грн. 30 коп. Загальна сума переплати становить 21\~475 грн. 99 коп. За її позовом до відповідача [PERSON] райсуд м. Дніпропетровська рішенням від 03.02.2010 р. визнав такими, що не відповідають цивільному законодавству та виключив п.п. 2.3.1., 2.3.2, 2.3.3 кредитного договору KGALG 50000000710. 14.04.2010 р. вона звернулася з письмовою заявою до відповідача про виконання рішення суду і зарахуванням переплачених сум на кредитний та іпотечний кредити. Але листами від 19.04.2010 р., 06.05.2010 р., 12.08.2010 р. їй було відмовлено і на її адресу зі сторони відповідача йдуть одні погрози. ЦК України не передбачає зміну умов договору в односторонньому порядку. Вона згоди на підвищення процентної ставки за кредитним договором та договором про іпотечний кредит не надавала. Ст. 1056-1 ЦК України, ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» забороняють банкам в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, збільшувати розмір процентної ставки за кредитним договором. Це також передбачене статями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Неправомірними діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в сумі 2000 грн. і яка полягає у наступному: відповідач погрожує залишити її без квартири, вона переносить страждання у звязку з неправомірною поведінкою відповідача, погано спить; її сім'я, а саме чоловік та неповнолітній син бояться залишитися без квартири; вона вимушена звертатись до правоохоронних органів по факту погроз відповідача залишити її та членів її сім'ї без квартири, які вона та члени її сім'ї сприймають як реальні. В судовому засіданні представник позивача підтримала її вимоги. Пояснила, що за умовами договорів кредитор повинен був повідомляти про зміну кредитної ставки не пізніше ніж за 14 днів, але три рази повідомляв несвоєчасно. Тому дана відсоткова ставка є недійсна і позивач продовжує погашати кредит за раніше діючою ставкою кредиту. Представник відповідача з позовом не погодився. Пояснив, що банк збільшував кредитні ставки не за своїм бажанням, а тому, що значно підвищився курс долара по відношенню до гривні, підвищилася середньозважена ставка по кредитам банків України, яка станом на 17.10.2007 р. становила 14.3 %, а на 01.02.2009 р. 32,6 %, тобто вона збільшилася на 18,3 %. Таким чином процентна ставка по кредиту повинна була становити 15 % + 18,3 % = 33,3 %. Але банк знайшов можливість і підвищив ставку лише до 30 %. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється встановлювати процентні ставки та комісійні винагороди на рівні нижче собівартості банківських послуг. На даний час рішення [PERSON] райсуду м. Дніпропетровськ скасоване в апеляційному порядку. Ст. 1056-1 доповнено ЦК України законом від 12.12.2008 р., тому після набрання нею чинності банк не підвищував ставки по спірним договорам. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Наданими договорами підтверджується, що укладаючи їх сторони передбачили право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань в страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому п. 2.3.1 кредитного договору KGALG 50000000710 передбачено, що банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком можливо в межах кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США . П. 8.9 договору про іпотечний кредит № KGALG 40000000710 передбачено, що кредитор про збільшення розміру відсоткової ставки не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа. Зазначені пункти договорів діяли з часу укладення договорів і не змінені до теперішнього часу, оскільки рішення суду, на яке посилалась позивач в позовній заяві, скасоване в апеляційному порядку. Позивач та її представник не надали доказів того, що вона про збільшення процентних ставок повідомлялася невчасно. В підтвердження цієї обставини представник долучила до матеріалів справи 3 листи, які стосується попередження про необхідність погасити заборгованість і відправлялись в 2010 р. Ці листи не можуть бути доказом несвоєчасності попереджень про збільшення кредитної ставки. Не надала позивач і доказів того, що кредитні ставки збільшувалися після введення в дію ст. 1056-1, якою доповнено ЦК України законом від 12.12.2008 р. Також судом враховується, що іпотечний договір було укладено сторонами в забезпечення виконання зобовязань позичальника за договором про іпотечний кредит. Тобто це 2 різні договори. На це вказувалося і в рішенні суду Жовтневого району м. Дніпропетровська. За іпотечним договором кредит банком не видавався і позивач не могла нічого по ньому переплатити. Сам іпотечний договір позивачем суду не наданий. Стягнення моральної шкоди при спорах щодо виконання кредитних договорів не передбачене діючим законодавством. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити. В звязку з чим, судові витрати, понесені позивачем, не підлягають стягненню.

Outcome: dismissed