Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-17 00:00:00

Кредитна спілка «Львівська»звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і в обґрунтування вимог зазначила, що між кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] 09.11.2007р. було укладено кредитний договір №2007-6404 терміном до 09.11.2008 року відповідно до якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 6800грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 32% річних, а в разі несвоєчасної сплати відсотків за кредит - 53% річних. Однак, вказану суму відповідач в добровільному порядку не повернув та станом на 27.01.2011 року заборгованість склала 13467,95 грн. У зв'язку з цим КС «Львівська»змушена була звернутись до суду, оскільки відповідачем добровільно борг не був оплаченим. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із власним зустрічним позовом до Кредитної спілки «Львівська»про визнання договору недійсним. У мотивування позовних вимог зазначив, що між Кредитною спілкою «Львівська»та ним фактично було укладено зазначений кредитний договір, відповідно до якого він отримав кошти із сплатою 32% річних за користування кредитом терміном до 09.11.2008 року. Кредитною спілкою «Львівська»відсотки були збільшені в односторонньому порядку до 53% річних, з яких належні він самостійно погасив 30.03.2011 року в розмірі 2231,97 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 30.03.2011 року №08566; а також ним погашено заборгованість по кредиту в розмірі 4174,17 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29.03.2011р. №08559. [PERSON] пункт 2.4 даного договору за основне вважає таким, суперечить чинному законодавству, а саме порушено ст. 203, 215 ЦК України, Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», згідно яких КС «Львівська»встановлений договором розмір процентів не повинна була збільшувати в односторонньому порядку. Оскільки він, підписуючи кредитний договір не зауважив, що у п. 2.4 даного договору міститься практично наперед прописане приховане підняття відсотків по кредиту, просить визнати договір у цій частині недійсним. У судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав та уточнив, що просить стягнути з відповідача на користь кредитної спілки «Львівська»загальну суму заборгованості за весь час користування частиною кредитних коштів у розмірі 7057,35 грн., проти зустрічного позову заперечив та просив у ньому [PERSON] відмовити. Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні позов КС «Львівська»не визнав, вважає його безпідставним та просить відмовити у його задоволенні. Обґрунтовуючи власну позицію зазначив, що кредитодавцем при укладенні договору в порушення цивільного законодавства було закладено їм вигідні умови про збільшення в односторонньому порядку розміру відсотків до 53; зазначено про нарахування додаткових відсотків за користування кредитом в розмірі 0,15; а також вказано про ставку еквіваленту, що безпідставно самостійно затверджує Правління КС «Львівська». Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов КС «Львівська»підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити виходячи з наступних підстав: Як вбачається з кредитного договору № 2007-6404 від 09.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6800грн. строком до 09.11.2008 року зі сплатою за користування кредитом 32% річних від суми залишку кредиту. Факт отримання відповідачем вищевказаної суми коштів підтверджується заявою на отримання кредиту про видачу готівки від 09.11.2007 року та поясненнями сторін у судовому засіданні. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах встановлених у договорі, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплати проценти. Крім того згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав вимоги кредитного договору та не повернув позивачу грошові кошти у вказаний термін, що стверджується поясненнями представника позивача, відповідача та матеріалами справи. У відповідності до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Тому, що стосується вимог у зустрічному позові [PERSON] про визнання недійсними п. 2.4; абзацу 4-го пункту 4.1; абзацу 2-го пункту 2.5 кредитного договору №2007-6404 від 09.11.2007 року з тих підстав, що такий був укладений чи під впливом помилки, або посилання на ч. 1 ст. 203 ЦК України, що зміст правочину не може суперечити законодавству а також моральним засадам суспільства не заслуговує на увагу, оскільки [PERSON] мав вільне волевиявлення, яке відповідало його внутрішній волі при підписанні договору кредиту, взяв на себе зобовязання по виконанню умов договору, відтак, у зустрічному позові слід відмовити. Виходячи із загальних засад договірних зобовязань, змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Під час провадження в справі та під час судового розгляду позивачем представлено суду достатньо доказів у підтвердження своїх вимог, відповідачем не подано суду доказів та клопотань про доказування чи про звільнення від доказування інших обставин стосовно невиконання ним зобовязання та відповідальності за порушення грошового зобовязання. У звязку з таким прийняттям рішення підлягає до задоволення також вимога КС «Львівська»про стягнення з [PERSON] судових витрат, які були понесені позивачем у звязку із зверненням до суду.

Outcome: approved