Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з нього 7 485, 10 грн. та примусити відповідача виконати рішення суду від 02.03.2010 року (справа № 2-1582) у повному обсязі. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає можливим задовольнити позов частково з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Наказом керівника ВАТ «Свемон-Південь» № 15 від 09.02.04 року, [PERSON] прийнятий на роботу на посаду начальника гаража. Згідно з наказом генерального директора ВАТ «Свемон-Південь» № 75-ВК від 11.09.06 p., [PERSON] переведений 11 вересня 2006 року на посаду інженера з охорони праці. 31 серпня 2009 року за наказом керівника ВАТ «Свемон-Південь» № 98-ВК від 26 серпня 2009 року [PERSON] 31 серпня 2009 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2010 року було ухвалено стягнути з ВАТ «Свемон-Південь» на користь [PERSON] суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 5 487, 19 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 27 квітня 2010 року Постановою головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1582/10, який видав Київський районний суд м. Одеси 09 квітня 2010 року про стягнення з ВАТ «Свемон- ГІівдень» на користь [PERSON] суми у розмірі 15 487, 19 грн. На підставі ст. 116 КЗпГІ України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо"працівник*в' день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати [PERSON] була виплачена у повному обсязі 11 травня 2010 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними відомостями. Згідно з довідкою ВАТ «Свемон-Південь» про середню заробітну плату від 04.08.200t року № 105 середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 44, 03 грн. Таким чином,\~з відповідача\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути середній\~заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за період 31.08.2009 року -11.05.2010 року) у розмірі 7 485, 10 грн.(44,03 грн. *170 днів). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить в систему Міністерства юстиції України. Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. Враховуючи вищевикладене, суд не може примусити відповідача виконати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2010 року, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. На підставі ч. З ст. 81 ЦПК України, ч. З ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати: судовий збір у розмірі 74, 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: partial