Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-09 00:00:00

23 січня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав 5000 доларів США на строк по 21 липня 2008 року зі сплатою 24 % річних, а також з [PERSON] укладений договір поруки в забезпечення виконання вказаного кредитного договору. Рішенням Смілянського міськрайсуду від 3 липня 2008 року задоволено позов позивача по даній справі про стягнення боргу за кредитним договором та стягнуто з відповідачів по даній справі солідарно заборгованість по кредиту в загальній сумі 12171 грн.39 коп.(8805,56 грн. (1814,83 доларів США)- борг по кредиту, 220,47 грн.(45,44 доларів США) борг по відсотках, 408,49 грн.(84,19 доларів США) пеня, 2736,87 грн. (564,07 доларів США) штраф). Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 2468,80 доларів США за вказаним кредитним договором, а саме станом на 16 грудня 2010 року: 303,20 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 1232,24 доларів США - заборгованість по відсотках, 369,29 доларів США по пені, 564,07 доларів США штраф, а також витрати по справі у вигляді судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підтримку своїх вимог представник позивача посилався на те, що попереднє рішення суду відповідачами було виконане несвоєчасно, а тому змінився курс долара США і сплачені ними суми були за новим курсом зараховані частково на погашення тіла кредиту та боргу по відсотках, в звязку з чим залишилось ще частково непогашеним тіло кредиту в сумі 303,20 доларів США, штраф та пеня за попереднім рішенням суду, і на залишок тіла кредиту продовжували нараховуватися по день звернення до суду штрафні санкції та відсотки. Оскільки фактично до цього часу повне виконання за договором не відбулось він продовжує діяти, а банк відповідно нараховувати штрафні санкції. Відповідачі позов не визнали, посилаючись на те, що, сплативши за рішенням суду всі кошти, вважали, що свої зобовязання виконали і договір припинено, а також банк їм ніяким чином за весь цей час не повідомляв, про наявність боргу та продовжував нарахування відсотків, пені та штрафу. Заслухавши представників позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. Судом встановлено, що після винесення судом рішення 3 липня 2008 року відповідачами на його виконання кошти були внесені у вересні 2009 року та січні 2010 року, в зв'язку з чим виконавчі провадження державним виконавцем Смілянського міськвідділу ДВС 26 червня 2010 року були закінчені. Позивачем, що підтвердив в судовому засіданні його представник, дійсно не направлялись ніякі повідомлення про продовження дії кредитного договору та наявності по ньому заборгованості з посиланням на відсутність у законодавстві таких вимог до банку, а тому вони вважали, що дія договору закінчилась. Відповідно до його умов кредит було видано на строк до 21 липня 2008 року, а розрахунок суми боргу при винесенні судом рішення 3 липня 2008 року було здійснено станом на 5 червня 2008 року. Таким чином при попередньому зверненні до суду з приводу дострокового погашення кредиту в розрахунок суми боргу були включені всі суми, визначені за спірним договором, в тому числі і шкода, яка полягала у неотриманих своєчасно коштах з усіма нарахуваннями за його умовами та штрафними санкціями. Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на те, що договір діє до цього часу, так як не настало його повне виконання, оскільки після набрання рішенням законної сили дія договору фактично припинилась в зв'язку з закінченням і його фактичного строку, а тому позивач вже не ніс ніяких втрат та йому не було завдано ніякої матеріальної шкоди, яка підлягала б відшкодуванню, в зв'язку з тим, що в рішенні суду від 3 липня 2008 року були вказані всі суми, що належали позивачу за договором від відповідачів. Крім того в даному позові, при наявності вже рішення суд по спору між тими ж сторонами, про той же предмет спору, з тих же підстав знову заявлені аналогічні вимоги щодо стягнення з відповідачів пені та штрафу, виходячи з пояснень представника позивача проте, що сплачені [PERSON] та [PERSON] кошти за рішенням суду від 3 липня 2008 року пішли на погашення, в доларовому еквіваленті з урахуванням зміни курсу валют, частково тіла кредиту та заборгованості по відсотках. Також ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка відповідно до вимог закону повинна вираховуватися з дня коли особа дізналась про порушення свого права, хоча з пояснень представника позивача вбачається, що банком строк позовної давності вираховувався в межах року за минулий час від дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до позиції Верховного Суду України, що викладена в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 роки), звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч.2 ст. 625 Ц України, оскільки зобовязальні відносини не припинилися. Таким чином за рішенням суду від 3 липня 2008 року з боржника було стягнуто всі суми належні банку за кредитним договором тобто настала його цивільно-правова відповідальність за неналежне виконання договору, строк дії якого до того ж закінчився 21 липня 2008 року. В звязку з неналежним виконанням рішення суду у позивача виникає лише право стягувати суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, так як лише в цій частині зобовязальні відносини сторін не припинились. Також в судовому засіданні представник позивача пояснив, що у квітні 2008 року відповідачам була направлена вимога щодо погашення боргу по кредиту і це єдине звернення до боржника, яка вимагається законодавством, а тому в подальшому їм не повідомлялось про наявність боргу, в тому числі і по тілу кредиту, та про продовження нарахування штрафних санкцій та відсотків. Хоча, виходячи з наявності рішення суду, виконавчого провадження та закінчення строку дії договору, суд вважає, що позивач повинен був поставити відповідачів до відома про прийняття виконання лише частково в зв'язку зі зміною курсу валют. В зв'язку з викладеним вимоги про відшкодування витрат по справі задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України,

Outcome: dismissed