Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись із позовом в якому зазначають, що 26.01.2002 року померла їх мати [PERSON]. Позивачі та відповідачка [PERSON] є дітьми [PERSON] та спадкоємцями першої черги. Позивачі не подали заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але вважають, що прийняли спадщину фактично, оскільки вступили в володіння та користування спадковим майном. Відповідачка [PERSON] спадщину прийняла та оформила на своє імя житловий будинок, який подарувала своїй дочці [PERSON] та земельні ділянки біля будинку. Позивачі просять встановити факт прийняття ними спадщини після смерті матері, визнати частково недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], договір дарування нею житлового будинку [PERSON], Державні акти на земельні ділянки, оформлені на [PERSON] та визнати право власності на зазначене майно по 1/4 частині за кожним із позивачів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала. Позивач [PERSON] свій позов підтримав. Позивачка [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позов підтримує та просить задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON],[PERSON] та [PERSON] позов [PERSON] визнали повністю та підтвердили, що вона дійсно в шестимісячний строк прийняла спадщину, так як користувалась і будинком і присадибною земельною ділянкою. Позов [PERSON] вони не визнали, так як вона в шестимісячний строк після смерті матері ніяких дій щодо користування та розпорядження майном не вчиняла, крім того, що прийняла участь в похоронах та поминальному обіді і відразу поїхала в Росію, де постійно проживає. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] визнала та вважала, що вона також має право на частину спадкового майна , так як і всі діти померлої, оскільки вона також прийняла спадщину фактично, бо проживала в спадковому будинку матері після її смерті більше одного тижня. Тому розподіл спадщини по 1/4 кожному буде справедливим. Судом встановлено, що 26.01.2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачка [PERSON] є дітьми померлої та спадкоємцями першої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження. Із спадкової справи видно, що [PERSON] спадщину прийняла, оскільки нотаріусом їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Котовського, 2 в м. Андрушівка, Житомирської області. В подальшому згідно рішення Андрушівської міської ради від 25. 04. 2007 року нею були виготовлені Державні акти на земельні ділянки розміром 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд та 0, 0581 га. - для ведення особистого селянського господарства, відповідно серії ЯГ № 795432 та ЯГ № 495431. Житловий будинок, який відповідачка [PERSON] успадкувала після смерті матері, подарований нею [PERSON], що підтверджується копією договору дарування від 13.12. 2007 року. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року спадщина вважалася прийнятою за умови, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або якщо він подав заяву до нотаріальної контори. Факт прийняття спадщини позивачкою [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] визнаний відповідачами в судовому засіданні. Підтвердили також це і свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які були одностайні в тому, що як [PERSON] так і [PERSON] і [PERSON] володіли спадковим будинком та земельними ділянками та вчиняли дії по розпорядженю спадковим майном, володіли правовстановлюючими документами на будинок та земельні ділянки. Нотаріальна практика та інструкція про вчинення нотаріальних дій, яка діяла на час відкриттю спадщини вважала доказами фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, свідоцтва про реєстрацію на автотранспортний засіб, акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, довідки, квитанцію про сплату податків, страхових платежів. Фактичне прийняття спадщини [PERSON] в судовому засіданні не підтвердилось. Так, всі допитані свідки та сторони по справі пояснили, що [PERSON] приїхала на похорон та затрималась до поминального обіду - дев»ятину. Проте обставин, документів, інших доказів, які могли б свідчити про управління чи володіння спадковим майном [PERSON], в судовому засіданні здобуто не було. Таким чином судом встановлено, що спадщину після смерті матері прийняли фактично позивачі [PERSON], [PERSON], які, так як і відповідачка [PERSON], розпоряджались ключами від будинку, обробляли земельну ділянку, здійснювали поточний ремонт. Тому суд вважає, що право спадкування за законом після смерті [PERSON] мають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Однак нотаріальною конторою вже видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок на імя [PERSON] та відповідно на її ім»я видані Державні акти на земельні ділянки. Тому вимоги позивачів про визнання частково недійсними вказаного свідоцтва та Державних актів, як обгрунтовані, підлягають задоволенню. Свідоцтво, а відповідно і Державні акти мають бути визнані недійсними в 2/3 частинах кожне. Оскільки свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок було підставою вчинення договору дарування, то і договір дарування в такій же частині теж необхідно визнати недійсним.

Outcome: approved