Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

У листопаді 2009 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є власником 40/100 частин домоволодіння № 19 по вул. Городній у м. Дніпропетровську, які складають окреме жиле приміщення квартиру № 2 за тою ж адресою. У згаданому жилому приміщенні зареєстровані та проживають її син [PERSON] та неповнолітній онук [PERSON] [INFO] Крім зазначених осіб з 1998 р. у домоволодінні без її дозволу проживає відповідачка [PERSON], з якою син позивачки підтримує фактичні шлюбні відносини. Оскільки відповідачка постійно свариться з позивачкою, застосовує до неї фізичне насильство, погрожує вбивством, створюючи тим самим нестерпні умови для проживання, позивачка просила суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні домоволодінням, виселивши відповідачку без надання іншого жилого приміщення. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що підтримує фактичні шлюбні стосунки з [PERSON] та у 1998 р. вселилася до спірного жилого приміщення, в якому проживає останній, з дозволу його матері [PERSON], і з цього часу всі вони проживають разом та ведуть спільне господарство. Будь-яких протиправних дій відносно позивачки вона не вчиняла, подання позову пояснюється ревнощами останньої, оскільки у відповідачки склалися дуже добрі стосунки з її сином та онуком. Третя особа [PERSON], залучений до участі у справі під час її розгляду, проти позову заперечував, пояснення відповідачки підтвердив. Вислухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] належать на праві власності та зареєстровані за нею 40/100 частин домоволодіння № 19 по вул. Городній у м. Дніпропетровську, що складають окреме жиле приміщення - кв. № 2 за тою ж адресою (а.с. 12-18). Окрім позивачки у ньому зареєстроване місце проживання її сина [PERSON] та її онука, неповнолітнього [PERSON], [INFO] Крім того, з 2008 р. проживає разом з ними та підтримує фактичні шлюбні стосунки з [PERSON] відповідачка [PERSON], що зареєстрованого місця проживання на території України не має. Вищенаведені обставини справи сторонами були визнані та не оспорювалися. Посилання позивачки на протиправні дії відповідачки щодо неї не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки заперечувалися іншими особами, що брали участь у справі, а також є голослівними та не підтверджені будь-яким доказами. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони є житловими та врегульовані положеннями ст. ст. 64, 156 ЖК України. Як вбачається з фактичних обставин справи, відповідачка [PERSON] вселилася до спірного жилого приміщення з дозволу позивачки, на протязі тривалого часу проживала разом з нею та третьою особою одною сімєю та вела з ними спільне господарство. Такий висновок суду випливає з пояснень відповідачки, пояснень третьої особи [PERSON], змісту постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 03.11.2009 р. (а.с. 11), а також з пояснень самої позивачки, що у позові послалася на вселення відповідачки без її згоди, втім у судовому засіданні зазначила, що на протязі не менше, ніж шести місяців спільного проживання її відносини з [PERSON] буди добрими, після чого зіпсувалися, а також не заперечувала, що остання готувала їжу, якою всі вони спільно харчувалися, прала, прибирала спірне жиле приміщення та займалася іншими господарськими справами в інтересах всієї сімї. Виходячи з наведеного відповідачка є членом сімї позивачки у розумінні ст. 64 ЖК України, а отже згідно ст. 156 ЖК України набула самостійне право користування спірним жилим приміщенням, яке не припиняється у звязку з припиненням сімейних відносин між сторонами, та може бути виселена лише з спеціальних підстав, визначених законом, яких у спірних правовідносинах не вбачається, позивачка на них не посилається, їх наявність не обґрунтовує та не підтверджує доказами. Посилання позивачки на положення ст. 98 ЖК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки виходячи зі змісту спірних правовідносин відповідачка була вселена до жилого приміщення не як тимчасовий мешканець, а як член сімї позивачки та третьої особи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed