Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на рухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем [PERSON] було укладено кредитні договори, а саме: -№МІ-31-07 від 13.03.2007 р. відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 140 000,00 доларів США; -№МІ-94-07 від 12.07.2007 р., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 17 000,00 доларів США; -№МІ-132-07 від 15.10.2007 р., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 70 000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначених кредитних договорах було укладено договори застави, відповідно до яких відповідач [PERSON] передав в заставу належне йому майно. Крім того,в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №МІ-31-07 від 13.03.2007 року між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено договір застави б/н від 13.03.2007 року, відповідно до якого [PERSON] надав в заставу належне йому на праві власності/повного господарського відання автотранспорт, а саме: - автомобіль КАМАЗ (модель: 5410, рік випуску: 1992, тип ТЗ: бетоно-размішувач-С, № кузова/шасі: 10850, реєстраційний номер: (АМ1797АЕ). Відповідачем з моменту отримання кредитних коштів по вищевказаних кредитних договорах погашення здійснено лише частково. Станом на 22.09.2010 рік заборгованість [PERSON] перед позивачем ПАТ «Приватбанк»» складає 270701,65 доларів США, що еквівалентно 2143740,50 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно, про день та час слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести заочний розгляд справи за позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на майно у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 13.03.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №МІ-31-07, копія якого знаходиться у матеріалах справи (а.с.6-12). Згідно п.2.2.3. договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди з урахуванням п. 4.11, але в будь-якому випадку, згідно п.п.1.3 договору, не пізніше 12.03.2012 року. 13.03.2007 р. в забезпечення виконання умов кредитного договору №МІ-31-07 було укладено договір застави автотранспорту №МІ-31-07 між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ «Приватбанк» (а.с.13, 14). Згідно договору застави відповідач надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль КАМАЗ (модель: 5410, рік випуску: 1992, тип ТЗ: бетоно-размішувач-С, №кузова/шасі: 10850, реєстраційний номер: AMI 797АЕ). Також 13.03.2007 р. в забезпечення виконання умов кредитного договору №МІ-31-07 було укладено договір застави між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ «Приватбанк» (а.с.32, 33). Згідно договору застави відповідач надав в заставу належні йому на праві власності транспортні засоби, а саме: 1.автомобіль МАЗ (модель: 64229, рік випуску: 1993, тип ТЗ: бетоноро- змішувач- С, №кузова/шасі: ХТМ642290Р0006341, реєстраційний номер: 5200ЮВ); 2.автомобіль МАЗ (модель: 551605-280, рік випуску: 207, тип ТЗ: самоскид-С, №кузова/шасі: УЗМ55160570011473, реєстраційний номер: АМ5260АІ); 3.автомобіль МАЗ (модель: 551605-221, рік випуску: 2007, тип ТЗ: самоскид-С, №кузова/шасі: УЗМ55160570011633, реєстраційний номер: АМ5261АІ); 4.автомобіль BMW (модель: 7301, рік випуску: 1993, тип ТЗ: легковий седа-В, №кузова/шасі: WBAGD21040DD47174, реєстраційний номер: АМ5115АІ). Судом встановлено, що позивачем було порушено умови кредитного договору, що стверджується розрахунком заборгованості за договором №МІ-31-07 від 13.03.2007 p., і заборгованість за кредитним договором становить в розмірі 170737,57 дол. США (екв. 1352104,93 грн.) (а.с.35, 36). Встановлено, що 12.07.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №МІ-94-07, копія якого знаходиться у матеріалах справи (а.с.19-22). Згідно п.2.2.3. договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди з урахуванням п. 4.11, згідно п.п.1.3 договору, не пізніше 09.07.2010 року. 12.07.2007 р. в забезпечення виконання умов кредитного договору №МІ-94-07 було укладено договір застави автотранспорту №МІ-94-07 між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ «Приватбанк» (а.с. 15-18). Згідно договору застави відповідач надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль Mersedes-Benz, модель: 140D, рік випуску: 1997, тип ТЗ: легковий седан, №кузова/шасі: WDB1401351A339635, реєстраційний номер: АМ4449АК. Судом встановлено, що позивачем було порушено умови кредитного договору, що стверджується розрахунком заборгованості за договором №МІ-94-07 від 12.07.2007 p., і заборгованість за кредитним договором становить в розмірі 4326,47 дол. США, що еквівалентно 34262,16 грн. (а.с.37, 38). Встановлено що 15.10.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №МІ-132-07, копія якого знаходиться у матеріалах справи (а.с.27-30). Згідно п.2.2.3. договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди з урахуванням п. 4.11, але в будь-якому випадку, згідно п.п.1.3 договору, не пізніше 12.10.2012 року. 15.10.2007 р. в забезпечення виконання умов кредитного договору №МІ-132-07 було укладено договір застави автотранспорту №МІ-132-07 між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ «Приватбанк» (а.с.23-26). Згідно договору застави відповідач надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль МАЗ (модель: 551605-280, рік випуску: 2007, тип ТЗ: самоскид-С, №кузова/шасі: Y3M55160570013829, реєстраційний номер: АМ5998АМ). Судом встановлено, що позивачем було порушено умови кредитного договору, що стверджується розрахунком заборгованості за договором №МІ-132-07 від 15.10.2007 p., і заборгованість за кредитним договором становить в розмірі 95637,61 дол. США, що еквівалентно 757373,34 грн., (а.с.39, 40). Як видно із вимоги №04.11.2010 року за №95/юр позивач звертався до відповідачів про передачу предмету обтяження у його володіння, однак вони у добровільному порядку відмовляються виконати вимогу позивача.. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків: Згідно умов вказаних договорів застави автотранспорту, ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем/позичальником умов кредитного договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно умов кредитного договору, Банк в разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, має право вимагати дострокового розірвання договору, повернення залишку кредиту, відсотків, нарахованих на момент повернення, сплати штрафних санкцій, а також звернення стягнення на забезпечення. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлене договором. Порядок звернення стягнення на предмет застави, та реалізація предмета застави встановлено ст.ст. 590, 591 ЦК України, де передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави. Порядок реалізації заставленого майна визначено п.16 договору застави від 13.03.2007 року №МІ-31- 07, п.24 договору застави від 12.07.2007 р. №МІ-94-07 та п. 24 договору застави від 15.10.2007 р. №МІ-132-07. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення банком договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем є обґрунтованими і відповідають закону та умовам договорів застави. Отже, заявлені Банком вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідачів понесених позивачем судових витрат у сумі 1820,00 грн..

Outcome: approved