overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 06.09.2007 року між ПАТ «ВіЕйБіБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 49Б/07-05, на підставі якого останній було надано кредит в розмірі 16 800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 06.09.2010 року. Відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у строки та в порядку, встановленим договором. Однак умови договору не виконує, в результаті чого у неї станом на 29.12.2010 року виникла заборгованість в сумі 28 696, 46 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 16 800,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками по графіку 10 121,30 грн., плата за пропуск платежів 1 775,16 грн. З метою забезпечення зобовязань за зазначеним кредитним договором від 06.09.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель відповідає перед кредитором за всіма зобовязаннями, що виходять з кредитного договору. Кредитним договором передбачено право позичальника вимагати дострокового погашення кредиту у випадку неналежного виконання позичальником своїх зобовязань, у звязку з чим позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за кредитним договором, а саме заборгованість в сумі 28 696,46 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 16 800,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками по графіку 10 121,30 грн., плата за пропуск платежів 1 775,16 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 286,96 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованістьза кредитним договором № 49Б/07-05 від 06.09.2007 року, а також понесені витрати по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що у звязку із тяжким матеріальним становищем та хворобою дитини не спроможна сплатити всю суму заборгованості одразу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши сторони та приймаючи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів та з відповідачів підлягає стягненню солідарно сума боргу за кредитним договором в сумі 28 696,46 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 16 800,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками по графіку 10 121,30 грн., плата за пропуск платежів 1 775,16 грн. Приймаючи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] В?ячеслав Вікторович звернувся до суду з позовом \~до [PERSON], третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області про оспорювання батьківства, в якому [PERSON] просив суд виключити запис про нього, як батька з актового запису №4 від 02.03.2006 року по Широкобалківській сільській раді Білозерського району Херсонської області \~про народження дитини, [PERSON], [INFO], матір?ю якого є відповідач, [PERSON], вказавши, що \~на момент її зачаття та народження він проживав окремо від відповідача, шлюбні відносини між ними були припинені, спільне господарство не велося, на підставі цього позивач вважає, що дитина, [PERSON], [INFO], не є його дитиною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З»явившись в судове засідання [PERSON] свій позов підтримав повністю, просив суд задовольнити позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи в судове засіданні не з»явився, надав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без їх присутності. Представник служби у справах дітей та прокурор, \~з урахуванням висновків експертизи, не заперечували проти задоволення даного позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Згідно свідоцтва про народження 1-КГ № 018964 позивач вказаний батьком дитини [PERSON], [INFO]. Згідно показів свідків [PERSON] та [PERSON] починаючи з початку 2004 року та на момент зачаття та народження дитини [PERSON] та [PERSON] проживали окремо та стосунки на підтримували. Згідно висновків \~Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи № 1188 від 28.12.2010 року громадянин [PERSON], [INFO] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON]. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходе до висновку про те, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що між позивачем та дитиною [PERSON] відсутнє \~кровне споріднення, тобто позивач не є біологічним батьком дитини, тому позов підлягає повному задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

Парафіївська селищна рада, як орган опіки і піклування, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав. В позовній заяві вказує, що відповідач, являючись батьком неповнолітнього [PERSON], 20 жовня [INFO], не проявляє батьківського піклування щодо останнього, матеріально його не утримує і не цікавиться життям дитини. До того ж, у квартирі пічне опалення, але квартира не опалюється, від електроенергії відімкнена, в квартирі антисанітарія, продуктів харчування немає. Відповідач [PERSON] ніде не працює. Мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] вже кілька років з сімєю не проживає, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає і не цікавиться її життям. Мікроклімат у сімї напружений. Тому просить відібрати дитину у відповідача без позбавлення останнього батьківських прав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсуносі, проти позову не заперечував. Вислухавши представника позивача, думку прокурора, яка позов підтримала, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним законодавством України. Згідно ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, коли батьки ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, а також у випадку, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. У цьому випадку дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки і піклування. Як встановлено в судовому засіданні, батьком неповнолітнього [PERSON], 20 жовня [INFO], являється відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків по відношенню до дитини. Зі змісту акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] та характеристики її за місцем проживання вбачається, що він на даний час проживає у будинку, який знаходиться у незадовільному санітарному стані, зловживає спиртними напоями, вихованням та утриманням дитини не займається (а.с.3,7). Такі обставини свідчать про небажання відповідача виконувати батьківські обовязки щодо своєї дитини, а тому суд вважає, що залишення дитини у [PERSON] є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання, тому її необхідно відібрати без позбавлення відповідача батьківських прав, передавши під опіку органу опіки і піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

29 листопада 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина в звязку з його навчанням, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання в Чернігівському державному технологічному університеті. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. В даний час він навчається в Чернігівському державному технологічному університеті, на першому курсі денного відділення і буде там навчатись до 30.06.2014 року, та потребує матеріальної допомоги. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. За письмовою згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який навчається в Чернігівському державному технологічному університеті. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітнього сина, який навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Довідкою від 24.11.2010 року підтверджується, що [PERSON] перебуває на навчанні в Чернігівському державному технологічному університеті, на першому курсі денна форма навчання. Крім того, необхідно здійснювати витрати на харчування, одяг, проїзд та задоволення інших потреб. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

08.11.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання недійсним шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що під час реєстрації шлюбу відповідачка приховала від нього інформацію про наявність у неї ВІЧ інфекції. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідачка не з'явилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявою повідомила про визнання позову, при цьому просила не стягувати з неї судові витрати, пославшись на тяжке матеріальне становище її сім»ї. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 310. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вже після реєстрації шлюбу позивач дізнався, що його дружина є носієм вірусу імунодефіциту людини (ВІЧ), що було нею приховано. Зазначена обставина визнана відповідачкою і в силу положень частини 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню, а тому вважається доведеною. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 41 Сімейного кодексу України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) нащадків. ВІЧ інфекція передається половим шляхом і в подальшому призводить до розвитку захворювання на СНІД, який сучасною медициною не лікується і призводить до смерті. Отже, дане захворювання є смертельно небезпечним не лише для інфікованого, а також для його нащадків, та іншого з подружжя, у звязку з чим заявлений позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

09.11.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг від 21.07.2008 року в розмірі 347922 грн 88 коп., заборгованості за Додатковою угодою від 30.09.2008 року до цього Генерального договору в розмірі 119136 грн 79 коп., а також 1820 грн у відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 21.07.2008 року відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, і відповідач, уклали Генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL 5760 та Додаткову угоду до нього за № ВL 5760/К-1, відповідно до яких позивач надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти в сумі 40000 доларів США, строком до 01.07.2028 року, зі сплатою за користування кредитом 16.45% річних від суми заборгованості. Відповідно до умов зазначених договорів відповідач зобовязаний щомісячно до 01 числа сплачувати в повернення суми кредиту і нарахованих відсотків 601 долар 46 центів США. 30.09.2008 року сторони уклали Додаткову угоду № ВL 9835/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL 5760, відповідно до якої позивач надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти в сумі 14000 доларів США, строком до 01.09.2023 року, зі сплатою за користування кредитом 16.45% річних від суми заборгованості. Відповідно до умов цієї додаткової угоди відповідач зобовязаний щомісячно до 01 числа сплачувати в повернення суми кредиту і нарахованих відсотків 209 доларів 54 центів США. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу положень викладених у частині 2 статті 1050 Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідач умови договорів від 21.07.2008 виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2010 року складає 43965 доларів 74 центів США, зокрема: - заборгованості по кредиту 39185.30 дол. США; - заборгованість по відсоткам 4780.44 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 347922 грн 88 коп. Відповідач також неналежним чином виконує умови додаткової угоди від 30.09.2008 року, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2010 року складає 15054 доларів 88 центів США, зокрема: - заборгованості по кредиту 13678.25 дол. США; - заборгованість по відсоткам 1376.63 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 119136 грн 79 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 467059 грн 67 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунками позивача (а.с. 54, 56), що з урахуванням вищевикладеного є підставою для її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

16.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 97286 грн 86 коп., а також 1092 грн 87 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про збільшення ціни позову. Крім того, просила розглянути справу за її відсутності і стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 100451 грн 74 коп. та понесені судові витрати. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без застосування технічної фіксації. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 26.08.2008 року сторони уклали кредитний договір № [NUMBER], відповідно до якого позивач надав відповідачу в користування грошові кошти в сумі 75900 грн, строком до 25.08.2014 року, зі сплатою 19.5% річних (далі по тексту Договір). Згідно пункту 2.4. Договору та узгодженого сторонами графіку, відповідач зобовязаний щомісячно до 15 числа сплачувати в повернення кредиту і нарахованих відсотків за користування ним в сумі 1796 грн 09 коп. Договором також передбачено нарахування штрафу і пені в разі неналежного виконання позичальником його умов. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18.01.2011 року складає 100451 грн 74 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, правильність якого відповідачем не спростована. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно частини 2 статті 1050 Кодексу якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 972 грн 87 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн, а всього 1092 грн 87 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В силу статей 79, 81, 88 ЦПК України понесені позивачем витрати вважаються судовими і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з положень пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», а також у звязку зі збільшенням позивачем ціни позову, з відповідача слід додатково стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 31 грн 64 коп. /1004.51 972.87/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. на місяць. Позивач у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявився, в звязку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач не утримує свою неповнолітню дитину. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання позивача. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

02.12.2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено: 23.04.2004 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2006 року з того часу як чоловік переїхав на постійне місце проживання до іншої жінки. При таких обставинах збереження сімї не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач була відсутня, хоча належним чином та своєчасно повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, як вбачається зі змісту заяви [PERSON] позов підтримує та вимагає розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши докази, що є у справі та вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 квітня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І- ВЛ, № 206742, видане Пісочинською селищною радою, Валківського району, Харківської області, а/з № 15. ( а.с.5 ) Як вбачається подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам обох, оскільки вони тривалий час не проживають разом та не мають наміру на примирення, що свідчить про те, що їх сімя розпалась остаточно, а тому суд вважає, що шлюб на даний час носить формальний характер і повинен бути розірваний. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-18 00:00:00

10.11.2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено: 31.08.1995 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем від якого має двох дітей: доньку, Ірину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через часті непорозуміння, які виникали в сімї, що привело до взаємного відчуження. Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 1999 року. При таких обставинах збереження сімї не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що наміру на примирення з відповідачем він не має, оскільки вони вже три роки не підтримують шлюбних стосунків. Основною причиною небажання надалі мешкати однією сімєю з дружиною зазначає, як схильність останньої до паління та вживання алкогольних напоїв. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши докази, що є у справі та вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 серпня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І- ВЛ, №154011, видане відділом реєстрації актів цивільного стану, Валківського РУЮ в Харківській області, а/з № 12. ( а.с.5 ) Як вбачається подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам обох, оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків та не мають наміру на примирення, всі ці обставини в їх сукупності свідчить про те, що їх сімя розпалась остаточно, а тому суд вважає, що шлюб на даний час носить формальний характер і повинен бути розірваний. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved