Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що між ним та відповідачем 18.11.2008 року був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (№10/022022/ПР/2.1.5.1) з терміном дії з 20 листопада 2008 року по 19 листопада 2009 року, за яким відповідач прийняв на себе зобовязання відшкодовувати збитки, які може зазнати позивач в результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу Dachia Logan 1.6i д/н [NUMBER]. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, в результаті настання страхового випадку дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.06.2009 року, його транспортному засобу (Dachia Logan 1.6i д/н [NUMBER]) було заподіяно шкоду, та на виконання умов договору страхування він звернувся до відповідача із заявою про факт пошкодження застрахованого автомобілю, подав усі необхідні документи для здійснення страхової виплати та вчинив інші передбачені дії, зокрема, надав можливість оглянути автомобіль, на вимогу відповідача 25.07.2009 року позивач провів платну оцінку збитку на сертифікованій станції технічного обслуговування та надав її відповідачеві. Разом з тим, на виконання п.16.2 договору із страховиком було узгоджено письмово місце проведення ремонту сертифікована станція технічного обслуговування, якою є ПТПП Сінгл, вартість та обєм якого були визначені у рахунку-наряді П7010 від 25.07.2009 року і склали 18\~383, 73 грн. За виконання такої оцінки Позивач сплатив за власний рахунок 150 грн., утім, в подальшому відповідач ухилився від виконання договірних обовязків і здійснив розрахунок відповідно до калькуляції №431/07/09 від 29.07.09 р. Декра Експерт. Дане питання не було узгоджено із позивачем, і сама оцінка, на переконання позивача, є сумнівною, адже вартість відновлювальних робіт визначено без врахування ПДВ. Разом з тим, на переконання позивача та як зазначається останнім при зверненні до суду, з його боку були виконані усі вимоги договору, проте, до цього часу відповідачем було лише частково перераховано суму страхової виплати та в розмірі 6\~029,31 грн. При цьому, залишок суми страхового відшкодування перераховано не було, причин відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач не повідомив. За таких обставин позивач за власний кошт провів незалежну експертну оцінку, та сплатив кошти за її проведення в сумі 520,00 грн. Вважає дії відповідача недобросовісними та розцінює їх як небажання виконувати свій обовязок щодо сплати страхового відшкодування. Також вважає що своїми діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює в 1000,00 грн. та привів до сплати вимушених витрат за незалежну оцінку, правову допомогу та витрати повязані із розглядом справи. За розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог, надавши відповідну письмову заяву, в якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь залишок страхового відшкодування в розмірі 3 624,76 грн., пеню в розмірі 1 178,07 грн., штраф 3% річних у розмірі 194,27 грн., індексацію в розмірі 635,05 грн., а також витрати на проведення незалежної експертної оцінки в розмірі 520,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн., витрати, повязані із отриманням довідки про дорожньо-транспортну пригоду, в розмірі 83,00 грн., витрати на оцінку ремонтно-відновлювальних робіт на сертифікованій станції технічного обслуговування в розмірі 150,00 грн., а також на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн. У судове засідання 29.06.2011 р. сторони не зявилися, водночас, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, суд, врахувавши заяву позивача та дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з огляду на такі встановлені судом факти. За розгляду справи було встановлено, що 18 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем у цій справі був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (автомобіля [NUMBER]) №10/022022/ПР/2.1.5.1 з терміном дії з 20 листопада 2008 року по 19 листопада 2009 року; за даним договором відповідач прийняв на себе зобовязання відшкодовувати збитки, які може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу Dachia Logan 1.6i д/н [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.06.2009 р., належному позивачеві транспортному засобу (Dachia Logan 1.6i д/н [NUMBER]) було заподіяно шкоду в розмірі 11169,60 грн., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста №92/10/09, виконаного за замовленням позивача. На виконання умов договору позивачу частково було сплачено страхове відшкодування в розмірі 6029,31 грн., франшиза склала 1514,94 грн. Таким чином, сума недоплаченого страхового відшкодування складає 3624,76 грн.; при цьому до такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 988 Цивільного Кодексу України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Згідно із умовами Договору страхування (п.17.2 , 17.2.1) відповідач протягом десяти робочих днів з моменту одержання всіх необхідних документів на підтвердження факту настання , причин, обставин та наслідків страхового випадку після чого складає страховий акт та в строк до 15 днів зобовязався здійснити страхову виплату. На виконання умов договору страхування Позивач 26.06.2009р. звернувся до Відповідача із заявою про факт пошкодження застрахованого та надав всі необхідні документи для здійснення виплати а також надав можливість оглянути ТЗ. Як вбачається із матеріалів справи за основу для визначення розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу було взято калькуляцію №431/07/09 від 21.07.2009 р., проведену ТЗ ТОВ Декра Експертта згідно якої вартість відновлювального ремонту за заявленим страховим випадком визначено сумі 7871,34 грн. Утім, вартість і відновлювального ремонту на підставі такої калькуляції не була узгоджена, і сама оцінка сумнівна, оскільки вартість відновлювальних робіт визначена без врахування ПДВ. Окрім того, із самої експертної оцінки не зрозуміло ким вона проводилась: підписана оцінщиком [PERSON], скріплена печаткою фізичної особи-підприємця [PERSON], у вихідних даних значиться експертна компанія Декра Експерт. Таким чином, є незрозумілим чи є у вказаних осіб повноваження, достатній рівень кваліфікації щодо проведення таких дій; не можливо перевірити чинність сертифікатів субєктів оціночної діяльності на дату проведення огляду та оцінки тощо. Разом з тим, відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України Про податок на додану вартість платник ПДВ це особа, яка згідно з цим Законом зобовязана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. Пунктом 2.3.1 статті 2 Закону України Про податок на додану вартість встановлено, що особа підлягає обовязковій реєстрації як платник податку у разі: коли загальна сума від здійснення операції з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної компютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобовязань третім особам, протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 300000 грн. без урахування податку на додану вартість. Згідно з пунктом 3.2.3. статті 3 Закону України Про податок на додану вартість не є обєктом обкладання ПДВ операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також повязаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів, та надання послуг із загальнообовязкового соціального та пенсійного страхування, недержавного пенсійного забезпечення, залучення та обслуговування пенсійних вкладів, а тому виплата чи отримання страхових виплат не повинна передбачати сум ПДВ. Отже, виплата чи отримання страхових виплат не повинна передбачати сум ПДВ. Відповідно до Закону України Про страхування страхова компанія, надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку здійснює не відшкодування матеріальних збитків, які понесла застрахована особа, а страхові виплати, розмір яких визначається в установленому порядку в розмірі матеріальних збитків, понесених застрахованою особою. Вартість товарно-матеріальних цінностей, які мають використовуватись у процесі ремонту (запчастини й інші витратні матеріали тощо), приймається до розрахунку за їх ринковою вартістю з урахуванням ПДВ, який до такої вартості включається. Однак такі суми ПДВ окремою сумою у складі страхових виплат значиться не повинні. Таким чином, суд погоджується із доводами позивача та приймає до уваги при ухваленні рішення висновок ТОВ КРОК№92/10/09, згідно із яким розмір матеріального збитку автомобілю складає 11 169,60 грн. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ч. 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до пункту 13.4.6 Договору передбачена відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування за цим договором у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Згідно із умовами Договору страхування (п.17.2 , 17.2.1) відповідач протягом десяти робочих днів з моменту одержання всіх необхідних документів на підтвердження факту настання , причин, обставин та наслідків страхового випадку після чого складає страховий акт та в строк до 15 днів здійснює страхову виплату. Отже, 27.07.09 року відповідач отримав останній документ, необхідний для оформлення страхового акту, та згідно умов договору до 07.08.09 року мав скласти страховий акт (п.17.2), а до 28.08.09 року здійснити виплату (п.17.2.1). Враховуючи, що позивачем 15.09.2009р. частково було сплачено страхове відшкодування в розмірі 6029,31 грн. та за вирахуванням франшизи, яка склала 1514,94 грн. суд приймає в розрахунок суму недоплаченого страхового відшкодування 3624,76 грн. та вважає за можливе стягнути із Відповідача на користь Позивача суму богу з урахування пені, індексу інфляції та 3% штрафу. Відповідно до Постанови НБУ від 10.08.2009 р. №468 з 12.08.2009 р. було встановлено облікову ставку 10,25%; згідно Постанови НБУ від 07.06.2010 р. №259 з 08.06.2010 р. діяла облікова ставка 9,5%; згідно Постанови НБУ від 07.07.2010 р. №320 з 08.07.2010 р. діяла облікова ставка 8,5%; згідно Постанови НБУ від 09.08.2010 р. №377 з 10.08.2010 р. встановлено облікову ставку 7,75% Розрахунок пені за період з 28.08.09р. по 15.09.09 р. (18 днів) Розмір подвійної облікової ставки 10,25% Ч 2=20,5%, що дорівнює 0,056 % в день (20,5/365=0,056). 9654,06 грн.Ч0,056% = 5,40 грн. за кожен день прострочення. Отже, 18 днів Ч 5,40 = 97,2 грн. Розрахунок пені за період з 16.09.09 р. по 07.06.10 р. (265 днів) Розмір подвійної облікової ставки 10,25% Ч 2=20,5 %, що дорівнює 0,056 % в день (20,5/365=0,056) 3624,76 грн. Ч 0,056 % = 2,03 грн. за кожен день прострочення. Отже, 265 днів Ч 2,03 грн.=537,95 грн. Розрахунок пені за період з 08.06.10р. по 07.07.10 р. (30 днів) Розмір подвійної облікової ставки 9,5% Ч 2=19,00 %, що дорівнює 0,052 % в день (19/365=0,052) 3624,76 грн. Ч 0,052% = 1,88 грн. за кожен день прострочення. Отже, 30 днів Ч 1,88 грн. = 56,40 грн. Розрахунок пені за період з 08.07.10 р. по 09.08.10 р. (32 дні) Розмір подвійної облікової ставки 8,50%Ч2=17%, що дорівнює 0,047% в день (17/365=0,47) 3624,76 грн. Ч 0,047% = 1,70 грн. за кожен день прострочення. Отже, 32 дні Ч 1,70 грн.=54,40 грн. Розрахунок пені за період з 10.08.10 р. по 13.05.11 р. (277 днів) Розмір подвійної облікової ставки 7,75% Ч 2=15,5%, що дорівнює 0,043% в день (15,5/365=0,043) 3624,76 грн. Ч 0,043% = 1,56 грн. за кожен день прострочення. Отже, 277 днів Ч 1,56грн.=432,12 грн. Загальний сума пені: 97,2+537,95+56,40+54,40+432,12 = 1178,07 грн. Разом з цим відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже справедливий наступний розрахунок: прострочене зобовязання у розмірі 9654,06грн.. за період з 28.08.09 р. по 15.09.09 р. (18 днів): 9654,06 Ч3%/100%/365Ч18 днів = 14,28 грн. прострочене зобовязання у розмірі 3624,76 грн. за період 16.09.09р. по 13.05.11р. (604 дні): 3624,76 грн. Ч3%/100%/365Ч604 дні = 179,99 грн. Загальна сума 3% річних = 194,27 грн. Сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня. Відповідач мав здійснити страхову виплату до 28.08.09 р. Враховуючи, що відповідачем було сплачено частину страхової виплати 15.09.09 р., до розрахунку приймається сума боргу 3624,76 грн., а індексацію суми боргу слід проводити з наступного місяця за період з жовтня 2009 р. по квітень 2011 р. Індекс інфляції 2009 рік = 100,9% Ч 101,1% Ч100,9%= 102,92% Індекс інфляції 2010 рік = 109,1% (річний) Індекс інфляції 2011 рік = 101,0% х 100,9 х 101,4 х 101,3 = 104,67% Індекс інфляції за весь період прострочення: 102,92% х 109,1% х 104,67% = 117,52% Сума боргу з урахуванням індексу інфляції = 3624,76 грн. Ч 117,52% = 4259,82 грн. Отже сума індексації становить 635,05 грн. = 4259,82 грн. 3624,76 грн. Згідно п.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виконуючи обовязок доказування, позивач, на переконання суду, довів слушність зазначених ним доводів. Разом з тим, задовольняючи позов частково, та відмовляючи в задоволенні його вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що згідно приписів законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки за судового розгляду було встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань (за договорами позики), та договорами позики не було передбачено право особи (кредитора) на відшкодування моральної шкоди за умови порушення позичальником зобовязань, то в цій частині вимога позову про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди не може бути задоволена. Вирішуючи при ухваленні судового рішення на виконання ст. 215 ЦПК України в обовязковому порядку питання про розподіл судових витрат, суд виходить з приписів ст. 88 ЦПК України, у звязку з чим, зважаючи на часткове задоволення судом позову, судові витрати підлягають присудженню позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та в розмірі 120 грн. щодо сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, 3\~000 грн., повязаних із оплатою витрат на правову допомогу, та в дохід держави судовий збір в розмірі 90,55 грн.

Outcome: partial