Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-10 00:00:00

24.03.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 01.01.2010р.н., що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач участі в її утриманні не приймає, хоча працює, не є інвалідом. Просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) у т.ч. 31.03.2011р. працівниками суду телефоном, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Перед судовим засіданням телефоном повідомив працівникам суду про неможливість прибути до суду, визнання позову та просив справу розглянути за його відсутності. Тому, зі згоди позивачки, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина мешкає разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні (а.с.8). Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину ним не надано і з матеріалів справи не убачається. Не надано доказів і наявності у відповідача інвалідності або його непрацездатності. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved