Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є евакуйованою із зони відчуження ЧАЕС в 1986 році, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії. Згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Однак, вона отримувала одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом. Тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь недоплачені суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2006-2008 роки.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та змінила, просила зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотримані суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки згідно ст.48 ЗУ» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що всі виплати управління праці та соціального захисту населення проводило відповідно до ст.62 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанов Кабінету Міністрів України. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії ( евакуйована із зони відчуження в 1986 р.), перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримала виплату на оздоровлення в сумі 75 грн.:за 2007 р.- 12.06.2007 р., за 2008 р.- 11.02.2008 р„ за 2009 р,-14.10.2010 р.. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» евакуйованим із зони відчуження в 1986 р. передбачені щорічні виплати на оздоровлення в розмірі 3 мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлюються ЗУ «Про державний бюджет» на відповідний рік. Посилання представника відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996р.№836 та постанову КМ України №562 від 12.07.2005р., яким встановлені розміри таких виплат , є необгрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативний акт, який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанови КМ України залишають незмінним розмір даної виплати аж до прийняття нової постанови, тобто, на значний період часу. Позивач звернулась до суду з позовом 21.07.2010 року. Строк звернення до суду 3 роки. За 2007 рік виплата на оздоровлення проведена 12.06.2007 р..Позовні вимоги за 2007 рік задоволенню не підлягають. А тому задоволенню підлягають вимоги лише за 2008 та 2009 рік. На підставі наведеного та

Outcome: partial