Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-24 00:00:00

У позовній заяві вказано, що позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання квартири відповідача, яка знаходиться у [ADDRESS]. У порушення ст. 67,ст.68 ЖКУ, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст.526,610 ЦК України, відповідач своє зобов'язання по внесенню плати за використану ним теплову енергію не виконує, внаслідок чого за період з 11.11.2009 року по 01.07.2010 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 1984,93 гривень. Представник позивача з указаних підстав підтримав позовні вимоги та просив суд задоволити позов, стягнути з відповідача на користь позивача указану суму заборгованості. Відповідач позовні вимоги не визнала. В заперечення на позов пояснила, що на підставі рішення Рівненського міського суду здійснила від'єднання від системи центрального теплопостачання і на сьогодні не отримує вказаних послуг, а тому вважає, що у неї відсутній обов'язок по оплаті послуг теплопостачання. Не заперечувала, що указане судове рішення на даний час оскаржується в апеляційній інстанції. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом безспірно встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та, що в період з 11.11.2009 року по 01.07.2010 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Рівнетеплоенерго» за надану теплову енергію становить 1984,93 гривні. Суд не може прийняти до уваги у заперечення на позов пояснення відповідача про те, що нею було вчинено дії по відключенню квартири від центрального теплопостачання, як підставу для відмови в задоволенні позову Стаття 6 Закону України «Про теплопостачання» визначає, що одним із принципів державної політики у сфері теплопостачання є оптимальне поєднання систем централізованого, помірно-централізованого, децентралізованого та автономного теплопостачання відповідно до затверджених місцевими органами виконавчої влади схем теплопостачання з періодом перегляду п'ять років, сприяння розвитку конкурентних відносин на ринку теплової енергії, а також забезпечення захисту прав та інтересів споживачів. Зазначені положення відносяться і до основних завдань державного регулювання у сфері теплопостачання, що закріплено у ст. 15 Закону України «Про теплопостачання». Споживач або суб'єкт теплопостачання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо, що є основним принципом господарювання у сфері теплопостачання, закріплених у ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Крім того, відповідно до ст. 24 цього ж закону, одним із прав споживача теплової енергії є право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Згідно з п. п. 25, 26 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Як встановлено судом, постанова Рівненського міського суду від 28.12.2009 року про зобов'язання УЖКГ Рівненського міськвиконкому надати відповідачу дозвіл на відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання не набрала чинності. Будь-яких доказів, у тому числі акту про відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання у підтвердження дійсного відключення у встановленому порядку від вказаних мереж відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 19. ч. 1 ст. 32 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 указаного Закону визначено обов'язок відповідача, як споживача по оплаті житлово - комунальних послуг, відповідно до договору або закону. Судом встановлено, що відповідач у виконання зобов'язань передбачених п.1 ч. З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не виконала обов'язку щодо укладення договору з позивачем, розробленого на основі типового договору, проте отримувала такі послуги.

Outcome: approved