Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-09 00:00:00

30.11.2010 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що 11 березня 2003 року його батько [PERSON] склав заповіт, яким заповів йому все своє майно. 13 грудня 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, присадибної ділянки та двох земельних паїв. Заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], але оформити свої спадкові права не може у звязку з тим, що в заповіті помилково було зазначено його імя як [PERSON], а відповідно до паспорту громадянина України його імя зазначено як « Євген», тому дана помилка виключала родинний звязок між спадкоємцем та спадкодавцем. В адміністративному порядку виправити помилку неможливо. В звязку з цим заявник просив встановити факт належності йому заповіту, посвідченого 11 березня 2003 року за р. № 35 секретарем Трикратської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за змістом якого [PERSON] заповідав все своє майно, з чого б воно не складалося, де б воно не знаходилося, [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги повністю. Представник заінтересованої особи Трикратівської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення вимог не заперечує. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2006 року помер [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть І-ФП №042024, виданим 15.12.2006 року Трикратівською сільською радою а.с. 9). На випадок смерті [PERSON] склав заповіт, посвідчений 11 березня 2003 року секретарем Трикратської сільської ради, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON].(а.с. 12). Інші спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальних контор не зверталися немає, що підтверджується довідками Першої Вознесенської державної нотаріальної контори від 21.12.2010 року №1367/01-14, Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 22.12.2010 року №1345/01-14. (а.с.21,22). Заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права через помилку у заповіті, оскільки згідно паспорту його імя «Євген», тоді як в заповіті зазначено «Євгеній». В адміністративному порядку виправити помилку неможливо. Факт, що [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON], підтвердився в судовому засіданні слідуючими доказами: - довідкою виконкому Трикратівської сільської ради №1158 від 09.08.2007 року, згідно якої [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON], дідусем [PERSON], (а.с.6) - рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.11.2009 року, яким встановлений факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], померлого 13.12.2006 року,(а.с.14) - паспортом серії ЕО № 971276, виданим [PERSON] 05.12.2001 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, (а.с. 16) - поясненнями свідка [PERSON], яка пояснила, що знає заявника та знала його сімю, заявник був хорошим сином, тому [PERSON] заповів йому все майно, після смерті [PERSON] його син [PERSON] провів всі необхідні дії по похованню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації спадкових прав.

Outcome: approved