overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивач 06Л2.2010 року звернувся до суду з даним-позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зазначаючи, що 07.04.2008 року померла [PERSON], яка являлася її матірю. Після її смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 4,88 га в межах згідно з планом, що розташована на території Марківської селищної ради Марківського району Луганської області, належану померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛГ № 001281, виданого 10.06.2002 р.; земельна частка (пай) розміром 3760 в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Родіна» Марківського району Луганської області, належну померлій [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0052942, виданого в грудні 1996 р.; майновий пай в розмірі 1493 гривень в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Родіна» Марківського району Луганської області, належний померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ЛУ № 013419, виданого 11.09.2008 року; грошові вклади з відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберігання в Бондарівському відділенні №3123/042 ТВБВ 3123/041 Марківській філії Біловодськго відділення ВАТ «Ощадбанку» на рахунках № 6197 та № 3474 належні померлій [PERSON] на підставі ощадних книжок. Являється спадкоємцем першої черги майна. Спадщину фактично прийняла, оскільки має на руках правовстановлюючі документи та користується спадковим майном, але в видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено, так як пропущений строк для прийняття спадщини. Вважає відмову безпідставною. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав повністю. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд досліджуючи матеріали справи, пояснення позивача, представника територіальної громади Бондарівської сільської ради дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження позивача /а. с. 6/ померла [PERSON] являлася її матірю.Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інших спадкоємців немає. Спадщину фактично прийняла, має на руках правовстановлюючі документи та користується спадковим майном. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК У країни при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не повідомила про причини своєї неявки, однак з довідки № 485 від 13.12.2010 року виконкому Романковецької сільради Сокирянського району Чернівецької області встановлено, що вручити їй повістку про явку до суду не можливо у звязку з відсутністю по місцю проживання. Позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказав у позовній заяві, в якій одночасно просить розглядати справу без його присутності. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Шевчук». Суд увалив розглянути справу без присутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки позивач не вказав в заяві, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності він не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано 13.10.1985 року Романковецькою сільрадою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису № 43. Шлюб для обох перший. Сімейні відносини сторони припинили у 2008 році. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, вони втратила почуття поваги та кохання одне до одного. Спільне майно та господарство розділять у добровільному порядку. Миритися не бажають. В добровільному порядку шлюб через органи РАЦС не розірвали. Ці обставини, підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, свідчать про те, що сторони тривалий час не підтримують сімейних відносин, а тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе і подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, залишивши відповідачці після розірвання шлюбу прізвище «Шевчук». На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, однак з довідки № 486 від 13.12.2010 року виконкому Романковецької сільради Сокирянського району Чернівецької області встановлено, що вручити йому повістку про явку до суду не можливо у звязку з відсутністю по місцю проживання. Позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, про що вказала у позовній заяві, в якій одночасно просить розглядати справу без її присутності. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Погребняк». Суд увалив розглянути справу без присутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки позивач не вказав в заяві, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності він не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано 03.06.1990 року Романковецькою сільрадою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису № 22. Шлюб для обох перший. Сімейні відносини сторони припинили у 2005 році. Від спільного подружнього життя мають трьох доньок: повнолітню Аліну, [INFO], неповнолітню Марію, [INFO] та малолітню Христину, [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, вони втратила по чуття поваги і кохання одне до одного. Спільне майно та господарство розділять у добровільному порядку. Миритися не бажають. Ці обставини, підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, свідчать про те, що сторони тривалий час не підтримують сімейних відносин, а тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе і подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, залишивши позивачці після розірвання шлюбу прізвище «Поргебняк». На підставі ст.ст. 110, 112 С К України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], втратившим право на користування квартирою №3 по вул. Бендерська, 5-А, в м. Ізмаїлі, мотивуючи тим, що відповідач у будинку не проживає більше одного року, належного йому майна у будинку не має на теперішній час він житлом не користується, зняття з реєстрації відповідача за вищезазначеною їй необхідне для отримання пільг по оплаті за житлові комунальні послуги, з приводу чого вона звернулася до суду. Позивачка [PERSON], в судове засідання, не зявилася надала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON], не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений телеграмою від 08.12.2010, проте про причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності № 2-2176 від 18.05.1977 року, [PERSON], належить 3/8 частин будинку що значиться як квартира [ADDRESS] (раніше вул. Шкільна, 5 кут вул. Фабричної, 34) в м. Ізмаїл. Згідно будинкової книги розділу прописки за вищезазначеною адресою значиться зареєстрованим: [PERSON], [INFO], що також підтверджено адресною довідкою від 22.10.2010 р., виданою Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України житлове приміщення зберігається за особою в разі її відсутності не більше шести місяців. Оскільки відповідач за місцем прописки відсутній більше встановленого ст.71 ЖК України, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ічнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння. В позовній заяві вказує, що 07 травня 1972 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване в м. Ічня по вул. Першотравнева,133 (бувший 119), Ічнянського району Чернігівської області. Позивачка своєчасно прийняла спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказане спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, у позові просить розглянути справу за її відсутності. Представник Ічнянської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 07 травня 1972 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване в м. Ічня по вул. Першотравнева,133 (бувший 119), Ічнянського району Чернігівської області, що підтверджується копією довідки Ічнянського РБТІ (а.с.8). Спадкоємцем четвертої черги за законом після його смерті є позивачка по справі [PERSON], оскільки проживала з ним однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується копією рішення Ічнянського районного суду Чернігівської (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, тому суд вважає, що вона правомірно набула право власності на вказане спадкове майно, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Монастирищенської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння. В позовній заяві вказує, що 03 грудня 2002 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване в с. Монастирище по вул. Першотравнева,53, Ічнянського району Чернігівської області. Позивачка своєчасно прийняла спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку за відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказане спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, у позові просить розглянути справу за її відсутності. Представник Монастирищенської сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 03 грудня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване в с. Монастирище по вул. Першотравнева,53, Ічнянського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою Ічнянського РБТІ (а.с.7). Спадкоємцем першої черги за законом на вищевказане домоволодіння після її смерті є позивачка по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, тому суд вважає, що вона правомірно набула право власності на вказане спадкове майно, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхніх дітей. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які перебувають на її утриманні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі 300 грн. на неповнолітніх дітей щомісячно до досягнення ними повноліття та 400 грн. на повнолітню дитину, щомісячно до досягнення ним 23 років. До суду позивач подала заяву, в якій просить суд, розглядати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказування. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярні доходи. 30.09.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу 1-ГЮ № 029680 від 30.09.2010 року). Під час спільного проживання у позивача та відповідача народилися діти - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1 - ГЮ № 173583 від 15.06.2004 року), [PERSON] [INFO] (І-ГЮ № 038239 від 19.02.1998 року) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження ИІ-ГЮ № 322418 від 25.07.1991 року). Згідно довідки Національного авіаційного університету від 12.06.2010 року № 6722, [PERSON] є студентом 1 курсу НДС Національного авіаційного університету. Термін закінчення навчання 30.06.2010 року. Оскільки, діти проживають разом з матір'ю, потребують матеріального забезпечення, відповідач коштів на їх утримання не надає, вихованням не цікавиться, тому суд вважає за необхідне позов задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб посилаючись на те, що понад рік тому вона познайомилася з [PERSON] і покохали одне одного. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах вони піклуються одне за одного, ведуть спільне господарство. У звязку з вагітністю заявниця стала на облік у жіночій консультації. З наміром узаконити свої відносини вони звернулися до відділу РАЦС, але їм там було відмовлено , оскільки [PERSON] не досягнуто шлюбного віку, передбаченого СК України, так як їй виповнилося 16 років. У звязку з цим вона змушена звернутися до суду. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно перебуває у фактичних шлюбних відносинах із заявницею і вона чекає від нього дитину. Вони бажають укласти з шлюб , проти чого не заперечують ні його батьки , ні законний представник заявниці . Зацікавлена особа [PERSON] , яка є бабусею заявниці, так як батьки померли і заявниця є сиротою, в судовому засіданні пояснила, що ні вона, а ні батьки майбутнього зятя не заперечують щодо одруження дітей. Заслухавши пояснення заявниці, зацікавлених осіб, дослідивши інші обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. У відповідності до ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що заявниця та зацікавлена особа мають бажання укласти шлюб, хоча заявниці не виповнилося 17 років. Згідно довідки , виданої лікарем Гощанської ЦРЛ [PERSON] від 16.11.2010 р., [PERSON] перебуває на обліку з приводу вагітності . За таких обставин суд вважає, що надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивач покликається, на те що з відповідачем, [PERSON], перебуває в шлюбі, який зареєстровано Жадківською сільською радою Корецького району Рівненської області, від 11 жовтня 2008 року, актовий запис № 8 по даний час. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі їхнього спільного проживання між ними виникали сварки та непорозуміння на різних побутових умовах. На даний час вони мають протилежно різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, примирення не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, розірвати шлюб між нею та відповідачем, позовні вимоги повністю підтримує, судові витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на її. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказування. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Достовірно встановлено в суді, що сторони не підтримують подружніх стосунків на протязі тривалого часу, сторони мають окремі бюджети, що підтверджує той факт, що примирення між ними не можливе. Наведені обставини свідчать, що їх дальше спільне проживання та існування сім'ї виключається, а тому доцільно шлюб їх розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

Прокурор Новоушицького району у позовній заяві вказав, що інспектором державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області при проведенні перевірки звернень [PERSON] та дотримання земельного законодавства , встановлено що Відповідач [PERSON] у червні 2010 року в порушення вимог законодавства самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0015 га, яка знаходиться у користуванні [PERSON] в селі Заборознівці Новоушицького району, завдавши їй матеріальної шкоди на суму 10,61 гривень. Постановою від 25.08.2010 року державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. В судовому засіданні прокурор та [PERSON] позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з»явилась, відмовилась отримати судові повідомлення про розгляд справи, про що свідчать поштові відмітки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є користувачами земельних ділянок на території Пилипковецької сільської ради в селі Заборознівці Новоушицького району, їх земельні ділянки межують. Дані обставини підтверджуються відомостями Пилипковецької сільської ради. Факт самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.08.2010 року, актом обстеження земельної ділянки від 10.08.2010 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 10.08.2010 року та розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, складених інспектором державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області, згідно яких він видав припис про усунення даних порушень [PERSON] , та зобов»язавши звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення паркану з металевої сітки. Постановою від 25.08.2010 року державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 53-1 КУпАП та піддано адміністративній відповідальності. Відповідно до ст.. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі за рахунок винних осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

12.07.2010 року позивач звернувся до суду просить розірвати шлюб з іідачем, зареєстрований 25 серпня 2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнала, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ітовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 серпня 2007 року, актовий запис 7, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 03.12.2007 [ародження, подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не .ся. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме сам сторін. Н[а підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

24 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 02 січня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики, відповідно до якого він надав [PERSON] гроші в сумі 17 290 грн., а остання зобов»язалася повернути борг до 01 грудня 2008 року. Факт отримання коштів [PERSON] підтверджується розпискою, яка написана нею власноруч. Неодноразові вимоги повернути борг залишились без задоволення, тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Просив суд стягнути з відповідачки борг в сумі 17 290 грн. та судові витрати по справі. Позивач у судовому засідання підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення судової повістки. Враховуючи вищевказані обставини, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

07 вересня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 370. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що спільне подружнє життя у нього із [PERSON] не склалося, створити міцну сімю їм не вдалося через постійні непорозуміння та сварки. Вони хоча і проживають разом, проте спільного господарства не ведуть, кожен живе своїм життям. Вони втратили почуття поваги та кохання один до одного, їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved