Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», яке в подальшому змінило назву на ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені та моральної шкоди. Вказав, що 13.03.2007 року уклав з ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» договір страхування транспортного засобу «Дачія Логан», д.н. [NUMBER], придбаного 20 лютого 2007року у офіційного дилера ТОВ «Арма-Моторс» і зареєстрованого 27 лютого 2007р. в МРЕВ ДАІ Кіровоградської області. 25 квітня 2007року мав місце страховий випадок, а саме: дорожньо транспортна пригода в якій застрахованому автомобілю були завдані механічні пошкодження, у вигляді пошкодження передніх і задніх лівих дверей, мікроавтобусом «Мерседес» під керуванням водія [PERSON]. Згідно п. 2.1 та 2.5 Договору страхування, страховик мав виплатити страхове відшкодування завданої шкоди в 30-ти денний термін з дати отримання останнього документа. Останній документ довідка про ДТП з ДАІ була отримана страховиком 10 травня 2007року, а виплата у розмірі 2420.89грн. здійснена лише 26 липня 2007року, тобто з порушенням термінів визначених договором на 46 днів. Крім того, сума матеріального збитку визначена страховиком складає 2998.47грн., однак згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів має складати 7293.02грн.. Тому, виходячи з вищевказаного та на підставі ст. ст. 10, 15, 18, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд стягнути з відповідача недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 4294.55грн., пеню за прострочення виконання послуги в сумі 10064.37грн. та моральну шкоду в сумі 3000грн.. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обємі, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач, згідно заперечень позов не визнав, зазначив, що дійсно між позивачем та страховою був укладений договір страхування транспортного засобу №FA.000204. 25 квітня 2007року позивач звернувся до ВАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про пошкодження транспортного засобу. ВАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до пп. 2.4.1 п. 2.4 Договору звернулось до Субєкта оціночної діяльності ПП «[PERSON]В.» з проханням про проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу «Дачія Логан», д.н. [NUMBER]. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження складеного 28.04.2007року, який надійшов до Страхової компанії 14 червня 2007року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 2988.47грн., без урахування 3037.38грн.. З пояснень позивача встановлено, що він отримав страхове відшкодування 26 липня 2007року, тобто через 29 робочих днів з моменту отримання останнього документа. Отже після отримання необхідних документів страхова враховуючи висновок автотоварознавчого дослідження, враховуючи ціни на запасні частини і трудомісткість, що діють на станціях технічного обслуговування з урахуванням розміру франшизи визначила розмір страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб та здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача в сумі 2420.89грн. Позивач в свою чергу надав до суду власну оцінку розміру відновлювального ремонту, проте не надав документів, які б підтверджували одержання ним кваліфікаційного свідоцтва оцінювача. Таким чином, на підставі викладеного вважає, що позов в повному обємі не підлягає задоволенню. З приводу відшкодування моральної шкоди зазначив, що доказів заподіяння даної позивачем не надано. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2007 року між сторонами укладено договір страхування FA№000204, транспортного засобу «Дачія Логан», державний номер [NUMBER]. Строк дії з 13.03.2007 року до 13.03.2008 року. Відповідно до договору страхування, зокрема пп. 2.3.2, відповідач зобовязувався виплатити страхове відшкодування при частковому пошкодженні транспортного засобу в сумі , що не перевищує вартості відновлювального ремонту та/або лімітів відшкодування.. Відповідно до ст. 979 ч. 1 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника і страхового акту. Страховий акт складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. 25.04.2007 року сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Дачія Логан», д.н. [NUMBER], що підтверджується довідкою ДАІ від 26 квітня 2007року №241. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження складеного 28.04.2007року субєктом оціночної діяльності [PERSON] на підставі листа ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без врахування втрати товарної вартості, станом на 26 квітня 2007року складає 2988.47грн. [PERSON] не погоджуючись з сумою страхового відшкодування звернувся з позовом до суду. Згідно експертного висновку Кіровоградського відділення Одеського науково дослідного інституту судових експертиз №1348/27 від 17.05.2010року проведеного на підставі ухвали суду від 30.11.2009року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Дачія Логан», д.н. [NUMBER] станом на момент проведення експертизи складає 6714.2грн.. Сума матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Дачія Логан», д.н. [NUMBER], станом на момент проведення експертизи складає 8995.83грн. Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що на даний час транспортний засіб «Дачія Логан», д.н. [NUMBER] не відремонтований, суд приймає за основу вартість відновлювального ремонту в розмірі 6714.2грн., згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 1348/27 від 17.05.2010року. Тому, стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягає сума страхового відшкодування 6714.3грн. 2420.89грн. /виплачене страхове відшкодування/ - 505грн. / франшиза/ = 3788.31грн.. З приводу стягнення пені за прострочення виконання послуги, суд враховує факти викладені відповідачем в запереченнях щодо виплати суми страхового відшкодування та вказує, що правовідносини між сторонами регулюються укладеним договором страхування FA№000204 від 13.03.2007року, Законом України «Про страхування», Правилами добровільного страхування наземного транспорту №220.1.2003 та Правилами добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №230.1, якими не передбачено стягнення вищевказаної пені. Вимога позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 3000грн. задоволенню не підлягає, так як судом не встановлено і позивачем не надано будь яких належних доказів заподіяння даної і договором укладеним між сторонами також не передбачено її стягнення.

Outcome: partial