Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] і [PERSON], у якій зазначає, що їй належить на праві особистої власності житловий будинок, який знаходиться на вул. Гагаріна № 28 в с. Газове Валківського району Харківської області. У будинку проживають її син [PERSON], його дружина [PERSON] і їхня малолітня дитина. Вона ж проживає в [INFO]. Відповідачі руйнують будинок, не ремонтують його, без її дозволу винесли з будинку речі, їй не надають ніякої допомоги, сваряться з нею, погрожують. Вона неодноразово зверталася за допомогою до Валківського РВ УМВСУ у Харківській області, але це не вплинуло на відповідачів. Тому вона звернулася до суду з позовною заявою про їх виселення з будинку на підставі ст. 116 ЖК України і про зняття її сина з реєстрації місця проживання у зазначеному будинку. В судовому засіданні позивач позов підтримала і детально розповіла суду про обставини, які вона вважає підставою для виселення відповідачів з належного їй будинку і для зняття з реєстрації місця проживання у будинку відповідача [PERSON] Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали і пояснили суду, що між ними і позивачкою склалися неприязні стосунки, але вони будинку не руйнують, не приводять його у непридатний для проживання стан, позивачу не чинять ніяких перешкод у користуванні будинком. Через неприязні стосунки позивач неодноразово зверталася з заявами до Валківського райвідділу міліції, у яких вказувала на неправомірну їх поведінку, але перевірками заяви не підтверджувалися. Вони належним чином сплачуються витрати на утримання житлового будинку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надала суду доказів, які свідчили б про наявність підстав для виселення відповідачів з будинку, власником якого вона є. Порядок виселення членів сімї власника жилого будинку (квартири) встановлено ст.ст.157 і 116 ЖК України. Згідно зі ст.157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що позивач разом з відповідачами не проживає. Вона проживає в іншому жилому приміщенні в іншому населеному пункті. Тому така підстава, як неможливість разом з відповідачами проживати у будинку, відсутня. Щодо систематичного руйнування чи псування жилого будинку відповідачами позивач не надала суду доказів. Такими доказами могли б бути складені належним чином акти компетентних органів, документи органів влади чи місцевого самоврядування, висновки спеціалістів-будівельників, будівельних організацій чи будівельної експертизи та інші. Таких доказів позивачка суду не надала, а посилання в позовній заяві на постійне руйнування і псування будинку відповідачами обєктивними доказами не підтверджені через їх відсутність. Надані позивачем копії листів Валківського РВ УМВСУ у Харківській області, які вона одержала у відповідь на її скарги, не підтверджують тих обставин, про які вона писала у цих скаргах, тому що майже у всіх листах органу міліції вказано про відсутність складу злочину в діях відповідачів. Ні в одному листі не вказано про те, що відповідачі руйнують або псують будинок чи своїми діями створюють обстановку неможливості проживання разом з ними. Всі питання стосовно майна, які порушує позивач у позовній заяві, при наявності підстав і доказів можуть бути вирішені в порядку цивільного, а не житлового законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed