Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Люботинської міської ради, третіх осіб: Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, відділу регулювання земельних відносин виконкому Люботинської міської ради, відділу Держкомзему у м. Люботин Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначила, що її мати [PERSON] з 02 травня 1952 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 25 грудня 1991 року батько позивачки [PERSON] помер. 13 червня 2009 року мати позивачки [PERSON] придбала 562/1000 частин земельної ділянки загальною площею 0,1032 га (кадастровий номер 6311200000:27:019:0058), розташованої за адресою: м. Люботин, вул. Підгірна № 19. Зазначений факт підтверджується договором купівлі-продажу. Мати позивачки. [PERSON] померла 06 лютого 2010 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. В встановлений шестимісячний термін з заявою до Другої держаної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини не зверталася. Як зазначила позивачка, вона є єдиним спадкоємцем, оскільки її брат [PERSON] помер 17 липня 2009 року. Після закінчення шестимісячного строку позивачка звернулася до Другої державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме Державного Акту на земельну ділянку. У звязку з наведеним позивачка просила позов задовольнити та визнати за нею право спільної часткової власності на 562/1000 частин земельної ділянки загальною площею 0,1032 га (кадастровий номер 6311200000:27:019:0058), розташованої в м. Люботин, вул. Підгірна № 19,в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, в судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує, просить позов задовольнити та розглядати справу без їх участі. Від Люботинської міської ради Харківської області та Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області на адресу суду надійшли листи, в яких зазначено, що проти задоволення позову не заперечують, з позовом згодні повністю, просили розглядати справу у відсутності їх представників. Від відділу Держкомзему у м. Люботин Харківської області в особі представника [PERSON] на адресу суду надійшов лист, в якому зазначено, що проти задоволення позову не заперечують, з позовом згодні повністю, просили розглядати справу у відсутності їх представника. Третя особа представник відділ регулювання земельних відносин виконкому Люботинської міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заперечень щодо задоволення позову не надав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 02 травня 1952 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯУ № 308773, видане відділом РАГСу Валківського району 5 березня 1953 року на підставі актового запису № 17 від 2 травня 1952 року (а.с.9). В період шлюбу народилися діти: 14 лютого 1953 року [PERSON], який постійно мешкав за адресою м. Люботин, пров. Підгірний 3, що підтверджується будинковою книгою, та 5 грудня 1954 року - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯЛ № 214394, виданим Люботинським міським бюро РАГСу на підставі актового запису про народження № 5 від 5 січня 1955 року (а.с.10). 25 грудня 1991 року батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 188544, виданим повторно 08 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису про смерть № 565 від 26 грудня 1991 року (а.с.7). 13 червня 2009 року мати позивачки [PERSON] придбала 562/1000 частин земельної ділянки загальною площею 0,1032 га (кадастровий номер 6311200000:27:019:0058), розташованої за адресою: м. Люботин, вул. Підгірна № 19. Зазначений факт підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в Люботинському міському відділі земельних ресурсів за реєстровим № 1386. (а.с.7-8). [PERSON] помер 17 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 236947, виданим 17 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису про смерть № 284 від 17 липня 2009 року (а.с.12). Як вбачається з відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 15 грудня 2010 року № 2291/01-14 після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.37). Мати позивачки. [PERSON] померла 06 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 255131, виданим 09 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису про смерть № 58 від 09 лютого 2010 року (а.с.13). Єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON], спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. В встановлений шестимісячний термін з заявою до Другої держаної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини не зверталася. Як вбачається з довідки Другої держаної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 2292/01-14 після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.39). [PERSON] звернулася до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Але позивачці було відмовлено державним нотаріусом в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме Державного Акту на земельну ділянку. Зазначена обставина вбачається з відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 10 вересня 2010 року № 1690/02-14, виданої [PERSON] (а.с.16). Враховуючи, що [PERSON] померла 06 лютого 2010 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 2003 року, в звязку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати після 01.01.2004 року, тобто після вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. Перелік підстав виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку регулюється ст. 87 Земельного кодексу України, і позовні вимоги не суперечать вимогам вказаної статті Земельного кодексу України. Цивільно-правова угода, якою є договір купівлі продажу від 13.06.2009 року на 562/1000 частин земельної ділянки, відповідно ст.126 Земельного кодексу України є документом, що посвідчує право спільної часткової власності спадкодавиці на 562/1000 частин земельної ділянки. Відсутність реєстрації права власності за спадкодавицею у відповідному органі, що здійснює державну реєстрацію, не позбавляє її права на земельну ділянку, і саме відсутність реєстрації права власності на земельну ділянку стало підставою позивачці для звернення до суду, в результаті неможливості оформлення спадку нотаріально. Таким чином суд вважає, що відсутність заперечень відповідачів проти позову, є обставинами, які обєктивно підтверджуються наданими доказами та відображають відношення відповідача та третіх осіб до вирішення спору по суті. На підставі ст. 1261 ЦК України (в редакції 2003 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, та його батьки. Відповідно ст. 1268 (в редакції 2003 року) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1269 (в редакції 2003 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України (в редакції 2003 року) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне: визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 562/1000 частин земельної ділянки, надану для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 6311200000:27:019:0058), загальною площею 0,1032 га розташованої за адресою м. Люботин, вул. Підгірна 19, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 06 лютого 2010 року. Судові витрати судом не стягуються з позивачки, оскільки вона сплатила судові витрати при зверненні з позовом до суду. Відповідно до ст. ст. ст. 10, 11, 60, ч.2 ст. 79, ст. 88, ст. 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 1225, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: approved