Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що на підставі договорів дарування від 04 серпня 1995 року і від 02 червня 2010 року їй на праві власності належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що розташовані у селі Рожни Броварського району Київської області по вулиці Пролетарській, 9. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 945774, виданим 01 грудня 2005 року, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2010 року і свідоцтвами про право на спадщину за законом від 10 червня 2008 року співвласниками земельної ділянки за вказаною вище адресою площею 0,2083 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, де розташовані належні їй на праві власності житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, на даний час є: вона, [PERSON], (5/12 часток) та відповідачі: [PERSON] (4/12 частки), [PERSON] (1/12 частки), [PERSON] (1/12 частки) і [PERSON] (1/12 частки). Вона, [PERSON], як одноосібний власник зазначеного вище житлового будинку, обслуговує його, доглядає за земельною ділянкою. Відповідачі ніякої участі в утриманні земельної ділянки відповідно до належних їм часток не приймають. У ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За змістом ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. Вона неодноразово зверталася до відповідачів у справі з пропозицією укласти з нею цивільно-правові угоди щодо відчуження на її користь їхніх часток земельної ділянки, однак ніякої відповіді від них не одержала. Виходячи з наведеного вище, вважає, що у звязку із набуттям нею права власності на весь житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами до неї перейшло і право власності на всю земельну ділянку площею 0,2083 га, де вони розміщені, та яка є необхідною для їх обслуговування. Просила припинити право власності [PERSON] на 4/12 частки, [PERSON] на 1/12 частку, [PERSON] на 1/12 частку та [PERSON] на 1/12 частку земельної ділянки площею 0,2083 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Пролетарська, 9, визнати за нею, [PERSON], право власності на дану земельну ділянку та визнати недійсним державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯА № 945774, виданий 01 грудня 2005 року на імя [PERSON], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532501170. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, про що надали суду письмові заяви, в яких зазначали, що вони добровільно відмовляються на користь позивача від належних їм на праві власності часток земельної ділянки, що розташована у селі Рожни Броварського району Київської області по вулиці Пролетарській, 9. Проти визнання за позивачем [PERSON] права власності на цю земельну ділянку не заперечують. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 04 серпня 1995 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 квітня 2010 року та договору дарування від 02 червня 2010 року позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: село Рожни Броварського району Київської області, вулиця Пролетарська, 9. Також згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №\~945774, виданим 01 грудня 2005 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532501170, та рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2010 року у справі № 2-2825/10, яке набрало законної сили, позивач [PERSON] є власником 5/12 часток земельної ділянки за вказаною вище адресою площею 0,2083 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3221287201:01:033:0016. Інша частина цієї земельної ділянки відповідно до даного державного акта на право власності на земельну ділянку та свідоцтв про право на спадщину за законом від 10 червня 2008 року, зареєстрованих у реєстрі за №№ 7-1243, 7-1247, 7-1251, належить відповідачам у справі: [PERSON] 4/12 частки, [PERSON] 1/12 частки, [PERSON] 1/12 частки та [PERSON] 1/12 частки. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, ч. 1 ст. 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. У ч. 1 ст. 378 ЦК України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно із п. а ст. 140 ЗК України підставою припинення права власності на земельну ділянку є добровільна відмова власника від права на земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у селі Рожни Броварського району Київської області по вулиці Пролетарській, 9 та 5/12 часток земельної ділянки площею 0,2083 га за цією ж адресою, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також те, що відповідачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] добровільно відмовилися від належних їм часток права власності на цю земельну ділянку на користь позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 120, 140, 158 ЗК України, ст. ст. 377, 378 ЦК України,

Outcome: approved