Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

23.06.2009р. ЗАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство Верус, [PERSON] підприємця [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. 26.06.2009р. вищевказана цивільна справа була передана судді Гончаренко В.М. у звязку із переведенням судді Чорнобук В.І. до іншого суду, а 11.09.2009р. справу передано в провадження судді Ткаченко Н.В. у звязку із закінченням повноважень у судді Гончаренко \~В.М. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. було замінено сторону позивача замість ЗАТ КБ «ПриватБанк» - ПАТ КБ «ПриватБанк» (в липні 2009р. відбулась офіційна зміна назви банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк»). В обґрунтування позову позивач у позовній заяві посилалися на те, що 22.11.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007/46, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 80 000 грн. з терміном повернення кредиту строком до 21.11.2008р. Згідно додаткової угоди № 1 від 07.04.2008р. ліміт кредитного договору становив 150\~000грн., в подальшому відповідно до додаткової угоди № 2 від 11.07.2008р. ліміт кредиту збільшено до 210\~000грн., за користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 23% річних, у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань по сплаті кредиту, позичальник сплачує 54 % річних від суми залишку несплаченої заборгованості. Зі свого боку ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав, передбачені кредитним договором умови та передав ПП [PERSON] грошові кошти в розмірі 210 000 грн. В звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань, станом на 05.05.2009р. виникла заборгованість в розмірі 307\~146,07 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 210 000 грн. по відсоткам 67800,84 грн., по комісії 1487,50 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 27857,73 грн. На забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором № 2007/46, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], був укладений договір поруки б\\н від 22.11.2007р., відповідно до якого останній прийняв на себе договірне зобовязання нести повну майнову відповідальність перед банком у разі невиконання ПП [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ПП [PERSON], 12.01.2009р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» було укладено договір поруки № 467, відповідно до якого ТОВ «УФА «Верус» прийняло на себе зобовязання нести відповідальність перед позивачем у разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором тільки в розмірі 1000 грн. 22.12.2009р. позивачем до суду було надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що станом на 17.12.2009р. розмір заборгованості відповідачів ПП [PERSON] та [PERSON], як солідарних боржників, за кредитним договором № 2007/46 становить 442\~552грн. 51коп., з яких: заборгованість за кредитом - 210\~000 грн.; заборгованість по відсоткам 138\~990,84 грн.; по комісії 1487 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 70\~047,86 грн. штрафні санкції за порушення позичальником строків сплати за будь-яких із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, що призвело до звернення банку до суду в розмірі 22\~026,31 грн. 01.12.2010р. до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] (який діє на підставі доручення від 15.12.2005р.), в якій він просив позовні вимоги з урахуванням наданих суду уточнень, задовольнити в повному обсязі, а саме: стягнути солідарно з [PERSON] підприємця [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 2007/46 від 22.11.2007р. у розмірі 441\~552 грн. 51коп., з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 1000 грн., а також в доход держави судові витрати по справі, розглянувши справу з винесенням рішення в судовому засіданні за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON] (який діє на підставі довіреності від 15.12.2009р.) в судове засідання 01.12.2010р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своєю заявою від 01.12.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачів 1000 грн., визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі ПП [PERSON] та [PERSON] в попереднє судове засідання 28.09.2010р. не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом розміщення оголошення в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження у Газеті «Свобода» від 01.09.2010р., про причини неявки відповідачі суд не сповістили. В судове засідання 01.12.2010р. відповідачі також не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю ЦАС, яка наявна в матеріалах справи, але конверти були повернуті до суду без відмітки про вручення адресатам. За таких обставин, виходячи з положень п.2 ч.5 ст.74. ч 1, 8 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК (зі змінами, які набули чинності 03.08.2010р.) відповідачі ПП [PERSON], [PERSON] вважаються повідомленими належним чином про день та час судового засідання і такими, що відсутні без поважних причин (оскільки відповідь адресного столу підтвердила саме ці адреси реєстрації відповідачів), що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідачів на підставі наявних в справі доказів. Отже, відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме ТОВ УФА „Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником та боржник разом з поручителем відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 22.11.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007/46, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 80 000грн., з терміном повернення кредиту строком до 21.11.2008р. Згідно додаткової угоди № 1 від 07.04.2008р. ліміт кредитного договору становив 150\~000 грн., в подальшому відповідно до додаткової угоди № 2 від 11.07.2008р. ліміт кредиту збільшено до 210\~ 000 грн., за користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 23% річних, у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань по сплаті кредиту, позичальник сплачує 54 % річних від суми залишку несплаченої заборгованості. Відповідно до п. 5.8 кредитного договору, а саме за порушення позичальником строків сплати за будь-яких із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, що призвело до звернення банку до суду, позичальнику нараховується штраф за розрахунком 1000 + 5% від суми позову. На забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором № 2007/46, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки б\\н від 22.11.2007р., відповідно до якого останній прийняв на себе договірне зобовязання нести повну майнову відповідальність перед банком у разі невиконання ПП [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Зі свого боку ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав, передбачені кредитним договором умови та передав позичальнику грошові кошти в розмірі 210 000 грн., в подальшому в звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань, станом на 05.05.2009р. виникла заборгованість в розмірі 307\~146грн. 07коп. Як вбачається з наданої позивачем 22.12.2009р. заяви про збільшення позовних вимог, станом на 17.12.2009р. розмір заборгованості відповідачів за кредитним договором № 2007/46 становить 441\~552,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 210\~000грн.; заборгованість по відсоткам 138\~990,84 грн.; по комісії 1487грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 70\~047,86 грн. штрафні санкції за порушення позичальником строків сплати за будь-яких із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, що призвело до звернення банку до суду в розмірі 22\~026,31 грн. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником та боржник разом з поручителем відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Таким чином, на день винесення рішення тобто на 01.12.2010р. солідарному стягненню з [PERSON] підприємця [PERSON], [PERSON] підлягає заборгованість за кредитним договором № 2007/46 від 22.11.2007р. станом на 17.12.2009р. (останні уточнення позовних вимог відбулися 22.12.2010р.) в розмірі 441\~552 грн. 51 коп. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ПП [PERSON] за кредитним договором, 12.01.2009р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» було укладено договір поруки № 467, відповідно до якого ТОВ «УФА «Верус» прийняло на себе зобовязання нести відповідальність перед позивачем у разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором в розмірі 1000 грн. Приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 1000 грн. солідарно з ПП [PERSON], [PERSON] та ТОВ «УФА «Верус», не є багатостороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та інших відповідачів солідарно 1000 грн. на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Чорнобук В.І. від 23.06.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів ПП [PERSON], [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. (1% від ціни позову, але не більше ніж 1700 грн.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial