Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі до 2009р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в травні 2009 року і з цього часу сторони проживають окремо. Після розірвання стосунків відповідач уникає від надання матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працює завідуючим виробництва пасажирського вагонного депо Одеса-Головна і регулярно отримує заробітну плату. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивачка просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1250,00 грн. щомісячно до набуття дитиною повноліття. 19 листопада 2010р. позивачка надала до канцелярії суду заяву про зміну позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно до набуття дитиною повноліття але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2010 року щомісячно до набуття дитиною повноліття /а.с.26/. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність (а.с.13). Відповідач у судове засідання зявився, змінені позовні вимоги визнав повністю та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, про що надав заяву /а.с.29/ Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.З ст.10, ч.І ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, відповідач є рідним батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про народження №427 від 07.07.2005 року, виданим першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси /а.с.6/. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 12.05.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису № 77 /а.с.5/ Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили сімейні стосунки і проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Судом встановлено, що відповідач працює завідуючим виробництва пасажирського вагонного депо Одеса-Головна і регулярно отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою з місця роботи та заробітної плати (а.с.4). Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина щомісяця у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно до набуття дитиною повноліття але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2010 року до набуття дитиною повноліття (а.с.29). Ці обставини встановлені судом, підтверджені доказами, що є у справі, сторонами не заперечуються. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За такими обставинами суд доходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно до набуття дитиною повноліття але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2010 року до набуття дитиною повноліття, тобто до 15.06.2023 р. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 51,00 грн., витрати на ІТЗ складають 120,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved