overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що 16.10.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем від якого у них народився син [PERSON], [INFO] Однак сімейне життя не склалось по тій причині, що відповідач залишив сімю та перейшов проживати до своїх батьків. Більше двох років сторони однією сімєю не проживають, шлюб носить формальний характер і перебувати в такому шлюбі вона не бажає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, сина залишити на її вихованні. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Коляник». Відповідач проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу та залишення сина біля позивачки. Суд вислухавши сторін, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам. Тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що 21.02.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Спільне сімейне проживання з відповідачкою стало не можливим через те, що у них різні характери та погляди на життя. Спільно не проживають протягом пяти місяців, а тому, вважає, що шлюб носить формальний характер і перебувати в формальному шлюбі він не бажає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив шлюб розірвати, дітей залишити на вихованні відповідачки. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечила, просила шлюб розірвати, дітей залишити їй на вихованні . Після розірвання шлюбу бажає перейти на своє дошлюбне прізвище «Богачук». Суд вислухавши позивача, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам. Тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. Позов мотивується тим, що між сторонами 15 серпня 2006 року було укладено Кредитний Договір № SAVDN03000008726106, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого на карту кредитного ліміту у розмірі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка умови вказаного договору постійно порушує та не виконує взяті на себе зобов'язання, через, що у позивача виникло право вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач станом на 05.06.2010 року має заборгованість в сумі 48310,00 гривень, яка складається з наступного: 25000,00 заборгованість за кредитом; 23310,00 заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлен належним чином. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банку бо інша фінансова установа забов язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позивачальник зобов язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 15.08.2006 року [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді встановленого на картку кредитного ліміту у розмірі 25000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % у місяць на суму залишку заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість за кредитним договором станом на 05.06.2010 року складає 48310,00 , а саме: заборгованість за кредитом- 25000,00 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 23310,00 гривень. Таким чином, факти зазначені в позовній заяві знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. З відповідача, у відповідності зі ст. 79 ЦПК України також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов язані з оплатою судового збору у розмірі 483,10 грн. при подачі позовної заяви та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 17.08.2009 року перебуває у зареєстрованому штабі з відповідачем. Це їхній перший шлюб. Від спільного життя у них народилося двоє дітей, син [PERSON] [INFO] та донька [INFO], яка вже повнолітня. З самого початку спільного життя відносини між нами склалися нормальні,проте пізніше відповідач став недостойно поводити себе в побуті, зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, подружні відносини припинили в 1996 році, майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. Просила шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача.. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, вказала, що після розірвання шлюбу бажає поновити своє дошлюбне прізвище. Згідно протоколу допиту, який надійшов з Фастівського міськрайонного суду Київської області позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, неповнолітню дитину залишити проживати з позивачкою. Матеріалами справи встановлено, що: Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 410759 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.08.1990 року. В даний час між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згідні, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе. Суд, вважає, що за згодою сторін неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачкою. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстровано 31 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Балаклія Харківської області, актовий запис №241. Мотивуючи позов, у позовній заяві вказує на те, що від шлюбу з віповідачем є дитина [PERSON], 16.03.1998 року народженя. Сімейне життя не склалося, останні пять років спільного проживання постійно виникали сварки, непорозуміння. Шлюбні віносини між ним та відповідачем було припинено з 30.12.2007 року. Спільне господарство не ведеться. Позивач, вказав, що проживає окремо, має іншу сімю. Примирення з відповідачем неможливе. Спору про поділ майна немає. Дитина проживатиме з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився До суду надійшла його заява, у якій він наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу і просив розглянути справу без його присутності в судовому засіданні, про що подав заяву. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 31 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №241, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.7). "За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Вони вважають, що збереження шлюбу суперчить їх інтересам, примирення неможливе. stify"31 серпня 2010 року суд за заявою відповідача надавав сторонам тримісячний строк для примирення, однак сторони не примирилися. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «Сорока» на «Луценко», не зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає їй шлюбне прізвище «[PERSON] На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання факту батьківства. Заявниця посилається на те, в її свідоцтві про народження в графі «батько» відсутній запис. Але її батьком є [PERSON] з яким з весни 1958 року проживала її мати в незареєстрованому шлюбі. За життя [PERSON] визнавав її своєю донькою, піклувався про неї. Життя батьків не склалося, і в 1975 році вони припинили спільне життя. 12 вересня 2004 року померла її мати, а 30 квітня 2010 року помер її батько [PERSON], його смерть зареєстрована 5 травня 2010 року виконкомом Довгопристанської сільської ради за актовим записом № 7. Встановлення даного факту позивачці потрібно для одержання спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], що складається з ? частини житлового будинку, та земельної ділянки загальною площею 5,05 га в селі Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області.. Посилаючись на викладені обставини, просила задовольнити заяву. В судовому засіданні заяву підтримала. Заінтересована особа - Довгопристанська сільська рада Первомайського району Миколаївської області в судове засідання не зявилася, направила заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] свідків, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що з весни 1958 року по 1975 рік [PERSON] перебувала з [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство. Від цих відносин в них народилася донька [PERSON] в 1959 році. [PERSON] визнавав її рідною донькою, піклувався про неї. В квітні 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть № 7 від 05.05.2010 року. Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (односільчанами) які знали сімю Кучмагри-Сотлтик У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідків. У звязку з наведеним, суд вважає, що в суду є достатні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства, що передбачено ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

13 вересня 2010 року Любомльським районним судом Волинської області ухвалено рішення, яким [PERSON] визнано власником нерухомого майна, що знаходиться по вулиці Прикордонників, 45 міста Любомля. Рішення набрало законної сили. 29 жовтня 2010 року позивач звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення. Свою заяву мотивує тим, що в БТІ не може отримати свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оскільки в резолютивній частині судового рішення не вказано про визнання права власності за позивачем на самочинно збудований сарай «б». У звязку з цим просить доповнити резолютивну частину рішення. Сторони в судове засідання не зявились. Відповідно до частини 4 статті 215 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у резолютивній частині рішення, серед іншого, повинні бути вказані висновки суду щодо позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

02 вересня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В позовній заяві вона зазначила, що з 07 червня 2003 року до 03 жовтня 2008 року вони з відповідачем знаходилися в цивільному шлюбі. З 03 жовтня 2008 року проживають окремо. В сім»ї народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у вихованні доньки, в зв»язку з чим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позов визнає, просить позов задовольнити в повному об»ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення суду при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 07 червня 2003 року сторони проживали разом в цивільному шлюбі. З 03 жовтня 2008 року проживають окремо. В сім»ї сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 069658, виданого Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 14. Дитина проживає разом з матір»ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області 25 серпня 2010 року №02-24/475. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження. 3 2008 року відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, проживає окремо, підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів з відповідача суд не вбачає. Відповідач не перебуває на обліку в лікарні в зв'язку з тяжким станом здоров'я, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] 23. 06. [INFO], та сина [PERSON] 12. 03. [INFO], оскільки відповідач є їхнім батьком, добровільно допомогу на їхнє утримання не падає. Сторони подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позивач на своїх вимогах наполягає. Судом встановлено, що згідно зі ст. 180 СК батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей, відповідач від цього обов,язку ухиляється. Згідно із ст. 84 СК, 2. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, позов слід задовольнити. З відповідача на підставі ст. 75 ЦПК, слід стягнути мито на користь держави. Згідно зі ст. ст. 217, 367 п. 1 ЦПК, рішення в частині стягнення аліментів в розмірі виплат за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, та на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 15.02.1997 року Скадовським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживатиме разом з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що шлюб виявився невдалим, вони проживають в одному будинку, але останні три роки подружнім життям не живуть, окремо ведуть домашнє господарство, спілкуються лише стосовно виховання та утримання дитини, часто сваряться, фактично сімя розпалася та збереження шлюбу неможливе. Просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, судові витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не зявився, в позові просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання зявилась, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі з 15.02.1997 року, який був зареєстрований Скадовським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-КГ № 048181, від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося через різні погляди на життя. Останні три роки сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили і поновляти не наміряні, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою в якій вказала, що сторони перебувають у шлюбі з 08 вересня 1996 р., який зареєстрований у Жмеринському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, за актовим записом № 184. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки між ними припинені та спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги, та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою в якій вказала, що сторони перебувають у шлюбі з 08 вересня 1996 р., який зареєстрований у Жмеринському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, за актовим записом № 184. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча таку можливість має, так як працює в ВЧ-2 на ст. Жмеринка, має постійний дохід та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожитковогомінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та згідно ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;ст. 182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальнестановище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів,наявністьуплатника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина;іншіобставини,які мають істотне значення, та ст. 182 ч.2 СК України - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 1998 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння по пров. Городчанському, 4 в с. Требухів Броварського району Київської області. Інша 1/2 частина цього домоволодіння належить чоловікові позивачки третій особі по справі. Ще при житті 05 лютого 1998 року мати на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого заповіла позивачці все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. У встановлений законом строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане домоволодіння їй відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері право власності на 1/2 частину спадкового домоволодіння. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомивши письмово про розгляд справи в його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки згідно із записами в погосподарській книзі домоволодіння належало померлій, а після її смерті спадщину прийняла позивачка, звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Тому на підставі викладеного та

Outcome: approved