overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.10.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що вони мають різні характери, втрати поваги один до одного, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки. Вважає, що сімя розпалась, тому просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. В даний час їх сімя розпалась і на примирення вона не згодна. З березня 2010 року проживають окремо. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив суду, що сімейні та шлюбні стосунки з позивачем вони припинили з березня 2010 року, не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згодний. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (аркуш справи 4). В звязку з тим, що за час спільного проживання в шлюбі між сторонами втрачені повага та любов, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки, і з березня 2010 року проживають окремо. Спору про майно та місце мешкання дитини немає. Враховуючи те, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, а подальше збереження сімї буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.04.2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].. В звязку з тим, що вони мають різні характери, постійними сварками в ході яких застосовувалось фізичне насильство, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки. Вважає, що сімя розпалась, тому просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. З листопада 2010 року вони проживають окремо. В даний час їх сімя розпалась і на примирення вона не згодна. Спору про майно та місце мешкання дитини немає. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлявся. Зі згоди позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В звязку з несумісністю характерів, сварками в ході яких застосовувалось фізичне насильство та різними поглядами на життя, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки. Спору про майно немає. Враховуючи те, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивачка миритися не бажає, а подальше збереження сімї буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітків, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що з 24 липня 1993 року проживали з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені, дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 15 червня 1994 року виданого відділом РАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 363. На даний час сторони разом не проживають. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним і має можливість її надавати. Данні обставини в суді сторони не оспорювали. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

18 листопада 2010 року до Краматорського міського суду надійшов позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми в наслідок невиконання зобовязання. Позивачі у судове засідання не зявилися але надали суду заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність та про те, що позов підтримують. Із позову видно, що 27.08.2010 року та 07.09.2010 року позивачі надали відповідачу гроші у розмірі 120000 грн. (по 60000 грн. кожен) у якості передплати за будівельні матеріали та виконання будівельних робіт. Відповідно до розписки від 27.10.2010 року відповідач зобовязалася у випадку невиконання умов повернути гроші у розмірі 120000 грн. Позивачі просять суд стягнути з відповідача суму грошей переданих відповідачу на умовах виконання зобовязання здобути будівельні матеріали виконати будівельні роботи, а також стягнути з відповідача судові втрати. У судове засідання відповідач не зявився за невідомою суд причиною, про час розгляду справи належним чином повідомлявся. Згiдно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язанням. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Як вбачається з розписки, відповідач підтверджує перед позивачем отримання грошей у сумі 120000 грн., які зобов'язується повернути у звязку з невиконанням зобовязання. У відповідності зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. Таким чином, з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути суму грошей переданих відповідно до розписки у розмірі 120000 грн., а також судові витрати. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1201 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь 3 475 грн. боргу за договором купівлі-продажу від 03 березня 2006 року, а також понесені нею судові витрати під час подання до суду позовної заяви. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, 03 березня 2006 року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу. За даним договором відповідачка придбала у позивачки меблі загальна вартість яких становила 13695 грн., але сплатила позивачці лише 10220 грн., тобто борг відповідачки перед позивачкою складає 3475 грн. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, але від представника до суду надійшла заява в якій вона підтримала позовні вимоги позивачки, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, а також просила суд провести судовий розгляд справи за її відсутності і відсутності позивачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена судом про дату, годину і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи те, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також враховуючи ту обставину, що суду відома позиція відповідачки, оскільки вона під час проведення попереднього судового засіданням позовних вимог позивачки не визнала та заперечувала проти їх задоволення, суд визнає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачки. З'ясувавши всі обставини справи, дослідивши надані сторонами у справі суду докази, судом встановлені наступні факти. Згідно договору купівлі-продажу № 9 від 03.03.2006 року між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу за яким позивачка зобов'язувалася продати відповідачці за відповідну суму меблі ( а.с.6-8 ). Згідно квитанції № 65 від 03.03.2006 року позивачка отримала від відповідачки 5 120 грн. як часткову оплату за придбані меблі, а за квитанцією № 65а від 07.06.2006 року позивачка отримала від відповідачки 5 100 грн. В даних квитанціях зазначено, що а повна ціна виробу складає 13895 грн. ( а.с.9 ) Невиконання відповідачкою умов договору купівлі-продажу є- підставою для повного задоволення позову. За вимогами ч.І ст.691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Встановлені факти відповідають цивільним правовідносинам. $ Суд стягує з відповідачки на користь позивачки сплачені нею під* час подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся прокурор Троїцького району Луганської області, який представляє інтереси [PERSON] В обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що [PERSON] до 06.12.2010 працював на ЗАТ «Троїцький ОПЗ» на посаді жарівника. В день звільнення йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі. На його звернення погасити заборгованість підприємство не відреагувало. Відповідачем були порушені встановлені строки виплати заробітної плати, тому виникла заборгованість у розмірі 4292 грн.35 коп., а саме: червень 2010 року - 543,21 грн.; липень 2010 року - 1544,67 грн. серпень 2010 року - 666,58 грн.; вересень 2010 року - 553,13 грн.; жовтень 2010 року - 475,44 грн.; листопад 2010 року - 509,32 грн.; Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 4292,35 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій визнає позовні вимоги і просить суд розглянути справу без участі представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, позивач працював на ЗАТ «Троїцький ОПЗ» до 06.12.2010 року. Відповідно до довідки, наданої відповідачем, сума заборгованості з виплати заробітної плати станом на 15.12.2010 року перед позивачем складає 4292,35 грн. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом встановлено, що відповідач не провів повного розрахунку в день звільнення позивача і до теперішнього часу, порушуючи вимоги ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У зв'язку із викладеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача, відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів, підлягають повному задоволенню. Відповідно ч.З ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає можливим стягнути з ЗАТ «Троїцький ОПЗ» судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся прокурор Троїцького району Луганської області, який представляє інтереси [PERSON] В обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що [PERSON] до 09.12.2010 працював на БАТ «Троїцький ОПЗ» на посаді пресувальника. В день звільнення йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі. На його звернення погасити заборгованість підприємство не відреагувало. Відповідачем були порушені встановлені строки виплати заробітної плати, тому виникла заборгованість у розмірі 3597 грн.41 коп., а саме: червень 2010 року - 478,73 грн.; липень 2010 року -1324,84 грн. серпень 2010 року - 588,60 грн.; вересень 2010 року - 489,89 грн.; жовтень 2010 року - 349,36 грн.; листопад 2010 року - 365,99 грн.; Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 3597,41 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій визнає позовні вимоги і просить суд розглянути справу без участі представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, позивач працював на ЗАТ «Троїцький ОПЗ» до 09.12.2010 року. Відповідно до довідки, наданої відповідачем, сума заборгованості з виплати заробітної плати станом на 15.12.2010 року перед позивачем складає 3597,41 грн. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом встановлено, що відповідач не провів повного розрахунку в день звільнення позивача і до теперішнього часу, порушуючи вимоги ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У зв'язку із викладеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача, відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів, підлягають повному задоволенню. Відповідно ч.З ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає можливим стягнути з ЗАТ «Троїцький ОПЗ» судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач в грудні 2010 р. звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 16.03.2002 по 16.11.2010 року. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дитини та дружини, добровільно не надає матеріальну допомогу. На сьогоднішній день позивач зазначала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Також, позивач зазначала, що відповідач працює в Ірпінському виробничому управлінні комунального господарства, являється приватним підприємцем та має інші доходи, тому просила стягнути з нього на утримання дружини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 13.10.2012 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердила наведені обставини, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002 по 16.11.2010, від якого мають дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8), які знаходиться на утриманні позивачки (а.с.10). На сьогоднішній день позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини, хоча спроможний надавати. Наведені обставини стверджуються свідоцтвом про одруження, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16.11.2010 про розірвання шлюбу, свідоцтвами про народження дітей, довідкою Ірпінського комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Ірпінь», копією паспорта позивачки та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Також згідно ст. 75, 77 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, кошти на утримання стягуються в судовому порядку у частці від доходу одного з подружжя чи у твердій грошовій сумі. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач як чоловік [PERSON] ухиляється від виконання обовязків по її матеріальному утриманню, також їх спільні діти знаходиться на утриманні позивачки, то суд з врахуванням вимог ст. ст. 75, 84 СК України стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 гривень щомісячно до досягнення їх сином [PERSON] трьохрічного віку. На підставі ст. ст. 75, 77, 79, 80, 84, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсут¬ності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. У направленій до суду телефонограмі просить справу розглянути у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши представлені у справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що батько позивача [PERSON] має на праві власності житлову кварти¬ру № 145 по вул.Рівненська, 6 в м.Костопіль, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10 серпня 1995 року. 29 березня 2010 року батько позивача помер ( матір померла 10 вересня 2003 року ). Згідно заповіту від 18 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу, позивач має право на спадкове майно як спадкоємець за заповітом після смерті батька. Оскільки позивач має свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт на квартиру, то помилково вважав, що в будь-який час зможе оформити на себе спадщину, а тому пропустив шестимісячний термін звернення із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, він має право звернутися до суду з позовом про додатковий строк для прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому є всі підстави для його продовження. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання її втратившим право користування жилим приміщенням - будинком по вул.Чорновола,21 в с.Калинівка Сарненського району, в обґрунтування якого посилається на те, що є власником будинковолодіння, в якому зареєстрована відповідач як член сім»ї, так як перебували з 1990 року по 2009 рік у зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час з серпня 2009 року залишила місце проживання і понад рік у будинку не проживає без поважних причин, в зв'язку з чим просить визнати відповідача втратившим право користування спірним жилим приміщенням, так як не проживає в ньому. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги і дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи у її відсутності не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Згідно довідок Степанської селищної ради [PERSON] належить житловий будинок по вул.Чорновола,21 в с.Калинівка Сарненського району, де зареєстрована бувша дружина [PERSON] Із акту комісії Степанської селищної ради від 13.12.2010 року встановлено, що більше року [PERSON] не проживає по місцю реєстрації по вул.Чорновола,21 в с.Калинівка Сарненського району. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач понад рік не проживає в спірному житловому приміщенні, власником якого є позивач, чим на даний час порушує житлові права [PERSON], а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] втратившою право користування жилим приміщенням є обґрунтованими і законними.

Outcome: approved