Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з вказаним вом, посилаючись на те, що 24 вересня 2007 року [PERSON] уклав АКІБ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі .000 доларів СІЛА, під 10, 5 % річних, на строк до 24 вересня 2028 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань 24 вересня 2007 року між ІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, дметом якого є квартира №5 в будинку №26 по вулиці адоначальницькій в м. Одесі. Крім того, 24 вересня 2007 року з метою забезпечення виконання ов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Ьоговір поруки № 144216, відповідно до якого [PERSON] є поручителем зг зобов'язаннями [PERSON] перед позивачем за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту. Вищевказані договори [PERSON], [PERSON] просять суд визнати недійсними, посилаючись на те, що під час укладення договору про надання споживчого кредиту 11221536000 від 24 вересня 2007 року, у АКІБ «УкрСиббанк» були відсутні генеральна ліцензія, індивідуальна ліцензія та письмовий дозвіл [PERSON] Банку України, на підставі яких АКІБ «(УкрСиббанк» мав би право здійснювати валютні операції, однак 24 вересня 2007 року у АКІБ «УкрСиббанк» не було перелічених документів при наданні споживчого кредиту [PERSON] у розмірі 80.000 доларів США. Крім того, [PERSON], [PERSON] вважають, що 24 вересня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» грубо порушив норму ст. 11 Закону України &?к;Про захист прав споживачів», відповідно до якої АКІБ «УкрСиббанк» повинен був надати їм у письмовій формі всю необхідну та достовірну інформацію щодо отримання та повернення кредиту, але АКІБ «УкрСиббанк» не надав вказану інформацію ні [PERSON], ні [PERSON]. Одночасно, [PERSON], [PERSON] просять суд зобов'язат Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» прийняти від [PERSON] грошові кошти у розмірі 453.705 гривень 58 копійок з| розстрочкою платежів строком на 6 місяців, за таких умов, що місячни платіж буде складати 75.617 гривень 59 копійок, а також просять суд| скасувати заборону відчуження нерухомого майна у вигляді квартири адресою: місто Одеса, вулиця Градоначальницька (вулиця Перекопськс перемоги)[ADDRESS], яка накладена приватні нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; вилучити Єдиного Державного реєстру відчуження нерухомого майна запису пр заборону відчуження квартири за адресою: місто Одеса, вулиі Градоначальницька (вулиця Перекопської перемоги), будинок № 26 кварти]: № 5, який накладений приватним нотаріусом Одеського міськог нотаріального округу [PERSON]; вилучити з Державного реєстру іпоте* запису про іпотеку, який внесений приватним нотаріусом Одеськог міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 571639: контрольна сума 662Д2Е6678. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] поз підтримав та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставиі які викладені у позові. [PERSON]\~у судове\~засідання не\~з'явилась,\~про час\~та місі\~розгляду справи\~повідомлялась належним\~чином,\~надала суду\~заяву,\~в яї позов підтримала та просила суд позов задовольнити, а також просила с\\ розглядати справу в її відсутності ( а. с. 56). Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чине про що у справі є поштове повідомлення ( а. с. 59). За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 України, та оскільки представник позивача не заперечує проти заочне вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справі Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши і дослідивши матеріали справи і надані докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльнісі встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавсті України, нормативно-правовими актами [PERSON] банку України угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно зі ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України, сторонї вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні у&?а; договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільне законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власі розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог діючого законодавства України, ст. 11 Закону України «Про захист прав спожива1 та Правил надання банками України інформації споживачу про уме кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постанон [PERSON] банку України від 10.05.2007 року N 168. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», споживача в разі придбання ним продукції у кредит та порядок ення договору споживчого кредиту, в тому числі: перед укладенням вору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний ідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження дитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий дит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми дитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між св'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит же бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість луги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, в'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, крема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, ридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; і варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та бсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) еобхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначається розмір процентів та порядок їх сплати за договором залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2007 року позивач [PERSON] уклав з АКІБ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 11221536000, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 80.000 доларів СІЛА, під 10, 5 % річних, на строк до 24 вересня 2028 року ( а. с. 14-19). Як вбачається з договору про надання споживчого кредиту № 11221536000, [PERSON] підписав зазначений договір, однак судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» не надав [PERSON] письмової інформації про умови кредитування і сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки по ньому, про необхідність здійснен позичальником інших платежів, пов'язаних з отриманням, обслуговуванн та погашенням кредиту на користь банку та платежів на користь третіх осі про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку, що під час укладен кредитного договору АКІБ «УкрСиббанк» не надав та приховав від позива повну інформацію щодо сукупної вартості кредиту, який фактично підля виплаті щомісячно, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартіс послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витр пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та повернення зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхуван юридичне оформлення). Крім того, суд вважає, що ненадання позивачу інформації, необхідн для здійснення свідомого вибору, інформації про орієнтовну сукуп вартість кредиту та варіанти повернення кредиту, призвело до укладення н договору про надання споживчого кредиту № 11221536000, який би він ніколи б не уклав, якщо б мав можливість вчасно ознайомитись з й умовами та отримати повну інформацію щодо банківських кредит послуг. Режим здійснення валютних операцій на території України, загал принципи валютного регулювання, повноваження державних органів функції банків та інших фінансових установ України в регулюва валютних операцій, права та обов'язки суб'єктів валютних відносин, поряд здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютно законодавства передбачені Декретом Кабінету Міністрів України «П систему валютного регулювання і валютного контролю», який з урахуванн приписів ст.4 ЦК України є одним із джерел регулювання правовідносин валютній сфері. Під валютними операціями у вказаному Декреті Кабінету Міністр" України розуміються операції, пов'язані з переходом права власності і валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами валюті України; операції, пов'язані з використанням валютних цінностей міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей інших зобов'язань, предметом яких є валютні цінності; операції, пов'язані ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про системл| валютного регулювання і валютного контролю» передбачено, що валютні операції проводяться на підставі відповідної ліцензії [PERSON] банку України. Згідно із ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» документ, який видається [PERSON] банком України в порядку і н умовах, визначених у цьому законі, на підставі якого банки та філ іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність є банківською ліцензією. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему лютного регулювання і валютного контролю» передбачено, що на ійснення валютних операцій [PERSON] України видає генеральні індивідуальні ліцензії. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим інансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку а здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, а весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на ійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення кої операції. Згідно із п.п. в, г ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про истему валютного регулювання і валютного контролю» індивідуальної ліцензії потребують, в тому числі, операції щодо: -надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; -використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. При цьому, підпункт «г» пункту 4 статті 5 Декрету, визначає, що індивідуальної ліцензії потребують, у тому числі, операції щодо використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. За п.1.4 Положення «Про порядок видачі [PERSON] банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу», затвердженого Постановою Правління НБУ №483 від 14.10.2004р., під використанням іноземної валюти як засобу платежу розуміється використання іноземної валюти на території України для виконання будь-яких грошових зобов'язань або оплати товарів. Судом встановлено, що договором про надання споживчого кредиту № 11221536000 від 24 вересня 2007 року, який укладений між сторонами, були встановлені наступні грошові зобов'язання: -у пункті 1.1 зазначеного договору встановлено, що банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, використати та повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 80.000 доларів СІЛА; -у пункті 1.2.2 зазначеного договору встановлено, що позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти у розмірі 790 доларів США. Таким чином, зі змісту договору про надання споживчого кредиту вбачається, що для виконання зазначених грошових зобов'язань повинна використовуватися іноземна валюта - долар США . Крім того, зі змісту вказаного договору вбачається, що він пря передбачає використання іноземної валюти на території України як зас платежу за цим договором, а тому, на думку суду, укладення даного догов саме в такій формі і з таким змістом, в якому він був укладеним, потреб індивідуальної ліцензії. Однак, судом встановлено, що індивідуальна ліцензія у А «УкрСиббанк» відсутня, внаслідок чого використання долару США засобу платежу за договором про надання споживчого кредиту 11221536000 від 24 вересня 2007 року суперечить приписам п. "в", "г" ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валюти регулювання і валютного контролю», п.6.1 «Правил використання готівко іноземної валюти на території України та внесення змін до деяких нормативно-правових актів [PERSON] банку України», затвердже Постановою Правління [PERSON] банку України №200 від ЗО тра 2007 року. Вичерпний перелік неторговельних операцій в іноземній валюті містить в собі п.11 Положення «Про порядок та умови торгівлі іноземн валютою», яке затверджено Постановою [PERSON] банку України 10.08.2005 року №281. Таким чином, суд вважає, що цей перелік також не містить в надання права АКІБ «УкрСиббанк» використання готівкової інозе\\ валюти на території України як засобу платежу. Наявність у спірному договорі положень щодо розрахунків за грошовими зобов'язаннями між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» доларах США за відсутності у сторін індивідуальної ліцензії на використ готівкової іноземної валюти на території України як засобу платежу використання позивачем долару США як засобу платежу за креди договором, суперечить приписам ст. 99 Конституції України, ст. 524 України, ст. З Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валют регулювання і валютного контролю», ст. 35 Закону України « [PERSON] України». Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ визнання правочинів недійсними», правочин юридичної особи, вчинений без відповідного дозволу (ліцензії), згідно зі статтею 227 ЦК Украї оспорюваним. Вимоги про визнання такого правочину недійсним можуть заявл як сторонами правочину, так і будь-якою заінтересованою особою в якщо таким правочином порушено її права чи законні інтереси, а органами державної влади, які відповідно до закону здійснюють контро, видом діяльності, яка потребує ліцензування. Стаття 227 ЦК України встановлює, що правочин юридичної ос вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний су недійсним. Згідно із ч.І ст.215 ЦК України, підставою недійсності правоч недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) в які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст.203 ЦК України. АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], останні підлягають визнанню судом недійсними на підставі ч.2 ст.548 ЦК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи, представник позивача [PERSON] довів суду ті обставини, на які він посилався як на підставу позовних вимог, а представник відповідача не скористався своїм правом і не надав суду н! заперечення проти позову, ні докази в обґрунтування заперечень. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхо: визнання недійсними: договору про надання споживчого кредиту № 11221536000 від 24 вересня 2007 року, іпотечного договору від 24 верес 2007 року, договору поруки №144216 від 24 вересня 2007 року; зобов'язання ПАТ « УкрСиббанк» прийняти від [PERSON] грошові кошти у розмірі 453.705 гривень 58 копійок; скасування заборони відчуження нерухомог майна у вигляді квартири за адресою: місто Одеса, вули ~ Градоначальницька (вулиця Перекопської перемоги), будинок № 26 кварти № 5, яка накладена приватним нотаріусом Одеського місько нотаріального округу [PERSON]; вилучення з Єдиного Державного реєстр відчуження нерухомого майна запису про заборону відчуження квартири з адресою: місто Одеса, вулиця Градоначальницька (вулиця Перекопськ перемоги)[ADDRESS], який накладений приватни нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; вилучення з Державного реєстру іпотеки запису про іпотеку, який внесени" приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]С реєстраційний № 5716395, контрольна сума 662Д2Е6678. В іншій частині слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: partial