Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-10 00:00:00

В апеляційній скарзі ВАТ „Прилуцький хлібзавод просить вищевказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Оскаржуваним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 16 грудня 2010 року позовна заява задоволена частково. Стягнуто з ВАТ „Прилуцький хлібзавод на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 10000 грн. Стягнуто з ВАТ „Страхове товариство „Гарантія на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 2550 грн. Стягнуто з ВАТ „Страхове товариство „Гарантія на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 7581,20 грн. Визнано мопед марки „Хонда-Леад рама № JF 06-1109446 та двигун № [NUMBER] 06Е 1109462, належний [PERSON] фізично знищеним та передати права на залишки зазначеного транспортного засобу ВАТ „Страхове товариство „Гарантія. Стягнути з ВАТ „Страхове товариство „Гарантія на користь [PERSON] витрати понесені на правову допомогу в сумі 1659,60 грн. В решті позову відмовлено. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, дана неправильна оцінка доказам, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не доведені обставини, які суд вважав встановленими. ВАТ „Прилуцький хлібозавод не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтування та визначення розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди позивачу [PERSON]. Судом не було враховано при цьому, що апелянт добровільно, своєчасно та в повному обсязі надавав допомогу потерпілому [PERSON] Судом не взято до уваги розяснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Апелянт зазначає, що в рішенні суду не наведено, з яких міркувань суд виходив визначаючи розмір морального відшкодування, та вважає виваженим, розумним та справедливим розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди 2000 грн. Також апелянт вважає, що саме ВАТ „Страхове товариство „Гарантія повинен нести відповідальність як страховик за завдану моральну шкоду, оскільки вказаний розмір не перевищує ліміт відповідальності страховика. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги (в межах її доводів та вимог, заявлених у суді першої інстанції), апеляційний суд приходить до наступного висновку. По справі судом встановлено, що 11.06.2010 року близько 18 год. [PERSON], керуючи в силу трудових відносин з ВАТ „Прилуцький хлібзавод автомобілем марки „ЗИЛ-130 Фургон хлібний-С р.н.[NUMBER], який належить зазначеному товариству та застрахований у ВАТ „Страхове товариство „Гарантія, в порушення вимог п.п. 10.1,10.5,16.13 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з мопедом марки „Хонда Леад, який належить на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, з якими перебував на стаціонарному лікуванні у Чернігівській областній лікарні з 9 по 13 липня 2010 року, що підтвержується випискою із медичної картки стаціонарного хворого, та отримав механічні пошкодження мопед, що підтвержується протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту. Обставини протиправності дій [PERSON] щодо [PERSON] стверджені окрім постанови Прилуцького міськрайонного суду від 26.08.2010 року, якою кримінальну справу щодо [PERSON] за ст.286 ч.1 КК України закрито провадженням, та передано його на поруки трудовому колективу ВАТ Прилуцький хлібозавод, також поясненнями безпосереднього заподіювача шкоди- третьої особи якою був визнаний зазначений факт. Власником мопеду марки „ХондаЛеад рама № JF 06-1109446 та двигун № [NUMBER] 06Е 1109462, кольору серебристого-металику, обємом 50 см.куб., який був пошкоджений в результаті ДТП є позивачка [PERSON], а власником автомобіля марки ЗИЛ-130 Фургон хлібний-С р.н.[NUMBER] є відповідач ВАТ „Прилуцький хлібзавод, що підтвержується даними протоколу та талону на транспорний засіб і свідоцтва про реєстрацію. Виходячи із правової суті спору, та змісту правової норми ст.1172 ЦК, ст.22 Закону „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів які слід застосовувати до спірних правовідносин, суд першої інстанції правильно визначив що саме ВАТ „Страхове товариство „Гарантія як страховик власника транспортного засобу, та ВАТ „ Прилуцький хлібозавод із яким в трудових обовязках перебував [PERSON] виконуючи покладені на нього обовязки повинні відшкодувати шкоду завдану третім особам. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходячи із протиправності дій [PERSON], який юридично втілював волю підприємства, внаслідок чого було ушкоджено здоровя позивача, та заподіяно йому фізичний біль та душевні страждання, обґрунтовано у відповідності із правилами п.22.3 Закону.... поклав на ВАТ „Прилуцький хлібозавод відшкодування різниці між сумою відшкодування, яка має бути відшкодована страховиком та особою визнаною винною у дорожньо- транспортній пригоді. Проте апеляційний суд не може погодитись з визначеним місцевим судом розміром моральної шкоди. Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд не врахував розяснень Пленуму Верховного Суду України які дані в Постанові №4 від 31.03. 1995 рокуПро судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, зокрема про те що розмір відшкодування моральної шкоди суд встановлює залежно від характеру та обсягу заподіяних моральних та фізичних страждань з врахуванням у кожному випадку ступеню вини відповідача інших обставин. При цьому у відповідності із правилами ст.23 ЦК при визначенні розміру відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості. У даній справі розмір моральної шкоди не обґрунтовано достатньою мірою ні в позовній заяві, ні в рішенні суду. Виходячи із конкретних обставин справи які мають суттєве значення для її вирішення, ступінь вини [PERSON] який неумисно вчинив ДТП, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження зважаючи на їх характер і ступінь, і дії апелянта із яким він перебуває у трудових відносинах, та який надавав добровільно кошти для придбання необхідних для лікування позивача ліків, апеляційний суд вважає необхідним встановити розмір відшкодування моральної шкоди який необхідно стягнути із відкритого акціонерного товариства „Прилуцький хлібозавод на користь [PERSON] в 5000 (пять тисяч) грн. У звязку з наведеним, що зменшується розмір стягнення, рішення суду в частині стягнення моральної шкоди підлягає зміні. В іншій не оскаржуваній частині рішення суду необхідно залишити без змін. Оскільки апеляційний суд змінює судове рішення то відповідно до правил ст.88 ЦПК необхідно змінити розподіл судових витрат, і оскільки позов щодо апелянта задоволено частково, необхідно стягнути витрати в сумі 41грн.25 коп.( 4,25грн + 37грн).

Outcome: partial