Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за ним право власності на спадкове майно: житловий будинок № 26а по вул. Шкільна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області та земельну ділянку площею 0,1815 га за тією ж адресою, які належали його батьку [PERSON], що помер 11.08.2009 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.08.2009р. помер батько позивача [PERSON], якому належав будинок № 26а по вул. Шкільна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області та земельна ділянка за тією ж адресою. 11.03.1998р. батько склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, в тому числі будинок з господарчими будівлями № 26а по вул. Шкільна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, автомобіль ВАЗ 21011 та грошові внески в ощадному банку він заповів у власність позивачу. Після смерті батька позивач є єдиним спадкоємцем. Як зазначив позивач, 18.08.2010р. він вже отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль померлого батька. На сьогоднішній день позивач є єдиним спадкоємцем на будинок померлого батька, проживає в ньому, але не може розпоряджатися ним на свій розсуд. Для усунення цього непорозуміння позивач і звернувся до суду. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ № 293896, виданого 11.08.2010р., батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до заповіту від 11.03.1998 року житловий будинок та земельну ділянку, що належали [PERSON] і розташовані с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, останній заповів у власність [PERSON] (а.с. 9). Зазначений заповіт посвідчено приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу 11.03.1998 року і зареєстрований в реєстрі за № 853. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 15.11.1996 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 0,1815 га, що розташована на території с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 12). Зазначені обставини підтверджуються також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 26а по вул. Шкільна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, на підставі якого власником зазначеного будинку є [PERSON] (а.с. 15). 11.08.2009р. [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 12.08.2009р. серії І-КИ № 292563 (а.с. 8). Позивач зазначає, що на сьогоднішній день він не може оформити на себе право власності на жилий будинок та земельну ділянку в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на жилий будинок та помилкою в Державному акті, а саме у ініціалах батька, що належали його батькові, що і є причиною спору. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 ст. 1235 ЦК України зазначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як встановлено в судовому засіданні та зазначалося вище, [PERSON] склав заповіт на імя свого сина [PERSON], відповідно до якого заповів останньому жилий будинок № 26а по вул. Шкільна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області та земельну ділянку площею 0,1815 га за тією ж адресою. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах. З огляду на викладене, є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на жилий будинок № 26а по вул. Шкільна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області та земельну ділянку площею 0,1815 га, що розташована за тією ж адресою на території с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved