Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Цюрупинської міської ради Херсонської обласи про визнання права власності на метілевий ларьок «ремонт взуття» який знаходиться в м. Цюрупинську район «житло селища» біля багагоповерхового будинку №5а, приблизною вартістю 750 грн. В судовому засіданні позивач від позову не відмовився та підтримав позовні вимоги пояснивши що він є приватним підприємцем, свідоцтво про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності №62172042 від 20.10.1994 року в даному ларьку він займається підприємницькою діяльністю-ремонтує взуття громадянам. В 2009 році він зареєстрував вказаний ларьок у БТІ у м. Цюрупинську. Крім того визнання права власності на даний ларьок йому необхідно для того щоб в подальшому оформити право власності на земельну ділянку яка під ним знаходиться,площею біля 5 квадратних метрів. Представники відповідача позов не визнали, крім того зазначили, що вони взагалі не є відповідачами по даній цивільній справі, ніякого відношення Цюрупинська міська рада до металевого ларька немає, крім того визнання права власності на ларьок, який є рухомою річчю, не може бути підставою для набуття права власності на земельну ділянку на якій він знаходиться. Просять у позові відмовити о повному обсязі за необгрунтованістю основних вимог. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що до суду звернувся [PERSON] з позовом про визнання права власності на металевий ларьок який є рухомою річчю з метою подальшого оформлення земельної ділянки на якій він розташований. Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Відповідно до ст.1 ЦГПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку становленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 5 ст376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній. якщо це не порушує права інших осіб. З позову встановлено, що будь якого посягання на майно позивача з боку відповідача відсутнє, крім того з матеріалів позову на вбачається спір про право, у судовому засіданні не вбачається порушених, невизнаних, або оспорюваних прав свобод чи інтересів позивача, відповідачем. Крім того за даних обставин при відсутності спору про право не в компетенції суду видавати право- установчі документи на рухомі речі. Визнання права власності на металевий ларьок не є безумовно підставою для отримання права власності чи права користування земельною ділянкою яка під ним знаходиться, набуття такого права відповідно до ст..ст.124-127 ЗК України настає з моменту укладання договору оренди з власником земельної ділянки чи викупу земельної ділянки, через прилюдні торги (аукціон) з додержанням відповідної процедур встановлених Земельним КодексомУкраїни та відповідними постановами Кабінету Міністрів України. Таким чином у позові [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed