overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

26 листопада 2010 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони різні за складом характеру люди, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого не проживають разом з 2005 року, збереження сімї є неможливим і недоцільним. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 04.10.2001 року Відділом РАГС Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області за відповідним записом № 437. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги та їх мотиви підтримала повністю, просила їх задоволити, а справу розглянути у її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони уклали шлюб 04 жовтня 2001 року про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділом РАГС Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області зроблено відповідний запис за № 437 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФМ № 041691 від 04.10.2001 року. За час шлюбу 20.08.2001 року у сторін народилася донька Анна-Марія, що підтверджується довідкою Відділу РАГСу Мукачівського міського управління юстиції закарпатської області № 641 від 04.10.2001 року. Згідно статті 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що даний шлюб у сторін виявився невдалим, шлюбних відносини не підтримують, намірів їх поновити не мають, фактично сім»я існує тільки формально, а тому суд вважає, що цей шлюб слід розірвати. Майнового спору та спору про дітей немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачі в своїй позовній заяві просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Бригінці вул. Хуторська ,34 Бобровицького району Чернігівської області, посилаючись на слідуючі обставини: 20.05.2010 року померла їх мати - [PERSON] . За час свого життя вона не встигла оформити право власності на свій житловий будинок відповідним чином. Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який не зареєстрований в Ніжинському МБТІ. Після смерті матері вони прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину, на житловий будинок не має можливості ,так як на нього відсутня первинна реєстрація в Ніжинському МБТІ Позивачі в судове засідання не з»явилися, в заяві до суду просять справу розглянути у їх відсутності. Позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач до суду не з»явився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. В заяві позивачі підтримали свої позовні вимоги, а відповідач їх визнав , а тому відповідно до ст. 61 ч.І ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини , визнані сторонами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

ПАТ ВАБ «ВіЕйБі Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Причиною звернення до суду послужило те, що згідно кредитного договору № 07/174-05 від 25.12.2007 року відповідач [PERSON] отримала у ВАТ «ВіЕйБі Банк » кредит у розмірі 5500 грн. на поточні потреби з умовою сплати 24,0 процентів річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 24.12.2010 року. Однак, взяті на себе зобов"язання відповідач не виконувала, вчасно не сплачувала кошти, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить станом на 4.10.2010 року 3387,22 грн. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь банку 3387,22 грн. та судові витрати. Від позивача надійшла заява, просить справу слухати у відсутності представника,позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти слухання справи в заочному розгляді. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час і місце слухання справи повідомлена вчасно, про що свідчить поштова розписка. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № 07/174-05 від 25.12.2007 року відповідач [PERSON] отримала у ВАТ «ВіЕйБі Банк » кредит у розмірі 5500 грн. на поточні потреби з умовою сплати 24,0 процентів річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 24.12.2010 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] порушила вимоги умов договору, не сплачуючи вчасно заборгованість по кредитному договору. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 4.10. 2010 року відповідач має заборгованість 3387,22 грн., в тому числі: 2342,89 грн.-заборгованість по сплаті кредиту; 396,50 грн.-заборгованість по сплатв відсотків за користування кредитом; 647,83 грн.-плата за пропуск платежів. Банк попереджав боржника , що у випадку не сплати ним заборгованості, банк змушений буде звернутись до суду. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний і підлягає до задоволення. Борг слід стягнути в користь позивача, так як згідно Статуту ПАТ ВАБ «ВіЕйБі Банк» він являється правонаступником відносно усіх прав та обов»язків ВАТ «ВіЕйБі Банк ». На підставі ст.526, 527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Прокурор Надвірнянського району звернувся в інтересах ДП «Делятинський лісгосп» до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної лісовому господарству. В судовому засіданні прокурор та представник ДП «Делятинський лісгосп» позов підтримали та пояснили суду , що відповідач вчинив самовільну рубку лісу в Зарічанському лісництві, спричинивши ДП «делятинський лісгосп» шкоду в розмірі 758,91 грн. Просять суд постановити рішення про стягнення з відповідача зазначеної суми. Відповідач позов не визнав , пояснив , що самовільну рубку не вчиняв, поїхав підводою в ліс та назбирав зламаного вітром дерева та відвіз додому. Суд вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно протоколу про адмінправопорушення вимог лісового законодавства № 23 від 17.09.2010 року [PERSON] вчинив самовільну рубку лісу , а саме одного сухостійного дерева породи бук в кв. 6, вид.20 лісового фонду Зарічанського лісництва ДП «Делятинський лісгосп» , спричинивши державі шкоду в розмірі 758,91 грн. Постановою від 17.09.2010 року на нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн., який відповідачем не сплачено добровільно. Також не сплачено завдані державі збитки. При затриманні , [PERSON] дав пояснення, що без дозволу поїхав у ліс та зрубав бука діаметром 30см., погрузив на фіру та відвіз додому ( пояснення ним написано власноручно, про що він ствердив в судовому засіданні). Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач спричинив державі збитки, вчинивши самовільну рубку лісу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (далі ВАТ Комерційний банк «Надра») звернувся з позовом у суд до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у поданій до суду заяві, позовні вимоги підтримав і пояснив, що між ВАТ Комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за яким відповідачу [PERSON] були видані грошові кошти у сумі 5900 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,2 % річних з остаточним погашенням кредиту 15.06.2011 року. У даний час відповідач [PERSON] не виконує зобовязання по кредитному договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 10380 грн. 30 коп., а тому просить розірвати дію кредитного договору, а також стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати повязані з розглядом справи. Позивач до суду не зявися, направив письмове клопотання у якому просить суд постановити заочне рішення по вказаній справі у відповідності до ст. 224-226 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: 24.06.2008 року між позивачем ВАТ Комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1770/09/08-ПК (а.с. 5-7), за яким відповідачці були надані кошти в сумі 5900 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,2 % річних з остаточним погашенням кредиту 15.06.2011 року. На даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредитування не проводяться, а тому заборгованість становить 10380 грн. 30 коп. у тому числі: основний борг 5665 грн. 71 коп.; нараховані відсотки за користування кредитом 4126 грн.61 коп.; пеня за порушення строків погашення заборгованості 227 грн. 98 коп.; штраф 360 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно кредитного договору № 1770/09/08-ПК позичальник зобовязувався проводити погашення кредиту та відсотків по ньому щомісячно, шляхом внесення готівки до каси банку, але відповідачем були порушені дані зобовязання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про день та час розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення ,з наступних підстав: З свідоцтва про одруження І-СР № 025946 від 01 серпня 1998 року виданого Бубново Слобідської сільською радою, вбачається, що сторони по справі уклали шлюб між собою, про що зроблено актовий запис №4. Згідно свідоцтва про народження 1СР № 043468 від 01 вересня 1999 року, виданого Бубново Слобідської сільською радою, вбачається, що [PERSON] [INFO] являється сином сторін по справі. Сторони втратили почуття одне до одного, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Таким чином судом встановлено, що сімя остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Оскільки позов задоволено суд стягує з відповідача на користь позивача державне мито в сумі 08 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу : трудової книжки серії АТ-І №1150783, заповненої 08 квітня 1975 року на імя [PERSON]. В обґрунтування заявленої вимоги в заяві вказує, що трудова книжка була видана на її дошлюбне прізвище [PERSON] . В подальшому її прізвище було змінено на [PERSON] , що підтверджується записом , внесеним у трудову книжку на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Заявниця звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії, де було виявлено , що при внесенні вказаної зміни прізвища маються виправлення та прочеркування , що є перепоною у реалізації її права на пенсійне забезпечення. Заявниця надала суду заяву в якій просить розглянути справу в її відсутності , підтримала свою заяву. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви, про що надав суду письмову заяву. Просить справу розглянути без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по матеріалам справи . Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного: Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З паспорта заявниці встановлено, що її прізвище - [PERSON] (А.С.5). Зі свідоцтва про народження встановлено, що дошлюбне прізвище заявниці - [PERSON] (А.С.6). У трудовій книжці заявниці маються виправлення [PERSON] , [PERSON] ( А.С.11 ). Згідно свідоцтва про шлюб встановлено що 20 вересня 1975 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб , про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 103 від 20 вересня 1975 року ( А.С.7). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявниці для подальшого оформлення пенсії, та іншим шляхом встановити цей факт немає можливості . Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Заволока) О.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №422, мотивуючи тим, що вони з липня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що в сімї постійно виникали сварки з різних питань, вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 31.08.2006 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №054050 від 31.08.2006 р. Сторони з липня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що в сімї постійно виникали сварки з різних питань, вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] проживає з батьком за усною домовленістю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Берова)Н.Д.звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №583, мотивуючи тим, що вони з серпня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.10.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №192832 від 05.08.2009 року. Сторони з серпня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю, питання щодо стягнення аліментів на його утримання вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання громадянина таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що він [PERSON] є квартиронаймачем квартири № 70 будинку № 69 по 5 мікрорайоні Зарічному в м. Кривому Розі. Відповідач по справі доводиться [PERSON] сестрою, яка зареєстрована разом з ними, залишила вищевказане житлове приміщення у 2008 році, забравши свої речі. Місце її проживання до теперішнього часу не відоме, вона повністю припинила виконувати свої повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Вони не чинять ніяких перешкод в проживанні та користуванні житловою площею, замки на вхідних дверях не міняли, в квартирі немає ніяких особистих речей відповідача. Прописка в даній квартирі відповідачки [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги підтримали, та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у суд не зявилась, про причини не явки суду не повідомила, адже належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи через оголошення у газеті «Вісті Придніпровя». Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Представник третьої особи відділу віз, міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КГУ УМВД України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про день і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням таким, що підлягає задоволенню, за наступними підставами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем квартири № 70 будинку № 69 по 5 мікрорайоні Зарічному в м. Кривому Розі. Відповідач [PERSON], доводиться позивачеві [PERSON] рідною сестрою, залишив вищевказане житлове приміщення у 2008 році, залишила вищевказане житлове приміщення у 2008 році, забравши свої речі. Місце її проживання до теперішнього часу не відоме, вона повністю припинила виконувати свої повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Вони не чинять ніяких перешкод в проживанні та користуванні житловою площею, замки на вхідних дверях не міняли, в квартирі немає ніяких особистих речей відповідача. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового Кодексу України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає у спірній квартирі більше одного року, оскільки позивачі не чинять ніяких перешкод, то суд вважає необхідним визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved