Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

У провадженні Пирятинського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Агромаркет «Заріна» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що між ТОВ «Заріною» та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «М'ясний ряд» був заключений договір поставки №22. ТОВ «Заріна» зобов'язувалася поставляти м'ясну сировину, а ТОВ «М'ясний ряд» зобов'язувався проводити оплату за сировину. З боку позивача систематично виконувалися зобов'язання, зазначені в договорі, а ТОВ «М'ясний ряд» частково виконував умови договору. У забезпечення зобов'язань умов договору згідно Закону України «Про заставу» були укладені між ТОВ «Заріна» та відповідачами договори застави. Договори застави №№ 1, 2 нотаріально не посвідчувалися, так як цивільним законодавством не передбачено обов'язкове посвідчення таких договорів. На її думку зазначені договори набрали чинності, оскільки підписані сторонами. Просила суд стягнути з фізичної особи [PERSON] на користь ТОВ «Агромаркет «Заріна» борг у сумі 50 000 грн. за рахунок заставного майна - вантажного автомобіля марки МЕНБЕБЕЗ- ВЕ^ по договору застави № 2 від 01.04.2010; стягнути з фізичної особи [PERSON] на користь ТОВ «Агромаркет» Заріна» борг у сумі 50 000,00 грн. за рахунок заставного майна - вантажного автомобіля марки ІУЕКО по договору застави № 1 від ©1.04.2010 та стягнути з [PERSON] та [PERSON] судові витрати. Представник відповідачів з позовними вимогами не згідний, пояснив, що, оскільки лані позовні вимоги випливають із господарських відносин між ТОВ «Агромаркет «Заріна» та ТОВ «М'ясний ряд», укладені між ТОВ «Заріна» та відповідачами договори застави №№1, 2. в яких пунктом 7.2 передбачено, що договір набиває чинності з моменту його нотаріального посвідчення, тому ці договори не набрали чинності до моменту нотаріального посвідчення, так як нотаріально не посвідчувалися, а відтак і у відповідачів не виникло зобов'язання перед позивачем, у зв'язку з цим просив відмовити у задоволенні позову. Судом установлено: Договір поставки №22 від 22.10.2009 був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясний ряд» (Покущщь) та товариством з обмеженою відповідальністю «Агромаркет «Заріна» (Постачальник), відповідно якого постачальник зобов'язувався «тематично поставляти і передавати у власність покупцю м'ясну сировину, а покупець зобов'язувався приймати цю сировину та своєчасно здійснювати оплату за неї на умовах даного договору (а.с. 6). 30 грудня 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясний ряд» з одного боку та товариство з обмеженою відповідальністю «Агромаркет «Заріна» з іншого боку уклали додаткову угоду №1 до договору поставки №22 від 22.10.2009 про наступне, п.7.1 викласти в наступній редакції «даний договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і дії до 31.12.2011», всі інші умови договору поставки №22 від 22.10.2009 залишити незмінними. У випадках, непередбачених даним договором, сторони керуються чинним законодавством України (а.с. 7). Згідно договору застави №1 від 01.04.2010, укладеного між ТОВ «Агромаркет «Заріна» (далі - Заставодержатель) з однієї сторони та фізичною особою [PERSON] (далі - заставодавець) з другої сторони, про наступне: Цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з договору поставки №22 від 22.10.2009, а також усіх додаткових угод до нього, укладеного між Заставодержателем та ТОВ «М'ясний ряд», за умовами якого останній зобов'язаний повернути заставодержателю заборгованість в сумі 241 047, 70 грн., а також штраф за несвоєчасну оплату в розмірі 30% від несплаченої в строк суми. Предметом застави є вантажний автомобіль марки IVEKO, 4912, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Згідно п. 7.2 вказаного договору, він набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення, (а.с. 9-10). Згідно договору застави №2 від 01.04.2010, укладеного між ТОВ «Агромаркет «Заріна» (далі - Заставодержатель) з однієї сторони та фізичною особою [PERSON] (далі - заставодавець) з другої сторони, про наступне: Цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з договору поставки №22 від 22.10.2009, а також усіх додаткових угод до нього, укладеного між Заставодержателем та ТОВ «М'ясний ряд», за умовами якого останній зобов'язаний повернути заставодержателю заборгованість в сумі 241 047, 70 грн., а також штраф за несвоєчасну оплату в розмірі 30% від несплаченої в строк суми. Предметом застави є вантажний автомобіль марки MERSEDES-BENZ, 410D, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Згідно п. 7.2 вказаного договору, він набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням цього договору, несе заставодавець, (а.с. 11-12). Суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки доводи представника позивача [PERSON] про те, що договори застави №№ 1, 2 від 01.04.2010 набрали чинності, правового значення для справи не мають, так як відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню за домовленістю сторін, а згідно п. 7.2 вказаних договорів, вони набирають чинності з моменту їх нотаріального посвідчення, тому у відповідності з ч.4 ст.639 ЦК України, такі договори є укладеними з моменту їх нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ч. 4 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані і позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed