Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-28 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось з позовом до [PERSON], вказавши, що 25.04.2008 року з відповідачем був укладений кредитний договір, за яким він отримав 63500 доларів США строком до 25.04.2028 року, зобовязавшись виплатити кредит, а також відсотки згідно з умовами договору. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з [PERSON] укладений договір іпотеки , предметом якого є квартира [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, просять звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його на публічних торгах та задовольнити вимоги позивача в сумі 591760,96 гривень, стягнути судові витрати. Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явились, представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів. Відповідач у попередніх судових засіданнях проти позову заперечував, вказавши, що дійсно уклав кредитний договір та договір іпотеки, зобов'язання за кредитним договором не виконував через скрутне матеріальне становище. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. 25.04.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/17-36/1878-31, за яким останній отримав кредит в сумі 63500 доларів США строком до 25.04.2028 року, зобовязавшись повернути кредитні кошти, а також сплатити відсотки за 13 % ставкою та інші платежі відповідно до умов договору. Порядок погашення кредиту та сплати відсотків встановлений пунктами 3.2, 3.3, статтею 7 кредитного договору та графіком повернення кредиту (додаток № 1 до договору). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, через неналежне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, станом на 19.08.2010 року виникла заборгованість в загальній сумі 591760,99 гривень, виходячи с курсу НБУ 789 гривень за 100 доларів США, що не перевищує офіційного курсу НБУ (7,96 гривень за 1 долар США) на момент винесення рішення. За п. 7.9 кредитного договору всі платежі позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів повинні здійснюватись у валюті, що відповідає валюті кредиту. Відповідно до статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно п.п. 9.1, 9.2 кредитного договору банку надане право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов договору, а позичальник зобовязаний здійснити таке погашення. 27.07.2010 року відповідачеві направлялась відповідна вимога про дострокове погашення кредиту, яка отримана відповідачем 06.08.2010 року. 25.04.2008 року на забезпечення виконання умов кредитного договору між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Згідно з умовами кредитного договору та договору іпотеки у разі порушення позичальником своїх зобовязань за договором, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Ціна продажу предмету іпотеки встановлюється за вибором іпотекодержателя або в розмірі заставної вартості предмета іпотеки або на підставі оцінки майна, що підготовлена незалежним субєктом оціночної діяльності (п. 6.5.1 договору іпотеки). За висновком експерта ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 282502 гривні. При вирішенні спору суд виходить з такого. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Можливість забезпечення виконання зобовязання укладенням договору іпотеки передбачена ст. 572, 575 ЦК України. Відповідно до ст. 572, 589 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна, звернувши стягнення на предмет застави. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» надає іпотекодержателю право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Як вказує ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Крім того, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, зважаючи, що позивач надав платіжні доручення про оплату судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути такі витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved