Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-11 00:00:00

В березні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь відшкодування за завдану моральну шкоду і матеріальну шкоду по виплаті кредиту, включаючи штрафні санкції, комісії банку, проценти за користування кредитним лімітом в сумі 24\~000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що вона працює на Відкритому акціонерному товаристві «Дніпровський машинобудівний завод» на посаді бухгалтера з 12 травня 2004 року. За період з червня 2009 року по лютий 2010 року відповідачем нараховувалася заробітна плата, але не виплачувалася, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України, згідно якої заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміні, встановлені колективним договором, але не раніше двох разів на місяць. Станом на 01 березня 2010 року заборгованість по заробітній платі складає 7\~777 грн. У звязку з невиплатою заробітної плати, вона фактично залишилася без коштів для існування, втратила нормальні життєві звязки, була вимушена прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, що завдавало їй моральних страждань. Вона знаходилась на утриманні своєї матері пенсіонерки, якій 74 роки, що було дуже принизливо для неї, оскільки у звязку з її утримання її мама не мала повноцінного харчування, приймання необхідних ліків. Також вона не мала можливості погасити заборгованість за спожитий газ, теплову енергію, вивіз сміття. За період невиплати заробітної плати електромережею тричі виписувався наряд на відключення електроенергії в її квартирі, підприємство «Дніпроводоканал» прислав сповіщення на відключення її квартири від водопостачання і водовідведення. Ій доводилося брати гроші в борг у сусідів, щоб хоч частково погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги. Прострочена заборгованість по кредитній карті «Приватбанку», станом на 01 березня 2010 року складає більш ніж 4\~500 грн., включаючи штрафні санкції, комісії банку, проценти за користування кредитним лімітом. Сума боргу збільшувалася кожного місяця. Через відсутність грошей вона не в змозі повноцінного харчуватися і досить часто їй на роботу доводилося ходити пішки. Ситуація в якій вона знаходиться , через невиплату заробітної плати, заподіює їй великі моральні страждання. Через постійну моральну напругу у неї погіршився стан здоровя, постійні головні болі, коливання артеріального тиску. Моральну шкоду вона оцінює у розмірі 24\~000 грн. Позивачка, 21 червня 2010 року уточнила свої позовні вимоги, якими просила внести зміну щодо предмету позову, та зазначила, що сума матеріальних збитків за період невиплати заробітної плати складала 11\~966 грн. 79 коп. В звязку з тим, що «ПриватБанк», з яким вона звязана кредитним договором, ввів операцію, яка автоматично блокує надходження на зарплатну картку до повного погашення заборгованості по кредиту, зароблені гроші вона не може получити в повному обсязі і тому не має можливості вести розрахунки по іншим кредитним договорам. Більш того, вона втрачала заробіток з вини відповідача, працюючи за вимогою керівництва відповідача по скороченому робочому тижню, а тоді коли їй не виплачувалась заробітна плата, на відсотках і штрафних санкціях за прострочені платежі на ній гроші заробив банк. Вона і далі, щоб не втрачати майно, яке знаходиться під заставою, змушена продовжувати сплачувати відсотки за користування чужими грошима. Загальна сума відсотків, які сплачені нею Повному товариству «Ломбард ТОВАРИШ [PERSON] і компанія» станом на 07.06.2010 року складає 5867 грн. 40 коп.. На час звернення до суду з уточненою позовною заявою сума матеріальних збитків збільшилась і становить 12870 грн. 19 коп.. Таким чином, відповідач порушує її право на своєчасне одержання винагороди за працю і навіть сплачуючи по рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заборгованість по заробітній платі, продовжує наносити їй моральну шкоду тим, що вона не може вільно розпоряджатися заробленими грошима із-за боргів, які виникли з вини відповідача. Тому моральну шкоду вона оцінює в розмірі 11\~000 грн. Позивачка у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, при цьому посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві, а також суду пояснила, що для того щоб захистити своє право на оплату праці вона звернулася до суду. Нею було подано три позови. Перший позов вона подала в січні 2010 рок. Розгляд справи призначили на травень місяць, проте щоб прискорити процес виплати заробітної плати я подала заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі в наказному провадженні, але на підставі заперечень відповідача судовий наказ було скасовано. Такі дії відповідача свідчать про навмисне затягування судової справи для подальшої невиплати заробітної плати. Оскільки вона не має можливості скористатися послугами адвоката і багато часу витрачає на судові справи, при цьому отримує нові негативні емоції і втрачає віру у справедливість. Все це їй завдає душевних хвилювань на страждань, адже ця судова тяганина принижує її честь і гідність як людини. Через постійну нервову напругу у неї погіршився стан здоровя, стали постійні головні болі, коливання артеріального тиску. Коштів на відновлення здоровя вона не має. Порушення термінів виплати заробітної плати завдало їй матеріальну шкоду. Щоб підтримувати мінімальний життєвий рівень для себе і своєї сімї, сплатити за навчання своєї доньки вона змушена була брати гроші в борг під заставу свого майна. Так, 12 листопада 2007 року вона взяла кредит у ЗАТ «ПриватБанк», по кредитному договору № SAMDN44000024388020 від 09.11.2008 року заборгованість складає 956 грн. 90 коп. та за кредитним договором № SAMDN44000029317311від 25.09.2009 року заборгованість складає 1443 грн. 71 коп. 29.09.2008 року вона уклала договір № VЕ 56139 з ПАТ «Універсал Банк» і отримала кредит на суму 6700 грн. Оскільки нею не було сплачено кредит у повному обсязі то 29 жовтня 2009 року кредит було реструкторізовано в новий кредит № CL 110141 від 29.10.2009 року на суму 7749 грн. 82 коп. Також, 03.04.2010 року нею з Повним товариством «Ломбард ТОВАРИШ [PERSON] і компанія» було укладено договір фінансового кредиту та застави майна № КР-0000242, згідно якого вона отримала 850 грн. 00 коп.,07.04.2010 року нею з Повним товариством «Ломбард ТОВАРИШ [PERSON] і компанія» було укладено договір фінансового кредиту та застави майна № 00000002127, згідно якого вона отримала у кредит 1500 грн., 09.04.2010 року також було укладено з Повним товариством «Ломбард ТОВАРИШ [PERSON] і компанія» договір фінансового кредиту та застави майна № 00000002138, згідно якого вона отримала 890 грн.00 коп. Оскільки відповідач з червня 2008 року по грудень 2009 року не виплачував заробітну плату, вона не має можливості повернути кредиті тому вона вимушена сплачувати кожного місяця відсотки за користування кредитом. Тому вона вважає, що діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 11\~000 грн. 00 коп. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Також суду пояснив, що станом на 22.06.2010 року вся заборгованість по заробітній платі, що є предметом позовних вимог відповідачем була сплачена позивачці. Оскільки позивачка добровільно укладала двосторонні кредитні угоди з банківськими установами, то до вказаних угод відповідач немає ніякого відношення, не був учасником вказаних правовідносин та не несе відповідальності за невиконання умов зазначених угод. Також позивачкою не надано доказів необхідності в отриманні кредиту в розмірах фактично отриманих нею сум, тобто сумарна маса кредитів значно перевищує заборгованість по заробітній платі і фактично відсутній та не доведений причинно-наслідковий звязок між фактичними отриманнями та розміром позики у комерційних фінансових установах з періодом невиплати заробітної плати позивача та її розміром. Представник відповідача також зазначив, що аналіз співвідношення розміру отриманих позивачкою кредитів та розміру не отриманої нею заробітної плати свідчить про наступне, так: 29.09.2008 року позивачка уклала кредитний договір з ПАТ «Універсал Банк» на суму 6\~700 грн., проте на цей період заборгованість по заробітній платі складає 2053 грн., 29.10.2009 року уклала кредитний договір з ПАТ «Універсал Банк» на суму 6 636 грн. на цей період заборгованість по заробітній платі складає 2591 грн. Також це стосується і інших угод, які уклала позивачка. Також, позивачка не надала жодних доказів на підтвердження фактів спричинення їй моральної шкоди. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з 12 травня 2004 року працює у Відкритому акціонерному товариству «Дніпровський машинобудівний завод», що підтверджується копією трудової книжки (а. с. 8). Згідно довідки Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» № 5100/д-137 від 25.01.2010 року позивачці було заборговано виплату заробітної плати за період з червня 2009 року по грудень 2009 року на суму 6\~910 грн. (а.с.6). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2010 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з червня 2009 року по грудень 20009 року в сумі 6910 грн. Рішення суду набрало чинності 19.04.2010 року і як було встановлено в судовому засіданні 22.06.2010 року заборгованість по заробітній платі позивачці сплачена. Як вбачається з матеріалів справи заборгованість по кредитному договору ЗАТ КБ «ПриватБанк» № SAMDN44000024388020 від 09.11.2008 року складає 956 грн. 90 коп. та за кредитним договором № SAMDN44000029317311від 25.09.2009 року заборгованість складає 1443 грн. 71 коп. (а.с. 34). 29.09.2008 року вона уклала договір № VЕ 56139 з ПАТ «Універсал Банк» і отримала кредит на суму 6700 грн. Оскільки нею не було сплачено кредит у повному обсязі то 29 жовтня 2009 року кредит було реструкторізовано в новий кредит № CL 110141 від 29.10.2009 року на суму 7749 грн. 82 коп. (а.с. 26). Також, 03.04.2010 року нею з Повним товариством «Ломбард ТОВАРИШ [PERSON] і компанія» було укладено договір фінансового кредиту та застави майна № КР-0000242, згідно якого вона отримала 850 грн. 00 коп.,07.04.2010 року нею з Повним товариством «Ломбард ТОВАРИШ [PERSON] і компанія» було укладено договір фінансового кредиту та застави майна № 00000002127, згідно якого вона отримала у кредит 1500 грн., 09.04.2010 року також було укладено з Повним товариством «Ломбард ТОВАРИШ [PERSON] і компанія» договір фінансового кредиту та застави майна № 00000002138, згідно якого вона отримала 890 грн.00 коп.(а.с. 32). Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оскільки сумарна маса кредитів значно більша ніж заборгованість по заробітній платі, позивачкою не було доведена обставина причинно-наслідкового звязку між фактичними отриманими коштами по кредитним договорам з періодом невиплаченої заробітної плати та її розміром, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди позивачці слід відмовити. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї самої, членів її сім'ї або близьких родичів, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей постраждалого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи…, а також з урахуванням інших істотних обставин. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. А відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2010 року було встановлено факт затримки Відкритим акціонерним товариством «Дніпровський машинобудівний завод» заробітної плати позивачці, то суд вважає, що спричинення позивачці моральної шкоди знайшло своє підтвердження. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 11 000 грн., то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Обговорюючи питання про суму моральної шкоди, суд враховує ступінь і характер заподіяної шкоди, тривалість відчуваємих позивачем незручностей, з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial