Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-08 00:00:00

Позивач 23 грудня 2009 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на в період з 09 квітня 2008 року по 16 серпня 2008 року до нього неодноразово зверталась відповідач з проханням надати їй грошові кошти в борг. У вказаний період часу кошти надавались ним [PERSON] частинами. Так, 09 квітня 2008 року відповідачу було надано 10 000,00 доларів США, які вона зобовязалась повернути до 09 квітня 2009 року, 15 липня 2008 року їй надано суму в розмірі 2 300 грн., з терміном повернення 16 вересня 2008 року, та 16 серпня 2008 року їй надано грошові кошти в розмірі 2 300 грн., з терміном повернення 23 липня 2008 року. На підтвердження того, що відповідачем дійсно були отримані вказані суми коштів, нею щоразу були складені розписки. Однак, у визначений строк відповідач належним чином свої зобовязання не виконала, у звязку з чим, він неодноразово звертався до неї з вимогою повернути суми боргу. Але зазначені кошти до теперішнього часу нею не повернуті. Таким чином, змушений був звернутися до суду та просить стягнути з відповідача в судовому порядку суму боргу в розмірі 84 500,00 грн., відсотки в розмірі облікової ставки НБУ в сумі 6 607,87 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявилась. Про день, місце та час судового засідання сповіщена належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомляла. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Зі згодй позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. В свою чергу, в ході судового розгляду встановлено, що в період часу з 09 квітня 2008 року по 16 серпня 2008 року, на прохання [PERSON], позивачем надавались їй в борг певні суми коштів. Так, 09 квітня 2008 року відповідачу були надані грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 79 900,00 грн., строком на один рік, тобто до 09 квітня 2009 року. В подальшому, 15 липня 2008 року, позивачем була надана відповідачу сума грошей в розмірі 2 300 грн., строком до 23 липня 2008 року, та 16 серпня 2008 року надано суму в розмірі 2 300 грн., зі строком повернення 16 вересня 2008 року. Про отримання вказаних сум, відповідачем складались розписки, згідно яких вона зобовязалась повернути отримані нею кошти у визначені строки (а.с.7, 8). Однак, у вказані строки [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконувала, у зв язку з чим, позивач неодноразово звертався до неї з вимогою повернути суму боргу. Але зазначені кошти нею не повернуті і по цей час. У відповідності зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Тож, у звязку з тим, що з боку [PERSON] не надано доказів щодо повернення позивачу суми боргу в повному обсязі, і відповідно маються підстави вважати, що нею зобовязання за договором позики не виконані, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 84 500,00 грн. (79 900,00 грн. + 2 300,00 грн. + 2 300,00 грн.) підлягають задоволенню. Крім того, згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, враховуючи те, що облікова ставка НБУ з 30 квітня 2008 року становила 12,00 відсотків річних, з 15 червня 2009 року - 11,00 відсотків річних, з 12 серпня 2009 року 10,25 відсотків річних, то з урахуванням періодів прострочення спірних по справі сум боргу станом на 04 грудня 2009 року в загальній совокупності відсотки, що належать сплаті на користь позивача, становлять 6 607,87 грн. Тож, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими та в повному обсязі доведеними з його боку і, відповідно, підлягають задоволенню, внаслідок чого з відповідача належить стягнути на користь позивача суму боргу в розмірі 84 500,00 грн. та відсотки за користування грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ у сумі 6 607,87 грн. Крім того, згідно ''статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були оплачені судовий збір в розмірі 911,08 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120.00 грн. та витрати повязані із викликом відповідача в судові засідання, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1 093,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved