Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-16 00:00:00

позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в м.Кролевці Сумської області по вул.Шевченка, 174А розташований житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 35,9 кв.м. з господарськими будівлями (2 сараї, літня кухня, гараж, 2 погреба, вбиральня, огорожа), право власності на який згідно з реєстровими даними КП «Кролевецьке РБТІ» не зареєстровано. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 76359,00 грн. Будинок знаходиться в стані, придатному для проживання, процент зносу становить 35 %. Указаний будинок з господарськими будівлями був збудований [PERSON] протягом 1969-1972 років на відведеній для цього за рішенням виконкому Кролевецької міської ради від 19.11.1969 року №27 земельній ділянці площею 600 кв.м., наданій у безстрокове користування. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0662 га, переданій [PERSON] у приватну власність рішенням виконкому Кролевецької міської ради №437 від 21.11.1996 року, але Державний акт про право власності на земельну ділянку йому не видавався. [PERSON] помер 28 березня 1999 року в м.Кролевці. Заповіту [PERSON] не залишив. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належне померлому майно, в т.ч. вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були позивачка, та його діти: дочка [PERSON] (у шлюбі - [PERSON]) [PERSON] та син [PERSON] (третя особа у справі). [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, подавши в Кролевецьку держнотконтору заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця. На день смерті [PERSON] разом з ним у спадковому будинку, крім позивачки, проживала і була зареєстрована спадкоємиця першої черги за законом - [PERSON], дочка померлого. Не бажаючи прийняття батькової спадщини, [PERSON] відмовилась від неї на користь [PERSON], подавши у Кролевецьку держнотконтору заяву про відмову від спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця. Таким чином, вона реалізувала своє право на відмову від спадщини і в подальшому свою позицію не змінювала. Син спадкодавця - [PERSON] на час смерті батька у спадковому будинку не проживав і не був зареєстрованим, заяви про прийняття спадщини та будь-якої іншої заяви в держнотконтору не подавав, спадщину після смерті батька він не прийняв, на спадщину не претендує. Батьки спадкодавця померли: батько [PERSON] помер 04.02.2010 року, мати [PERSON] померла понад 10 років. Таким чином, крім неї немає інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] Оскільки до складу спадщини входило нерухоме майно, позивачка звернулась до комунального підприємства КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» за витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, який входить до переліку документів, які необхідно пред'явити нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В КП «Кролевецьке РБТІ» їй повідомили, що власником нерухомого майна за технічним паспортом на житловий будинок по вул.Шевченка, 174А в м.Кролевці є [PERSON], однак за життя він не зареєстрував договір забудови в БТІ, а тому згідно з реєстровими даними Кролевецького РБТІ право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано, за чинним законодавством на померлих майно не реєструється. Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім'я чоловіка на сьогодні вона не має можливості оформити свої права спадкоємця у нотаріуса та вимушена звертатись з цього питання до суду. Враховуючи докази того, що її чоловік [PERSON], який помер 28.03.1999 року в м.Кролевці, на законних підставах збудував та володів житловим будинком з господарськими будівлями по вул.Шевченка, 174А в м.Кролевці, і зазначене нерухоме майно фактично йому належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду, а за нею, яка єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті чоловіка, є підстави для визнання права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування. Позивачка, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Кролевецької міської ради Сумської області в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Третя особа - [PERSON], будучи у визначеному законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, надавши суду телеграму з якої вбачається, що він просить справу розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з реєстровими даними Кролевецького РБТІ право власності на нерухоме майно, розташоване в м. Кролевець Сумської області по вул. Шевченка, 174А не зареєстроване. Майно складається з житлового будинку загальною площею 77,3 кв.м, житловою - 35,9 кв.м. з господарськими будівлями: два сараї, літня кухня, гараж, 2 погреба, вбиральня, огорожа. Ватрість житлового будинку з господарськими будівлями - 76359 грн. 00 коп. Будинок знаходиться в стані придатному для проживання, процент зносу становить 35% (а.с.9). По справі встановлено, що вказаний будинок з господарськими будівлями був збудований [PERSON] протягом 1969-1972 років на відведеній для цього за рішенням виконкому Кролевецької міської ради від 19.11.1969 року №27 земельній ділянці площею 600 кв.м., наданій у безстрокове користування, що підтверджується актом відводу в натурі земельної ділянки від 24.11.1969р., договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 08.12.1969 року, посвідченого нотаріусом Кролевецької держнотконтори 08.12.1969 року, р.№2127, а також дозволом №884 на провадження робіт від 09.12.1969 року, виданим архітектурно- планувальною групою виконкому Кролевецької районної ради (а.с. 15, 16-17, 20). 24 травня 1969 року [PERSON] одружився з [PERSON] (дошлюбне прізвище Грабко), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с. 7). Із довідки виданої виконкомом Кролевецької міськради № 15 від 17.02.2011 року вбачається, що вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0662 га, переданій [PERSON] у приватну власність рішенням виконкому Кролевецької міської ради №437 від 21.11.1996 року, але Державний акт про право власності на земельну ділянку йому не видавався (а.с.21). [PERSON] помер 28 березня 1999 року в м.Кролевці, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом РАГС Кролевецького району Сумської області 29.03.1999 року (а.с. 8). Зі справи вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON]В заповіту, не залишив. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Кролевець Сумської області, по вул.Шевченка, 174А. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Відповідно до ч.2 статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були позивачка, та його діти: дочка [PERSON] (у шлюбі - [PERSON]) [PERSON] та син [PERSON] (третя особа у справі). Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, окільки подала в Кролевецьку держнотконтору заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця. Із будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з ним у спадковому будинку, крім позивачки, проживала і була зареєстрована спадкоємиця першої черги за законом - [PERSON], дочка померлого (а.с. 22-30). Спадкоємиця [PERSON] не бажаючи прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька відмовилась від неї на користь [PERSON], подавши у Кролевецьку держнотконтору заяву про відмову від спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця і в подальшому свою позицію не змінювала (а.с. 47-57). Спадкоємиць [PERSON] на час смерті батька у спадковому будинку не проживав і не був зареєстрованим, заяви про прийняття спадщини та будь-якої іншої заяви в держнотконтору не подавав, спадщину після смерті батька він не прийняв, на спадщину не претендує. Зі справи вбачається, що батьки спадкодавця померли: батько [PERSON] помер 04.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.32), а мати [PERSON] померла понад 10 років тому, однак її свідоцтво про смерть не збереглось. Таким чином, відповідно до ч.2 ст.553 ЦК УРСР [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що відмовилися від спадщини за законом після смерті [PERSON], а відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України визнається, що [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину, оскільки, проживаючи зі спадкодавцем на час смерті у спадковому будинку та будучи зареєстрованою у цьому будинку на час смерті спадкодавця і до сьогодні вона фактично вступила у володіння спадковим майном. Із повідомлення Кролевецької ДНК від 16.03.2011 року вбачається, що після смерті [PERSON] Васильовитча, який помер 28.03.1999 року була заведена спадкова справа за № 298/99. Заяву про прийняття спадщини подала 21.09.1999р. за №410 дружина померлого [PERSON], дочка померлого [PERSON] 21.09.1999р. за №411 подала заяву про відмову від спадщини на користь своєї матері, [PERSON]. Дана спадкова справа помилково не була внесена до Спадкового реєстру. Заповіт від імені [PERSON] Кролевецькою ДНК не посвідчувався ( а.с. 47-57). Крім позивачки - [PERSON] немає інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки його дочка [PERSON] та син [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за законом, а його батьки [PERSON] та [PERSON] померли. За таких обставин суд вважає, що є достатні докази, які свідчать про те, що [PERSON], який помер 28 березня 1999 року в м. Кролевець Сумської області, на законних підставах побудував та володів на праві власності житловим будинком з вищевказаними господарськими будівлями в м. Кролевець Сумської області по вул. Шевченка, 174А, тому вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. Оскільки позивачка, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка- Марченка М.В., вступивши в управління та володіння спадковим майном, тому право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Кролевець Сумської області по вул.Шевченка, 174А слід визнати за [PERSON]. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 86, 524-526, 535, 548-549, 553 ЦК УРСР 1963року,

Outcome: approved