Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] СТ «Автомобіліст « про усунення перешкод в користуванні земельною ділянко, посилаючись на те, що 5 серпня 2005 р. між нею та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 062 га, (в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,052; з них: багаторічних насаджень - 0,062 га; : будівлями, лісами та іншими угіддями - 0,010 га), яка розташована на території Тарасівської сільської ради, Києво-Святошинського р-ну, Київської обл. садове товариство "Автомобіліст". Цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва. Зазначений договір-купівлі продажу було посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON]. На підставі договору, Києво-Святошинським відділом земельних ресурсів "26" квітня 2006 р. на ім'я позивачці видано [PERSON] на право власності земельної ділянки площею 0,0617 га., місце розташування: територія Тарасівської сільської ради с\\т «Автомобіліст"; кадастровий номер земельної ділянки: 3222486600:05:001:0064; Тривалий час, через стан свого здоров'я вона не могла приїжджати для того, щоб обробляти свою земельну ділянку. 17 лютого 2010 р. приїхавши на свою земельну ділянку виявила, що її нежилу будівлю господарського призначення без її відома знесено, а на її місці самочинно збудований невстановленими особами будинок. Як пізніше виявилось через керівника Садового товариства "Автомобіліст", спірна земельна ділянка була надана відповідачу [PERSON], на підставі того, що її виключили зі складу товариства і спірну земельну ділянку надали [PERSON] Також, їй було надано копію Заяви та довідку на ім'я відповідача про включення його в членство СТ "Автомобіліст" та виділення йому спірної земельної ділянки № 91, 100 . Вважає, що беззаконні дії відповідачів порушують її законні права та інтереси, які передбачені Конституцією України. Тому просила усунути будь-які перешкоди в користуванні нею земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності згідно Договору купівлі-продажу від "05" серпня 2010 p., а саме: зобов'язати [PERSON] знести самочинно збудований ним будинок з земельної ділянки площею 0,0617 га., Зобов'язати [PERSON] звільнити територію земельної ділянки пов'язаних із знесенням самочинно збудованого будинку, будівельних матеріалів та відходів. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, оскільки у користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка №91 в межах Садівничого Товариства «Автомобіліст» , яке розташоване в адміністративних межах Тарасівської сільської ради, але розміром О.Об га, а не 0,0617 га, як у Позивача. Статутом СТ «Автомобіліст» передбачено виділення у користування членам земельних ділянок саме таким розміром 0, 06 га. Вказана земельна ділянка набута у користування на підставі членства у садівничому Товаристві «Автомобіліст». 11.05.2010р.відповідач [PERSON] звернувся з заявою до Тарасівської сільської ради з метою одержання довідки для наступної її подачі до Києво-Святошинської РДА разом з іншим пакетом документів. У відповідності до Довідки виданої Тарасівською сільською радою вих. №623 від 12.05.2010р. земельна ділянка, яка перебуває у користуванні відповідача, площею 0, 06 га не приватизована, державний акт на право власності на землю не видавався, рішення сільської ради на передачу земельної ділянки в приватну власність не видавались. Вважає, що мова йде про різні ділянки, різною площею та з різним правовим статусом, тому позовні вимоги незаконними та необгрунтованими. Представник відповідача СТ «Автомобіліст» не з»явився в судове засідання, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи , позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2005 р. за договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 062 га, (в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,052; з них: багаторічних насаджень - 0,062 га; : будівлями, лісами та іншими угіддями - 0,010 га), яка розташована на території Тарасівської сільської ради, Києво-Святошинського р-ну, Київської обл. садове товариство "Автомобіліст" позивачка стала власницею спірної земельної ділянки, що підтверджується [PERSON] на право власності земельної ділянки площею 0,0617 га., місце розташування: територія Тарасівської сільської ради с\\т «Автомобіліст"; кадастровий номер земельної ділянки: 3222486600:05:001:0064; Проте Садовим товариством "Автомобіліст",спірна земельна ділянка була надана відповідачу [PERSON] на підставі того, що позивачку виключили зі складу товариства і спірну земельну ділянку надали [PERSON]В, що підтверджується копією заяви та довідкою на ім'я відповідача про включення його в членство СТ "Автомобіліст" та виділення йому спірної земельної ділянки № 91, та № 100 . Частиною другою статті 90 ЗК України встановлено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 152 Земельного Кодексу України 1. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:а) визнання прав;б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;в) визнання угоди недійсною;г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;ґ) відшкодування заподіяних збитків;д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст.. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селиш, міст належить розпорядження землями територіальних громад. За правилами ст.. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками їз земель комунальної або державної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень . Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянко у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків визначених ч. 2 цієї статті. Позивачка набула права на підставі якого можно вимагати усунення перешкод в користування цією земельною ділянкою. Заперечуючи проти позову, представник відповідача на полягав на тому, що відповідач має законі права користування спірною земельною ділянкою, при цьому як на доказ в підтвердження цієї обставини посилається на довідку видану Тарасівською сільською радою вих. №623 від 12.05.2010р. згідно якої , земельна ділянка, яка перебуває у користуванні відповідача, площею 0, 06 га не приватизована, державний акт на право власності на землю не видавався, рішення сільської ради на передачу земельної ділянки в приватну власність не видавались, що й не оспорювалося в судовому засіданні. Заперечуючи проти позову, представник відповідача вважає, що земельна ділянка, яка надана відповідачу та земельна ділянка, яка належить на праві приватної власності позивачці не індефіковані в зв»язку з розбіжностями в площах їх, Але суд знаходить ці доводи не переконливими, оскільки , як вбачається з плану зовнішніх меж земельної ділянки та звіреного плану ділянок СТ «Автомобіліст» с. Тарасівка Києво-Святошинського району земельна ділянка № 91 належить [PERSON] , на якій розташовані будівлі, споруджені відповідачем [PERSON],що не заперечував представник його в судовому засіданні. Як вбачається з листа голови СТ «Автомобіліст» від 17.06.09 року, відповідачу [PERSON] надано дозвіл на будівництво на земельних ділянках № 91 та № 100 яка межує з ділянкою № 91, що ще раз свідчить про те, що будівництво відповідачем здійснено на земельній ділянці, яка належить позивачці на праві приватної власності. Беззаперечним залишається також те, що до даного часу [PERSON] акт на право приватної власності на земельну ділянку на ім.»я [PERSON] є дійсним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник відповідача не спростував доводів представника позивача що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику відповідача його права та обов»язки. Суд вважає, що у діях відповідачів наявні протиправність дій , та причинний зв»язок з можливим порушенням прав та законних інтересів позивачки як власника земельної ділянки. про що зазначено вище. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачки , оскільки вони відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved