Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання їхнього з відповідачем сина в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з листопада 2010 року та до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі до 23.01.2004 року, під час якого в них народилась дитина [PERSON] [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, приблизно з 2003 року їхні з відповідачем шлюбні відносини фактично припинились, дитина проживає разом з позивачем і, як зазначає остання, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином (а.с. 20), у звязку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України та враховуючи згоду позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 23 січня 2004 року, про що зроблено актовий запис №66 Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві. Також встановлено, що 30 листопада 2000 року народився [PERSON] [PERSON], батьками якої є позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження, що є в матеріалах справи (а.с. 3). Як встановлено з пояснень позивача, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, в той час як відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, розмір її доходів та витрат на утримання дитини, а тому вважає правильним визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись на користь позивача на утримання дитини [PERSON] [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2010 року і до повноліття дитини. При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий час (з листопада 2010 року), оскільки позивачем не доведено та подано жодних доказів на підтвердження того, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому суд з урахуванням вимог "Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита", затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України №15 від 22.04.1993 року, вважає правильним стягнути з відповідача в дохід держави 180 грн. 00 коп. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial