Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 22.10.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 21.02.2006 року, який на теперішній час проживає разом з нею. З січня 2009 року відповідач проживає окремо. 17.03.2010 року шлюб між ними було розірвано. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча здатний надавати таку допомогу. В звязку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з дати розірвання шлюбу та до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та, посилаючись на викладені в заяві підстави, просила задовольнити останню в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 200 грн. щомісячно, зазначивши, що на теперішній час не працює, має на утриманні непрацездатного батька інваліда 2-ї групи. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 22.10.2005 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №529 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] Елєса Миколайовича, 21.02.2006 року, який згідно довідки №3902 від 23.09.2010 року КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська проживає разом з позивачкою за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Мініна,11//115 (а.с.3,8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 24.03.2010 року, шлюб між сторонами було розірвано 17.03.2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис №45 (а.с.5). Позивачка в судовому засіданні зазначила, що вона на теперішній час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, лише періодично сплачуючи за перебування дитини в дитячому садку. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що працює не офіційно. Його щомісячний дохід складає близько 1200 грн. Його мати не працює, батько є інвалідом 2 групи. Він оплачує витрати на перебування дитини в дитячому садку та виходячи із матеріальних можливостей здатний надавати допомогу в розмірі 200 грн. на місяць. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом, та вимог закону, враховуючи, що відповідач має на утриманні непрацездатного батька, працює, його матеріальне становище, суд вважає, що останній здатний надавати допомогу на утримання своєї дитини. В звязку з цим, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої сина в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В своєму позові позивачка ставить питання про стягнення аліментів з моменту розірвання шлюбу. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача з 15.11.2010 року (з дня предявлення), а позовні вимоги в цій частині задоволенню частково. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави також підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial