Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-17 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку в якій вказував, що 07 травня 2003 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки в простій письмовій формі. В підтвердження укладення договору позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 3000 гривень, останній в свою чергу передав позивачу правовстановлюючий документ на земельну ділянку та зобовязався в подальшому посвідчити договір нотаріально до 10 жовтня 2003 року. Проте взяті на себе зобовязання не виконав. Вважаючи, що всі істотні умови договору купівлі-продажу земельної ділянки були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього обумовлену сторонами грошову суму, враховуючи неможливість нотаріального посвідчення нікчемного договору та ухилення відповідача від здійснення цих дії, [PERSON] просив визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати його власником земельної ділянки, площею 0,052га., розташованої в с. Бузьке в садовому товаристві «Світанок» по вул. Літня № 4. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився з позовними вимогами в повному обсязі, при цьому пояснив, що дійсно між ним та позивачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, позивач неодноразово звертався до нього з вимогою нотаріально посвідчити вказаний договір, але за браком часу та коштів він свої зобовязання по нотаріальному посвідченню угоди не виконав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 07 травня 2003 року відповідач [PERSON] продав, а позивач [PERSON] купив земельну ділянка площею 0,052 га , що розташована на території садового товариства «Світанок» Бузької сільської ради, цільове призначення якої ведення садівництва. На підтвердження вказаного сторони уклали в простій письмові формі договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.8). Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 3525, виданого 24 березня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 487. (а.с.7). Згідно довідки КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 08.06.2010 року за № 481 за [PERSON] зареєстрована на праві приватної власності земельна ділянка площею 520 кв.м., надана для ведення садівництва, що знаходиться в с. Бузьке в садовому товаристві «Світанок» по вул. Літня № 4, будівництво садового будинку і господарських будівель не розпочато. (а.с.10). В підтвердження укладення договору [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 3000 гривень (а.с.9)., в свою чергу [PERSON] передав [PERSON] правовстановлюючий документ на земельну ділянку та зобовязався в подальшому посвідчити договір нотаріально до 10 жовтня 2003 року. Проте взяті на себе зобовязання не виконав та станом на день розгляду справи до нотаріуса з метою належного оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки не звертався. Відповідно до ст. 224 ЦК України 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином істотними умовами такого договору є предмет та ціна. Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки, при його укладенні сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагає ст. 132 ЗК України. З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що сторони договору узгодили та виконали свої зобовязання в повному обсязі. Дії, повязані з розпорядженням сторонами спірною земельною ділянкою не обмежуються законом, таке розпорядження не призвело до зміни її цільового призначення. В той же час спірна ділянка не містить обтяжень, не обмежена сервітутами. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не бажає нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу земельної ділянки, вважаючи її такою, що правомірно набута [PERSON] та не заявив жодних прав щодо спірної ділянки. Виходячи з цих обставин позов підлягає задоволенню, а цивільне право позивача - захисту шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання його власником спірного майна.

Outcome: approved