overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане приміщення автомайстерні в с.Бліх вул.. Дубини,3б Зборівського району, посилаючись на те, що 17 липня 2009 року дане майно він придбав на аукціоні. Ним сплачено за придбане приміщення 22800 грн. і воно йому передано. Проте представник відповідача ухиляється від нотаріального оформлення договору. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зіслався на обставини викладені в позові. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що [PERSON] сплатив за придбане майно визначену аукціоном суму. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Судом встановлено, що 17 липня 2009 року відбувся аукціон продажу нежитлової будівлі автомайстерні в с.Бліх вул.. Дубини,3б Зборівського району. Переможцем аукціону став [PERSON], сплативши за майно 22800 грн. 16 вересня 2009 року [PERSON] визначену аукціоном суму сплатив. Приймаючи до уваги, що умови аукціону [PERSON] виконав, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на придбане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

21.04.2004 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] звернувся в суд з позовом до Бершадської міської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В заяві стверджує, що він являється спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] і спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але через юридичну необізнаність, пропустив встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому вимушений звернутись в суд з даним позовом і просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Від позивача надійшла заява в якій він підтримує заявлений позов і просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча вчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи судовими повістками, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом майна померлої 21.04.2004 року [PERSON] [PERSON] пропустив передбачений чинним законодавством термін для прийняття спадщини і просить суд визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

03.07.1982 року сторони зареєстрували шлюб в Чапаєвській сільській раді Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 21). Мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, стверджуючи, через зловживання відповідачем спиртних напоїв, сімейне життя у них не склалося, вважає, що примирення між ними неможливе. Від позивачки надійшла заява в якій вона підтримує позов, просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча вчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, він також не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, що свідчить про те, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] (ВАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором посилаючись на те, що 23 червня 2008 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» надало [PERSON] кредит у сумі 12 400 грн. по 22 червня 2011 року, відповідно до кредитного договору, відповідач зобовязаний сплачувати 24 % річних за користування кредитом. 23 червня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки. Умови кредитного договору відповідачем не виконані в повному обсязі, ним не виконуються зобовязання за кредитним договором, не сплачуються відсотки за користування кредитом та не здійснюється повернення кредиту щомісячними платежами, сума боргу становить 18 206 грн. 85 коп. Представник ВАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не зявився. [PERSON] в судовому засіданні позив визнав. [PERSON] яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що ВАТ «ВіЕйБі Банк» надало [PERSON] кредит у сумі 12 400 грн. до 22 червня 2011 року, відповідно до кредитного договору № 1060/08 від 23 червня 2008 року, відповідач зобовязаний сплачувати 24 % річних за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. 23 червня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором, не сплачує відсотки за користуванням кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами. На даний час заборгованість по договору складає 18 206 грн. 85 коп. Вказані обставини стверджуються поясненнями [PERSON], іншими матеріалами справи. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що із відповідачів слід стягнути солідарно борг в сумі 18 206 грн. 85 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на ? частину будинковолодіння, яке є спільним майном подружжя, та на ? частину цього ж будинковолодіння у порядку спадкування покликаючись на те, що 5 березня 2010 року помер її чоловік [PERSON], на момент смерті йому належало будинковолодіння по вул. Заводській, 2 в с. Викоти Самбірського району. Заповіту чоловік не склав. Спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачі подали до нотаріальної контори заяви про відмову на користь позивачки від належних їм часток у спадщині після смерті батька. Державним нотаріусом було відмовлено позивачці в оформленні свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що у неї немає правовстановлюючих документів на будинок. У звязку з наведеним [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання права власності на ? частину будинковолодіння після смерті її чоловіка. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги покликаючись на обставини зазначені у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] Марян, [PERSON] позов визнали. [PERSON] та Викотівська сільська рада Самбірського району Львівської області подали до суду заяви в якій позов визнають повністю та просять розглядати справу в їхній відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачів дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка є дружиною, а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми та спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер 5 березня 2010 року в м. Самборі Львівської області. [PERSON] за життя був зареєстрований у будинковолодінні в с. Викоти по вул. Заводська, 2 Самбірського району Львівської області. Даний будинок збудований [PERSON], і є спільним майном подружжя, у ньому проживає сімя [PERSON], однак правовстановлюючі документи відсутні. Державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що у [PERSON] немає документів про право власності на будинок. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Так, як позивачка є спадкоємцем за законом, то слід визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння в с. Викоти по вул. Заводська, 2 в с. Викоти Самбірського району та на ? частину будинковолодіння, яке є спільним майном подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сімю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 1996 року у відділі РАГСу виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу, про що здійснено відповідний актовий запис № 431. Дошлюбне прізвище позивача - «Кузнсцова». Від шлюбних відносин сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON]. [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони станом на теперішній час не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

позивач [PERSON] 12 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, збереження сімї та шлюбу вважає неможливими. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 листопада 1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні було встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на одну дитину: сина [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що 12 вересня 2000 року у Бабинській сільській раді, Самбірського району, Львівської області між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача ? (одну четверту) частину від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить стягувати з відповідача ? (одну четверту) частину від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві, крім того пояснила, що дитина перебуває повністю на її утриманні, їй потрібно мати належний рівень забезпечення, а відповідач цього не робить. [PERSON] інших дітей та утриманців, крім їхньої дитини не має і спроможний надати кошти на його утримання, так як, є фізично здоровий і працює у ТзОВ «Ніка-Захід» в м.Самборі на посаді водія-експедитора. Позов просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач погодився сплачувати аліменти на одну дитину в розмірі ? (однієї четвертої) частини від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із свідоцтва про народження: І-СГ №242650 (актовий запис №8), виданого виконкомом Бабинської сільської ради, Самбірського району, Львівської області від 27 лютого 2002 року на ім'я [PERSON], вбачається, що його батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. Довідкою № 1401 від 19.08.2010р., виданою Бабинською сільською радою підтверджується, що [PERSON] разом із сином [PERSON], який знаходиться на її утриманні, проживає в [INFO]. Враховуючи пояснення позивача,відповідача, докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач у серпні 2010 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилалася на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.11.1992 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], 12.06.1993 р. н. Подружнє життя між сторонами не склалося у звязку різними поглядами на життя. Подружніх стосунків сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні сторонам був наданий термін на примирення терміном на два місяці, який позитивного результату не дав. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила наведені обставини та просила його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.11.1992 року. Шлюб зареєстровано Бучанською селищною Радою Київської області, актовий запис № 137. Від шлюбу мають дитину [PERSON], 12.06.1993 р. н. Також судом встановлено, що сімя сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача, відповідача, свідоцтвом про укладання шлюбу, свідоцтвом про народження та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дав, тому суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди спричиненої злочином, в якому стверджує, що 21.04.2008 року [PERSON] наніс йому декілька ударів руками в обличчя, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоровя, що підтверджується актом судово-медичного освідування за № 101 від 22.04.2008 року. Відповідач спричинив своїми неправомірними діями йому моральну шкоду, яку він оцінює в 4000 грн., в звязку з чим звернулась з даним позовом до суду, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь у якості компенсації за спричинену злочином моральну шкоду суму в розмірі 4000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. 21.04.2008 року [PERSON] наніс [PERSON] декілька ударів руками в обличчя, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоровя, що підтверджується актом судово-медичного освідування за № 101 від 22.04.2008 року. Згідно постанови Бершадського районного суду № 265/2008 від 10.08.2009 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.1 КК України на підставі п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] числиться на обліку в Бершадському управлінні праці та соціального захисту населення та одержує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІІ групи в розмірі 723 грн., тому в порядку ч.4 ст. 1193 ЦК України, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування шкоди і стягнути з [PERSON] лише 1500 грн. моральної шкоди. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивач 16.09.2010 року звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, та стягувати на сина [PERSON] 22,02.2003 року народження щомісячно аліменти по 1000 грн. щомісячно до його повноліття, посилається на те, що у них різні погляди на життя, через постійні суперечки вони втратили взаєморозуміння, а з часом і повагу один до одного, сім'я розпалася та існує формально, відновлення шлюбу не бажає. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу просила іменуватись прізвищем «Зацепіною». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про укладення шлюбу, 29 листопада 2002 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб. В Свідоцтві про народження їхнього сина [PERSON], який народився 22 лютого 2003 року, у графі „батько записаний [PERSON], „мати [PERSON] Згідно досягнутої в судовому засіданні домовленості, неповнолітній син [PERSON] буде проживати зі своєю матірю [PERSON] [PERSON] проживає в [INFO] з сином [PERSON]. [INFO]. За ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Сімейні відношення припинені з серпня 2009 року, на примирення не згодні, сумісного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, та стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, син буде проживати з матірю, вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. в обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, тому просить стягти аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитини повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами цивільної справи 20.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюб, серії 1-КЕ №046073, зареєстрований Ковалівською сільською радою, за №28. На даний час вказаний шлюб не розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: approved