Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нежилі приміщення за адресою : м. Київ, вул. Палладіна, 46-а, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] до 31.12.2009 року зобов»язалась надати послуги по оформленню правовстановлюючих документів на нежилі приміщення. Дане зобов»язання відповідач не виконала, чим обмежила права позивача. Права позивача на об»єкт за адресою: м. Київ, вул. А.Палладіна, 46-а підтверджується актом встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки від 30.06.2005 року, довідкою №РЮ-01347/2003 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просить його задовольнити, визнати за Закритим акціонерним товариством «ПАС і КО» право власності на нежилі приміщення. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову та з проханням слухати справу за її відсутності та матеріалами, що є у справі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Суд вирішує справу, дотримуючись правил ст.ст.10,11,60 ЦПК України, вимоги яких судом роз"яснені учасникам розгляду справи неодноразово. Відповідно до ст.60 ЦК України кожна сторона зобов"язана довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В матеріалах справи є акт встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки від 30.06.2005 року та довідка від 06.10.2003 року №РЮ-01347/2003 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що видана ЗАТ «ПАС і КО» також наявний договір б/н від 12.03.2009 року про те, що [PERSON] взяла на себе зобов»язання виготовити необхідні документи на нежилі приміщення за адресою: м. Київ, проспект Палладіна, 46. Суду не зрозуміло на якій правовій підставі відповідач [PERSON] повинна визнати право власності на нежилі приміщення. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача звернувся до суду з надуманими вимогами, з метою отримання правовстановлюючого документа, який відповідно до чинного законодавства повинна оформити державна установа, якІй делеговані такі повноваження, а не задовольнити свої вимоги за рахунок певних засобів, які суд повинен покласти на відповідача. З наданих до суду документів вбачається, що спору між сторонами з приводу права власності (визнання чи заперечення такого права) на нежилі приміщення немає. Відповідно до «Положення про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна у м. Києві», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.10.2009 року №1227 Головне управління житлового забезпечення є органом уповноваженим здійснювати оформлення права власності та видавати свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна. Даним «Положенням» передбачено перелік документів, які заявник зобовязаний надати до уповноваженого органу з метою оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із наданих до суду документів не вбачається, що будь-хто оспорює дане право позивача. Враховуючи докази, оцінку яким суд дав вище, вважає, що вимоги Закритого акціонерного товариства «ПАС і КО» про визнання права власності на нежилі приміщення є не обгрунтованими і не доведеними та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed