Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

Прокурор Тростянецького району звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], треті особи служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, Боромлянська сільська рада Тростянецького району Сумської області, Боромлянська [PERSON] ступенів, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись на те, що відповідачка є матірю неповнолітнього [PERSON], з 2008 року вона залишила сина за місцем проживання з його бабусею [PERSON], а сама виїхала за межі Тростянецького району. З того часу відповідач не приймає участі у вихованні сина, не приїздить до нього, фінансово не підтримує, не спілкується з ним та не цікавиться його навчанням, не слідкує за станом здоровя. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітнього сина та стягнути з неї аліменти на його утримання. Представник третьої особи служби у справах дітей Тростянецької РДА покладалася на розсуд суд та пояснила при цьому, що з часу надання ними висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, поведінка відповідачки змінилася вона постійно телефонує сину, періодично приїздить додому та купує йому одяг, забезпечує його матеріально. Представник третьої особи виконкому Боромлянської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність та позов підтримала. Представник третьої особи Боромлянської [PERSON] ступенів Тростянецького району в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що дитина знаходиться під наглядом бабусі, постійно доглянута, спілкується з матірю по телефону та під час її приїздів додому, відповідачка надає кошти на його утримання. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позов підтримала та пояснила, що онук [PERSON] проживає разом з нею майже з народження, відповідачка працює в м.Києві та інколи приїздить додому, привозить гроші та речі для сина, телефонує йому. Влітку деякий час онук жив з відповідачкою, колись вони відвідували її в м.Київ. Відповідачка не має належних умов, щоб забрати сина в м.Київ. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що матірю [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно копії довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Тростянецького РУЮ, запис про батька в свідоцтві про народження [PERSON] зроблено зі слів його матері, [PERSON] (а.с.52). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] від 19.05.2010 року, 07.07.2010 року та 20.07.2010 року, малолітній [PERSON] проживає в с.Боромля разом з бабусею [PERSON], яка приділяє йому належну увагу, він забезпечений всім необхідним для занять та відпочинку, завжди охайний та доглянутий. Мати хлопчика відвідувала школу одного разу в першому у класі та кілька разів на початку третього класу. Належну увагу мати синові не приділяє, його життям не цікавиться, коштів на його утримання не надає (а.с.2-4). Згідно висновку Тростянецької РДА, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина (а.с.7). Разом з тим, як пояснив опитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON], він постійно спілкується з матірю по телефону, вона дзвонить йому кожного дня, інколи по кілька разів на день, коли приїздить привозить іграшки, одяг. Влітку він якийсь час жив з нею в м.Тростянці, з бабусею їздив до мами до м.Київ. Він любить і бабусю, і маму, та не бажає, щоб суд позбавляв її батьківських прав. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка працює за межами постійного місця проживання, періодично приїздить додому та привозить кошти на утримання сина, купує йому одяг, іграшки, постійно телефонує, а тому твердження позивача про те, що відповідачка протягом останніх двох років зовсім не приймає участі у вихованні та утриманні сина та не спілкується з ним, є безпідставними. Окрім того, позивачем не надано жодних доказів негативної характеристики відповідачки, які б давали підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В судовому засіданні не встановлено жодної підстави з передбачених в ст.164 Сімейного кодексу України, які б давали суду привід для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина. Так, позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу та суд не знаходить підстав для її застосування до позивачки. За таких обставин, в інтересах малолітнього, суд вважає за доцільне у задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed