Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради та просить встановити факт права власності за [PERSON], яка померла 28 квітня 2008 року на житловий будинок №1 із надвірними спорудами, розташований по вул.Центральна в с.Соломіївка Дубровицького району Рівненської області. Крім того, просить визнати за ним право власності на житловий будинок №1 із надвірними спорудами, розташований по вул.Центральна в с.Соломіївка Дубровицького району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 28.04.2008 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул.Центральна,1 в с.Соломіївка Дубровицького району. Він є спадкоємцем по заповіту. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не зміг, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність спадкового майна померлій. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без участі представника, позов визнає повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.9) [PERSON] померла 28.04.2008\~року. Згідно довідки №2071 від 07.12.2010 року виданої виконкомом [PERSON] сільської ради в погосподарській книзі №1 рахунок №87 будинок №1 по вул.Центральна в с.Соломіївка рахується за [PERSON]. Як вбачається із заповіту від 14.02.2000 року (а.с.8) [PERSON] на випадок своєї смерті свій житловий будинок з усіма надвірними спорудами заповіла своїму сину [PERSON] Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487\\10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і\\або земельної ділянки. Відповідно до п.2.19 Порядку ведення записів у розділі 11 «Житловий будинок (квартира) в приватній власності громадян», розмір загальної та житлової площі кожного домогосподарства вказується на підставі відповідних документів, а за їхньої відсутності - за внутрішнім обміром приміщень. Отже, свідоцтво про право власності не розцінювалося як основний документ як для голови домогосподарства, членів домогосподарства так і для органів місцевого самоврядування. Однак порядок реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Тимчасовим Положенням «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Мінюсту України 28.01.2003 року та зареєстровано в Мінюсті України 28.01.2003 року за р.№ 66\\7387. Пунктом 3.3. Положення передбачено підставу відмови в реєстрації прав власності на нерухоме майно, зокрема підставою відмови є підстава, коли із заявою про реєстрацію права власності звернулася особа, яка не може бути заявником. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. Слід зазначити, що цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав розглядаються в порядку окремого провадження. Згідно ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства. Тому позовна вимога про встановлення факту права власності за [PERSON], яка померла 28 квітня 2008 року на житловий будинок №1 із надвірними спорудами, розташований по вул.Центральна в с.Соломіївка Дубровицького району Рівненської області не знайшла свого підтвердження, оскільки з даної вимоги вбачається спір про право. Враховуючи вищенаведене, наявні всі підстави для відмови в задоволені даної вимоги позивача. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач згідно норм спадкового права став власником спадкового майна померлої і набув права власності на нього.

Outcome: dismissed