Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив виділити йому в натурі 1/3 частину домоволодіння з надвірними спорудами, включаючи вигрібну яму, підвали розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Офіцерська, 21; зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON] не чинити йому перешкод в підключенні до газового трубопроводу, а також стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та судові витрати, при цьому обґрунтовуючи вимоги наступними обставинами. Як зазначає [PERSON], 25.10.2004 року він придбав 1\\3 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Офіцерській 21 в м. Одесі. Попередній господар, [PERSON], не визначив порядок користування житловим будинком, підвалом, надвірними спорудами, вигрібною ямою та комунікаціями, тому користувався тією частиною яка йому була виділена відповідачами на власний розсуд. Як вказує позивач, з 1998 року по 2006 рік, право користування газопроводом здійснювалося частково, а саме у вигляді опалювання кімнати 2-2 за технічним паспортом, площею 22,6 кв.м. З часу укладання договору купівлі - продажу відповідачі [PERSON], [PERSON] відмовляються виділити 1\\3 частину домоволодіння у добровільному порядку та перешкоджають позивачу в підключенні до всіх комунікацій, чим на його думку порушують його законні права та спричиняють моральну шкоду. В ході розгляду справи [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник [PERSON], [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнав, в задоволенні їх просив відмовити, обгрунтовуючи свої доводи тим, що [PERSON] разом з [PERSON] не відмовляли [PERSON] в підключенні до газового трубопроводу, оскільки частина будинку яка належала [PERSON] була підключена до нього, щодо виділення в натурі належної [PERSON] частки в домоволодінні - з їх боку відмови у виділенні в натурі 1/3 не було, оскільки [PERSON] з такою вимогою до них не звертався. [PERSON] звернулася до суду з самостійним позовом до [PERSON], [PERSON] та просить суд ухвалити рішення яким перевести на неї права та обовязки покупця за нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу 1\\3 частини домоволодіння №21, укладеного 25.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON], та визнати за нею право власності на 1\\3 частину вищезазначеного домоволодіння, також [PERSON] просить відновити їй строк позовної давності обгрунтовуючи його пропуск тим, що про продаж її старшим сином , [PERSON], належної йому 1\\3 частки домоволодіння, їй стало відомо випадково 25.11.2006 року, тому вона вважає причину пропуску строку подання позову про переведення на неї прав та обовязків покупця поважною. Свої вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що на праві спільної часткової власності, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 02.08.2001 року, укладеному між нею та [PERSON] їй належить 1\\3 частина житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Офіцерській, 21 в м. Одесі. Зазначений договір було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН 03.09.2003 року. Випадково їй стало відомо, що відповідно до договору купівлі - продажу від 25.10.2004 року співвласник вищезазначеного житлового будинку, [PERSON] - продав, а [PERSON] придбав 1\\3 частину вищезазначеного домоволодіння. Як зазначає [PERSON] вона як співвласниця домоволодіння, своїм переважним правом на придбання 1\\3 частки домоволодіння належної [PERSON] не скористалася, оскільки останній, через неприязні стосунки, не повідомляв її про намір продати свою частку, тому вона вважає що 25.10.2004 року продаж відбувся з порушенням її переважного права купівлі як співвласника. На підставі викладеного [PERSON] зазначає, що заявлений нею позов про проведення на неї прав та обовязків покупця за вищевказаним договором купівлі - продажу є законним та обґрунтованим. В ході розгляду справи представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі, в задоволенні їх просив відмовити, свої доводи обгрунтовував тим, що на початку жовтня 2004 року [PERSON] подав заяву до КП МЕТІ та РОН про відчуження належної йому 1\\3 частки спірного домоволодіння. Згідно витягу виготовленого КП ОМБТІ та РОН співвласниками [PERSON] були - [PERSON] та [PERSON], тобто згідно реєстру прав власності угода дарування від 02.08.2001 року зареєстрована належним чином в КП ОМБТІ та РОН не була, тому на момент оформлення угоди купівлі - продажу між ним та [PERSON], [PERSON] не мала документи, що підтверджують її право власності, тому заяву про відмову від переважного права купівлі частки в спільній частковій власності відбирали у зареєстрованих співвласників - [PERSON] та [PERSON] Окрім зазначеного [PERSON] зазначає, що [PERSON] було відомо про продаж, оскільки вона була зареєстрована та проживала за зазначеною адресою, отримала аванс за продаж 22 кв.м земельної ділянки, показувала агенціям обєкт продажу маючи на меті продати свою землю. Представник [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнав, звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить поновити йому пропущений строк подання позову у звязку із поважними причинами; визнати недійсною угоду дарування від 21.04. 1999 року, укладену між [PERSON] та [PERSON] на 1\\3 частини домоволодіння 21 по вул. Офіцерській в м. Одесі; визнати недійсною угоду дарування від 02.08.2001 року, укладену між [PERSON] та [PERSON] на 1\\3 частини домоволодіння 21 по вул. Офіцерській в м. Одесі; перевести на нього права покупця 1\\3 частини домоволодіння 21 по вул. Офіцерській в м. Одесі, що належить [PERSON] на [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги наступними доводами. Як зазначає [PERSON], 21.04.1999 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1\\3 частину домоволодіння № 21 по вул. Офіцерській в м. Одесі. [PERSON] жодного дня в належній їй частині не проживала, тому що ця угода дарування маскувала угоду щодо продажу неприватизованої земельної ділянки землі площею 585 кв.м. 02.08.2001 року, збудувавши свою будівлю на ділянці 585 кв.м, [PERSON] подарувала [PERSON] 1\\3 частину домоволодіння, в якому вказано земельну ділянку 1879 кв.м. Для того, щоб приватизувати земельну ділянку площею 585 кв.м, [PERSON] зобовязала [PERSON] не реєструвати право власності в КП ОМБТІ та РОН до введення будинку № 21-А в експлуатацію і отримання держакту на землю, таким чином, [PERSON] формально залишилась власницею 1\\3 частини спірного домоволодіння, а [PERSON] залишалась проживати в подарованій частині будинку. Таким чином договір дарування від 21.04.1999 року фактично маскував договір купівлі - продажу який був укладений з порушенням його переважного права на купівлю частки в спільній частковій власності. Представник [PERSON], [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнав, в задоволенні їх просив відмовити, посилаючись на їх непослідовність, необгрунтованість та недоведеність. Представник КП ОМБТІ та РОН в судовому засіданні вирішення справи залишив на розсуд суду, у останнє судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив.. [PERSON], який 02 листопада 2010 року надав суду заяву слухати справу за його .відсутність, представник [PERSON] у останнє судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, справа розглядається за їх відсутністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в ході розгляду справи, згідно Свідоцтва права на спадщину за законом від 29.12.1998 р. виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна [PERSON] померлого 11.06.1998 року, є його дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], в рівних частинах кожний. Спадкове майно складалося з житлового будинку по вул. Офіцерській № 21 в м. Одесі, загальною житловою площею 54,7 кв.м. На самовільно зведені будівлі «Д» літня кухня, «Е» сарай, «К» вбиральня, «З» навіс, «Б» сарай, свідоцтво про право спадщини не видавалося. Розпорядженням Київської районної адміністрації № 1125 від 12.08.2003 року самовільно зведені будівлі «Д» літня кухня, «Е» сарай, «З» навіс, були введенні в експлуатацію та на вказані будівлі було визнано право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. 21 квітня 1999 року на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 558, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 1\\3 частину житлового будинку № 21 по вул. Офіцерській, 21 в м. Одесі. Договір було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН 28.04.1999 року. 02.08.2001 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1879, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 1\\3 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Офіцерській в м. Одесі. Договір було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН 03.09.2003 року за № 2915, стор. 146, кн.121 доп. Постановою Одеського адміністративного окружного суду від 20.09.2010 року, дії КП ОБТІ та РОН, з реєстрації 03.09.2003 року нерухомого майна на імя [PERSON] на 1\\3 частину домобудівні по вул. Офіцерській 21 в м. Одесі визнані неправомірними. Зазначеною постановою суду КП ОБТІ та РОН зобовязано внести до державного реєстру прав власності на нерухоме майно до реєстраційної книги 121 «доп» стор. 146 під реєстровим № 2915 запис про припинення реєстрації нерухомого майна на 1\\3 частину домобудівні по вул. Офіцерський 21 м. Одеси на імя [PERSON] 03.09.2003 року. Однак зазначена постанова чинності не набрала, так як була оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Одеської області. 25.10.2004 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав 1\\3 частину житлового будинку по вул. Офіцерській 21 в м. Одесі. Під час укладання зазначеного правочину [PERSON] та [PERSON] як співвласники будинку № 21 по вул. Офіцерській в м. Одесі своєю нотаріально посвідченою заявою відмовились від переважного права купівлі частки [PERSON] [PERSON] зазначеної заяви не підписувала, про продаж частки належної [PERSON] повідомлена не була. Вирішуючи питання про склад співвласників домоволодіння № 21 по вул. Офіцерській в м. Одесі станом на 25.10.2004 року, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України - Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. У звязку з викладеним, питання виникнення права власності у [PERSON] та у [PERSON] за договорами дарування від 21.04.1999 року та 02.08.2001 року, суд вирішує виходячи з положень Цивільного Кодексу УРСР 1963 року видання, який діяв на час укладення зазначеного правочину. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 243 ЦК УРСР - за договором дарування одна сторона передає безоплатно іншій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна. Відповідно до ст. 244 ЦК УРСР відносно форми договору дарування застосовувались положення ст. 227 ЦК УРСР згідно положень якої договір купівлі - продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін являється громадянин. Невиконання цієї вимоги тягне недійсність договору відповідно до положень ст. 47 цього Кодексу, Договір купівлі - продажу житлового будинку підлягав реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів. Тобто діючим на той час законодавством виникнення права власності за договором дарування, повязувалося з фактичним отриманням обдарованою особою майна від дарувальника. Наявність реєстрації договору дарування з проведенням якої повязувалося виникнення права власності діючим на той час законодавством не передбачалося. Той факт, що після укладення 21.04.1999 року договору дарування [PERSON] мешкала в подарованій частині будинку сторони договору не оспорювали, за своєю формою зазначений договір дарування відповідав вимогам ст. 227 ЦК УРСР, доводи представника [PERSON] про удаваність зазначеного договору свого підтвердження не знайшли, як і доводи останнього про недійсність договору дарування від 02.08.2001 року між [PERSON] та [PERSON] Таким чином, на час укладення договору купівлі - продажу від 25.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] співвласниками спірного домоволодіння в рівних частках були [PERSON] та [PERSON] Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 362 ЦК України - у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів, при цьому продавець частки у праві спільної часткової власності зобовязаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови. Згідно ч.4 ст. 362 ЦК України - у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може предявити до суду позов про переведення на нього права та обовязків покупця. Одночасно позивач зобовязаний внести на депозит суду грошову суму, яку за договором має сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік. На підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2009 року, на депозитний рахунок Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від [PERSON] прийнято 14 315 грн., які в разі задоволення позову мають бути перераховані [PERSON] Вирішуючи питання щодо відновлення [PERSON] строку позовної давності суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 261 ЦК України - перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналася чи мала дізнатися про порушення свого права або про особу яка його порушила. [PERSON] посилається на те, що про укладення договору купівлі - продажу їй стало відомо 25.11.2006 року. Зазначену обставину суд може прийняти як доведену, оскільки позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у праві користування власністю, виділення 1\\3 частини домоволодіння в натурі, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, надійшла до суду 19.10.2006 року. Провадження по справі за вказаним позовом було відкрито ухвалою судді від 02.11.2006 року, яка була надіслана сторонам 06.11.2006 р., таким чином вірогідність того, що про приведені обставини [PERSON] дізналася 25.11.2006 року є доведеною, тому строк позовної давності поновленню не підлягає, оскільки позовна заява [PERSON] була подана в річний строк, передбачений ч.4 ст. 362 ЦК України, а саме 21.11.2007 року. З метою встановлення обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи судом були призначенні експертні дослідження. Відповідно до висновку № 200\\2007 судової будівельно - технічної експертизи від 24.09.2007 року, виготовленого ЧП «Одеський науково - дослідницький центр експертних досліджень» - загальна площа приміщень житлового будинку літ. «А» по внутрішнім обмірам складає 108, 9 кв.м, площа приміщень житлового будинку літ. «А» по внутрішнім обмірам, які мали виділятися співвласнику 1\\3 частки [PERSON] складає 27, 9 кв.м. Згідно висновку № 283\\2008 судової будівельно - технічної експертизи від 17.12.2008 року виготовленого ЧП «Одеський науково - дослідницький центр експертних досліджень», вартість будинку № 21 по вул. Офіцерській в м. Одесі з урахуванням надвірних споруд, але без урахування землі складає 99 038 доларів США за ринковими цінами на час проведення експертизи. Вартість одного квадратного метру в зазначеному будинку становить 909, 43 доларів США. Ринкова вартість частки [PERSON] яка складає 27,9 кв.м становить - 27,9 кв.м *909, 43$ = 25 361$, що за офіційним курсом Національного Банку України на день розгляду справи (7,93 грн. за 1 долар СТТІА) складає 201 112 грн. 73 коп. Остаточна вартість частини будинку, що підлягає сплаті [PERSON], з вирахуванням суми яка була внесена на депозит у розмірі 14 315 грн., складає 186 797 грн. 73 коп. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, щодо законності та обгрунтованості позовних вимог [PERSON] у звязку з чим заявлений нею позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у праві користування власністю, виділення 1\\3 частини домоволодіння в натурі, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволенню не підлягає у звязку з недоведеністю та задоволенням позову [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства КП ОМБТІ та РОН про визнання угод дарування та купівлі - продажу удаваними, про визнання переважного права покупця, про визнання права власності, про визнання недійсною реєстрацію права власності, залишились не доведеними, підтвердження свої не знайшли, у звязку з чим залишаються судом без задоволення.

Outcome: approved