Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-02 00:00:00

31.07.2009 року ПАТ ( АКІБ) «УкрСиббанк» звернувся до суду із позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору № 706-Ф (10601734000) від 17.07.2006 року у сумі 76592,20 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказував, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 17 липня 2006 року був укладений договір № 706-Ф (10601734000) про надання кредиту, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 17440.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.01.2012 рою В забезпечення виконання зобовязання між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 49, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу ПАТ (АКІБ) «УкрСиббанк» транспортний засіб - автомобіль марки Opel, модель - Astra Н 1.4, реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № WOLOAHL4865048088, колір чорний. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання [PERSON] між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання відповідає за виконання зобовязань [PERSON] як солідарний боржник. Відповідачами не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 13.07.2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 10045,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 76592,20 грн. 04 грудня 2009 року відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати недійсним кредитний договір, посилаючись на те, що договір суперечать нормам ЦК України та діючому законодавству, зокрема, щодо відсутності у позивача ліцензії на здійснення таких банківських операцій як надання кредиту. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просив задовольнити, зустрічний позов не визнав та просив відмовити в задоволенні, оскільки позивач діяв в межах діючого законодавства та не порушував права відповідачів. Відповідачі в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Згідно ст. 554 ЦК України у випадку порушення зобовязання, забезпечене порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, 12 % річних від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачені умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Судом встановлено, що 17 липня 2006 року між ПАТ (АКІБ) «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 706-Ф (10601734000) про надання кредиту, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 17440,00 доларів СІНА зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.01.2012 року. В забезпечення виконання зобовязання між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 49, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу ПАТ (АКІБ) «УкрСиббанк» транспортний засіб - автомобіль марки Opel, модель - Astra Н 1.4, реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № WOLOAHL4865048088, колір чорний. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання [PERSON] між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання відповідає за виконання зобовязань [PERSON] як солідарний боржник. Відповідачами не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 13.07.2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 10045,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 76592,20 грн. Заборгованість складається з суми заборгованості за основним та простроченим кредитом - 9204,52 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 70178,94 грн., суми заборгованості за строковими та простроченими процентами за користування кредитом - 731,80 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 5579,54 грн., суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами - 109,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 833,72 грн.. В частині зустрічних позовних вимог відповідача, щодо визнання недійсним договору про надання кредиту, з підстав порушення норм цивільного законодавства України, суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Банк має право здійснювати операції з валютними цінностями. На здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої статті 47 цього Закону, надає дозвіл Національний банк України. Такий дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч.2 та ч. 4 статті 47 зазначеного Закону України, наявний у позивача, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно до ч. З ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, відповідно до ст. ст. 6. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. [PERSON] у разі незгоди з умовами договору не повинен був всупереч своїй волі укладати договір з банком, а мав можливість вибрати іншу банківську установу з іншими умовами надання кредиту. Таким правом він не скористався, а тому погодився з умовами кредиту, підписавши кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодекс\ Порушення вимог ст. 203 ІДПК України судом не встановлено, а тому немає підстав для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved