Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-14 00:00:00

02.06.2011 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, в якому зазначила, що з 20.11.2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною до 3 років. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи із дати звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 01.04.2013 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, змінивши позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1\\5 частки всіх його доходів щомісячно, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суду пояснила, що вона не працює, а відповідач допомогу на її утримання не надає. Підтвердила, що в даний час в суді розглядається її позов про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував та згодний платити аліменти в розмірі 1\\5 частки всіх його доходів щомісячно. Суду пояснив, що він працює та має постійне місце роботи та заробіток. Раніше він надавав матеріальну допомогу дружині та дитині, однак позивачку не задовольнив розмір такої допомоги, через що він припинив її надавати та вона звернулась до суду. Стан здоровя в нього задовільний, утримань за виконавчими листами з нього не здійснюється та він має матеріальну можливість надавати таку допомогу позивачці. Суд, вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст..84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №196369, видним 20.11.2009 року Приморським відділом РАГС Маріупольського міського управління юстиції (а.с.4). На день розгляду справи шлюб між сторонами не розірваний. За свідоцтвом про народження 1-НО №315548, виданим 06.04.2010 року Приморським відділом РАГС Маріупольського міського управління юстиції, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], який народився 01.04.2010 року.(а.с.3) Згідно довідки про середню заробітну платню відповідача, [PERSON] працює в ТОВ «ТОНДО»та отримує заробітну платню, сукупний дохід за 6 місяців склав 6100 гривень, середньоденний заробіток 48,80 гривень. (а.с.5). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу позивачці у вигляді аліментна її утримання, в розмірі 1\\5 частки всіх його доходів щомісячно, а тому позов задовольняє в повному обсязі, стягуючи з нього аліменти на користь позивачки в розмірі 1\\5 частки всіх його доходів щомісячно, починаючи із дати звернення до суду 02.06.2011 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 01.04.2013 року.. Оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 гривні, та збір за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved