Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що як видно із погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки [PERSON] сільської ради житловий будинок №20 по вулиці Леніна в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області 1965 року побудови відносився до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON], а членом [PERSON]. [PERSON], яка була членом двору, 16 жовтня 1988 року померла. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили право на частку в його майні [PERSON] та [PERSON], які набули права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору в рівних частках по ? частині. 17 липня 1993 року [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном її чоловік [PERSON], який був прописаний та продовжував проживати у вказаному будинку, проте юридично своїх спадкових прав не оформив. [PERSON] та його сестра [PERSON] після смерті матері до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, у володіння та управління спадковим майном не вступали. 05 лютого 2010 року [PERSON] помер. Його спадкоємцем за заповітом, посвідченим 29 січня 2000 року [PERSON] сільською радою за реєстром №4, який спадщину прийняв та оформив свої спадкові права на частину майна, отримавши 10 вересня 2010 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі за реєстром №1896 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, є він його син [PERSON]. Вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на ? частину вказаного будинку як на частку в майні колгоспного двору та право на спадщину за законом після смерті 17 липня 1993 року дружини [PERSON] на ? частину вказаного будинку, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 05 лютого 2010 року внаслідок смерті останнього. Свідоцтва про право власності на імя померлого не видала, що позбавляє його можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі. Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальною площею 49,4 кв. метри, житловою площею 30,3 кв. метри, вартістю 72355 гривень. Земельна ділянка, де розташований вказаний житловий будинок не приватизована, що підтверджується відповідною довідкою. Позивач просить визнати за [PERSON] право на спадщину за заповітом після смерті 05 лютого 2010 року батька [PERSON] року житловий будинок №20 по вулиці Леніна в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, загальною площею 49,4 кв. метри, житловою площею 30,3 кв. метри, вартістю 72355 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, на які посилаються в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду [PERSON] сільська рада подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність їх представника. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, усну заяву третьої особи та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідача вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та іншими актами законодавства України. Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 331 Цивільного Кодексу України (2003 року) якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість передбачена статтею 182 ЦК України. Пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень також передбачає обов'язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме майно. В той же час у відповідності з частиною 5 статті 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При видачі свідоцтва про право на спадщину згідно абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ( затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на імя померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена. Суд вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на ? частину вказаного будинку як на частку в майні колгоспного двору та право на спадщину за законом після смерті 17 липня 1993 року дружини [PERSON] на ? частину вказаного будинку, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 05 лютого 2010 року внаслідок смерті останнього, а за позивачем слід визнати право на спадщину. Оскільки відповідач [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved