Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожитий для побутових потреб природний газ. В судове засіданні з'явився представник позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, суд про причини неявки не сповістили. До суду надійшло повідомлення про одержання Відповідачем судової повістки, яке свідчить про те, що йому було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки Відповідачі також не повідомили, тому суд вважає її такою, що відбулась за неповажних причин. Представник Позивача пояснив, що згідно довідки про склад сім'ї Відповідачі користуються житловим будинком (квартирою) розташованою за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, буд.139 В, кв.139. Будинок (квартиру) Відповідачів обладнано газовими приладами та пристроями, отримують природний газ для побутових потреб, а від так є абонентами Позивача. Втім Відповідач систематично нехтує встановленим обов'язком щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання, внаслідок чого в період з 01.01.1998 по 01.09.2006 року утворилася заборгованість на суму 1 151 грн. 07 коп. та в період з 01.09.2006 по 01.09.2009 року на суму 623 грн. 74 коп., що разом становить 1 774 грн. 81 коп. Вказана заборгованість Відповідачами до теперішнього часу була сплачена частково, про що було зроблено уточнення Представником Позивача.. Заборгованість за період з 01.01.1998 по 01.09.2006 року складає 929 грн. 25 коп. та за період з 01.09.2006 по 01.09.2009 року на суму 623 грн. 74 коп., що разом становить 1 552 грн. 99 коп. Заслухавши представника Позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 14. 04. 2004 року № 476) споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Крім того, згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача жилого приміщення, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найма жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, проведеним належним чином. Враховуючи наведене, суд вбачає, що з Відповідачів необхідно стягнути суму заборгованість по оплаті послуг з газопостачання в період з 01.09.2006 по 01.09.2009 року в розмірі 623 грн. 74 коп. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, складає три роки. Суд виходить з того, що Позивач пропустив строк позовної давності, щодо стягнення заборгованості з послуг газопостачання, яка утворилася в період з 01.01.1998 по 01.09.2006 року на суму 929 грн.25 коп., а від так відмовляє в цій частині позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 79 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України та п. а ст. 1 Декрету Кабінету Міністру України від 21.01.1993 року № 7-93 „Про державне мито", суд вважає зе необхідне стягнути з Відповідачів судовий збір із розрахунку один відсоток від ціни позову, але не менше ніж три неоподатковуваних мінімуми доходу громадян за розгляд справи в суді на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. З ст. 79, ст. 81 ЦПК України суд вважає за потрібне стягнути з Відповідачів на користь Позивача, що їх сплатив Позивач при поданні позовної заяви витрати на інфорамаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розміри ЗО грн., відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року від № 1258. На підставі ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 256, 257, 526, 598, 599 ЦК України,

Outcome: partial