Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-29 00:00:00

В лютому 2011р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №6 по пров. Виробничому у м. Маріуполі , виселення [PERSON] з вказаного домоволодіння, визнання реєстрації [PERSON] недійсною, вселити позивач у спірне домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, суду надали аналогічні пояснення , в обґрунтування своїх позовних вимог суду пояснили наступне . 28.12.10р. між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку №6 по пров. Виробничому у м. Маріуполі, дане право власності було зареєстровано в БТІ м. Маріуполя. [PERSON] поясняла йому,що будинок був придбаний до шлюбу з її теперішнім чоловіком Фаїн, і після розірвання шлюбу з колишнім чоловіком [PERSON],що вона є єдиним власником даного житла. В будинку залишився мешкати та на даний час зареєстрований відповідач [PERSON], який заперечує проти того, щоб [PERSON] вселявся в даний будинок, здійснює перешкоди йому , як власнику в користуванні даним житлом. В звязку з тим,що відповідач добровільно не виселяється з житла, яке є його власністю, чинить йому перешкоди в користуванні спірним будинком, вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Просив позов задовольнити у повному обсязі з посиланням на ст.ст. 317,383 ЦК України та 71,150,155,158 ЖК України. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, заперечували проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень суду надали аналогічні пояснення. [PERSON] пояснив, що спірний будинок був придбаний ним за власні гроші. На той час він жив з [PERSON] однією сімєю, але без реєстрації шлюбу. Офіційно шлюб між ним та Фаїн, на той час [PERSON] було розірвано у 1993році, але про це він дізнався у 2005році. [PERSON] обіцяла йому, що даний будинок залишиться йому, так як на придбання цього будинку він давав гроші , які отримав від продажу своєї квартири №49 по вул. Сеченова в м. Маріуполі. [PERSON] довіряв, любив її і тому не отримував від неї розписки про те, що надав їй гроші. Стверджував, що робив ремонт у домі, але підтвердити це документально не може.Не звертався до правоохоронних органів з приводу шахрайства з боку Фаїн, в судовому порядку не визнавав недійсними купівлю-продаж власної квартири та спірного будинку. Свідок [PERSON], який є знайомим [PERSON], пояснив,що знає давно [PERSON] та [PERSON] нині Фаїн. Стверджує, що [PERSON] разом мешкали у будинку №6 по пров. Виробничому у м. Маріуполі. У 2004році [PERSON] одружилась з іншим чоловіком, зі слів [PERSON] знає,що він купив однокімнатну квартиру [PERSON] Не знає чи був між ними зареєстрований шлюб. У 1998-1999роках було куплено спірний будинок, але хто значиться покупцем не знає, також не знає хто давав гроші на придбання спірного будинку. Коли укладався право чин присутній не був. Знає лише, що [PERSON] продав трьокімнатну квартиру, яку він отримав у спадщину від матері, та купив однокімнатну квартиру. Свідок [PERSON], яка є подругою [PERSON] суду пояснила,що [PERSON] та [PERSON] знає більше 10 років. [PERSON] колись була одружена з [PERSON], але шлюб розірвали давно. Спірний будинок Фаїн придбала за власні гроші, не була одружена з [PERSON] на час укладення правочину. З теперішнім чоловіком Фаїн одружена вже 7 років. [PERSON] зареєструвала [PERSON] у себе в будинку, та дозволила тимчасово мешкати в ньому,так як [PERSON] потрібна була реєстрація для роботи та йому ніде мешкати. [PERSON] знав,що Фаїн буде продавати будинок, не заперечував проти його продажу. Попросив у Фаїн домову книжку, обіцяв самостійно знятись з реєстрації, але з реєстрації не знявся і не віддав домову книжку. [PERSON] показувала будинок вона, так як на той час Фаїн захворіла і не могла показувати будинок покупцям, ключі від будинку були в неї і [PERSON] про це знав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй у спадщину від матері залишилась квартира, яку вона продала і на гроші від купівлі-продажу квартири купила будинок №6 по пров. Виробничому у м. Маріуполі. На час , коли вона купувала спірний будинок вона вже не була одружена зі [PERSON], однією сімєю вони не жили, не вели сумісного господарства. [PERSON] попросив її зареєструвати його у спірному будинку, та попросив дозвіл мешкати в ньому, так як йому не де було жити, а реєстрацію вимагали за місцем роботи. Самостійно не могла зайнятись продажем домоволодіння , так як важко захворіла і знаходилась у лікарні, тому попросила [PERSON], щоб остання зайнялась продажем будинку. [PERSON] їй не надавав гроші для купівлі спірного домоволодіння, вона не знаходилась з ним у шлюбі під час придбання домоволодіння та продажу. [PERSON] пустила мешкати в будинок та дозволила йому зареєструватись тимчасово. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджується наданими сторонами доказами, що 28.12.2010р. між [PERSON] (до шлюбу [PERSON]М.) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку №6 по пров. Виробничому у м. Маріуполі. Договір купів-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до умов договору нотаріусом було перевірено, що будинок під забороною чи заставою не знаходився. (а.с.4)Також в п.2 даного договору вказано, що даний будинок було придбано [PERSON] 28.04.1999р. , правочин посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], дана власність зареєстрована в БТІ м. Маріуполя 22.05.2000р. на імя [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ІV-НО №382482 виданого 24 травня 1993року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 24.05.1993року про , що було зроблено запис у в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділу ЗАГС Приморського райвиконкому (а.с.23) Згідно довідки з КСН «Селище Слободка-Гавань»від 19.03.2011року [PERSON] мешкає в будинку №6 по пров. Виробничому у м. Маріуполі з 31.05.2000р. (а.с.27) 30.05.2005р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ,з [PERSON] (а.с.24) У відповідності із ст.ст. 387, 391 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї ,інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. [PERSON] зі згоди власника житла [PERSON] був зареєстрований у спірному домоволодінні у 2000році та з її згоди він мешкав у домоволодінні №6 по пров. Виробничому у м. Маріуполі, що не надає йому права власності на дане домоволодіння. Судом було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано у 1993році. Спірне домоволодіння було придбане у 2000році та зареєстровано право власності на імя [PERSON] Ствердження відповідача, що він надавав гроші для купівлі-продажу спірного будинку, і він є власником даного будинку не найшли свого підтвердження в залі судового засідання. Допитаний свідок [PERSON] не зміг пояснити на чиї гроші було придбано будинок, при укладені правочину він був відсутній. Суд відмовляє в задоволені позову в частині вимог позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, та як даний факт не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. [PERSON] мешкає в даному домоволодінні, чим перешкоджає власнику позивачу користуватися власністю. Також відповідно до вимог ст.. 72 ЖК - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Виходячи з встановлених обставин справи та

Outcome: partial