Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-16 00:00:00

в листопаді 2009 року позивачі звернулися до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, та просили стягнути з відповідачів, солідарно в користь [PERSON] 520,08 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, в користь [PERSON] 49543,80 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 19 травня 2009 року близько 16.00 год. на вул. Липинського в м. Львові відбулося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON], та яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував позивач [PERSON] Вироком Шевченківського районного суду м. Львова [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні даної ДТП. В результаті пригоди позивач [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, в звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні. Такими діями [PERSON] заподіяв йому матеріальної шкоди на 520 грн. 68 коп., що становлять витрати на лікування. Крім того йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок ДПВ він зазнав фізичного та морального болю, на тривалий час втратив можливість працювати, змінився устрій його життя. Крім того зазначеним ДТП завдано шкоди і позивачу [PERSON], оскільки автомобіль [NUMBER] належав їй. Вартість пошкодженого автомобіля складає 49543 грн. 80 коп. Крім того їй також завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок пошкодженого майна та травмування чоловіка їй спричинено душевні страждання, виникла роздратованість, порушено її сон та спокій. Вартість спричиненої шкоди вона оцінює в 20000 грн. Спричинені збитки позивачі просять стягнути з відповідачів солідарно, оскільки автомобіль [NUMBER] належить відповідачу [PERSON], в подальшому даний автомобіль переданий в оренду відповідачу [PERSON], який в свою чергу передав даний автомобіль разом з екіпажем на підставі договору оренди ВАТ «Львівське АТП-14630». Оскільки добровільно відшкодувати шкоду відповідачі відмовляються, вони змушені звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. Додатково пояснили, що позивачі зверталися до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак у даній виплаті їм було відмовлено, оскільки на думку страхової водій [PERSON] знаходиться за кермом автомобіля без правових підстав. Просить позов задовольнити. Представник відповідача ВАТ «Львівське АТП-14630» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, дав пояснення такі ж як викладені в запереченні на позов та додатковому запереченні. Вказав, що вважає відмову страхової компанії у виплаті страхового відшкодування незаконною, оскільки водій [PERSON] на законних підставах керував автомобілем марки БАЗ. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Вказали, що відшкодувати матеріальну та моральну шкоду має страхова компанія. Вважають відмову страхової компанії незаконної. Просять у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON]А та його представ [PERSON] в судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ПАТ «АСК «[PERSON] Україна» позовні вимоги підтримав повністю. Додатково пояснив, що позивачі зверталися з заявою про виплату страхового відшкодування, однак їм у виплаті було відмовлено, оскільки [PERSON] не був оформлений на роботу належним чином, а відтак експлуатував автомобіль без законних підстав. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2009 року близько 16.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки БАЗ-А-079 д.р.н. ВС 28-43 АА та рухаючись по вул. Липинського в м. Львові порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Мерседес-Бенц д.р.н. 013-67 ТА під керуванням [PERSON], який внаслідок зіткнення отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2009 року винуватим у вчиненні даної пригоди визнано водія [PERSON] та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. Через отримані тілесні ушкодження водій [PERSON] знаходився на лікуванні, під час якого купував медичні препарати для лікування, та згідно представлених на досудове слідство чеків витратив на це 520 грн. 68 коп. Власником автомобіля, яким керував [PERSON] є його дружина позивач [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №ІНА 523764. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №9/125 від 14.06.2009 року, яка проводилася під час досудового слідства кримінальної справи про обвинуваченню [PERSON], вартість матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу марки Мерседес з технічної точки зору становить 49543 грн. 80 коп. Таким чином їй завдано матеріальної шкоди на зазначену суму. Власником автомобіля марки БАЗ д.р.н. ВС 2843 АА є [PERSON] 12 грудня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено Договір №2/1, згідно якого автомобіль БАЗ переданий [PERSON] для обслуговування та використання з екіпажем для здійснення пасажирських перевезень на регулярних маршрутах. Для виконання пасажирських перевезень [PERSON] прийняв на постійну роботу водія [PERSON], з яким 22 лютого 2009 року уклав трудовий договір, однак належним чином трудових відносин з ним не оформив, та виплачував водію заробітну плату без сплати податків та інших загальнообовязкових платежів. Дана обставина стверджується вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2009 року, згідно якого [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст. 172 ч.1 КК України. В подальшому між [PERSON] та ВАТ «Львівське АТП-14630» 19 грудня 2008 року було укладено договір оренди транспортних засобів №190. Згідно даного договору [PERSON] передав ВАТ «Львівське АТП-14630» транспортний засіб з водіями, які його обслуговують. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки БАЗ було застраховано Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ЗАТ «АСК ІНГО Україна». Тип договору 1. Відповідно до п.15.1 ст. 15 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Коли позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, йому у такій виплаті було відмовлено, оскільки, як вбачається із відповіді від 11.11.2010 року №4311 [PERSON], знаючи, що [PERSON] не був офіційно працевлаштований, умисно, з метою створення видимості щодо працевлаштування останнього, склав і видав офіційний документ, який завірив власною печаткою та особистим підписом, а саме: «трудовий договір для проходження стажування між працівником та фізичною особою» від 22.02.2009 року, в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що [PERSON] проходив стажування в СПДФО [PERSON] У відповідності до ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили. обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком суду, як зазначалося раніше, встановлено, що [PERSON] працював у [PERSON], однак останній належним чином трудових відносин не оформив. В звязку з цим суд вважає, що у страхової компанії не було законних підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування та слід розяснити позивачам їх право подати позов до страхової компанії щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку. В подальшому, якщо між позивачами та страховою компанією буде досягнуто згоди щодо виплати страхового відшкодування та така виплата буде недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, позивачі вправі вимагати виплати такої різниці в страхувальника чи інших осіб, визначених цивільним законодавством. У відповідності до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідачі не порушили права чи законні інтереси позивачів, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed