Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми за договором позики, де вказав, що згідно договору позики від 10.02.2005 року він дав у борг відповідачу гроші в сумі 23850 грн., які вона повинна була повернути йому до 12.12.2005 року. Відповідач свого зобовязання не виконала і рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2007 року, яке набрало законної сили 20 лютого 2008 року, з відповідача на його користь стягнуто суму боргу у розмірі 23850 грн., 300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 276, 50 грн. судових витрат, а всього 24426,50 грн.. Ним було подано до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ виконавчий лист для примусового стягнення з відповідача суми боргу. Для отримання коштів він відкрив в ТОВ «Комерційний банк «Даніель» поточний рахунок за 25 грн. Позивач посилається на те, що як вбачається з довідки Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, відповідачем в рахунок виконання рішення суду були перераховані такі суми: 11.06.2008 року 2118,20 грн.; 13.06.2008 року 1818,20 грн.; 23.06.2008 року 909,10 грн.; 03.07.2008 року 1818,20 грн.; 07.07.2008 року 909,10 грн.; 15.07.2008 року 909,10 грн.; 29.07.2008 року 909,10 грн.; 30.07.2008 року 909,10 грн.; 05.08.2008 року 909,10 грн.; 13.08.2008 року 909,10 грн. та 1818,19 грн.; 22.08.2008 року 1400 грн.; 29.08.2008 року 9090,91 грн.. Всього 24427,40 грн.. Позивач вважає, що відповідач повинна сплатити йому: проценти від суми позики за весь період з 11.02.2005 року по 20.02.2008 року у розмірі 6374,79 грн.; інфляційну суму з 02.2005 року по 02.2008 року у розмірі 10293,65 грн.; 3% річних від простроченої суми з 13.12.2005 року по 29.08.2008 року у розмірі 1878,46 грн.. Всього суму 18546,90 грн.. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 18546,90 грн., витрати по справі у розмірі 45 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, оскільки позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики за період на який позичались кошти, а не за весь час прострочки. В договорі позики не були передбачені проценти, та не зазначено про стягнення процентів у рішенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2007 року. Також вказав, що інфляційна сума та 3% річних повинні нараховуватись з моменту набрання рішенням суду законної сили, тобто з 20.02.2008 року і по день повного розрахунку до 23.08.2008 року, у звязку з чим інфляційна сума складає 2208,48 грн., а 3% річних 310,24 грн.. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору позики від 10.02.2005 року позивач дав у борг відповідачу гроші в сумі 23850 грн., які вона повинна була повернути йому до 12.12.2005 року. Відповідач свого зобовязання не виконала і рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2007 року, яке набрало законної сили 20 лютого 2008 року, з відповідача на його користь стягнуто суму боргу у розмірі 23850 грн., 300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 276, 50 грн. судових витрат, а всього 24426,50 грн.. Позивачем було подано до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ виконавчий лист для примусового стягнення з відповідача суми боргу. Для отримання коштів він відкрив в ТОВ «Комерційний банк «Даніель» поточний рахунок за 25 грн. Як вбачається з довідки Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, відповідачем в рахунок виконання рішення суду були перераховані такі суми: 11.06.2008 року 2118,20 грн.; 13.06.2008 року 1818,20 грн.; 23.06.2008 року 909,10 грн.; 03.07.2008 року 1818,20 грн.; 07.07.2008 року 909,10 грн.; 15.07.2008 року 909,10 грн.; 29.07.2008 року 909,10 грн.; 30.07.2008 року 909,10 грн.; 05.08.2008 року 909,10 грн.; 13.08.2008 року 909,10 грн. та 1818,19 грн.; 22.08.2008 року 1400 грн.; 29.08.2008 року 9090,91 грн.. Всього 24427,40 грн.. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків і моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми позики за період на який позичались кошти, а не за весь час прострочки. В договорі позики не були передбачені проценти, та не зазначено про стягнення процентів у рішенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2007 року. Інфляційна сума та 3% річних повинні нараховуватись з моменту набрання рішенням суду законної сили, тобто з 20.02.2008 року і по день повного розрахунку до 23.08.2008 року, у звязку з чим інфляційна сума складає 2208,48 грн., а 3% річних 310,24 грн..

Outcome: partial