Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначав, що 21.03.2006 р. між відповідачем [PERSON], як позичальником та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № CL-008/169/2006. Кредитний договір складався із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 19 677,00 (дев'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11,00 % (одинадцять цілих і 00 сотих відсотків) річних. Кредитні кошти надавались позивачем на підставі кредитної заявки позичальника [PERSON] від 21.03.2006 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у АКБ «Райффайзенбанк Україна». В свою чергу позичальник [PERSON] був зобовязаний прийняти, належним чином використати та повернути позичальнику зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно було здійснюватись позичальником [PERSON] щомісяця. В строки, передбачені кредитним договором, позичальник зобов'язаний був здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушив зобов'язання, викладені в п.п. 1.1., 1.5.1., 1.5.1.1. частини № 2 кредитного договору. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочення, що передбачено п. 3.1.1. частини № 2 кредитного договору. Позивач зазначав, що станом на 23.04.2010 року у позичальника за кредитним договором № СL-008/169/2006 від 21.03.2006 року існує заборгованість перед банком в сумі 10 476,94 (десять тисяч чотириста сімдесят шість і 94/100) доларів США, що еквівалентно 83 038,13 (вісімдесят три тисячі тридцять вісім і 13/100) гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 10 474,21 (десять тисяч чотириста сімдесят чотири і 21/100) гривень, що складається з: - залишку заборгованості за кредитом у сумі 9 432,02 доларів США, що еквівалентно 74 756,30 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - суми несплачених відсотків за користування кредитом 1 044,92 доларів США, що еквівалентно 8 281,83 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 10 474,21 гривень. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 10476,94 доларів США, що еквівалентно 83038,13 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі10474,21 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. 09.09.2010 року відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву про визнання частково недійсним кредитного договору. [PERSON] зазначав, що між ним та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна було укладено кредитний договір № CL -008/169/2006. Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь яких клієнтів фізичних осіб. На час укладання кредитного договору [PERSON] банку була достовірно надана інформація про його фінансово-майновий стан, та відповідно до умов надання кредитних коштів, була надана довідка про отримання доходу у національній валюті України, за шість місяців, що передували місяцю отримання кредиту. Відповідно до п. 2 частини 1, кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його у сумі 19677 (девятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім 00) Доларів США. Згідно п.1.1., Кредитного договору позичальник зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання. Згідно із ч. 3 сторони домовилися, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 11.00% (одинадцять цілих нуль десятих відсотків) річних, згідно графіку, що встановлений в Додатку № 1 до цього кредитного договору. У забезпечення виконання боргових зобовязань за кредитним договором № CL -008/169/2006 від 21 березня 2006р., між [PERSON] та банком був укладений договір застави автотранспортного засобу № PCL-008/169/2006. [PERSON] зазначав, що банком, всупереч діючому законодавству у ч. 1 п. 2 у кредитного договору № CL-008/169/2006 розмір кредиту та валюта кредиту зазначені в сумі 19677.00 Доларів США, але не вказано навіть грошовий еквівалент в національній валюті. Окрім того, згідно наданих банком ліцензій на право здійснення банківських операцій у ЗАТ «ОТП Банк» відсутня ліцензія на видачу кредитних коштів в іноземній валюті. Крім того, на день укладання кредитного договору курс Долара США становив 1 = 5,05 гривень., а на час звернення до суду складає 1 = 7,92 грн. Отже, існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку [PERSON] зобовязаний сплачувати, в зв'язку із чим значно погіршився його фінансовий стан. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив суд визнати частково недійсним кредитний договір № CL-008/169/2006 від 21.03.2006р. укладений між [PERSON], та публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», у частині надання кредиту в іноземній валюті, а саме долар США, зобов'язати публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» змінити редакцію п. 2 частини 1 кредитного договору № CL-008/169/2006 від 21.03.2006р., розмір кредиту та валюта кредиту з 19677.00 (девятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім. 00) Доларів США на 99368.85 (дев`яносто девять тисяч триста шістдесят вісім грн.85коп), зобов'язати публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» проводити розрахунки за кредитним договором №CL-008/169/2006 від 21.03.2006р., у національній валюті України гривні, зобов'язати публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», перерахувати суми платежів сплачених за кредитним договором №CL-008/169/2006 від 21.03.2006р., [PERSON] за курсом долара США по відношенню до гривні, який діяв на момент кожної сплати, зобов'язати публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» прийняти у [PERSON] суму заборгованості у Національній валюті України з урахуванням виплачених ним коштів за період з 21.03.2006 року по 09.09.2010 року,відповідно до виписки по особовому рахунку з розстрочкою платежів на 12 місяців. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, дала пояснення аналогічні позовним вимогам, просила суд про задоволення позову. Зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов підтримала та просила про його задоволення. Судом встановлено, що 21.03.2006 р. між відповідачем [PERSON], як позичальником, та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № CL-008/169/2006 (а.с. 6-9). Згідно із умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 19 677,00 (дев'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11,00 % (одинадцять цілих і 00 сотих відсотків) річних. Згідно із наданими відповідачем [PERSON] квитанціями, відсотки по кредиту та сума кредиту сплачувались відповідачем у доларах США (а.с. 53-72). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2010 року серії ВН № 17757185 згідно виконавчого напису № 9880, виданого 24.10.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] звернено стягнення на рухоме майно: транспортний засіб, а саме автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006, що належить на праві власності [PERSON]. Стягувач: ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 97). Відповідно до виконавчого напису № 9880, виданого 24.10.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] звернено стягнення на рухоме майно: транспортний засіб, а саме автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006, що належить на праві власності [PERSON]. За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом 9993,43 доларів США; сума відсотків за користування кредитом за період з 24.03.2009 року по 21.10.2009 року 660,56 доларів США; сума пені за прострочення виконання зобовязань за період з 22.12.2008 року по 28.04.2009 року 10545,71 грн.; штрафні санкції 75,00 грн. (а.с. 98). Суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки згідно виконавчого напису нотаріуса № 9880, виданого 24.10.2009 року вже проводиться стягнення на користь ПАТ «ОТБ банк» нерухомого майна, яке було предметом застави згідно кредитного договору № CL-008/169/2006. Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно із ст. 524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Проте банком, всупереч діючому законодавству, при укладенні кредитного договору з [PERSON], у ч. 1 п. 2 у кредитного договору № CL-008/169/2006 розмір кредиту та валюта кредиту зазначена 19677.00 Доларів США, але не вказано навіть грошовий еквівалент в національній валюті. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національний банк України» гривня (банкноти і монети), як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів. Таким чином, єдиним законним засобом платежу який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня. Окрім того, банком не надано індивідуальної ліцензії на право видачі кредитів в іноземній валюті. З огляду на вказані обставини, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання частково недійсними кредитного договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved