Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-11 00:00:00

Позивачі звернулись до Кілійського районного суду 30.11.2010 року із зазначеним позовом про визнання за нами права власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку розташовану на території Шевченківської сільської ради згідно Державного акту на право власності на землю серії 1 ОД- № 074707 виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 220 за спадщиною після смерті матері, [PERSON], яка померла 20.02.2010 року. Вказують, що 29.01.2007 року матір склала заповіт яким все своє майно в рівних частках заповідала позивачам [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. У встановлений строк позивачі звернулись до державного нотаріусу Кілійського району з завою про прийняття спадщини після смерті матері, була заведена спадкова справа, однак в зв»язку з тим, що кадастровий номер зазначеної вище земельної ділянки відсутній, позивачі не мають можливості отримати витяг з державного реєстру земель та оформити своє право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом у нотаріальному порядку. Позивачі в судове засідання не з»явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Шевченківська сільська рада проти позову не заперечує, просить розглянути справу у відсутність представника. Вивчивши матеріали справи та розглянувши надані докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], народився 01.01.1949 року в с. Резени Кишинівського району, згідно свідоцтва про народження виданого 04.02.1949 року його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народився 01.09.1950 року в с. Резени Кишинівського району, актовий запис про народження № 149 від 16.09.1950 року.,згідно свідоцтва про народження серії ЧЭ № 378029 від 16.09.1950 року його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. . Згідно державного акту на право приватної власності на землю 1-ОД № 074707, виданого Шевченківською сільською радою 01.10.1999 р. і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 220 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,03 га, розташована на території Шевченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради 29.01.2007 року за реєстровим№ 06 [PERSON] заповіла все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не склалося [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла 20.02.2010 року в селі Шевченково Кілійського раойну , актовий запис про смерть № 16 від 22.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 213021 від 22.02.2010 року. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка померла 20.02.2010 року, спадкова справа № 326/2010 буда заведена 14 серпня 2010 року за заявою про прийняття спадщини від мені [PERSON] та [PERSON]. Інших заяв до Кілійської районної державної нотаріальної контори не надходило. Згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України № 174 від 02.07.2003 року земельним ділянкам на які виготовлялися державні акти на право приватної власності на землю в період до 01.09.2003 року кадастрові номери не присвоювались, інформація по земельним ділянкам до АС ДЗК не вносилась. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Кілійською державною нотаріальною конторою позивачам не видано в зв»язку з відсутністю Витягу з державного реєстру земель. Суд визнає доведеним , що позивачі є єдиними прийнявшими спадщину після смерті матері спадкоємцями але оформити право на спадкове майно не мають можливості, оскільки інформація про право власності спадкодавця на земельну ділянку до АС ДЗК не внесена, Витяг з державного реєстру земель відсутній. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . Ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1225 ЦК визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Факт права позивачів на отримання спадщини ніким не заперечується. Оскільки за життя спадкодавця кадастровий номер земельній ділянці, яка належала на праві приватної власності згідно виданого до 01.09.2003 року Державного акту на землю присвоєний не був, нотаріальне оформлення позивачами права на спадкове майно не можливе. Іншого, крім судового, порядку визнання права на спадкове майно законом не передбачено. Фактичні обставини справи підтверджені належними доказами,права та законні інтереси інших осіб не порушуються. Зважаючи на вищезазначене,

Outcome: approved