Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-22 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є власницею 3/5 частин жилого будинку №6 по пров. Передовому в м. Миколаєві. Відповідачки належить 2/5 частин вказаного будинку. Рішенням судової колегії в цивільних справах Миколаївського обласного суду від 18 грудня 1992 року визначено порядок користування земельною ділянкою, яка виділена для обслуговування цього жилого будинку, відповідно до якого залишилися ділянки загального користування. Відповідачка перешкоджає їй в користуванні земельною ділянкою загального користування, оскільки навмисно не відгороджує свою територію від земельної ділянки загального користування. На земельній ділянці загального користування знаходяться речі відповідачки у зв'язку з чим не має можливості проходити через загальний прохід та користуватися воротами, не має можливості провести до свого будинку водопровід та каналізацію. Крім того, відповідачка збільшила без дозволу вбиральню літ. Д г на 1 м самовільно встановила вхід на горище, газовий кран, встановила металеву сітку, загородивши, проїзд через загальну територію. Посилаючись на викладене, просила зобов'язати [PERSON] встановити огорожу на своїй земельній ділянці, з земельної ділянки загального користування прибрати речі, вбиральню, вхід на горище, газовий кран, заглушку від АГВ в її житловому будинку, каналізаційний люк з загальної території, надати дозвіл на прокладку водопроводу та каналізацію через загальну територію. Крім того, просила відмінити рішення Миколаївської міської ради №1897 від 22.09.2006р. про надання нової адреси на будинок № 6-а про пров. Передовому в м. Миколаєві, оскільки на її думку воно недійсне. В якості співвідповідача було залучено Миколаївську міську раду. Ухвалою суду провадження в частині вимог позивачки про скасування рішення Миколаївської міської ради закрито. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила про їх задоволення, при цьому пояснила, що відповідачка перешкоджає проводити необхідні роботи з проведенням водопроводу та каналізації, не дивлячись на те, що в неї є проект та дозвіл. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вихід на горище збудовано нею для побутових потреб, газовий кран було ще встановлено при проведенні газифікації всього будинку, ніякої загорожі металевої вона не ставила, вбиральня не є самочинною забудовою, у проведенні водопроводу та каналізації вона не перешкоджає. Представник Миколаївської міської ради у судовому засіданні проти позову заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі договорів дарування від 07.09.1979р., посвідчених державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] за р/№3340 та р/№3342, зареєстрованих в ММБТІ за р№13290, [PERSON] є власницею 3/5 частин, а [PERSON] 2/5 частин житлового будинку №6 по пров. Передовому в м. Миколаєві. Рішенням судової колегії в цивільних справах Миколаївського обласного суду від 18.12.1992р. було встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 516 кв.м_ яка зареєстрована за даним домоволодінням: в користування [PERSON] виділено ділянку індивідуального користування площею 297 кв.м., в користування [PERSON] - земельну ділянку площею 193 кв.м. та залишена в загальному користуванні земельна ділянка площею 26 кв.м., крім того, за кожною із співвласниць визнано право власності на 1/2 частин воріт №2. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 16.07.1998р.. надана в індивідуальне користування позивачці за рішенням суду земельна ділянка площею 0,0297 га передана їй у власність. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1897 від 20.09.2006р. житловому будинку з надвірними спорудами літ. «Д», 1/2 №3, №4, 1/2 І, №2. №8, №1 по пров. Передовому, 6 (літера А), якій належить [PERSON] надано нову адресу - пров. Передовий. 6а в м. Миколаєві. На підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1605 від 21.08.2007р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок №6а, по пров. Передовому в м. Миколаєві. [PERSON] 31.08.2008р. видано свідоцтво про право власності на житловий будинок №6 по пров. Передовому в м. Миколаєві на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради за №1727 від 26.08.2009р.. Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що за вказаними вище адресами для обстеження земельної ділянки загального користування та будинків, що належать сторонам, неодноразово виходили відповідні комісії та складалися акти. Комісія адміністрації Ленінського району акти від 20.08.2010р., 06.04.2010р., 28.03.2011р., управління Держкомзему від 17.05.2011р. та КП «Миколаївводоканал» від 29.04.2011р.. Згідно до вказаних актів, порушень з боку [PERSON] щодо користування земельною ділянкою загального користування та житловим будинком гр. [PERSON] не виявлено, окрім того, що на даху будинку останньої знаходиться вхід на горище, побудований відповідачкою. Що стосується вимог, про зобов'язання відповідачки перенести газовий кран та надати дозвіл на проведення каналізації та окремого водопроводу, то як вбачається з відповідей ВАТ «Миколаївгаз» від 22.04.2011р. та КП «Миколаївводоканал» від 29.04.2011р., для цих робіт необхідні технічні умови та проектна документація, яких на момент розгляду справи у позивачки не має. Позивачка має дозвіл № 141 від 22.04.2011р. на виконання земельних робіт для ремонту- водопроводу з встановленням газону, в чому їй ніхто ніяким чином не перешкоджає. Не підлягають також задоволенню вимоги позивачки про зобовязання відповідачки знести вбиральню літ. «Д» з загальної території, оскільки як вбачається з матеріалів справи, вказана вбиральня існувала до оформлення договорів дарування сторонами у 1979 році та увійшла в розрахунок ідеальних часток. Крім того, згідно повідомлень КП ММБТІ вказана вбиральня не значиться як самочинна побудована. Доказів на підтвердження того, що вбиральня побудована з порушенням санітарно-будівельних норм та яким чином вона перешкоджає у користуванні [PERSON] її земельною ділянкою позивачкою суду не надано. \~ \~ \~ \~Вимоги позивачки про покладення обовязків по встановленню огорожі, яка б відокремлювала належну їй земельну ділянку не підлягають задоволенню, оскільки не та ґрунтуються на законі. \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши усі надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки та держави підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн. та судовий збір у розмірі 8,50грн.. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial