Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 лютого 2008 року [PERSON] отримала від [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 11000 грн., що підтверджується розпискою, яка посвідчує передання відповідачці позики з кінцевим терміном повернення боргу 31.12.2008 року. На неодноразові звернення позивача про повернення коштів, відповідач обіцяла повернути борг найближчим часом, але своїх обіцянок не виконувала. Позивач вважає, що в добровільному порядку [PERSON] не поверне борг, оскільки відповідач порушив умови договору, із закінченням вказаного терміну повернення боргу, грошові кошти не були повернені. Просить суд стягнути з [PERSON] за договором позики борг у сумі 11000 грн. з врахуванням три відсотки річних суми 330 грн., що разом складає 11330 грн., а також судовий збір в сумі 113 грн., ІТЗ в сумі 120 грн., витрати на правову допомогу 100 грн., всього : 11663 грн. Відповідач на судове засідання не з'явилась, не повідомила суду причини неявки, хоча була, на підставі абз.2 абз.2 ч.5 ст.74 ЦПК, належно повідомлена про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що 22.02.2008 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого позивачка передала відповідачці грошові кошти в сумі 11000 грн., а відповідачка зобовязалась повернути вказану суму коштів до 31.12.2008 року Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.526, 625 ЦК України передбачають, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved