Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-26 00:00:00

[PERSON] діючи на підставі довіреності та в інтересах [PERSON]ійовича 26.04.11 р., з урахуванням уточнення від 26.05.2011 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з останніх грошового боргу в розмірі 8000 доларів США, що еквівалентно 63440 грн. З позову виходить, що 15 вересня 2009 року позивач уклав з відповідачами та [PERSON] договір позики, згідно якого передав їм по 4000 доларів США, однак відповідачі по цій справі у встановлений договором строк гроші не повернули і заборгували 8000 доларів США. В добровільному порядку відповідачі відмовляються повертати борг, їх дійсне місце перебування та проживання, не відоме. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, погоджується на проведення заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За даними Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Чернігівській області [PERSON] зареєстрованим на території області не значиться, [PERSON] зареєстрований [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На неодноразові виклики до суду через місце реєстрації [PERSON], не зявився. У відповідності до приписів ч.9 ст.74 ЦПК України відповідачів викликано у судове засідання через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр», примірник від 22 червня 2011 року №112. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причини не явки не повідомили, рахуються такими, що повідомлені належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідачі по справі у судове засідання не зявилися, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 15.09.2009 р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальників грошові кошти в сумі 101400 грн, що за комерційним курсом на дату підписання договору складає 12000 доларів США, в рівних частинах кожному, тобто по 33800 грн, що за комерційним курсом на дату підписання договору складає 4000 доларів США, а позичальники приймають та зобовязуються повернути позикодавцю зазначені грошові кошти. Позика надається до 01 січня 2011 року. Договором передбачено, що у випадку, якщо на момент повернення позики, зміниться курс НБУ, позичальники зобовязані повернути позикодавцю решту суми в гривнях, еквіваленту залишку позики в доларах США по курсу НБУ на дату повернення грошових коштів. В разі зміни реєстрації, місце проживання, перебування, позичальники зобовязані попередити позикодавця про їх місце перебування протягом 5 робочих днів за допомогою засобів звязку. З наданих стороною позивача заяв та звернень встановлено, що [PERSON] систематично, протягом тривалого періоду часу, намагався встановити дійсне місце проживання (перебування) відповідачів, звертався до правоохоронних органів та адміністрації ДПС України, надсилав відповідачам листи - вимоги. У відповідності до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вище наведене суд рахує, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі в межах заявленого, оскільки ґрунтуються на законі та доведені у судовому засіданні доказами. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує другій стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в солідарному порядку судові витрати по справі.

Outcome: approved