Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-28 00:00:00

24 лютого 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 195, 08 грн. без врахування судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 15 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк «Аваль», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладений кредитний договір № 014/0067/82/0001619, за умовами якого відповідач одержав кредит у сумі 15 150, 00 грн. строком на 72 місяці із відсотковою ставкою в розмірі 29, 5 % річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, видавши відповідну с\\ му коштів відповідачу шляхом перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] . Втім, відповідач не виконує свої зобов`язання по договору, не сплачує тіла кредиту та відсотки за користування ним, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість. Заходи досудового врегулювання спору із відповідачем результатів не принесли, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Станом на 01 жовтня 2009 року заборгованість відповідача складає: 15 620, 31 грн. - сума неповернутого кредиту, 844, 55 грн. - несплачені прострочені відсотки, 201, 99 грн. - несплачені поточні відсотки, 528, 23 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, а загалом - 17 195, 08 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки, будь-яких заперечень з приводу позову не надіслала. За згодою представника позивача суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. 15 травня 2008 року між сторонами укладений кредитний договір № 014/0067/82/0001619, за умовами якого відповідач одержала кредит у сумі 15 150, 00 грн. строком на 72 місяці з кінцевим строком повернення 15 травня 2014 року та відсотковою ставкою в розмірі 26, 5 % річних (а.с.8-13). Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу відповідну суму коштів і перерахувавши її на поточний рахунок № 262081526658 (а.с.25). Станом на 01 жовтня 2009 року через неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків по договору, утворилася заборгованість, що згідно з розрахунком складає 17 195, 08 грн., з них - 15 620, 31 грн. - сума неповернутого кредиту, 844, 55 грн. - несплачені прострочені відсотки, 201, 99 грн. - несплачені поточні відсотки, 528, 23 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту (а.с.6). Заходи досудового врегулювання спору виявилися безрезультатними (а.с.23). Як встановлюють ст.526, ст.525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.І ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч.2 ст.1050 ЦК України вказує, що в разі коли договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що відповідач-позичальник не виконує своїх зобов`язань по договору, допустив прострочення, відтак позивач вправі вимагати дострокового повернення суми кредиту та сплати інших платежів, встановлених договором (відсотки, пеня, штраф тощо). Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved