Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-17 00:00:00

Позивач 28.07.2009 року звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач посилаючись на придбання з відповідачем в період шлюбу майна та небажання відповідача добровільно розділити це майно після розлучення просила суд винести рішення яким провести поділ їх спільного майна та виділити їй у власність стіл компютерний, вартістю 370 гривень, полички книжкові 140 грн., пенал 210 гривень, тумбочку під телевізор 300 грн., телевізор -1500 грн., килим розміром 3х4 м- 500 грн., килим 3х5м 500 грн., плиту газову Гефест- 1100 грн., а всього майна на загальну суму 4620 грн. В разі відсутності цього майна, просила суду стягнути грошову компенсацію в розмірі 4620 грн. Також просила суд стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 4680 гривень. Відповідачу просила виділити двері в кількості 3 шт. 1200 грн., вікна метало пластикові 9080 грн., спальний гарнітур 3700 грн., а всього на суму 13980 гривень. Також просила суд стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Рішенням Новоодеського районного суду від 12.11.2009 року позов було задоволено. За позивачем було визнано право власності із виділенням їй в натурі стіл компютерний, вартістю 370 гривень, полички книжкові 140 грн., пенал 210 гривень, тумбочку під телевізор 300 грн., телевізор -1500 грн., килим розміром 3х4 м- 500 грн., килим 3х5м 500 грн., плиту газову Гефест- 1100 грн., а всього майна на загальну суму 4620 грн. Вирішено також, що в разі відсутності майна, що підлягає виділу позивача, стягнути з відповідача на користь позивача 4620 гривень в рахунок його вартості. За відповідачем [PERSON] визнано право власності і виділено йому в натурі двері 3 шт. вартістю 1200 грн., вікна метало пластикові, вартістю 9080 грн., спальний гарнітур 3700 грн., а всього майна на суму 13980 гривень. З відповідача стягнуто на користь позивача 4680 гривень грошової компенсації та вирішено питання про судові витрати. [PERSON] одеського районного суду від 06 квітня 2010 року за заявою відповідача про перегляд заочного рішення суду, відповідачу [PERSON] було поновлено пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 12.11.2009 року та скасоване заочне рішення Новоодеського районного суду від 12.11.2009 року. Після перегляду заочного рішення суду, позивач змінила свої позовні вимоги. Посилаючись на ті ж обставини справи та підстави позову, позивач просила суд виділити їй у власність стіл компютерний, вартістю 370 гривень, полички книжкові 140 грн., пенал 210 гривень, тумбочку під телевізор 300 грн., телевізор -1500 грн., килим розміром 3х4 м- 500 грн., килим 3х5м 500 грн., плиту газову Гефест- 1100 грн., спальний гарнітур 3700 гривень, а всього майна на загальну суму 8320 грн. Також просила суд стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 12480 гривень. В разі відсутності майна, просила суд стягнути з відповідача гроші в сумі 21800 грн. Відповідачу просила виділити все інше майно та стягнути з нього на користь держави судові витрати по справі. Відповідач по справі предявив зустрічний позов, в якому посилаючись на придбання з позивачем під час шлюбу майна, яке вона після розлучення не поділила, а забрала собі, просив суду виділити йому кухонний гарнітур, вартістю 1300 грн., меблеву стінку 1500 грн., а всього майна на загальну суму 2800 грн., а позивачу просив виділити 2 коври на суму 1000 грн., 2 полових покриття 200 грн., 2 люстри 350 грн., телевізор -1000 грн., 4 кришталеві вази 400 грн., компютерний стілець 200 грн., 2 кухонні набори 300 грн., а всього майна на загальну суму 3450 грн. Також просив суд стягнути з позивача на свою користь всі судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач підтримала свій змінений позов і не визнала зустрічний позов. Відповідач в судовому засіданні не визнав позову позивача і підтримав всій зустрічний позов. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання допитаних в судовому засіданні свідків сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов позивача підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували між собою в шлюбі з 06.12.1997 року по 16.01.2009 року, після чого їх шлюб було розірвано рішенням суду. У сторін у шлюбі народився син [PERSON], 31.05.1998 року. Як вбачається з матеріалів справи і доведено сторонами, у шлюбі вони придбали стіл компютерний, вартістю 370 гривень, дві полички книжкові 140 грн., пенал 210 гривень, тумбочку під телевізор 300 грн., килим розміром 3х4 м- 500 грн., килим 3х5м 500 грн., плиту газову Гефест- 1100 грн., двері в кількості 3 шт. 1200 грн., вікна метало пластикові 9080 грн., спальний гарнітур 3700 грн., а всього майна на суму 17100 гривень. Вказане майно, відповідно до ст.60 СК України являється спільною сумісною власністю подружжя і частка кожного з подружжя при поділі майна між ними в грошовому виразі повинна складати суму 8550 гривень. Дослідженні в судовому засіданні обставини справи доводять, що після розірвання шлюбу, подружжя ділили між собою спільно нажите майно в добровільному порядку, але без складання письмового договору про це. Згідно зі ст.ст.370, 372 ЦК України, ст.70 СК України і разі поділу спільного майна подружжя, їх частки повинні бути рівними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації, замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за згодою другого з подружжя та за умови попереднього внесення відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду. Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім визначених в законі випадках. Позивач довела і відповідачем визнані в судовому засіданні обставини, щодо наявності спільного майна подружжя, що було ними нажито, яке складається зі столу компютерного, вартістю 370 гривень, двох поличок книжкових 140 грн., пеналу 210 гривень, тумбочки під телевізор 300 грн., килиму розміром 3х4 м- 500 грн., килиму 3х5м 500 грн., плити газової Гефест- 1100 грн., дверей в кількості 3 шт. 1200 грн., вікон метало пластикових 9080 грн., спального гарнітуру 3700 грн., а всього майна на суму 17100 гривень. Наявність телевізору, вартістю 1500 гривень, відповідачем не визнано і в судовому засіданні ні факт наявності цього телевізору, ні його вартість, позивачем не доведена. Також в судовому засіданні позивачем не доведено факту звернення відповідачем на свою користь і власність коштів від продажі автомобіля Газель, який було придбано подружжям під час шлюбу. Відповідач спростував твердження позивача в судовому засіданні, в цій частині, про отримання ним і одноособове розпорядження на свій розсуд спільними коштами від реалізації цього автомобіля. Доводи відповідача позивачем в судовому засіданні не спростовані і також нічим не доведені. Тому суд, з урахуванням принципів змагальності сторін і доведеності ними своїх вимог, виходить з того, що кошти отриманні подружжям від реалізації автомобіля Газель, який був у їх власності, були спільно використанні подружжям під час спільного проживання, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача її частки від половини суми реалізованого автомобіля задоволенню не підлягають. Також не підлягають задоволенню вимоги відповідача по зустрічному позову до позивача, як такі, що не доведені в судовому засіданні ніякими доказами. Так, відповідач в судовому засіданні не довів, як наявності зазначеного ним в зустрічному позові майна, що підлягало поділу, не довів його вартість, так і не довів той факт, що вказане ним майно взяла собі після розірвання шлюбу позивач. Тому, з урахуванням встановленого в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачу, приймаючи до уваги, що з нею проживає спільна дитина подружжя, слід виділити у власність із спільного нажитого майна: стіл компютерний, вартістю 370 гривень, дві полички книжкові, вартістю по 70 гривень кожна на суму 140 гривень, пенал, вартістю 210 гривень, тумбу під телевізор, вартістю 300 гривень, килим розміром 3х4 м, вартістю 500 гривень, плиту газову Гефест, вартістю 1100 гривень, спальний гарнітур, вартістю 3700 гривень, а всього виділити позивачу [PERSON] майна на загальну суму 6820 гривень. Відповідачу [PERSON], який залишився проживати у квартирі, слід виділити двері, вартістю 1200 гривень, вікна метало-пластикові, вартістю 9080 гривень, а всього майна на загальну суму 10280 гривень. Враховуючи, що при поділі спільного майна подружжя, частка відповідача [PERSON] у грошовому виразі перевищує грошову частку майна, що підлягає виділу позивачу, то з відповідача слід стягнути на користь позивача грошову компенсацію, як різницю від належної фактично отриманої та належної частки, яка буде складати 1730 гривень ( 10280 грн. 8550 грн. = 1730 грн.). У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 86 гривень державного мита, а всього стягнути 206 гривень.

Outcome: partial