Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Чернянської сільської ради про встановлення права власності на житловий будинок. Позов мотивовано тим, що 08.03.1992 року помер [PERSON], 18.02.1997 року померла [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок, який розташований в с.Черна по вул.Заводській, №3, Виноградівського району. Позивачка проживала разом з спадкодавцями на час їх смерті та доглядала їх, фактично прийняла спадщину, так-як у спадкодавців дітей не було. По даний час доглядає за будинком, сплачує комунальні послуги, користується земельною ділянкою. Будинок будівництвом завершено, загальна корисна площа житлового будинку становить 33, 4 кв.м. в тому числі житлова 30,4 кв.м. Згідно довідки Виноградівського інвентар бюро будинок рахується за померлим [PERSON], однак правовстановлюючих документів не оформлено. За життя [PERSON] та [PERSON] залишили заповіти на бувшого чоловіка позивачки [PERSON], але той спадщину за заповітами не прийняв, виїхав на заробітки, та не повернувся. У відповідності до рішення Виноградівського районного суду № 2-0-53/10 від 29.04.2010 року [PERSON] оголошено померлим. Позивачка фактично володіє і розпоряджається житловим будинком, що розташований в с.Черна по вул.Заводській, №3, Виноградівського району, але її право на будинок не визнається у зв'язку з тим, що на будинок немає правовстановлюючих документів. Позивачка фактично вступила у володіння всім спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців немає. Тому просить визнати її власником спадкового будинку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила їх вдовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Крім того пояснила, що померлі 08.03.1992 року [PERSON] та 18.02.1997 року [PERSON] були хресними батьками її колишнього чоловіка. Після розлучення чоловік від неї пішов, вона залишилася проживати з [PERSON] та [PERSON], які були тяжко хворими та потребували постійного догляду. Дітей зони не мали, і вона їм була за дитину. Після їх смерті на спадкове майно ніхто не претендував. Вона фактично прийняла спадщину, проживає в даному будинку, сплачує всі комунальні послуги, обробляє город. Тому просить суд задовольнити її позов та визнати за нею право власності на спадковий будинок. Представник відповідача в судове засідання нез'явився, проте подав до суду письмову заяву, згідно якої не має заперечень до позовної заяви позивачки про визнання права власності на житловий будинок, розташований в с.Черна по вул. Заводській, №3, та просить розгляд справи провести без його участі (а.с. 35). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. 08.03.1992 року помер [PERSON], 18.02.1997 року померла [PERSON] (а.с. 9). Після їх смерті залишилося спадкове майно житловий будинок, який розташований в с.Черна по вул. Заводській, №3, Виноградівського району. Позивачка проживала разом з спадкодавцями на час їх смерті та доглядала їх, що стверджується довідкою Чернянської сільської ради (а.с.15, 16, 36). Позивачка фактично прийняла спадщину, так-як у спадкодавців дітей не було. По даний час доглядає за будинком, сплачує комунальні послуги, користується земельною ділянкою. Будинок будівництвом завершено, загальна корисна площа житлового будинку становить 33, 4 кв.м. в тому числі житлова 30,4 кв.м. Згідно довідки Виноградівського інвентар бюро № 143 від 17.08.2010 року (а.с.8) будинок рахується за померлим [PERSON], однак правовстановлюючих документів не оформлено. За життя [PERSON] та [PERSON] залишили заповіти на бувшого чоловіка позивачки [PERSON] (а.с. 10, 11), але той спадщину за заповітами у порядку передбаченому ст. 548 та ст. 549 ЦК Української PCP не прийняв, виїхав на заробітки, та не повернувся. Рішенням Виноградівського районного суду № 2-0-53/10 від 29.04.2010 року [PERSON] оголошено померлим. Позивачка фактично володіє і розпоряджається житловим будинком, що розташований в с. Черна по вул.Заводській, №3, Виноградівського району, але її право на будинок не визнається у зв'язку з тим, що на будинок немає правовстановлюючих документів. Позивачка фактично вступила у володіння всім спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] Суд констатує, що позивачка на підставу своїх позовних вимог вказує факт проживання з померлими 08.03.1992 року [PERSON] та 18.02.1997 року [PERSON] однією сім'єю на протязі більше 5 років, посилаючись на положення ст. 1264 ЦК України 2003 року, і зазначає, що вона є спадкоємцем четвертої черги. Разом з тим, ЦК України 2003 року був введений в дію з 01.01.2004 року, і тільки в цьому Кодексі з цього часу почала діяти стаття 1264 щодо спадкоємців четвертої черги, і зворотньої сили ця норма закону не має. ЦК України 1963 року було визначено тільки дві черги спадкоємців по закону, а така підстава для спадкування як проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини у цьому ЦК, норми якого діяли з 1964 року до 01.01.2004 року не передбачена взагалі. За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог позивачки з підстав наведених нею у суді - за ст. 1264 ЦК України, суд не знаходить. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed