Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-28 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в сумі 85044 грн. 73 коп. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між ВАТ Всеукраїнський [PERSON] (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] згідно статуту) та відповідачем був укладений договір кредиту від 21.11.2007 року № 95 (надалі кредитний договір), згідно з яким [PERSON] надав [PERSON] кредит на придбання автомобіля марки Шевроле в розмірі 15000 доларів США строком до 21.11.2014 року зі сплатою 10% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов»язань, взятих відповідачем перед банком за кредитним договором, а також в забезпечення можливих неустойок і штрафних санкції у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, та інших платежів, між банком та [PERSON] 21.11.2007 року було укладено договір застави. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 85044,73 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на користь банка заборгованість за кредитним договором в сумі 85044 грн. 73 коп. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає розглядати справу без його участі, за наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності суд встановив наступне. Судом встановлено, що між ВАТ Всеукраїнський [PERSON] (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] згідно статуту) та відповідачем був укладений договір кредиту 21.11.2007 року № 95 (надалі кредитний договір), згідно з яким [PERSON] надав [PERSON] кредит на придбання автомобіля марки Шевроле в розмірі 15000 доларів США строком до 21.11.2014 року зі сплатою 10% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов»язань, взятих відповідачем перед банком за кредитним договором, а також в забезпечення можливих неустойок і штрафних санкції у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, та інших платежів, між банком та [PERSON] 21.11.2007 року було укладено договір застави. Відповідно до п.1.1 договору застави банк передав позивачу в заставу автотранспортний засіб автомобіль марки Шевроле. Повернення кредиту на користь банку передбачалось шляхом списання коштів з відкритого поточного рахунку відповідача, який був відкритий згідно п.2.2 кредитного договору. Відповідно до умов п.2.5.1 кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку №1 до кредитного договору, позичальник зобов»язувався щомісячно в дату, зазначену у графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Згідно пунктів 2.7.1, 3.2.4 кредитного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобов»язань за кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника виконання боргових зобов»язань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Крім того, відповідно до п.3.2.6 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту, процентів за його користування та сплати штрафних санкцій. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 06.06.2011 року має прострочену заборгованість по кредиту в загальній сумі 85044 грн. 73 коп., з яких: -загальна заборгованість за кредитом 81221 грн., -плата за пропуск платежів 3823 грн. 73 коп. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст.626 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Крім того, відповідно до вимог ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Отже, звернення стягнення на заставлене майно є правом, а не обов»язком заставодержателя. На підставі викладеного,

Outcome: approved