Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-22 00:00:00

У квітні 2009 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , яким просила визнати за нею право власності на 13/28 частин житлового будинку із надвірними будівлями, який знаходиться за адресою вул.Чкалова, 29 в м. Кіровограді. Вимоги мотивувала тим, що 28.06.1993 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 13/28 частин житлового будинку із надвірними будівлями, який знаходиться за адресою вул. Чкалова, 29 в м. Кіровограді, та який їй належав на підставі дублікату договору дарування від 07.04.1999 року, реєстровий № 37, свідоцтва про право на спадщину від 03.08.1985 року, реєстровий №2880, рішення Кіровського районного суду від 05.05.1981 року. Заповіт її мати не залишала. Спадкоємцями спадкової маси є , крім неї (позивачки) відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які своєчасно подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі, проте згоди щодо розподілу спадку між нею(позивачкою) та відповідачами не досягнуто. Жоден із відповідачів протягом 14 років після смерті спадкодавця у спірній частині будинку не проживав, утриманням майна не займався, стан будинку погіршується та потребує значних поліпшень з метою збереження цільового призначення. Загальна площа спадкового майна складає 21,4 кв.м., тобто частка є незначною та не може бути виділена в натурі. Більш того, кожен із спадкоємців забезпечений власним житлом , стосунки між ними напружені, конфліктні, в звязку з чим спільне володіння та користування спадковим майном є неможливим, та й наміру користуватись цим майном відповідачі не мають. В судовому засіданні представник позивачки, після проведення судових експертиз, уточнила вимоги та просила суд визнати, в порядку спадкування, за [PERSON] право власності на 13/28 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул.Чкалова,49 в м. Кіровограді, із сплатою нею(позивачкою) грошової компенсації вартості часток відповідачів в спадковому майні. Відповідач [PERSON] , який одночасно є правонаступником відповідачки [PERSON], залучений згідно ухвали суду від 03.06.2009 року ( а.с. 31-32), в суді , після проведеної додаткової судової будівельно-технічної експертизи , щодо визначення дійсної (ринкової) вартості спадкової маси, та враховуючи те, що виділ в натурі 13/28 частки в будинку з технічної точки зору не можливий , позов визнав, заперечень не подав. Крім того, зазначив, що він є спадкоємцем по заповіту після смерті відповідачки [PERSON], яка мала також свою частку в спадковому майні , а відтак його частка буде більшою та погодився на сплату позивачкою йому грошової компенсації. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлялась, заперечень на позов не подавала( а.с. 186, 213). Відповідач, залученений до участі в справі , правонаступник спадкоємця [PERSON] - [PERSON] ( а.с. 31-32) також в судове засідання не зявилась, повідомлялась, шляхом направлення телеграми, яку отримала ( а.с. 212 ), заяв на відкладення справи з поважних причин та заперечень на позов не подавала. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача [PERSON], експерта , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (1963р.) спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він \~фактично \~вступив \~в \~управління \~або \~володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній \~конторі \~за \~місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 зі змінами, внесеними згідно Наказів Міністерства юстиції \~ \~45 5 від 03.06.2002 року № 6/5 від 28.01.2003 року, № 20/5 від 03.03.2004 року і № 36/5 від 17.05.2004 року , реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності у зв'язку з виникненням, існуванням, або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна, на підставі правовстановлюючих документів. Згідно п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Положення, правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. В судовому засіданні встановлено, що 28 червня 1993 року померла мати позивачки- Ракітенко [PERSON], факт смерті підтверджено наданою повторною копією свідоцтва про смерть №057066 від 14.08.2007 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області ( а.с. 9). \~ Факт родинних стосунків підтверджується посвідкою про народження серії УД №960956 від 08.03.1945 року . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 13/28 частин житлового будинку із надвірними будівлями, який знаходиться за адресою вул. Чкалова, 49 в м. Кіровограді, та який належав спадкодавцю на підставі дублікату договору дарування від 07.04.1999 року, реєстровий № 37, свідоцтва про право на спадщину від 03.08.1985 року, реєстровий №2880, рішення Кіровського районного суду від 05.05.1981 року ( а.с.6). Заповіт від імені спадкодавця [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцями спадкової маси є : позивач та відповідачі, які після смерті [PERSON], померлої 28.06.1993 року у визначений законом строк подали до нотаріальної контори відповідно заяви на прийняття спадщини , про що свідчить надана копія спадкової справи , заведеної після смерті [PERSON], що відповідно до п.2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року є підставою для висновку про прийняття ними спадщини. Свідоцтва про прийняття спадщини спадкоємцям не видавались. Відповідно до ст. 1278 ЦК частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Кожен зі спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. У разі якщо частку в натурі виділити неможливо, спадкове майно передається одному зі спадкоємців, а іншим - відповідна грошова компенсація. Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. У разі виникнення спору між спадкоємцями щодо виділу їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку (частина перша статті 1279 ЦК) суд повинен враховувати використання цього майна одним із спадкоємців, тривалість такого користування, призначення цих предметів, інші обставини, які мають істотне значення. В силу ч.1 та ч.2 \~ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливий, то співвласник який \~бажає виділу має право на одержання грошової компенсації вартості його частки. \~ В суді зясовано, що 13/28 частка в житловому будинку є незначною, виділ її в натурі провести неможливо, спільне володіння і користування даним нерухомим майном всіма спадкоємцями такоє є неможливим, щодо отримання грошової компенсації за свою частку в спадковій масі відповідачі не заперечують . Згідно висновку від 15.03.2010 року судово будівельно- технічної експертизи , виділ в натурі 13/28 частки в будинку №49 по вул.Чкалова в м. Кіровограді з технічної точки зору не можливий. Згідно висновку додаткової судово будівельно- технічної експертизи від 03.12.2010 року, дійсна ринкова вартість 13/28 частин домоволодіння , що знаходиться по вулиці Чкалова, 49 в м. Кіровограді складає - 71 421 грн. ( в зазначену суму входить 13/28 частки огорожі ; 13/28 частки цегляних стін літньої кухні та 13/28 частки залізобетонного фундаменту літньої кухні). \~ \~ \~ Отже, оскільки спадковим майном є 13/28 частка спірного майна вартістю 71421 грн., а \~спадкоємців 5 осіб, то розмір частки кожного становить 14284,20 грн.( 71 421 : 5 = 14 284, 20 грн.) . \~ Враховуючи, що свої обовязки, щодо сплати грошової компенсації, кожен із відповідачів повинен виконати у рівній частці, то з \~ [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 14284, 20 грн. , на користь [PERSON]Є.(правонаступник спадкоємця [PERSON]Д.) - 14 284,20 грн. , та на користь [PERSON] належить стягнути -28 568, 40 грн. , враховуючи , що він є спадкоємцем по заповіту після смерті спадкоємця [PERSON] Згідно статті 88 ЦПК України , стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно статті 80 цього ж Кодексу, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Тому, з врахуванням вказаних норм права, суд стягує із відповідачів на користь позивачки сплачені нею судові витрати при подачі позову до суду ( при цьому ціна позову при зверненні не відповідала дійсній вартості спірного майна) , а також судовий збір на користь держави , який був недовнесений стороною позивача відповідно до встановленої ціни спадкової маси. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved