overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

У сінні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з березня 1992 р. В період шлюбу вони придбали транспортні засоби: Рута СПВ-16, р/н [NUMBER] та ГАЗ 2705, р/н BE 1726АА. Також вважала за доцільне включити у перелік спільного нажитого майна ? частину житлового будинку 36 по вул. 25 років Жовтня у м. Миколаєві, який був зареєстрований в ММБТІ за відповідачем. Оскільки в добровільному порядку сторони дійти згоди щодо поділу спірного майна не можуть, позивачка просила суд розділити вказане спірне майно, визнавши за нею право власності на ? частку житлового будинку 36 по вул. 25 років Жовтня у м. Миколаєві, залишивши зазначені транспортні засоби за відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 1992 р. В період перебування у шлюбі позивачка та відповідач придбали транспортні засоби: Рута СПВ-16, р/н [NUMBER] (вартість 82866,59 грн.) та ГАЗ 2705, р/н BE1726АА (30990,76 грн.). Також відповідачу на праві власності належить ? частина житлового будинку 36 по вул. 25 років Жовтня у м. Миколаєві (Договір купівлі-продажу від 16.11.1991 р. Відповідно до п. 2 ст. 60 СК України майно, набуте за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та ст.70 СК України, у разі розділу майна подружжя, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо поділу зазначеного майна, та враховуючи інтереси доньки та відповідача, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 70,72 СК України, ст.ст.10,14,30,60,62,212-214 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

17 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] (а.с.2-4), мотивуючи свої вимоги тим, що вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі і не може утримувати доньку, яка навчається, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів щомісяця на утримання їхньої повнолітньої доньки до закінчення нею навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Третя особа, будучи належним чином повідомлена про день і час судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка проживає з позивачкою (а.с.6) та є студенткою денного відділення 4 курсу Одеського училища мистецтв і культури ім.К.Ф.Данькевича, закінчує навчання 30 червня 2011 року (а.с.5) та потребує матеріальної допомоги на період навчання. Відповідач не в повній мірі надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки у період її навчання у навчальному закладі. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються сімейним законодавством і дають підстави на повне задоволення позовних вимог. Судом прийнято до уваги, що згідно ст.199 СК України, якщо неповнолітній дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка чи син, а також самі донька чи син, які продовжують навчання. З огляду на вказане, у позивачки, з якою проживає донька, є всі підстави для звернення до суду з даним позовом. Пунктом 2 статтею 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, у відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Враховуючи те, що матеріальне становище платника аліментів задовільний, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку на період навчання сина у Одеській духовній семінарії, починаючи із дня подачі позову до суду з 17 листопада 2010 року і до закінчення навчання до 30 червня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач про матеріальний стан дитини не турбується. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня предявлення позову. Позивач в судове засідання з`явилась, підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 112991, виданим 18.09.2003 року Красненською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 22. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина проживає з матірю, рівень матеріального забезпечення якої недостатній для належного утримання дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно зі ст. 181 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON], який помер 29 квітня 2010 року, посилаючись на те, що пропустила строк з поважних причин, оскільки перебувала у стресовому стані після смерті батька та після втрати роботи, тому не мала змоги у встановлений строк звернутися до Державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, справу просила слухати у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, про що надала суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, позов визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності законних підстав задовольняє позов. З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2010 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщини, яка складається з квартири [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємцем першої черги, але своєчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала у стресовому стані після смерті батька та після втрати роботи. Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що визнання позову не порушує нічиїх законних прав та інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши, що 29.10.2004 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. 20.10.2003 року позивачка народила доньку Валерію, батьком якої записано відповідача. Сімейні відносини з відповідачем припинили в березні 2010 року, причиною чого стало те, що сторони втратили порозуміння, втрачено почуття любові й поваги один до одного. Позивачка вважає, що сімя розпалася, відносини з чоловіком поновити не можливо, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнає ас.12. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірванім шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 20.10.2003 року позивачка народила доньку Валерію, батьком якої записано відповідача ас. 6. 29.10.2004 року сторони зареєстрували шлюб ас.5. З березня 2010 року шлюбні відносини між подружжям припиненні остаточно, спільного господарства подружжя не веде, сторони миритися не бажають, втратили почугтя любові один до одного, їх сумісне життя та збереження шлюбу не можливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між подружжям повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в шлюбі з відповідачем з 25 листопада 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджета та не проживають разом з травня 2008 року. Шлюб існує формально і підлягає розірванню, оскільки протирічить інтересам позивачки. В суді позивачка підтримала позовні вимоги викладені в заяві з тих же підстав та пояснила, що рішення про розлучення є остаточним, спору щодо поділу майна та утримання дитини між сторонами не існує. Питання щодо стягнення аліментів вирішено судом. Відповідач в судовому засідання проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачкою документально не підтверджені обставини, які зазначені в позові, як підстави для розірвання їх шлюбу. Відповідач підтвердив, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету з травня 2008р., однак він вважає, що сторони можуть і в подальшому вважатися сім`єю, проживая при ньому окремо та не ведя спільного господарства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, шо позов обґрунтований і підлягає задоволенню, т.я. підтверджується зібраними по справі і вивченими в суді доказами, а саме: свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 25.11.00р. (а.с.6): свідоцтвом про народження [NUMBER] від 03.12.05р. (а.с. 7): іншими матеріалами справи у їх сукупності (а.с. 21. 22. 71. 122. 160-163. 165). Оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету та не проживають разом з травня 2008 року, між подружжя втрачено почуття любові і взаємоповаги, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам позивачки, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеної, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У січні 2011 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначивши, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1999 року. Шлюб в обох перший. Дошлюбне прізвище відповідачки Єрофєєва. Від шлюбу мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та доньку Вероніку, [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені з серпня 2010 року по причині відсутності взаємопорозуміння, почуттів поваги та любові, що привело до конфліктів при вирішенні сімейних питань. Тому вважає, що, сімя розпалася остаточно і зберегти її не можливо. Просила шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з матірю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилась, проти задоволення позову не заперечувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1999 року Від шлюбу мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та доньку Вероніку, [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки з серпня 2010 року по причині різних поглядів на життя та вирішення сімейних питань. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі встановлених фактів, відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У листопаді 2010 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначивши, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.10.1981 року. Шлюб позивача третій, у відповідача повторний. Дошлюбне прізвище Попенок. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені з липня 2010 року по причині відсутності взаємопорозуміння, почуттів поваги та любові, що привело до конфліктів при вирішенні сімейних питань. Тому вважає, що, сімя розпалася остаточно і зберегти її не можливо. Просила шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про день слухання справи був повідомлений належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши думку позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача у порядку ст.224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.10.1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки з липня 2010 року по причині різних поглядів на життя та вирішення сімейних питань. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі встановлених фактів, відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 01.11.2009 року після смерті її баби [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку (пай), що розташована на території Крилівської сільської ради. Позивач спадкує за заповітом від 25.05.2009 року, згідно якого [PERSON] заповіла все майно позивачу [PERSON]. Спадкоємцями за законом першої черги є відповідач батько позивача. Спору між сторонами немає. Однак позивачі не можуть реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки державний акт на земельну ділянку отриманий спадкодавцем, є старого зразку, який не має кадастрового номеру земельної ділянки. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,4991 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Крилівської сільської ради. Позивач судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що 01.11.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Позивач спадкоємець за заповітом, що підтверджується заповітом від 25.05.2009 року, який не змінений та не скасований (а. с. 5). Із державного акту серії ІІІ - ЖТ № 012165 видно, що [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,4991 га на території Крилівської сільської ради (а. с. 6). Земельна ділянка не має кадастрового номеру, його присвоєння після смерті власника не допускається, що позбавляє позивача права реалізувати спадкові права у встановленому законом порядку. Згідно довідки держнотконтори після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 26-27). Позивач прийняла спадщину згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України, оскільки постійно проживала та була зареєстрована із спадкодавцем в одному будинку на час відкриття спадщини, що підтверджується довідками Крилівської сільської ради та копією паспорта позивача (а.с. 7, 11). Тому позивачі, як спадкоємець за заповітом має право на майно спадкодавця, підтверджене правовстановлюючим документом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому зазначив,що 01.08.2008 року між ним та відповідачем був укладений договір про навчання,відповідно до якого позивач мав надати відповідачу освітню послугу,а останній в свою чергу зобовязувався своєчасно відшкодувати витрати за цю послугу в розмірах та у строки встановленні договором.Згідно з наказом від 15.12.2009 року № 70-с «Про зміну у контингенті студентів» прізвище відповідача у звязку з укладанням шлюбу з [PERSON] змінилося на [PERSON]. З укладанням договору про навчання відповідач взяла на себе ряд обовязків, які систематично порушувала. Так згідно наказу № 47-с «Про зміни в контингенті студентів» від 01.07.2010 року [PERSON] було відраховано зі складу студентів заочної форми навчання за порушення умов договору. Згідно умов договору,укладеного між сторонами за період навчання з 01.08.2008 року по 30.06.2010 року загальна вартість освітньої послуги становить 7746,02 грн. Відповідачем сплачено 4517,00 грн.,отже сума її заборгованості перед позивачем становить 3229,02 грн.Просив стягнути з відповідача 3229 грн.02 коп. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі обґрунтувавши наведеними в позовній обставинами. Відповідач в судове засідання не зявилася,будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи,про причину неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних доказів,т.я. в справі достаньо даних про права та обовязки сторін. Вислухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 01.08.2008 року між сторонами був укладений договір про навчання № 08128 згідно якого позивач мав надати відповідачу освітню послугу,а останній в свою чергу зобовязувався своєчасно відшкодувати витрати за цю послугу в розмірах та у строки встановленні договором. За порушення зобовязань встановлених в договорі не оплати послуг навчання - 01.07.2010 року відповідача було відраховано з навчального закладу. Згідно умов договору за період навчання з 01.08.2008 року по 30.06.2010 року загальна вартість освітньої послуги становить 7746,02 грн.,а відповідачем сплачено 4517,00 грн., отже сума її заборгованості перед позивачем становить 3229,02 грн. Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними. Виходячи із вимог ст.ст.16,509,526,611,625,901,903 ЦК України,що боржник,який прострочив виконання грошового зобов'язання,на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу,суд приходить до висновку,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсягу. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,стягує з відповідача на користь Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» 3229 грн. 02 коп. боргу. Відповідно до клопотанням позивача суд стягує на його користь з відповідачів понесені ним судові витрати,а саме: 51 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначала, що з відповідачем стала проживати разом однією сім`єю з 2005 року. Проживали в будинку батьків позивача в смт. Червоне по вул. Щорса, 57. Реєстрації шлюбу сторони не надавали значення. 10.06.2007 року у них народився син [PERSON]. Сторони прожили разом по серпень 2009 року, а тоді припинили сумісне проживання. З того часу сторони разом не проживають. Матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надає. Він фізично здоровий, працездатний, може заробляти гроші та утримувати свого неповнолітнього сина. Відповідач від свого обов`язку по утриманню неповнолітнього сина відмовився, він його не виконує як і не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться ним, не відвідує його. При таких обставинах вважає, що відповідач повинен сплачувати їй аліменти на утримання сина. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обгрунтувавши їх вищенаведеними обставинами, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст. 169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно довідки Червоненської сільської ради дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 1995 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судовому засіданні підтримала свою позовну вимогу і пояснила суду, що відповідач часто зловживає спиртними напоями, через що вона нервується, а їй уже хочеться спокою. Фактично півроку тому вона повністю припинила подружні стосунки з відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач визнав позовну вимогу і пояснив, що позивач має докучливий характер, а йому хочеться жити спокійно, а тому не бажає мати нічого спільного з дружиною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про шлюб (а.с. 4) стверджується, що сторони із 19 грудня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Жодна із сторін не бажає примирення чи збереження шлюбу. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Одночасно суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним.

Outcome: approved