Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-04 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, [PERSON], який помер 18 липня 2009 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, відносно малолітньої дитини [PERSON], яка народилась 21 травня 2009 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог заявниця [PERSON] зазначала, що з 16 липня 2001 р. її син [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] 21 травня 2009 р. у них народилася донька [PERSON]. Оскільки на момент народження дитини батьки останньої не перебували в шлюбі між собою, запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові - записано за її вказівкою згідно вимог ч,1 ст,135 СК України. 18 липня 2009 року [PERSON] помер. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт батьківства [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] Встановлення вказаного факту їй необхідне для призначення дитині пенсії у зв'язку із втратою годувальника та для оформлення опікунства над онукою, оскільки остання проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Заінтересована особа [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання своїх обовязків по вихованню дитини, тому Органом опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області подано до суду позов про позбавлення останньої батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]. Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2011 р. до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на те, що встановлення зазначеного факту їй потрібно для призначення пенсії [PERSON] у звязку із втратою годувальника. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладенні в ній. При цьому, остання суду пояснила, що дійсно з липня 2001 р. проживала з сином заявниці [PERSON]В, однією сімєю, без реєстрації шлюбу та за життя останній визнав [PERSON] своєю дочкою. Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, в судове засідання не зявився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність представника заінтересованої особи, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.З, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Встановлення факту батьківства тягне для особи, яка звертається з такою заявою відповідні юридичні наслідки. При цьому, ці наслідки можуть надати заявникові можливість реалізації після встановлення такого факту своїх прав у сфері спадкових, житлових, соціальних та інших правовідносин. Так, судом з пояснень заявниці [PERSON], заінтересованої особи [PERSON], показань свідків та письмових доказів встановлено те, що з липня 2001 року по липень 2009 року (включно) [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] 21 травня 2009 року у них народилася донька [PERSON] та, оскільки на момент народження дитини батьки останньої не перебували в шлюбі між собою, запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень зроблено за прізвищем матері, а імя та по батькові - записано за її вказівкою згідно вимог ч,1 ст.135 СК України, З копії свідоцтва про смерть, серія І -ФП №100923, виданого 23 липня 2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] помер 18 липня 2009 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області. Згідно ч.1 ст.130 СК України, абз. 3,4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої етапі 135 цього Кодексу та розглядається в окремому провадженні. Відповідно до ч.З ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліпя. За правилами ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Тобто при вирішенні даного питання мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст. 60 ЦПК України). При цьому, факт батьківства знайшов своє повне підтвердження: показаннями свідків Ілюшиної НІ, [PERSON] і [PERSON], які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з 2001 р. по липень 2009 р. проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. В цей період у них народилася донька [PERSON], яку [PERSON] за життя називав своєю дочкою та піклувався про неї; наданою для огляду фотокарткою із сумісним зображенням [PERSON] та [PERSON] Отже, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи показання допитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили факти й обставини, викладені заявницею в заяві. Зокрема, підтвердили, що померлий 18 липня 2009 р. [PERSON] дійсно за життя визнавав себе батьком [PERSON], суд вважає, що факт батьківства знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Outcome: approved