overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

21 вересня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання: доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі і пояснила, що в 2000 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки залишив сімю та зник. В вересні цього року шлюб між ними розірвано. Вона позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати доньку, в зв'язку з чим, змушена звернутися до суду з позовом, та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи судом проінформований своєчасно, у звязку з чим за згодою позивачки, суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 10 березня 2000 року (а.с.З). Згідно свідоцтва про народження сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області позивачка має на утриманні дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Аналізуючи надані докази суд, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дітей не надає. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на користь останньої аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму длядитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за розгляд справи в дохід держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою до Бережанської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], яка померла 19.09.2003 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю і просить визнати пропуск строку для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона не знала про вимоги і зміни в законодавстві, а також в звязку із скрутним матеріальним становищем не мала достатніх коштів вчасно переоформити власність . Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак направив заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю і просить справу слухати в їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки , вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . [PERSON] постійно проживала в [INFO] і померла 19.09.2003 року, у віці 89 років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 2,91 га , що розташована на території Бережанської сільської ради та належала померлій на підставі державного акта серії ТР № 015379, виданого Лановецькою райдержадміністрацією 20 травня 2003 року. Згідно заповіту від 20 листопада 1996 року , посвідченого секретарем виконкому Бережанської сільської ради, померла [PERSON] все своє майно заповіла позивачці. Позивач у шестимісячний строк не звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою успадкувати майно по закону. Відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази ,представлені позивачем і ті , що здобуті в судовому засіданні, суд вважає , що в даному конкретному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON]. визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою до Борсуківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], який помер 12.01.2005 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і просить визнати пропуск строку для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не знав про вимоги і зміни в законодавстві, а також в звязку із скрутним матеріальним становищем не мав достатніх коштів вчасно переоформити власність . Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак направив заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю і просить справу слухати в їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача , вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . [PERSON] постійно проживав в [INFO] і помер 12.01.2005 року, у віці 51 рік. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться в с.Нападівка по вул.Рибча,5 та належав померлому на підставі технічного паспорту. Згідно заповіту від 23 жовтня 2002 року , посвідченого секретарем виконкому Борсуківської сільської ради, померлий [PERSON] все своє майно заповів позивачу. Позивач у шестимісячний строк не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою успадкувати майно по закону. Відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази ,представлені позивачем і ті , що здобуті в судовому засіданні, суд вважає , що в даному конкретному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивачка звернула в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 15.04.2001 року у Бабченській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Шлюб у сторін є першим. У шлюбі народилася дочки [PERSON], 20.12.2001 року та Іванна, 06.07.2007 року. Через зловживання відповідачем спиртними напоями у них часто виникають сварки. Протягом тривалого часу проживають окремо. В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збереження сім'ї, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та ст.ст. 104 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування заподіяної шкоди на суму 627 грн. 30 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] є індивідуальним споживачем електроенергії, що постачається Богородчанським РЕМ. Під час проведення 09 жовтня 2010 року контролерами Богородчанського РЕМ перевірки виявлено, що відповідач допустив порушення Правил користування електричною енергією здійснив самовільне не облікове підключення з проводів на трубостійці будинку на електричні проводи, про що складено Акт про порушення правил користування електричною енергією № 085731 Н(7). В результаті допущеного порушення відповідач заподіяв шкоду в сумі 627 грн. 30 коп. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в звязку з чим було ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є індивідуальним споживачем електроенергії, що постачається Богородчанським РЕМ. 09 жовтня 2010 року в господарстві [PERSON] проведено обстеження схеми живлення та обліку електроенергії житлового будинку, що знаходиться на вул. Шевченка,9 в с. Старі Богородчани Богородчанського району. При цьому виявлено порушення п.п.42,48 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 самовільне не облікове підключення з проводів на трубостійці будинку на електричні проводи. З даного приводу працівниками Богородчанського РЕМ складено акт № 085731 Н(7). Згідно з рішенням комісії філії ВАТ "Прикарпаттяобленерго" Богородчанський РЕМ від 20 жовтня 2010 року № 37 по розгляду Акту №085731 Н(7) від 09 жовтня 2010 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, обсяг розрахованої не облікованої електричної енергії становить 2788 кВт*год на суму 627,30 грн. Ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що правопорушеннями в електроенергетиці є самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути в користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. За наведених обставин, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволеня. На підставі ст. 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про електроенергетику",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Прокурор Богородчанського району звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно її дітей [PERSON], 23.10.1997р.н., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка, як матір неповнолітніх дітей, злісно ухиляється від їх утримання і виховання, не проявляє піклування, не турбується про здоровя, фізичний, духовний розвиток, матеріально їх не підтримує. Рішенням Богородчанського районного суду від 20.03.2007 року дітей забрано у відповідачки без позбавлення батьківських прав та влаштовано на повне державне утримання в Івано-Франківську ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з викладених підстав та вказав, що відповідно до вимог ст.164 Сімейного Кодексу України є підставі для позбавлення відповідачки в судовому порядку батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Представник служби в справах дітей Богородчанської РДА підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Представник Івано-Франківської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів в судовому засіданні пояснив, що з часу влаштування дітей у школу-інтернат відповідачка не цікавиться життям своїх дітей, протягом останнього року жодного разу їх не відвідувала. Не заперечує щодо позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, у звязку з чим було ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матірю неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачка ухиляється від виконання батьківського обов'язку, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, не цікавиться їхнім розвитком, не підтримує матеріально. Згідно з висновком органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації відповідачка ухиляється від матеріального утримання та виховання дітей, не відвідує їх, не цікавиться їхнім навчанням, тому позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. За наведених обставин суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме спадкове майно, яке знаходиться за адресою вул. Довженко 6.4 с. Комань. Новгород-Сіверського району7 Чернігівської області, свій позов мотивує тим, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживала в [INFO] і мали на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями. 22.08.2009 року [PERSON] помер, а спадкоємцем всього майна є вона. При зверненні в нотаріальну контору вияснилось, що правовстановлюючі документи на право власності померлого чоловіка відсутні, тому вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи згідно чинного законодавства, але надав суду заяву7 в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його у часті. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справу встановлено і не заперечується сторонами, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою вул. Довженко 6.4 с. Комань, Новгород-Сіверського району Чернігівської області являється власністю померлого [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №1218290 від 25.08.2009 [PERSON] помер 22.08.2009 року (ас. 10). Згідно свідоцтва про одруження серії УІ-УР №027058 від 20.06.1966 [PERSON] є дружиною [PERSON] (а с.8). Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику7 та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 05.11.1994 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, шлюб реєструвався у Миколаївської сільської раді Волноваського району Донецької області, актовий запис №13, і мешкали однією родиною по 13.08.2008 року, після шлюбні відносини припинили. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з відповідачкою і в майбутньому залишається з нею, питання стягнення аліментів вирішено в судовому порядку. Спільного майна не мають. Причиню припинення родинних відносин послужила та обставина, що сторони перестали розуміти один одного, що і привело до розпаду родини, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, а подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 05.11. 1994 року, шлюб реєструвався Миколаївською сільською радою Волноваського району Донецької області, актовий запис №13 і мешкали однією родиною по 13.08.2008 року, а потім припинили, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу і поясненнями сторін. Від шлюбу мають. доньку, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO], які мешкають з відповідачкою і в майбутньому залишається з нею, питання стягнення аліментів вирішено добровільно, спірного майна не мають. Причиною розпаду шлюбних стосунків стало те, що сторони перестали розуміти один одного, що привело до розпаду родини, оскільки втрачено почуття любові та поваги один до одного, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 104,110, 112 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає можливе подальші судові витрати покласти на відповідача, враховуючи, що другий шлюб підлягає стягненню 17 гривень. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст.ст. 104, 110-112 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 4 січня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір за № ЗБ/08, за яким відповідач отримував кредит у сумі 13000 гривень (тринадцять тисяч гривень) з останнім погашенням кредиту до 10.12.2010 року зі сплатою 24% річних. В зв 'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача 10673 гривень 97 копійки, в тому числі - залишок боргу за кредитом -- 7524 гривень 92 копійок, заборгованість за відсотками - 1233 гривень 32 копійки, неустойки - 1915.73 гривень. Окрім того, позивач просить стягти па свою користь витрати на ІТЗ - 120 гривень та судовий збір - 106 гривень 64 копійки. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з"явився. про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Суд. зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд. вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов' язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежною виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору .№ ЗБ/08 від 04.01.2008 року, який укладений між позивачем та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк падає [PERSON] кредит в сумі 13000 (тринадцять тисяч гривень) гривень, а вона зобов"язується прийняти, належним чином використати га повернути його банку, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 24 % річних , сплачувати щомісячно погашення кредиту згідно графіка, нараховані відсотки, остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 10.12.2010 року. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за договором кредиту та станом на 13.10.2010 року має заборгованість в сумі 10673 гривень 97 копійки, в тому числі - залишок боргу за кредитом - 7524 гривень 92 копійок, заборгованість за відсотками - 1233 гривень 32 копійки, неустойки - 1915.73 гривень. Окрім того, на підставі ст. 88 1Д1ІК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на ІТЗ - 120 гривень та судовий збір - 106 гривень 64 копійок. На підставі ст.ст. 526. 610. 611. 625. ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

В серпні 2010 року Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що ній на праві власності належить будинок. В будинку зареєстрований відповідач, що створює перешкоди в користуванні власністю. В грудні 2010 року Позивач доповнила позовні вимоги та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому що він не проживає у будинку. В судовому засіданні позивач пояснила, що за проханням доньки вона прописала в своєму будинку відповідача, щоб той міг отримати реєстрацію в Україні, та влаштуватися на роботу Але відповідач не працював. Шлюб з ним було розірвано. В будинку він ніколи не жив. Відповідач повідомлений про час слухання справи належним чином, до суду не зявився. Представник 3 особи також не зявився до суду. Судом досліджені докази, надані позивачем. Суд приходить до наступного: Будинок № 43 по вул.Короленко в м.Марганці належить позивачеві на праві власності. З 2004 року в будинку зареєстрований відповідач, який перебував на той час у шлюбі з донькою позивача [PERSON] ліловою Л.М. За ст..405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін або законом. Відповідач не проживає в квартирі з 2004 року, що підтвердила в суді свідок [PERSON] Реєстрація відповідача дійсно створює певні перешкоди в користуванні власністю. Крім того, реєстрація відповідача в квартирі, в якій він не проживає з 2004 року порушує вимоги Закону „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, тому що реєстрація фактично не відповідає дійсному місцю проживання відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved