Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання угоди договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за вказаною вище адресою в 1/2 частині його матері [PERSON] та в 1\\2 частині [PERSON]. 12.04.1955 р. його батько [PERSON] та [PERSON] уклали домашню угоду купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, що належить [PERSON], що підтверджується розпискою. Його батько виконав всі обовязки, передав гроші за придбану 1/2 частину, а [PERSON] в свою чергу передала ключі від будинку. В подальшому вона пообіцяла угоду оформити нотаріально, однак не оформила, так як померла. Його батько [PERSON] помер 24.05.1989 року. Після смерті його батька спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який батько придбав у [PERSON], прийняла дружина померлого, а його мати - [PERSON] фактично, тобто проживала на момент смерті, робила поточний ремонт, сплачувала комунальні платежі, поховала свого чоловіка. Його мати, [PERSON] померла 28.03.1999 року. Ще за життя [PERSON] залишила на його імя заповіт на все своє майно. На теперішній час у нього виникла необхідність оформити на себе право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями в цілому, однак оскільки ще за життя батько не оформив право власності на себе, він змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, згідно заяви підтримує свої позовні вимоги, просить слухати справу у його відсутність, що суд вважає за можливе. Представник відповідача Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, підтримує позовні вимоги. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши надані докази по справі, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Польова, вул.Петровського, 30, згідно довідки КПТІ «Інвенрос»від 28.01.2011 року належить на праві приватної власності в 1/2 частині [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.09.1992 року нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-2396, та в 1/2 частині [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, виданого Полівською сільською Радою Дергачівського району Харківської області від 28.11.1948 р. 12.04.1955 р. [PERSON] та [PERSON] уклали домашню угоду договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, що належить [PERSON], що підтверджується розпискою. Його батько, Они щенко Г.А., виконав всі обовязки, передав гроші за придбану 1/2 частину, а [PERSON] в свою чергу передала ключі від будинку. В подальшому вона пообіцяла угоду оформити нотаріально, однак померла, не оформивши дану угоду. Розписка була посвідчена головою селищної ради та скріплено печаткою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що правовідносини виникли в 2001 року, то згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України необхідно застосовувати норми ЦК України в редакції 1963 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між сторонами був укладений правочин, яким є у відповідності до ст. 41 ЦК України 1963 року є дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 2 ст. 47 ЦК України 1963р. передбачено, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається У відповідності до ч.1,2 ст. 114 ЦК України в редакції 1963 року при продажу частки в спільній власності сторонній особі решта учасників спільної часткової власності має право привілеєвої купівлі частки, що продається по ціні, за якою вона продається, і на інших рівних умовах, крім випадку продажу з прилюдних торгів. Таким чином, [PERSON] являвся покупцем першої черги, оскільки був співвласником зазначеного вище будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між сторонами відбулося повне виконання угоди, договір був направлений на реальне настання правових наслідків, обумовлених нею: [PERSON] отримала грош в сумі 1500 рублів, а [PERSON] фактично отримав у користування та володіння ? частину будинкуи за вищевказаною адресою, з того часу користувався даною частиною до смерті. Дана угода являється правомірною, так як її недійсність ніким не встановлена і вона ніким не оспорена. [PERSON] з того часу жодного разу не з»являлася в будинку, на нього не претендувала, жодних претензій з приводу користування та володіння будинком до [PERSON] не пред»являла. [PERSON] помер 24.05.1989 року, що підтверджено фотокопією свідоцтва про смерть, виданого Полівською сільською Радою Дергачівського району Харківської області за реєстровим номером 27. Спадкоємицею після смерті [PERSON] стала його дружина [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 вересня 1992 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, на ? частину будинку з надвірними будівлями № 30 (колишній № 31) по вул. Петровського в с. Польова. Крім того, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, яку він придбав у [PERSON] 07.12.1992 року головою виконкому Полівської селищної Ради народних депутатів [PERSON], посвідчено заповіт від імені [PERSON] на ім.*я сина [PERSON] на все майно, який зареєстрований в реєстрі за №89. [PERSON] померла 28.03.1999 року, про що свідчить фотокопія свідоцтва про смерть, виданого Полівською сільською Радою Дергачівського району Харківської області за реєстр.№18. Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. У відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З листа Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 08.02.2011 року вбачається, що після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ч. 2 ст. 47, ч.ч.1,2 ст. 114, ст. 227, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року та

Outcome: approved