overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, з тих підстав, що починаючи з 2005 року вона з відповідачем створили сім*ю і спільно проживали в с. Косіщина та за час спільного проживання у них народилась дитина - Крістіна. В подальшому між ними не склались стосунки і з 2009 року вони припинили спільне проживання однією сім*єю і позивачка почала проживати з дитиною окремо від [PERSON], а він перестав надавати необхідну допомогу на утримання дитини. Відповідач не має постійного місяця роботи, тому позивачка просила стягувати з відповідача 400 гривень щомісячно на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з*явилась, в письмовій заяві сій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, в своїй заяві позов визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2005 року позивачка з відповідачем створили сім*ю і спільно проживали в [INFO]. 6 жовтня 2006 року у сторін народилась дитина - Крістіна (а.с. 4). В подальшому між сторонами погіршилися стосунки і з початку 2009 року вони припинили спільне проживання однією сім*єю і позивачка почала проживати з їхньою дитиною окремо від [PERSON], а останній перестав надавати необхідну допомогу на утримання дитини (а.с. 6, 7, 9). В звязку з тим, що відповідач офіційно ніде не працює, що робить неможливим визначення розміру його доходів та відсотку для відрахування з них аліментів, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій являється повністю обгрунтованою. Враховуючи викладене необхідно стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 400 гривень, щомісячно і до досягнення нею повноліття, а також стягнути з [PERSON] 51 гривню судового збору і 120 гривень з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що за договором кредиту № 06\\101\\08-С від 05 вересня 2008 року [PERSON] отримала кредит в сумі 99 900 грн. з кінцевим строком повернення 04 вересня 2018 року, який відмовляється погашати в добровільному порядку. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач 05 вересня 2008 року уклали договір іпотеки. Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань несвоєчасне повернення боргу, за відповідачем рахується заборгованість з урахування відсотків станом на 20 жовтня 2010 року в розмірі 163 783 грн. 60 коп. Відповідач про судове засідання повідомлялася, не зявилася до суду повторно, суд у відповідності до ст. 77 ч.2 ЦПК України розглянув справу в її відсутності. Зі згоди представника позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що на підставі укладеного договору кредиту № 06\\101\\08-С від 05 вересня 2008 року відповідач стр. 2 із 3 отримала кредит в сумі 99 900 грн. з кінцевим строком повернення 04 вересня 2018 року. У встановленому договором порядку і у відповідні строки [PERSON] суму кредиту не погашала, належні відсотки за користування позикою не сплачувала, тому заборгованість відповідача за даним договором кредиту станом на 20 жовтня 2010 року становить 163 783 грн. 60 коп.: заборгованість за кредитом 79 075 грн., заборгованість за відсотками за кредитом 1 228 грн. 73 коп., прострочена заборгованість за кредитом 19 277 грн. 10 коп., заборгованість за простроченими процентами за кредитом 42 660 грн. 45 коп., загальна сума пені за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості та прострочених процентів 21 542 грн. 32 коп. Згідно ст.ст.509,526,610,625 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. При цьому недопустима одностороння відмова від виконання зобовязань. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно розрахунків за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 20 жовтня 2010 року становить 163 783 грн. 60 коп. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає позов обгрунтованим, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Як на підставу позову посилалась на те, що 17.06.1989 року між ним та відповідачем по справі у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів Львівської області укладено шлюб, актовий запис № 64. В цьому шлюбі в них народився син [PERSON], який вже досягнув повноліття. їхнє сімейне життя не склалось через зраду в подружній вірності зі сторони відповідача. Протягом трьох останніх років вони не спілкуються та не підтримують будь-яких стосунків. їхній шлюб існує лише формально. Під час судового розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач під час судового розгляду справи визнала позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що з 22.06.2002 року вона та позивач проживають окремо та не підтримують будь-яких стосунків. їхній шлюб існує лише формально. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, а відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З позовної заяви та пояснень позивача і відповідача видно, що між ними відсутні будь - які подружні стосунки, вони не ведуть спільного господарства та протягом тривалого часу проживають окремо. Про існування їхньої сім'ї як такої свідчать лише формальні ознаки. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що в свою чергу є підставою для його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що12 грудня 1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в виконкомі Мервенецької сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, сімейні відносини не склалися. Подальше спільне проживання є неможливим, оскільки між ними почали виникати сварки, непорозуміння, образи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить змінити їй прізвище з «Софронової» на «Гнатюк», яке змінено нею при реєстрації шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 грудня 1992 року виконкомом Мервинецької сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області, актовий запис № 4. В подружжя від даного шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] , яка на даний час проживає з матірю. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сімї є розбіжність поглядів на життя. Сімейне життя не склалося і сімейні стосунки фактично припинилися, у звязку із чим сторони вважають, що сімя розпалася повністю та зберегти її немає практичної можливості. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави для розірвання шлюбу. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 13 травня 1989 року відділом реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №36. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом спільного життя, у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки і сварки. Сім'я в даний час існує формально, сторони проживають десять років роздільно одна від одного, а тому позивачка не бажає надалі залишатися в шлюбі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і просив шлюб з позивачкою розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони втратили повагу одна до одного як подружжя і їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. За вказаних обставин суд вважає, що сімя фактично розпалася, зберегти її немає можливості, шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 грудня 2010 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві посилалась на те, що відповідач є батьком дитини, допомоги на утримання не надає. Просила суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання доньки. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги повністю визнав. Не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн., від сплати якого звільнений позивач та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на гараж, розташований за адресою: м.Харків, вул..Танкопія,28. В обґрунтування позову зазначив, що за власні кошти збудував гараж по вул.. Танкопія, 28 в м.Харкові. Всі будівельні матеріали, як то- цегла, цемент, щебень, будівельні плити купував за власні грошові кошти. Гараж будував самостійно за допомогою родичів. При будівництві гаражу за допомогою до будівельних організацій не звертався. За самовільне будівництво гаражу він був притягнений до адміністративної відповідальності. На гараж КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт. Але зареєструвати самочинно збудований гараж у встановленому законом порядку він може тільки на підставі рішення суду. Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з′явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.. 83 Земельного Кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за її межами, на яких розташовані об?єкти комунальної власності. Відповідно до ст..12,п.12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що Харківської міською радою рішення про надання [PERSON] земельної ділянки по вул.. Танкопія в м.Харкові не приймалося, договір оренди землі не укладався, тобто будівництво вказаного гаражу позивачем [PERSON] здійснювалось самочинно із захопленням земельної ділянки. Позивачем не надано до суду доказів отримання рішення сесії міської ради про надання дозволу на збереження самовільно збудованого об?єкту, об?єкт побудовано з порушенням вимог чинного законодавства. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що в данний час має намір ос.гмити спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер 07.09.20: В с.Бистрик Ружинського району, однак зробити цього не може, так як за свого житт я батько не отримав правовстановлюючий документ на належне йому майно- житловнй будинок, що розташований по вул.Гагаріна, 133 в с.Бистрик Ружиинського району Житомирської області. Оскільки в зв"язку зі смертю батька [PERSON] сільська рада відмовляється видати на його ім"я свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тому [PERSON] просить встановити факт належності спадкодавцю на праві особистої власності вказаного житлового будинку. В суд заявник та представник заінтересованої особо подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, заявник свої вимоги підтримує, а представник [PERSON] сільської ради проти їх задоволення не заперечує. Суд. дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.-. Заявник є спадкоємцем по закону майна [PERSON], який помер 07.09.2008 року в с.Бистрикі Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №098169, виданим 09.09.2008 року [PERSON] сільською радою Ружинського району Житомирської області, свідоцтвом про народження ІУ-УР № 1575196, виданим 02.07.1963 року [PERSON] сільською радою Попільнянського району Житомирської області. З довідки [PERSON] сільської ради Ружинського району Житомирської області ( вих.№428 від 23.11.2010р.), вбачається, що відповідно до записів по погосподарській книзі №1 с.Бистрик Ружинського району Житомирської області [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вулиця Гагаріна, 133 с.Бистрик Ружинського району Житомирської області. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 08.12.10р., вбачається, що житловий будинок №133 по вулиці Гагаріна в с.Бистрик Ружинського району побудований в 1962 році і має площу 65.1 кв.м., господарські споруди побудовані в 1962-1970рр.. правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення Указу Президії Верховної ради СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель від 26.08.1948р., Закону УРСР "Про сільську Раду депутатів трудящих з 2.07.1968р. ст.ст. 120-127 ЦК УРСР(1963 р.), які регулювали право власност:і колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподлгхькнх книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] на час своєї смерті володів на праві приватної власності житловим будинком та господарськими будівлями, які розташовані по вулиці Гагаріна, 133 в с.Бистрик Ружинського району Житомирської області. Тому суд задовільняє заяву про встановлення факту володіння спадкодавцем вказаним житловим будинком на праві власності, оскільки встановлення данного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на спадщин;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначає, що з березня 1995р. вони перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх синів : Олега, [INFO] та Олександра, [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вона працює в ТОВ «Вільногірське скло», де отримує заробітну плату, інших доходів вона не має. Місце роботи відповідача їй не відоме, але він має земельний пай, який розташований на території Макариської сільської ради, за який отримує певний дохід. В добровільному порядку матеріально утримувати дітей він категорично відмовляє без логічного обґрунтування своєї поведінки. Аліменти він нікому не сплачує. Вона самостійно не має змоги утримувати дітей та забезпечувати їм належний рівень життя. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів. В судове засідання позивач надала заяву з проханням розглядати дану справу за її відсутності, зазначила, що свій позов підтримує (ах. 18). Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що визнає позов (а.с.19). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права та інтереси, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для прийняття визнання позову відповідачем і для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають значення для розгляду справи. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в зазначеному позивачкою розмірі. Крім того, позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, а саме : копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5), довідкою, яка підтверджує спільне проживання дітей з позивачкою (а.с.13). Позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, більш того, відповідачем вони визнані, що також є підставою для задоволення позову. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з ст.191 Сімейного кодексу України аліменти стягуються з моменту звернення з позовом до суду. Згідно з цивільно-процесуальним законодавством (ет.88 ЦПК України) з відповідача підлягають до стягнення судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 51.00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120.00 грн. Згідно ст.367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-27 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.08.2007 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Полтавської міської ради між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що вони мають різні характери, втрати поваги один до одного, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки. Вважає, що сімя розпалась, тому просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. В даний час їх сімя розпалась і на примирення вона не згодна. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив суду, що сімейні та шлюбні стосунки з позивачем вони припинили, не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згодний. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.08.2007 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Полтавської міської ради сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (аркуш справи 4). В звязку з тим, що за час спільного проживання в шлюбі між сторонами втрачені повага та любов, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки. Спору про майно та місце мешкання дитини немає. Враховуючи те, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, а подальше збереження сімї буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved