overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого 31 березня 2010 року. Відповідач - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу у судове засіданні не зявився, направили до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. У судовому засіданні встановлено, що 31 березня 2010 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно та грошові внески. [PERSON] доводився позивачу рідним батьком. Позивач [PERSON] є спадкоємницею за заповітом від 18 червня 2002 року, після смерті [PERSON] Своєчасно позивач не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом, оскільки юридично не грамотна. На думку суду, строк, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем, було пропущено з поважних причин. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, про продовження терміну на прийняття спадщини по закону після смерті батька [PERSON], строком на два місяці, так як доводи позивача знайшли своє доказове підтвердження в повному обсязі у ході розгляду даної цивільної справи, і вони є законними й обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Третя особа представник КП «ЖЕО № 31» не зявився. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку про розгляд справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № Ж - 766 від 09 жовтня 2003 року, позивачу та відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] в Жовтневому районі міста [PERSON], свідоцтво видане на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів № Ж - 633 від 22 вересня 2003 року та зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 19 листопада 2003 року, реєстраційний номер 3517842, номер запису 156 в книзі 225П-156. Сторони зареєстровані та мешкають у вищевказаній квартирі. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ не передбачено обставин, при яких одна з числа осіб, приймаючих участь в приватизації може отримати більшу чи меншу частку приватизованого житла, тобто частка кожного з сторін є рівною. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу 2033163) кожному з власників належить по ? частки кв. № 75 б. № 56 по вулиці Ватутіна в Жовтневому районі міста [PERSON]. Вказана приватизована квартира складається з двох кімнат, загальна площа квартири складає 48,64 кв. метрів, житлова площа складає 32,8 кв. метрів (кімната № 1 житловою площею 17,1 кв. метрів, кімната № 2 житловою площею 15,7 кв. метрів), тобто позивачу та відповідачу по справі [PERSON] - припадає по 16,4 кв. метрів житлової площі квартири. Проживаючи в даній квартирі, у сторін склався порядок користування житловим приміщенням даної квартири, а саме на теперішній час позивач користується окремою кімнатою № 2, яка має житлову площу 15,7 кв. метрів, а відповідач користується окремою кімнатою № 1, яка має житлову площу 17,1 кв. метрів, тобто кожен з сторін має в своєму розпорядженні по одній кімнаті. Позивач вважає доцільним щоб кімната №2 житловою площею 15,7 кв. метрів була виділена їй в користування, а відповідачу була виділена відповідно кімната №1 площею 17,1 кв. метрів, а також були відкриті окремі фінансово-особисті рахунки на кожного з сторін на оплату комунальних послуг та складені договори на обслуговування згаданих кімнат. Ванну кімнату, кухню, вбиральню та інші підсобні приміщення залишити в спільному користуванні сторін по справі. Заслухавши позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи: свідоцтво про право власності на житло, витяг про реєстрацію права власності, технічний паспорт, довідка з місця мешкання, довідка ПФ, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА про внесення виправлення в посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке йому видане в 1986 році, оскільки в даному посвідченні його прізвище записано як «Лищук» замість правильного «Ліщук», однак йому в цьому було відмовлено. Посилається на те, що дані розбіжності були невірно вписані посадовцем, який безпосередньо заповнював правовстановлюючі документи, тому просив заяву задовольнити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження серії ІІІ-УР № 156023 та паспортних даних серії КР № 029880 прізвище заявника записано як «Ліщук», що відповідає дійсності. З довідки виконкому Лужанської селищної ради № 105 від 14.02.2011 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований і проживає в [INFO] «а», дійсно являється одною і тою ж особою. Наведені обставини також підтверджуються повідомленням Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА № 503 від 10.03.2001 р., довідкою Кіцманського РВ УМВС в Чернівецькій області № 38/8654 від 17.11.10р.. На підставі наведеного, ст.ст. 256, 259 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше ЗО відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання малолітньої дочок [PERSON] і [PERSON] та сина [PERSON]. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, 29.05.1999 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбного життя з відповідачем 24 червня 2001 року вона народила дочку [PERSON], 25 січня 2006 року сина [PERSON] та 20 березня 2008 року дочку [PERSON]. Відповідач проживає окремо від сім'ї та не надає їй матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, що стало для неї підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Сторони у на попереднє судове засідання не з'явилися, але надіслали до суду письмові заяви в яких просили суд проводити розгляд справи за їх відсутності. Позивачка просила задовольнити її позовну вимогу в повному обсязі, а відповідач визнав позовну вимогу позивачки та не заперечував проти її задоволення судом. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом були встановлені наступні факти. Від спільного шлюбного життя сторони у справі мають малолітніх дітей, а саме: [PERSON], 24 червня 2001 року народження; сина [PERSON], 25 січня 2006 року та дочку [PERSON], [INFO], які потребують матеріальної допомоги, однак відповідач, як батько дітей на даний час такої допомоги на їх утримання позивачці не надає. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати своїх малолітніх дітей є підставою для повного задоволення позову. Судом також встановлено, що спір між сторонами у справі врегульовано під час попереднього судового засідання до початку судового розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що 10 лютого 2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис, №17. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні та вихованні, оскільки відповідач залишив сімю і проживає окремо. На даний час вони формально ще перебувають у шлюбі, однак протогом останніх трьох місяців, з часу коли відповідач залишив сімю і став проживати окремо, вони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Не працює, але працездатний і на думку позивачки, має таким чином влаштовувати своє життя, щоб забезпечити себе і утримувати малолітню дитину. Стягнень за виконавчими листами та інших утриманців [PERSON] немає. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. щомісячно до її повноліття з індексацією відповідно до закону. Відповідач, під час розгляду справи в суді, позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі та згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі зазначеному позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвоми про його народження (а.с.4). На сьогодні шлюб між стронами не розірваний, однак сторони, протягом останніх трьох місяців, проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини немає. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід тому, є підстави для стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця до повноліття дитини з індексацією відповідно до закону. У відповідності до ч.3 ст.88, ст.81 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді у сумі 120 грн. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2006 року. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «Скомаровська». У судовому засіданні, позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Пояснив суду, що біля двох місяців вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів часто виникали сварки і непорозуміння, все це привело до того, що у них втратилось почуття любові і поваги один до одного. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не є можливим. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що дійсно з позивачкою у них протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року, про що свідчить свідоцтво про одруження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, серії 1-ОК № 019665 (а.с.2). Від спільного проживання мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.сЗ). Оцінивши пояснення позивачки та відповідача, встановлено, що сумісне життя у них не склалося із-за відсутності бажання знайти спільну мову у сімейних питаннях. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, якого в судовому засіданні підтримала та вказала, що 18 лютого 2003 року помер [PERSON]. На його майно - земельну частку (пай) та майновий пай - відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] 12 квітня 2002 року склав заповіт, посвідчений та зареєстрований Журавською сільською радою в реєстрі № 48, яким заповідав все своє майно [PERSON] - позивачці по справі. На день смерті заповіт не був змінений чи відмінений. Позивачка, являючись спадкоємицею за заповітом, прийняла спадщину в установленому законом порядку і бажає оформити її, але нотаріальна контора відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини був відсутній державний акт на землю, тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник відповідача повідомив суд, що позов визнає. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тих підставах, що виникнення у позивача права на спадкування за заповітом майна померлого [PERSON] підтверджується: копією паспорта [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; заповітом; копією сертифікату на право на земельну частку (пай); витягом з матеріалів паювання та уточнення грошової оцінки; копією свідоцтва про право власності на майновий пай; довідкою Держнотконтори. На підставі викладеного ст., ст. 1222,1223,1225,1233,1247,1254,1258,1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою посилаючись на те, що через постійні сварки та скандали на побутовому рівні, відмінність поглядів на різні життєві ситуації та відсутність взаємопорозуміння, їх сімя фактично розпалась. Через неможливість спільного проживання з травня 2009р. вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, не підтримують жодних подружніх стосунків, а тому подальше спільне сімейне життя з відповідачкою неможливе. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, крім цього подала зустрічну позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] 18.01.1995р. народження в розмірі 30% заробітної плати щомісячно до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що позивач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, який навчається у Молинівському технікумі зооветеринарної медицини, що потребує значних матеріальних коштів. Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження 1-СГ№150564 вбачається, що 01.12.1994р. в Корелицькій сільській раді Перемишлянського району, сторони уклали шлюб, актовий запис №10 і від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] 18.01.1995р. народження. В судовому засіданні встановлено, що на протязі спільного подружнього життя між сторонами склались неприязні відносини, через несумісність поглядів на життєві ситуації та з приводу порядку ведення спільного господарства. Через відсутність взаємопорозуміння відносини між сторонами стали носити формальний характер і це привело до того, що сторони не підтримують сімейних стосунків з травня 2009 року. Як вбачається з доводів позивача, які не спростовано жодним чином відповідачкою, відновлювати спільне проживання позивач з нею не бажає, оскільки втратив до відповідачки почуття любові, відтак жодних шансів для збереження сімї, суд не знаходить. Наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав. Позивачка ствердила, що відповідач недостатньо матеріально підтримує дитину, а вона не має змоги забезпечити її всім необхідним, відтак просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 30% заробітної плати щомісячно до досягнення ним повноліття, з якими позивач погодився. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, дружини, батьків, та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд враховує, що платник аліментів працює, має постійний заробіток, відтак вважає, що аліменти необхідно визначити у частці від його доходу. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач є батьком її дітей, однак не виконує свого батьківського обов?язку по утриманню дітей. В зв?язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON], та сина [PERSON], в розмірі 700 гривень ( по 350 гривень на кожну дитину) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнав частково, сплачувати аліменти на утримання синів згодний, але немає коштів на їх сплату, в звязку з його важким матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, оскільки те, що [PERSON], та [PERSON], знаходяться на утриманні заявниці [PERSON], підтверджується копією довідки Гриненської сільської ради за № 28 від 01.02.2011 року (а. с. 6), копією свідоцтв про народження дітей (а.с.4,5). Однак враховуючи важкий матеріальний стан відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 400 грн., щомісячно (по 200 гривень на кожну дитину). Зазначені правовідносини регулюються ст. 180 Сімейного Кодексу України відповідно до якої батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, мотивуючи тим, що 21 травня 2006 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала та була прописана зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із: - житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в с. Слобідка Немирівського району по вул. Комарова під № 20, земельної ділянки площею 4,8447 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради Немирівського району Вінницької області, майнового паю, грошових заощаджень. Він прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння і розпорядження своєю часткою у спадковому майні, так як він являється спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців за законом або заповітом не має. Позивач [PERSON], не зміг подати заяви до держнотконтори про прийняття спадщини з тієї причини, що пропустив строк встановлений для прийняття спадщини, який починається згідно з нині діючим ЦК України з моменту відкриття спадщини. Крім того, його мати, за життя не оформила правовстановлюючі документи на належний її будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримує, просить його задовольнити, з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як [PERSON], пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини в зв?язку із змінами чинного законодавства. Вказаний факт також підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією паспорта, копією свідоцтва про народження, копією довідки [PERSON] сільської ради, копією техпаспорту на будинок, копією довідки КП «Тульчинське МБТІ». На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-17 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач є батьком її дитини, однак не виконує свого батьківського обов?язку по утриманню дитини. В зв?язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнав, сплачувати аліменти на утримання сина згодний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, оскільки те, що [PERSON], знаходиться на утриманні заявниці [PERSON], підтверджується копією довідки Немирівської міської ради за № 362 від 08 лютого 2011 року (а.с. 6), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Зазначені правовідносини регулюються ст. 180 Сімейного Кодексу України відповідно до якої батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved