Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ [PERSON]Ес.Ем заборгованість за надані послуги зв'язку у розмірі у розмірі 2223,07 грн, штрафні санкції 250,04 грн. (пеня 112,89 грн., індекс інфляції 99,48 грн., 3% річних 38,03 грн.), держмито у розмірі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на наступне: 04.02.2010 року між ЗАТ "[PERSON]Ес.Ем." та відповідачем по справі, [PERSON], було укладено угоду № 3853052 про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандарту GSM. Відповідно до п. 2 цієї угоди та замовлення від 04.02.2010р. позивач зобов'язався підключити відповідача до мережі оператора та надати йому послуги стільникового мобільного зв'язку стандарту GSM-900/1800 за телефонним номером [NUMBER] мережі ЗАТ [PERSON]Ес.Ем.. Позивач свої зобов'язання за угодою виконав у повному обсязі, а [PERSON] з серпня 2010 року припинив оплату наданих послуг, у результаті чого виникла заборгованість з урахуванням пені у сумі 2473,11 грн. Сторони у судове засідання не зявились: представник позивача [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON]Ес.Ем - [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, в справі достатньо доказів для її розгляду по суті і немає необхідності в особистих поясненнях відповідача, тому суд, з письмової згоди представника позивача, в порядку ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 04.02.2010 року між ЗАТ "[PERSON]Ес.Ем." та відповідачем по справі, [PERSON], було укладено угоду № 3853052 про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандарту GSM та замовлення № 3853052 від 04.02.2010р. (а.с. 3-5) Відповідно до п. 2 цієї угоди та замовлення позивач зобов'язався підключити відповідача до мережі оператора та надати йому послуги стільникового мобільного зв'язку стандарту GSM-900/1800 за телефонним номером [NUMBER] мережі ЗАТ [PERSON]Ес.Ем.. Позивач свої зобов'язання за угодою виконав у повному обсязі. Згідно з деталізованим розрахунком заборгованості станом на 01.11.2010р. та рахунком-фактурою № 7-11457906 від 01.08.2010р. [PERSON] припинив оплату наданих послуг, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 2223,07 грн, штрафні санкції 250,04 грн. (пеня пеня 112,89 грн., індекс інфляції 99,48 грн., 3% річних 38,03 грн.) (а.с. 10-14 ) Відповідно до п.п. 3.2.1. та 4.2. укладеної між сторонами угоди боржник зобовязаний здійснювати оплату за надані послуги мобільного зв'язку на умовах угоди. Згідно вимог п. 5 ст. 33 Закону України Про телекомунікації споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання послуг у випадку його укладення, у тому числі своєчасно сплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Зміст ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Стаття 625 ЦК України передбачає що: Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Стаття 546 ЦК України встановлює, що: виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком; договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Стаття 547 ЦК України встановлює, що: правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Позивачем не надано письмової угоди між сторонами стосовно сплати неустойки у разі невиконання зобовязання з вини будь якої сторони за договором, не міститься положень щодо нарахування і зобовязання сплати штрафні санкції і в договорі укладеному між сторонами, тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача судового збору у сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 гривень

Outcome: partial