Jurisdiction: civil
Date: 2011-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 40000 грн. боргу та понесені судові витрати в сумі 520 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 08.12.2008 р. відповідач [PERSON] взяв у нього в борг грошову суму в розмірі 40000 грн. строком на чотири місяці. Однак, незважаючи на неодноразові вимоги позивача, [PERSON] ухиляється від погашення боргу. Після уточнення позовних вимог [PERSON] остаточно просив стягнути з відповідача на його користь 44280 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, три проценти річних в сумі 1357 грн. та 520 грн. судових витрат (а.с.27). В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених в позовній заяві. Будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] до залу суду не зявився без поважних причин, правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто в заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2008 р. відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг 40000 грн. строком на чотири місяці, тобто до 08 квітня 2009 р., що підтверджується оригіналом відповідної розписки (а.с.26). В порушення взятих на себе зобовязань відповідач [PERSON] вказану суму боргу у строк, визначений договором, не повернув. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 08.04.2009 р. по 25.05.2010 р. в розмірі 44280 грн. (40000 х 1,107) та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1357,81 грн. (40000 : 3% : 365 х 413). Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, а саме сплату державного мита в розмірі, передбаченому п.п. «а» п.1 ст. 3 Декрету КМУ «Про державне мито», та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial