overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на об'єкти нерухомості в с.Мирне Солонянського району Дніпропетровської області. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 вересня 1УУУ року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу приміщення телятника, вівчарні та будинку тваринника, розташованих в с.Мирне. Договором було передбачено, що право власності на майно переходить при фактичної передачі з підписанням акту приймання- передачі і з послідуючим присвоєнням адресу рішенням виконкому сільської ради. Оскільки відповідач ухиляється від передачі майна, то позивач прохає суд визнати за ним право власності на об'єкти нерухомості в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явився. Згідно поданої до суду заяви, прохав розглядати справу у його відсутність. Позов підтримав. В судове засідання представник відповідача не з'явився. Згідно листа, прохали розглядати справу у відсутність їх представника. Позов визнали. В судове засідання представник третьої особи не з'явився. Згідно листа, прохали розглядати справу у відсутність їх представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд ухвалив здійснювати судовий розгляд даної цивільної справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного запису, оскільки в судове засідання не з'явилися всі учасники процесу, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 1999 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, розташованого в с.Мирне Солонянського району дніпропетровської області: телятник, вівчарню, будинок тваринника, за які позивачем було сплачено 12000 гривень (а.с.7). На підставі розпорядження №29 від 09 квітня 2010 року була присвоєна точнЦ адреса комплексу вказаних будівель : телятник с.Мирне вул.Чкалова 1-а, вівчарик с.Мирне - вул.Чкалова 1-6, будинок тваринника - вул.Чкалова 1-в (а.с.9). Згідно п.1 Договору продавець зобов'язаний передати майно покупцю шляхом підписання акту приймсіння-нередачі, який був складений в той же день, але майно фактично передано не було (а. с.8) . Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на придбані ним за договором купівлі-продажу від 25 вересня 1999 року об'єкти нерухомості, оскільки, позивачем виконані умови договору, а саме сплачено вартість придбаного майна, а відповідач ухиляється від передачі придбаного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з відповідачем у справі проживає в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка працює, але її доходу не вистачає для матеріального забезпечення дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює і спроможний надавати синові матеріальну допомогу. Інших дітей відповідач не має і будь-яких інших стягнень з нього за виконавчими документами не проводиться. На підставі наведеного, позивачка просила стягувати на її користь з [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обов'язок батьків утримувати неповнолітню дитину до її повноліття та способи такого утримання. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.З). Наявність у сторін неповнолітньої дитини підтверджується свідоцтвом про народження дитини, у якому її батьками записані позивачка та відповідач (а.с.4).Відповідач визнав та не оспорював наявність у нього з позивачкою неповнолітньої дитини, факту перебування її на утриманні у позивачки, як визнав та не оспорював суму аліментів, що заявлена позивачкою до стягнення, можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Прокурор Черняхівського району в інтересах держави в особі ВАТ ЕК «Житомиробленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на користь ВАТ ЕК «Житомиробленерго» 1094 грн. 86 коп., шкоди, за самовільне використання електричної енергії. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просив її задовольнити. Представник ВАТ ЕК «Житомиробленерго» в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду в судовому засіданні суд позов задовольняє з наступних підстав: У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлені наступні факти: Згідно із актом про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем від 12 січня 2010 року [PERSON] порушив Правила користування електроенергії шляхом самовільного підключення до електромереж, внаслідок чого неправомірними діями [PERSON] ВАТ ЕК «Житомиробленерго» заподіяно шкоди на суму 1094 грн. 86 коп. (а.с.2-4). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, суд позов задовольняє, та стягує 1094 грн. 86 коп. матеріальної шкоди, заподіяної діями відповідача з [PERSON] на користь держави в особі ВАТ ЕК «Житомиробленерго». Суд також у відповідності із ч. З ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на користь ТУ ДСА в Житомирській області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої 12 грудня 2004 року. Свої заявлені вимоги позивач мотивує тим, що його матері, [PERSON], на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №057378, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 11.09.2003 року №233/А-2004, належала земельна ділянка розміром 1,50 га, на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області. За свого життя, 08 грудня 2004 року, [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла позивачці належні їй на праві приватної власності державний акт на право власності на земельну ділянку, та все належне їй на день смерті майно. 06 травня 2007 року [PERSON] померла. Позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після її смерті, в нього на руках знаходяться державні акти на право власності на земельні ділянки, але, по причині юридичної неосвіченості, хвороби, своєчасно, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі. Бендзарівська сільська рада і Державний нотаріус Кодимської державної нотаріальної контори теж в судове засідання не з»явилися, однак надали суду клопотання, в якому не заперечують проти задоволення вимог позивача і також просили розглянути справу без них. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що матері позивача [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №057378, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 11.09.2003 року №233/А-2003, належала земельна ділянка розміром 1,50 га, на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області. Після її смерті позивач фактично прийняв спадщину земельної ділянки, але, у встановлений законом строк, по причині юридичної неосвіченості, хвороби, перебування на лікуванні у лікарні, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спалнанм|| установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визяЯНЩ додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 п.З ЦК України. Суд прийшов до висновку, що пропуск позивачем строку звернення із заявою пре прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначите і додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого 25 липня 2008 року. Свої заявлені вимоги позивач мотивує тим, що його батьку, [PERSON], на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №376652, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 21.04.2005 року №262/А-2005, належала земельна ділянка розміром 2,67 га, на території Козачанської сільської ради Балтського району Одеської області. 25 липня 2008 року [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги (крім нього спадкоємців першої черги не має), фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька, в нього на руках знаходиться державний акт на право власності на земельну ділянку, але, по причині юридичної неосвіченості, своєчасно, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі. Козачанська сільська рада і Державний нотаріус Колимської державної нотаріальної контори теж в судове засідання не з»явилися, однак надали суду клопотання, в якому не заперечують проти задоволення вимог позивача і також просили розглянути справу без них. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що батькові позивача [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №376652, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 21.04.2005 року №262/А-2005, належала земельна ділянка розміром 2,67 га, на території Козачанської сільської ради Балтського району Одеської області. Що спадкодавець помер свідчить свідоцтво про смерть серії 1- ЖД №152686 видане 28.07.2008 року Після смерті спадкодавця, позивач фактично прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки, але, у встановлений законом строк, по причині юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.З ЦК України. Суд прийшов до висновку, що пропуск позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначити її додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON], померлого 05 серпня 2008 року. Свої заявлені вимоги позивач мотивує тим, що його діду [PERSON], належана земельна частка (пай) розміром 2,96 га згідно державного акту на право на земельну частку (пай) серії ОД № 084198. За свого життя, 07 грудня 2004 року, [PERSON] склав заповіт, в якому заповів позивачу все належне йому на день смерті майно. 05 серпня 2008 року [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець за законом, фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті діда, в нього на руках знаходиться сертифікат на право на земельну частку (пай), але, по причині юридичної неосвіченості, своєчасно, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної частки. Позивач в судове засідання не з»явився, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надав суду клопотання, в якому просив розглянути його справу без нього, задовольнивши її у повному обсязі. Піщанська сільська рада і Державний нотаріус Колимської державної нотаріальної контори теж в судове засідання не з»явилися, однак надали суду клопотання, в якому не заперечують проти задоволення вимог позивача і також просили розглянути справу без них. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що діду позивача [PERSON] на праві власності належав державний акт на право на земельну частку (пай) серії ОД №084198, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 09.06.2004 року №244/А-2004, розміром 2,96 га, на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, що спадкодавець [PERSON] помер, свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №152679 від 05.08.2008 року. Після його смерті позивач фактично прийняв спадщину у вигляді земельної частки, але, у встановлений законом строк, по причині юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.З ЦК України. Суд прийшов до висновку, що пропуск позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначити її додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що відбувся договір дарування та визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідачці на праві власності належав будинок з господарськими будівлями, на земельній ділянці площею 4600 м.кв., який розташований в с. Пужайкове Балтського району Одеської області по вул. Миру, 18. Відповідач вирішив подарувати вказаний будинок, позивачці, а позивачка погодилася і 17.11.2010року вони власноручно склали договір дарування. Однак, оформити належним чином угоду дарування у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що нотаріус відмовила посвідчити договір дарування на підставі ст. 377 ЦК України, так як відповідач не має державного акту на земельну ділянку, на якій розташований будинок. Позивачка прийняла подарунок, почала робити ремонт в будинку, і вважає себе законним власником вказаного будинку, проте, не може вільно користуватись та розпоряджатись даною нерухомістю, оскільки договір дарування нотаріально не завірений. Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак, у відповідності до ст.158 ЦПК України надала суду клопотання, в якому просила розглянути її справу без неї, задовольнивши її у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що між сторонами 17.11.2010року був складений договір дарування, згідно якого відповідач подарував, а позивачка прийняла будинок з господарськими будівлями, на земельній ділянці площею 4600 м.кв., який розташований в с. Пужайкове Балтського району Одеської області по вул. Миру № 18, який до цього належав на праві власності відповідачу згідно рішення суду/б/н/31.08.2010/. З боку позивачки всі умови договору були виконанні, вона прийняла в дар вказаний будинок разом зі всіма спорудами. У відповідності із ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

До суду із заявою про встановлення факту родинних відносин звернулася заявниця, в якій вказала, що у 1997 році померла її мати [PERSON], заповіту останньою складено не було. Після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді відповідного земельного паю. До цього часу спадщину ніхто не прийняв. Заявниця є єдиним спадкоємцем майна померлої за законом першої черги. Заявниця вказує, що її мати народилася у Польщі, вона також народилася у Польщі у 1937 році, під час війни усі документи було втрачено, залишилося тільки дві копії записів актів громадянського стану на польській мові, запис про народження матері заявниці та запис про народження останньої. Витяги видано у 1977 році при заміні паспортів. Відновити документи на даний час не можливо. Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідно для здійснення права на спадщину. У судове засідання заявниця не зявилася. Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, заперечень на заявлені вимоги до суду не надходило. Суд, оцінивши надані заявницею докази у сукупності, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 127103, згідно якого [PERSON] померла 28 жовтня 1997 року. Як вбачається з довідки Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області № 885 від 21 жовтня 2010 року, [PERSON] є матірю [PERSON]. Таким чином, враховуючи викладенні заявницею обставини, суд приходить до висновку, що померла є матірю заявниці, і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, адже судом не вбачається підстав, які б протирічили викладеним заявницею обставинам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувшись з позовом до Рівненського міського суду, просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 15 жовтня 2005 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1649, сина залишити проживати з матір'ю, за сином залишити прізвище батька. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, суду пояснила, що сім'я у довірителя розпалась і на даний час існує формально. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та на протязі всього подружнього життя між ними постійно виникали непорозуміння. Просить шлюб між сторонами розірвати, сина залишити проживати з матір'ю, за сином залишити прізвище батька. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляла, заперечень на позовну заяву не подала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення. Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 15 жовтня 2005 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1649, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії 1-ГЮ № 006576. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у них не склалося. У них різні погляди на життя, різні характери. Спільного господарства не ведуть. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін та дитини, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст.. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи, що позивачем у позовній заяві та представником позивача в судовому засіданні не наведено жодних обґрунтувань щодо залишення за сином прізвища батька, позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed