Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-30 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою та в жовтні 2010 року уточнила позовні вимоги до ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Рівненської обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» про зміну умов кредитного договору №04/53-05/59737 від 25 квітня 2007 року, в яких просить зобов'язати відповідача в п. 1.2. Договору змінити на слова та цифри «Кредит надається на строк по 23 квітня 2032», доповнити Договір пунктом 1.2.1 в редакції «1.2.1. банк надає позичальникові відстрочку в оплаті тіла кредиту та відсотків терміном від 08 квітня 2008 року до 25.07.2012 року», доповнити Договір пунктом 1.2.3 в редакції «1.2.3. Відсотки, пеня, штрафні санкції за користування кредитом в період дії відстрочки не нараховуються». В позовній заяві вказувала, що 25 квітня 2007 року між сторонами укладено Кредитний вищевказаний договір, за яким банк надав їй кредит в сумі 295.930,00 доларів США зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 12% на придбання нерухомості - жилого будинку по вулиці Зеленій,20 м. Рівне. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором жилий будинок передано в іпотеку банку на підставі договору іпотеки №04/53-05/59737-і від 25 квітня 2007 року. На час отримання кредиту вона мала стабільний дохід та забезпечувала належне виконання умов договору протягом року. Внаслідок виникнення незалежних від неї обставин вона повідомила банку про неплатежеспроможність та згоду на продажу будинку, але запропоновані банком умови продажі будинку нею не прийняті, порозуміння з цього приводу не досягнуто. Із кінця 2008 року різко знецінилась національна гривня, кредит здорожчав на 70%, прокуратурою м. Нетішин порушена кримінальна справа щодо її чоловіка, пізніше проти неї, було накладено арешт на все майно, який не знятий і досі, вона не могла використовувати своє майно займатись підприємницькою діяльністю, про що вона повідомляла банк. Внаслідок цього вона фактично позбавилась джерела доходів, виховує одна двох дітей 2004 та [INFO] та має єдине житло по вулиці Зеленій, 20 в м. Рівне. За належний їй будинок в м. Нитішин з наміром продажу отримала аванс. У разі невиконання свого зобов'язання та звернення стягнення на предмет застави, її ринкова вартість не зможе покрити загальної заборгованості за Кредитним договором. Якби вона могла б передбачити таку зміну обстановки, вона б не уклала зазначений договір, що вказує на істотну зміну обставин, згідно ст. 652 ЦК України. Крім того, Банк міг оцінити ризик надання кредиту в еквіваленті до долара США. Вважає, що має всі підстави для звернення до суду з вимогою про зміну умов Договору. Наведені вище обставини вважає істотною зміною обставин, що, в силу ст. 652 ч. 1 ЦК України, можуть бути підставою для зміни умов кредитного договору, саме зобов'язання до зміни строку надання кредиту по 23 квітня 2032 року, зобов'язання надання позичальникові відстрочки в оплаті тіла кредиту та відсотків терміном від 08.04.2008 року по 25.07.2012 року, зобов'язання до не нарахування відсотків, пені, штрафних санкцій за користування кредитом у період дії відстрочки. Письмові заперечення відповідача на позовну заяву [PERSON] суду не надані. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточненого позову підтримала повністю. Додатково уточнила на питання відповідача, що ситуація у вигляді порушення кримінальної справи проти чоловіка мала місце до надання кредиту відповідачем. Проте, наслідком виправдання чоловіка стало порушення проти неї кримінальної справи прокуратурою Хмельницької області, затримання її на 2 дні, та накладення заборони на все її майно, як підприємця. Станом теперішній час кримінальна справа розглянута із обвинувальним вироком, за яким міра покарання визначена у вигляді штрафу, вирок вступив .в законну силу, оскаржений до Верховного суду, проте постанова про накладений арешт на майно не скасована. Вважає вказані обставини наслідками непереборної сили, які унеможливлюють виконання зобов'язань та дають підстави для задоволення позовних вимог. Просить позовні вимоги задовольнити Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги позову, просить відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Пояснила, що на час надання кредиту позивачкою були надані всі докази та вивчена банком платежеспроможність позивачки, як позичальника. При укладенні договору дотриманий принцип свободи договору з боку позичальника. Зміна договору у разі істотної зміни обставин може бути внесена за згодою сторін, у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом, зміна договору допускається за рішенням суду. В момент укладення договору сторони виходили із того, що зміна договору не настане, не впливає що договором не передбачено, що ризики несе відповідач, при наявності зміни обставин сторона повинна довести відомості про наявність зміни обставин до Банку, така заява позивачки відсутня. Позовна заява про стягнення заборгованості із позивачки та звернення стягнення на іпотечне майно подана до суду. Будь-яких заходів та зусиль позивача до погашення заборгованості по кредитному договору, шоб зменшити кредитне навантаження не приймалось. Рішення про зміну умов договору може бути прийняте центральним офісом з урахуванням всіх обставин, в тому числі мір по виконанню зобов'язання. Вважає, що самі по собі істотні зміни обставин не є підставою для задоволення позову, чинним законодавством визначені умови, доказами такі істотні зміни обставин та умови, що можуть бути підставою для задоволення позовних вимог не доведені. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Рівненської обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» укладений кредитний договір №04/53-05/59737 від 25 квітня 2007 року, за яким банк надав позивачу кредит в сумі 295.930,00 доларів США зі сплатою відсоткової1 ставки у розмірі 12% на придбання нерухомості - жилого будинку по вулиці Зеленій,20 м. Рівне, з кінцевим терміном повернення, в порядку встановленому Графіком погашення кредиту /Додаток №1/,23 квітня 2027 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором жилий будинок передано в іпотеку банку на підставі договору іпотеки №04/53-05/59737-і від 25 квітня 2007 року. Позивач порушив Графік погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку №1 до Договору і неналежним чином не виконував обов'язки кредитного договору. В зв'язку з чим станом на час розгляду справи існує значна сума заборгованості по кредитному договору, щодо якої заявлений позов до суду та приймаються міри до її погашення за рахунок предмету іпотеки. Вирішуючи позовні вимоги по суті зміни умов Кредитного договору, смуд приймає до уваги, що відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити , вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах. Зміна договору, у зв'язку із істотними змінами обставин є самостійним випадком зміни договірних зобов'язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушують баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначене в частині 1 статті 651 ЦК України. В судовому засіданні на підставі дослідження наданих доказів встановлено, що із вимогою про розірвання чи зміну кредитного договору №04/53-05/59737 від 25 квітня 2007 року позивачка [PERSON] до ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Рівненської обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» не зверталась. В позовній заяві посилається на істотні зміни обставин у вигляді зростання курсу долара США, здешевлення предмету іпотеки, порушення кримінальної справи та накладення арешту на належне їй майно постановою в кримінальній справі. Відповідно ч.2 ст.652 ЦК України, передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами , які істотно змінились, або щодо його розірвання договір може бути розірваний /змінений/ за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили із того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже для розірвання /зміни/ договору необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивач зобов'язана довести всі ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог про зміну договору на підставі ст. 652 ЦК України. На підставі оцінки досліджених доказів вбачається, що [PERSON] не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для зміни кредитного договору у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Так, відповідно до ст.36 Закону України «Про національний Банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється НБУ України. Валютні курси, як зазначено в частині 1 ст.8 Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»встановлюється НБУ України за погодженням із КМ України, зокрема до долара США установлюється щоденно. Отже незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого курсу валют не настане, позивачкою не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. Виходячи із змісту ст. ст. 1046,1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1052 ЦК України - у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно о звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Доводи позивача про знецінення предмету договору іпотеки не можуть прийматися до уваги, оскільки такі регулюються ринковими цінами, не можуть бути прогнозованими, а сторони впевненими, що така зміна не настане, крім того від таких обставин прямо не залежать виконання зобов'язань та умов договору сторонами. Доводи позивача про істотні обставини внаслідок порушення кримінальної справи та накладення арешту на майно обвинуваченої позивачки за постановою помічника прокурора м. Нетішина від 25 березня 2007 року не приймаються до уваги суду, як такі що виникли до укладення спірного договору. Суду не надані докази про те, що заінтересована сторона в особі позивачки не могла усунути такі обставини після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, при наявності такого що вступив в законну силу обвинувального вироку суду від 31.12.2009 року щодо позивачки, за яким вона засуджена до штрафу в сумі 2000 грн., який оскаржує до Верховного суду України без його виконання, що ймовірно стало причиною відсутності постанови суду про скасування арешту на майно позивачки. Вказані обставини витікають із наданих позивачкою копій постанови про накладення арешту на майно обвинуваченого 25 березня 2007 року, листа Нетішинського міського суду №1-09/09 від 18.03.2010 року, постанови судді Верховного суду України від 09.09.2010 року. Відсутність у боржника коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення виконання зобов'язання, як це передбачено ст. 617 ЦК України. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання /ст.625 ЦК України/. Отже позивач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та чинного законодавства. Оскільки позивачкою не здійснено спроб досудового врегулювання спору, а також не доведено умови для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України в судовому порядку, то підстави для задоволення її позовних вимог та зміни кредитного договору відсутні. Позовні вимоги [PERSON] вважаються не доведеними належними допустимими доказами, такими що до задоволення не підлягають. Підтверджені документально судові витрати сторін підлягають розподілу в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.526,625,629,651,652,1046.1052,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed