Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє за довіреністю та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] до 3-ої особи: Товарної біржі «Дніпродзержинська» «про визнання угоди дійсною та про визнання права власності», в обґрунтування якої зазначив, що 24.03.1999 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON], яка діяла від себе та від свого на той час неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зареєструвала своє право на квартиру в ОКП «ДБТІ». На даний момент [PERSON] вирішила впорядкувати правовстановлюючі документи на квартиру, але зіткнулася з фактом невизнання її права власності на квартиру у зв'язку з тим, що біржова угода не була нотаріально посвідчена. Тому позивач просить: визнати угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладену між [PERSON] та [PERSON]В, яка діяла від свого імені та від свого неповнолітнього на той час сина [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Дніпродзержинська» від 24.03.1999 року - дійсною визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 34 (а.с. 32)). Відповідачі [PERSON], [PERSON]. [PERSON] в судове засідання не з'явились, подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Проти позову не заперечують (а.с. 26, 27, 33). Третя особа Товарна Біржа «Дніпродзержинська» в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду не сповістили. Заперечень на позовну заяву не надавали. Враховуючи, що сторони сповіщені про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ЦПК України, заперечень на позовні вимоги по суті не надали, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутністю сторін, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідив докази, суд приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, що 24.03.1999 року між [PERSON], як покупцем та [PERSON]В, яка діяла за себе та за свого неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON]С, як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], договір зареєстрований товарною біржею «Дніпродзержинська», реєстраційний номер 007/094 (а.с.7). Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується довідкою виданою Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 01.10.2010 року за вих. № 436 (а.с. 17). Раніше право власності на квартиру [ADDRESS] належало [PERSON], [PERSON]С, [PERSON] (а.с. 17). Як встановлено в судовому засіданні, відповідачці [PERSON] після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Балтійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Так, згідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» N 1956-ХІІ, 10.12.1991, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Як встановлено в судовому засіданні, правовідносини між [PERSON] та відповідачами виникли на момент дії Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, в разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦК Української РСР 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved