Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-14 00:00:00

08.07.2010року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ "Астрокард" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 12.03.2009 року між ним та ТОВ "Астракард" був укладений іпотечний договір, предметом якої стала квартира [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] Договір іпотеки укладався з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 01151500018 від 02.03.2009 року. 18.12.2010 року працівниками ВДВС Вознесенського МРУЮ був проведений опис та арешт вищезазначеної квартири. 30.04.2010 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис шляхом звернення стягнення на майно, а саме квартиру [ADDRESS]. [PERSON] посилається на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом в порушення ч 1,3 ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» та п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не за місцем знаходження майна, яке знаходиться в іпотеці, не повідомив його у встановлений Інструкцією строк, та іпотекодержатель мав звертатись відповідно до вимог ч 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» за захистом своїх прав лише до суду, тому позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги . Третя особа на боці позивача [PERSON] проти позову не заперечує, зазначає що півтора роки не проживає у спірній квартирі через напружені стосунки із позивачем, який не сплачує заборгованість по кредиту. Представник відповідача [PERSON]Ю.в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач не виконує своїх зобов»язань по кредитному договору і договору іпотеки та усіляко намагається відстрочити звернення стягнення на предмет іпотеки. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення на позов, вказуючи, що місце вчинення виконавчого напису жодним законом не передбачено і не обмежено, 25.03.2010 року за реєстровим № 528 відповідно до вимог ст. 84 Закону України «Про нотаріат» нею вчинено таку нотаріальну дію, як «передача заяви» від імені ТОВ «Астракард», що містила повідомлення про порушення основного зобов»язання за кредитним договором та письмову вимогу про усунення порушень, надіслану як іпотекодавцю, так і майновому поручителю. Факт вручення адресатові кореспонденції підтверджується поштовим повідомленням. Після спливу тридцяти днів (повідомлення отримано боржником 29.03.2010 року) - 30.04.2010 року було вчинено виконавчий напис. Третя особа - відділ державної виконавчої служби Вознесенського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та відсутність заперечень по позовним вимогам. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає зважаючи на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2010 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 860, за яким з метою задоволення вимог ВАТ « Астракард» звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] належну [PERSON] та третій особі [PERSON], яка є майновим поручителем за кредитним зобов'язанням позивача( а.с.15). Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки ( а.с. 4-12), посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу [PERSON] 12 березня 2009 року за реєстраційним номером 233 передано в іпотеку ТОВ « Астракард». Самими умовами іпотечного договору (а.с. 8-10) передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право достроково задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п.4.2). Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, встановленим договором або законом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172. Пунктом 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису на нотаріально посвідчених угодах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника і встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідачем були додержані всі перелічені вище вимоги: подані нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірну заборгованість боржника та право вимоги стягувача. Посилання позивача на здійснення третьою особою нотаріальної діяльності за межами Миколаївського міського нотаріального округу є безпідставними, оскільки Законом України «Про нотаріат» не регламентовано місце вчинення виконавчого напису, дана нотаріальна дія вчинена нотаріусом в межах нотаріального округу, в якому вона здійснює нотаріальну діяльність у відповідності до вимог ст. ст. 13-1,25,55 зазначеного Закону. В судовому засіданні також встановлено, що нотаріусом позивачу було надіслано в порядку ст. 84 Закону України «Про нотаріат» для відповідного реагування заяву ТОВ « Астракард» з пропозицією добровільно у тридцяти денний строк сплатити заборгованість за кредитом та попереджено про звернення стягнення на майно, а саме квартиру.( а.с. 28- 31). Даний факт позивачем не оспорюється, але він заперечує, що отримав вказану поштову кореспонденцію, на підтвердження чого клопотав про допит свідків [PERSON] та [PERSON] та заявляв про призначення почеркознавчої експертизи, від якої одразу відмовився. Свідок [PERSON] пояснив, що точно не пам»ятає коли, але навесті 2010 року отримав за сусіда [PERSON] заказний лист, написав у поштовому повідомленням прізвище особи, яка його отримала «Ус», але забув його передати позивачу, а потім лист загубився. Суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON], оскільки вони спростовуються поясненнями свідка [PERSON], яка по 03.07.2010 року працювала листоношею по обслуговуванню будинків № 1-46 по вул. Шевченка м. Вознесенська Цетру поштового зв»язку № 2, і пояснила, що вручала навесті 2010 року заказний лист саме позивачу і нікому іншому, про що він розписався і поштовому повідомленні і формі №22. Щодо посилання позивача на обов»язковість звернення іпотекодержатедя за захистом своїх прав лише до суду, а не шляхом вчинення виконавчого напису, то воно є необгрунтованим, оскільки обумовлено п. 6 договору іпотеки та передбачено ст. 87 Закону України « Про нотаріат», п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в чинній редакції на час вчинення вказаної нотаріальної дії). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, а є намаганням позивача усіляко затягнути процедуру реалізації квартири, проти чого він і не заперечував у судовому засіданні.

Outcome: dismissed