Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 02.07.2004 р. в Самбірській ЦРЛ помер її чоловік [PERSON], з яким вони проживали у громадянському шлюбі, вели спільне господарство і в них була спільна дочка [PERSON], [INFO]. Згідно повідомлення Головного управління охорони здоровя від 08.10.2004 р., у [PERSON] була пересічена плечова артерія на значному протязі та нерв і єдиним шляхом для спасіння його життя була ампутація руки, однак така згода надана не була. Зазначає, що така обставина не відповідає дійсності, так як жодної згоди ніхто з медперсоналу ні в неї, ні в батьків чоловіка не брав. Серед причин, які призвели до смерті її чоловіка, як зазначено у вищезгаданій відповіді ГУ охорони здоровя, були тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги. У звязку з цим, адміністрації Самбірської ЦРЛ вказано на незадовільну організацію невідкладної допомоги хворим із важкою судинною патологією та по результатам службового розслідування прийнято міри дисциплінарного впливу до задіяних у наданні медичної допомоги лікарів. Вважає, що комісією встановлено вину медичного персоналу, яка призвела до смерті чоловіка, чим їй завдано майнової шкоди витрати на поховання [PERSON] в сумі 1 922 грн. Крім того, смерть чоловіка нанесла їй велику душевну біль, горе і страждання, лікарська недбалість позбавила її дуже близької людини, з якою вона ділилась радостями і незгодами. Вона втратила спокій, сон, зрушила нервову систему. Вона ніде не працює, а допомога, яку отримує на дитину, ледве вистачає на життя. ЇЇ страждання посилюються жорстокою поведінкою медиків, які не вибачились перед нею і не простягнули руку допомоги. Ця душевна травма позначилась на її здоровї часто болить голова, швидко втомлюється, втратила нормальний сон, тому вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яку оцінює в розмірі 100\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того зазначила, що лікар [PERSON] не питав у неї дозволу різати руку [PERSON], хоч вона говорила «рятуйте людину», мала на увазі рятувати життя людини. Лікарю [PERSON] вона давала згоду на ампутацію руки [PERSON], згода була усною, жодних документів вона не підписувала. Просить позов задовольнити. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що з боку лікарів Самбірської ЦРЛ було зроблено все, щоб врятувати життя [PERSON] Просив в позові відмовити. Представник Львівської обласної клінічної лікарні залученої судом до участі в справі як співвідповідача, в судовому засіданні позов не визнав та ствердив, що дії лікаря [PERSON] вважає правомірними, тому просив в позові відмовити. [PERSON], - завідуючий відділом ортопедії-травматології Самбірської ЦРЛ, залучений судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, позов не визнав і пояснив, що при поступленні в Самбірську ЦРЛ 01.07.2004 р. у хворого [PERSON] була кровотеча, про що свідчила просякнута кровю тканина. Перед відкриттям рани наклали джгут на плече вище рани, кровотечі не було. Після відкриття рани побачив, що рана глибока, різана, з пошкодженнями всіх судин та нервів. Зробив шунтування вставив силіконову трубку і відновив кровообіг в руці. Дрібні судини і вени були перевязані і коагульовані, кровотеча була зупинена. Хворий був під наркозом, операція тривала 20 хв. Начальник медичної частини Сабірської ЦРЛ [PERSON] і він викликали судинного хірурга зі Львова по санавіації. Хворий був в операційній під контролем анестезіологів, проводилася інфузія, рана не кровила. Біля 18-19 год. приїхав зі Львова судинний хірург Львівської обласної клінічної лікарні [PERSON] Вони подивились на рану і пропонували родичам хворого ампутувати руку. Родичі і мама [PERSON] заперечили проти цього. Всю тактику лікування обирає судинний хірург, який прийняв рішення робити операцію. Операцію (шунтування артерії) провів лікар [PERSON] Була взята вена із стегна і вшита в вену (шунт був 6-8 см). Коли вшили шунт, то шунт натягнувся і кровообігу не було. Після цього шунт був вскритий, перевірено його прохідність, і зашитий. Пульсація на руці була незадовільна. Лікар [PERSON] поставив під шунт дві салфетки і зашив рану з цими двома салфетками наглухо. Операцію робив лікар [PERSON], а він асистував. Він так не робить і думає, що так не можна робити. Після операції хворого відвезли в реанімацію. Стан хворого був важкий, велика крововтрата, із шоку вивели. Рука була холодна, пульс на периферичних венах руки був відсутній. Шунт не функціонував. 02.07.2004 року до хворого викликали зі Львова судинного хірурга [PERSON] [PERSON] помер 02.07.2004 року від ендотоксичного шоку. Вважає дії лікаря судинного хірурга [PERSON] неправильними, оскільки на другий день після операції рука була мертва. Так як він тоді цілий день був у реанімації, то не зміг зробити відповідні записи в історії хвороби [PERSON] Додатково пояснив, що під час операції лікар [PERSON] зробив надріз в шунті, але в ньому крові не було. Потрібно було робити повторну операцію поки б не добилися потрібного результату. Контрактура виникає внаслідок порушення кровообігу, а не шоку. Десь о 05 год. ночі 02.07.2004 р. виникла контрактура руки. На другий день після операції - 02.07.2004 р. салфетки набухли з кровю, зробилася типу естакади, в шунті крові та тромбів не було і це підтвердив експерт [PERSON] Вважає, що ампутація руки спасла б життя хворому. Залучений судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] завідуючий анестезіологічним відділенням з палатами інтенсивної терапії і реанімації Самбірської ЦРЛ, в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 01.07.2004 р. приблизно о 19 год. його в операційну викликала лікар-анестезіолог [PERSON] Стан хворого [PERSON] був важкий, хворий був на штучному диханні. В операційній був лікар [PERSON], якого він попросив розповісти, що буде робити. [PERSON] повідомив, що буде проводитись шунтування від 2 до 2,5 год. Він сказав [PERSON], що це буде важко і запропонував повідомити родичів про ампутацію руки. В передопераційну були запрошені мама хворого і [PERSON], яким було поставлено запитання про ампутацію руки. Родичі заперечували і [PERSON] сказав, що буде проводитись шунтування. В медкарті було записано про відмову від ампутації. Про те, що є загроза життю хворого [PERSON] він позивача не повідомляв, бо думав, що таке питання було поставлено.Хворому проводилась терапія по кровозаміщенню і йому було заміщено 750 мл крові. Біля 23.00 год. хворий був переведений в реанімаційне відділення на керованому диханні. Стан хворого був вкрай важкий, він перебував на наркотичних препаратах. Біля 05.00 год. 02.07.2004 р. пульсації в руці хворого не було, рука була холодна. Був викликаний черговий травматолог. Була встановлена ішемія верхньої кінцівки, контрактура. Черговий травматолог [PERSON] зробив запис в історії хвороби о 06.20 год. 02.07.2004 р. виражена ішемічна контрактура. Повторно викликали лікаря по санавіації. Лікар [PERSON], який прибув зі Львова, констатував, що рука хворого практично мертва. Гемодинаміка була нестабільна і питання про ампутацію руки не ставилось. У хворого була виражена ішемічна контрактура кінцівки.Перед тим він і лікар [PERSON] настоювали на ампутації руки, а лікар [PERSON] на шунтуванні. Дії лікаря [PERSON] йому важко оцінити. Хворий [PERSON] своїми ногами прийшов в лікарню, крововтрата була від 0,5 до 1,5 л крові. Протягом 5 год. хворий був в реанімації. В 19.00 хворий був на пресорах. Залучена судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] лікар анестезіолог Самбірської ЦРЛ, позов не визнала і пояснила, що 01.07.2004 р. о 14 год. 20 хв. хворий [PERSON] знаходився на операційному столі в Самбірській ЦРЛ. Тиск крові в нього був 130х80, пульс 110. Стан хворого був важкий, він був при памяті. Вона давала наркоз. Лікар [PERSON] проводив оперативне втручання, зупиняв кровотечу. О 15 год. 40 хв. У хворого падав тиск крові 70х40, хоч проводилась інфузійна терапія. Причина падіння тиску недостатня зупинка крові. О 17 год. 40 хв. хворий був інтубований і переведений на штучне дихання. Накладено гіпсову лангету, через яку просочувалась червона рідина. Вона повідомила про це травматологів і був знятий гіпс та оглядалася рана. Це було перед приїздом лікаря [PERSON] о 19 год. Вона викликала заввідділом [PERSON], бо стан хворого став тяжким. Нею був зроблений запис в історії хвороби, що крововтрата продовжувалась, падав артеріальний тиск, були мокрі салфетки, просочувалась рідина червоного кольору. Заміщення крові хворому було 200 + 200 , рефортан, стебізол, гелофузин. Лікар [PERSON] приїхав трохи швидше за заввідділом [PERSON] При розмові з рідними хворого присутньою не була і що робив лікар [PERSON] їй не відомо, так як анестезію вже робив [PERSON] Судинний хірург Львівської обласної клінічної лікарні, [PERSON], залучений судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, позов не визнав і ствердив, що 01.07.2004 р. біля 17 год. було отримано повідомлення із м. Самбора про травму. По інструкції дається 2 год. на збори. Біля 19 год. приїхав в Самбірську ЦРЛ. Хворий [PERSON] був в реанімації на потужній інфузійній терапії. Він оглянув рану, дефект судини на протязі 10 см. Стояла маса затискачів і в судині стояла від звичайної системи трубочка, що не повинно було бути. Тактика лікування хворого обговорювалась із зав.реанімацією [PERSON] Хворий був у геморогічному шоці. У хворого була ІІ ст.ішемії і відсутність контрактури. Згоди родичів хворого на ампутацію кінцівки ніхто не вимагав. Було розпочату реконструкцію вени. Вена була взята зі стегна 12 см. Кровопостачання було відновлено, була пульсація. Після операції змін не було. Свої дії оцінює адекватно. Даний випадок обговорювався на комісії. Причиною смерті вважає незворотні геморагічні зміни. Від крововтрати розвинувся геморагічний шок. Оскільки контрактури кінцівки не було, то ампутація руки не була єдиним способом врятувати життя хворого. На другий день після операції питання ампутації кінцівки відносилось до компетенції лікарів Самбірської ЦРЛ. З позивачем була розмова і їй було розяснений стан хворого, розяснено що життя під загрозою, хворий у вкрай важкому стані. Щодо того, що шунт був не прохідний, вважає, що це роздуми лікаря [PERSON], оскільки в історії хвороби таких записів не має. Зазначив, що до 1-2 діб допускається зашиття в рану салфеток. Ним було зашито в рану дві салфетки, де вони могли знаходитись до двох діб. Чому в висновку дослідження трупа [PERSON] експертом нічого не вказано про салфетки йому не відомо. Додатково пояснив, що тампони ставились ним в рану хворого [PERSON], щоб зупинити крововтрату і це передбачено загальною хірургічною практикою для зупинки кровотечі. При цьому серветки зашиваються «на глухо». Спочатку пояснив, що дренажу рани він не проводив, а потім зазначив, що чітко щодо дренування рани відповісти не може. 02.07.2004 р. о 12.00 год. рука у хворого [PERSON] була вже мертвою, 3б-в ішемія руки, пульсації не було, був шок. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідка, експертів, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що згідно супровідного листка, [PERSON] доставлений в Самбірську ЦРЛ 01.07.2004 р. о 14.00 год. із діагностом: різана рана н/з правого плеча (а.с.46). Лікарським свідоцтвом про смерть №107/04 від 03.07.2004 р., виданим судмедекспертом Самбірського міжрайонного відділення ЛОБСМЕ [PERSON], засвідчується, що [PERSON], [INFO], помер 02.07.2004 р. в стаціонарі Самбірської ЦРЛ внаслідок нещасного випадку поза виробництвом побутова травма. Причина смерті: геморагічний шок; поліорганна недостатність; масивна крововтрата; різана рана правого плеча з пошкодженням судин (а.с.7). Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа [PERSON] від 03.07.2004 р. за №107/04, смерть гр. [PERSON] настала внаслідок різаної рани н/т правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожилків та мязів передньої поверхні правого плеча, яке привело до масивної гострої крововтрати та гострого порушення кровообігу в правій руці і ускладнилось гіповолемічним шоком, некротичними змінами мязових волокон нижче рани і ускладнилось гострою інтоксикацією та поліорганною недостатністю, що підтверджується наявністю різаної рани правого плеча з слідами хірургічного втручання, а також даними судинно-гістологічного дослідження, при якому виявлено некротичні зміни мязових волокон та ознаки шоку, відсутність будь-яких захворювань, які б могли викликати смерть. Згідно акту судово-токсикологічного дослідження крові від трупа [PERSON], в крові виявлено етиловий алкоголь в кількості 0,4% /проміле/, що відповідає незначному впливу алкоголю у живої людини (а.с.100-104). Висновком службового розслідування обставин смерті хворого [PERSON] від 03.08.2004 р., проведеного комісією Самбірської ЦРЛ, визнано дії лікарів-хірургів при наданні медичної допомоги хворому [PERSON] правильними та максимально ефективними при відсутності судинного хірурга; також встановлено, що лікар-травматолог [PERSON], прийшовши до висновку про необхідність ампутації кінцівки хворого, не переконав в такій операції родичів хворого, а отримавши від них заперечення на ампутацію кінцівки не зафіксував такої незгоди в мед.карті хворого. Вирішено провести розбір випадку смерті хворого [PERSON] на паталого-анатомічній конференції (а.с.79-80). Із листа №801 від 08.10.2004 р. на адресу позивача відомо, що комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА проведено службове розслідування випадку смерті чоловіка [PERSON] [PERSON] в Самбірській ЦРЛ. Після детального розслідування медичної документації, пояснень медпрацівників, даних патологоанатомічного дослідження, консультацій із науковцями медуніверситету комісія прийшла до висновку, що [PERSON] був важко травмований в побуті повністю пересічена плечова артерія на значному протязі і нерв; перша допомога, яка була надана на місці пригоди полягала у правильному накладенні джгута вище місця поранення; через 1 год. потерпілого було доставлено в Самбірську ЦРЛ; впродовж 30 хв. проведено необхідне обстеження і хворого переведено в операційну. Під час операції було виявлено справжній характер ушкодження судин (на протязі 7-10 см). Внаслідок такого ушкодження, (зупинка кровотечі була технічно важкою і проблемною), мала місце значна крововтрата, були викликані місцеві спеціалісти та консультанти зі Львова. При відсутності задовільного кровотоку на протязі 2,5 год. тривалості операції, вони (лікарі) зобовязані були в однозначній та категоричній формі ставити перед нею ([PERSON]Я.) питання про необхідність ампутації, як єдиного варіанту операції для спасіння життя. Зміни, які наступили в організмі, внаслідок довготривалої ішемії кінцівки, на фоні значної крововтрати, були незворотними. Комісія встановила, що причин, які призвели до смерті її чоловіка було декілька: · важка травма із пошкодженням судинно-нервового пучка на значному протязі; · тривала відсутність кровотоку в кінцівці; · значна крововтрата під час операції; · тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги; · значні незворотні зміни в організмі, поліорганна недостатність безпосередня причина смерті. Адміністрації Самбірської ЦРЛ вказано на незадовільну організацію невідкладної допомоги хворим із важкою судинною патологією та по результатам службового розслідування запропоновано прийняти міри дисциплінарного впливу до задіяних у наданні медичної допомоги лікарів (а.с.10-11). Протоколом від 11.11.2004 р. засвідчується, що паталого-анатомічна конференція Самбірської ЦРЛ прийшла до висновку: визнати дії лікаря-травматолога [PERSON] правильними та максимально ефективними під час надання медичної допомоги хворому [PERSON] при відсутності судинного хірурга; лікар-травматолог [PERSON] халатно віднісся до оформлення медичної карти хворого [PERSON] Прийшовши до висновку про необхідність ампутації кінцівки хворого, не переконав в такій операції родичів хворого, а отримавши від них заперечення на ампутацію кінцівки, не зафіксував незгоди в мед карті. Вирішили направити лікаря-травматолога [PERSON] на курси удосконалення по тематиці невідкладної судинної патології, полі травми (а.с.81-84). Наказом головного лікаря Самбірської ЦРЛ №231 від 15.11.2004 р., за допущені недоліки в організації лікування хворого [PERSON], які виразилися в не переконанні родичів хворого у необхідності ампутації його кінцівки, як можливого варіанту спасти йому життя та халатність в оформленні медичної документації хворого, лікарю-хірургу [PERSON] оголошено догану та скеровано на курси удосконалення по тематиці «Політравми та судинна патологія» (а.с.85). Згідно з висновком №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117), яка проводилась експертами Львівського обласного бюро судово-медичних експертиз, на підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2006 р., встановлено, що: · Лікарями Самбірської ЦРЛ обстеження хворого [PERSON] проведено було не в повному обємі. Не було проведено визначення індексу шоку, ступінь ішемії, обєму циркулюючої крові (ОЦК), але діагноз був поставлений правильно, згідно отриманої травми; · Методику оперативного втручання хворому [PERSON] було вибрано правильно і проведена лікарем-травматологом [PERSON] та лікарем судинним хірургом [PERSON] відповідно обраної методики; · Дефекти лікування [PERSON] полягали в недостатньо ефективному гемостазі пошкоджених судин, що призвело до продовження крововтрати, розвитку ознак незворотного геморагічного шоку; · Між виявленими дефектами хірургічного лікування хворого [PERSON] та його смертю не можна встановити прямого причинного звязку; · Причина смерті [PERSON] є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті; · При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа [PERSON] виявлено етиловий алкоголь в кількості 0,4% (проміле), що відповідає незначному впливу алкоголю на організм у живої особи. Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Самбірського міжрайонного відділення СМЕ [PERSON], який проводив дослідження трупа [PERSON] і складав акт №107/04 від 06.08.2004 року, пояснив, що смерть [PERSON] наступила внаслідок різаної рани правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожиль та мязів передньої поверхні плеча. Був виявлений гіповолемічний шок шок внаслідок крововтрати, а також ускладнення некротичні зміни тканин. Рана була обшита хірургічними швами. Рука почорніла. Методикою хірургічного втручання не володіє. Рана була зашита повністю. Вскривши рану зафіксував, що в нижніх тканинах (гістологія) було відмирання в руці після рани. Замість пошкодженої артерії була артерія, яка була взята з ноги хворого, вона була сплющена, була у функціонально невигідному положенні натягнута і під нею були дві марлеві салфетки просякнуті кровю. Не знав, чи мають буті ці салфетки в рані чи ні, тому не описував в акті. Дренажу в рані не було. Вену він не різав, а вирізав вище і відправив на гістологічне дослідження (№1208-1209/2004 від 06.08.2004 року), акт якого знаходиться судово-гістологічному архіві Львівського ОБСМЕ. Зєднання вени було нормальне, але вена була натягнута, перегнута через салфетки. Про втрату крові сказати не може. Некротичні зміни були в мязах після рани, а вище рани не було. Причиною некротичних змін у мязах є голодання крові, тобто кров не надходила. Допитаний свідок [PERSON] ствердив, що він особисто викликав лікаряконсультанта зі Львова по телефону о 14.10 год. дзвонив в санавіацію, і йому повідомили, що виклик зафіксовано. В межах до 30-ти хв. дзвонив другий раз в екстрену допомогу і просив, щоб в реанімобіль сів судинний хірург. Однак йому відповіли, що [PERSON] приїде сам. О 18.50 - 19.00 год. приїхав судинний хірург зі Львова [PERSON] На другий день - 02.07.2004 року між 08.00 9.30 год., лікар [PERSON] йому повідомив, що наступила згинальна контрактура кінцівки у хворого [PERSON] Дану згинальну контрактуру кінцівки у хворого [PERSON] він бачив особисто, так як ходив дивитися. Ним був викликаний судинний хірург зі Львова. Вважає, що контрактура є наслідком гострої ішемії кінцівки відсутністю функції анастомозу (циркуляції крові). У відповідності з висновком №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, яка проводилась експертами Львівського обласного бюро судово-медичних експертиз, на підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.12.2007 р. (а.с.172-176), встановлено, що: · дії лікаря Самбірської ЦРЛ [PERSON] під час проведення оперативного втручання хворому [PERSON] були правильні, але недостатні; · лікарем-травматологом [PERSON] під час проведення оперативного втручання хворому [PERSON] не було проведено визначення індексу шоку, ступінь ішемії, обєму циркулюючої крові (ОЦК); · на момент приїзду, на 18 год. 01.07.2004 р. в Самбірську ЦРЛ лікаря-судинного хірурга [PERSON], хворий [PERSON] знаходився в тяжкому ступені геморагічного шоку (крововтрата зверх 2 л 40% ОЦК); · кровозаміщення гр. [PERSON] проводилося адекватно ступеня геморагічного шоку; · дії лікаря-судинного хірурга [PERSON] під час проведення оперативного втручання хворому [PERSON] та при повторному огляді хворого 02.07.2004 р. були правильні, але не достатніми; · лікарем-судинним хірургом [PERSON] під час проведення оперативного втручання хворому [PERSON] та при повторному огляді хворого [PERSON] 02.07.2004 р. допущені дефекти не встановлені; · у хворого [PERSON], внаслідок недостатньо проведеного гемостазу пошкоджених судин лікарем-травматологом [PERSON], кровотеча продовжувалася, ознаки геморагічного шоку поглиблювалися; · в протоколі операції лікарем-судинним хірургом [PERSON] про марлеві салфетки під артерією в рані не вказано, але вказано, що кровопостачання після шунтування веною було відновлено; · хворому [PERSON] після операції 01.7.2004 р. на праву руку була накладена гіпсова лангета, а про положення руки у випростаному положенні і про згинальну контрактуру в наданих матеріалах справи нічого не вказано; · після оперативного втручання лікарем-судинним хірургом [PERSON], внаслідок гострої інтоксикації та поліорганної недостатності виникли некротичні зміни мязових волокон нижче рівня рани; · проведення операції 02.07.2004 р. по ампутації правої верхньої кінцівки у хворого [PERSON] вже не могла врятувати йому життя, а проведення операції 01.07.2004 р. , очевидно, могла зберегти йому життя. До компетенції лікаря-травматолога Самбірської ЦРЛ [PERSON] та судинного хірурга [PERSON] відноситься вирішення питання про ампутацію кінцівки; · причина смерті хворого [PERSON] є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги на до госпітальному періоді та кровозаміщення, що призвели допоглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності всіх внутрішніх органів і смерті. Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт бюро СМЕ ГУОЗ Львівської ОДА [PERSON], який був членом судово-медичної експертної комісії, що проводила додаткову комісійну судово-медичну експертизу за матеріалами справи від 29.08.2008 р., пояснив, що хворий [PERSON] помер від втрати крові, а не від інтоксикації, так як рука дає малу інтоксикацію. Оскільки з моменту отримання хворим травми не пройшло більше 6 годин, то операцію по реконструкції вени можна було проводити. Десь було допущено втрату крові. Геморагічний шок не може призвести до контрактури. Малоймовірно, що шунт був натягнутим, однак оцінити на сто відсотків не може. Допускає, що можливо судинний хірург натягнув венку. Салфетки в рану інколи можна покласти, коли не має звертання крові. Салфетка могла притиснути вену, тому могла трошки усугубити. Основна причина смерті крововтрата. В більшості випадків рану не дренують. Якщо контрактура є гостра, то це показник для ампутації і це повинні вирішувати 3 лікарі (консиліум). В даному випадку, Самбірська ЦРЛ мала право прийняти рішення про ампутацію правої кінцівки хворого [PERSON], хоча сумнівається, що ампутація спасла б життя хворому. Найбільша помилка лікарів, що не звернули увагу на крововтрату. Кров хворому не була належно поповнена, що мали б найбільше робити анестезіологи. Причинно-наслідковим звязком між діями лікарів Самбірської ЦРЛ та ЛОКЛ і смертю [PERSON] вважає сукупність факторів, а саме: крововтрату, серветки в рані та натяг вени. Оцінюючи встановлені обставини, суд вважає, що причина смерті [PERSON] була наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті. Даний висновок суду ґрунтується на наступних доказах: лікарському свідоцтві про смерть №107/04 від 03.07.2004 р., виданому судмедекспертом Самбірського міжрайонного відділення ЛОБСМЕ [PERSON], в частині того, що причина смерті гр. [PERSON] - геморагічний шок; поліорганна недостатність; масивна крововтрата; різана рана правого плеча з пошкодженням судин (а.с.7). висновку судово-медичної експертизи трупа [PERSON] від 03.07.2004 р. за №107/04, згідно якого «смерть гр. [PERSON] настала внаслідок різаної рани н/т правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожилків та мязів передньої поверхні правого плеча, яке привело до масивної гострої крововтрати та гострого порушення кровообігу в правій руці і ускладнилось гіповолемічним шоком, некротичними змінами мязових волокон нижче рани і ускладнилось гострою інтоксикацією та поліорганною недостатністю, що підтверджується наявністю різаної рани правого плеча з слідами хірургічного втручання, а також даними судинно-гістологічного дослідження, при якому виявлено некротичні зміни мязових волокон та ознаки шоку, відсутність будь-яких захворювань, які б могли викликати смерть». висновку службового розслідування випадку смерті [PERSON] в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА (а.с.10-11), яким встановлено, що причин, які призвели до смерті її чоловіка було декілька: · важка травма із пошкодженням судинно-нервового пучка на значному протязі; · тривала відсутність кровотоку в кінцівці; · значна крововтрата під час операції; · тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги; · значні незворотні зміни в організмі, поліорганна недостатність безпосередня причина смерті. висновку №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117) щодо того, що «причина смерті [PERSON] є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті» показаннях судово-медичного експерта Самбірського міжрайонного відділення СМЕ [PERSON] про те, що «смерть [PERSON] наступила внаслідок різаної рани правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожиль та мязів передньої поверхні плеча. Був виявлений гіповолемічний шок шок внаслідок крововтрати, а також ускладнення некротичні зміни тканин». висновку №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.172-176), в частині того, що «причина смерті хворого [PERSON] є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності всіх внутрішніх органів і смерті». При цьому суд не приймає до уваги висновок №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.172-176), в частині того, що одна з причин смерті хворого [PERSON] була наслідком «недостатньо ефективного надання медичної допомоги на до госпітальному періоді», оскільки даний висновок не узгоджується із встановленими обставинами справи, висновками первинного службового розслідування випадку смерті [PERSON] в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА (а.с.10-11), в якому зазначалося «перша допомога, яка була надана на місці пригоди, полягала у правильному накладенні джгута вище місця поранення». Крім того, комісією медичних фахівців, створеною згідно наказу ГУОЗ ЛОДА №387 від 22.07.2004 р., було встановлено, що «гр. [PERSON] госпіталізований в Самбірську ЦРЛ в ургентному порядку через 1 год. від моменту отримання травми бригадою швидкої медичної допомоги 01.07.2004 р. о 14.10 год. з діагнозом: різана рана середньої треті плеча правої руки з пошкодженням судинно-нервового пучка. При поступленні ознак триваючої кровотечі немає. Первинна зупинка кровотечі проведена родичами та проконтрольована медпрацівниками лікарської амбулаторії с.Воля Баранецька. При поступленні стан пацієнта важкий, але показники гемодинаміки стабільні» (а.с.29). Оцінюючи дії лікарів Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні, які приймали безпосередню участь у наданні медичної допомоги гр. [PERSON], суд вважає, що вони були недостатньо ефективними та неадекватними ситуації, яка склалася під час операційного та післяопераційного періодів, і між їхніми діями та смертю гр. [PERSON] є прямий причинно-наслідковий звязок. Даний висновок суду підтверджується наступними доказами: показаннями 3-ї особи - лікаря анестезіолога Самбірської ЦРЛ [PERSON], яка ствердила, що «Тиск крові в [PERSON] був 130х80, пульс 110. Стан хворого був важкий, він був при памяті. Вона давала наркоз. Лікар [PERSON] проводив оперативне втручання, зупиняв кровотечу. О 15 год. 40 хв. у хворого падав тиск крові 70х40, хоч проводилась інфузійна терапія. Причина падіння тиску недостатня зупинка крові. Нею був зроблений запис в історії хвороби, що крововтрата продовжувалась, падав артеріальний тиск, були мокрі салфетки, просочувалась рідина червоного кольору.» показаннями 3-ї особи - завідуючого відділом ортопедії-травматології Самбірської ЦРЛ, [PERSON], який зазначив, що «операцію (шунтування артерії) провів лікар [PERSON] Була взята вена із стегна і вшита в вену (шунт був 6-8 см). Коли вшили шунт, то шунт натягнувся і кровообігу не було. Після цього шунт був вскритий, перевірено його прохідність і зашитий, в ньому крові не було.Пульсація на руці була незадовільна. Лікар [PERSON] поставив під шунт дві салфетки і зашив рану з цими двома салфетками наглухо, думає, що так не можна робити. Після операції хворого відвезли в реанімацію. Стан хворого був важкий, велика крововтрата, із шоку вивели. Рука була холодна, пульс на периферичних венах руки був відсутній. Шунт не функціонував. Потрібно було робити повторну операцію поки б не добилися потрібного результату. Контрактура виникає внаслідок порушення кровообігу, а не шоку. Десь о 05 год. ночі 02.07.2004 р. виникла контрактура руки. На другий день після операції - 02.07.2004 р. салфетки набухли з кровю, зробилася типу естакади, в шунті крові та тромбів не було. Вважає, що ампутація руки спасла б життя хворому». показаннями 3-ї особи - завідуючого анестезіологічним відділенням з палатами інтенсивної терапії і реанімації Самбірської ЦРЛ, [PERSON], який підтвердив, що «біля 05.00 год. 02.07.2004 р. пульсації в руці хворого не було, рука була холодна. Був викликаний черговий травматолог. Була встановлена ішемія верхньої кінцівки, контрактура. Лікар [PERSON], який прибув зі Львова, констатував, що рука хворого практично мертва. Гемодинаміка була нестабільна і питання про ампутацію руки не ставилось. У хворого була виражена ішемічна контрактура кінцівки». показаннями 3-ї особи - судинного хірурга Львівської обласної клінічної лікарні, [PERSON], щодо того, що, ним було зашито в рану дві салфетки, де вони могли знаходитись до двох діб. Тампони ставились ним в рану хворого [PERSON] і зашивалися «на глухо», щоб зупинити крововтрату і це передбачено загальною хірургічною практикою для зупинки кровотечі. При цьому [PERSON] не назвав жодного нормативного документа, який би передбачав вчинення зазначених ним дій, а також жодного разу не згадав про ці дії під час та після службового розслідування, яке проводилось комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА. Крім того, його пояснення причин зашиття в рану двох салфеток - для зупинки кровотечі, суперечить поясненням судово-медичний експерт бюро СМЕ ГУОЗ Львівської ОДА [PERSON], що салфетки в рану інколи можна покласти, коли не має звертання крові. висновком службового розслідування випадку смерті [PERSON] в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА (а.с.10-11), яким встановлено, що одними з причин, які призвели до смерті були - значна крововтрата під час операції; тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги. висновком №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117), яким встановлено, що: · «дефекти лікування [PERSON] полягали в недостатньо ефективному гемостазі пошкоджених судин, що призвело до продовження крововтрати, розвитку ознак незворотного геморагічного шоку»; · причина смерті [PERSON] є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті. висновком №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, яким встановлено, що : · лікарем-травматологом [PERSON] під час проведення оперативного втручання хворому [PERSON] не було проведено визначення індексу шоку, ступінь ішемії, обєму циркулюючої крові (ОЦК); · у хворого [PERSON], внаслідок недостатньо проведеного гемостазу пошкоджених судин лікарем-травматологом [PERSON], кровотеча продовжувалася, ознаки геморагічного шоку поглиблювалися; · після оперативного втручання лікарем-судинним хірургом [PERSON], внаслідок гострої інтоксикації та поліорганної недостатності виникли некротичні зміни мязових волокон нижче рівня рани; · проведення операції 02.07.2004 р. по ампутації правої верхньої кінцівки у хворого [PERSON] вже не могла врятувати йому життя, а проведення операції 01.07.2004 р. , очевидно, могла зберегти йому життя. До компетенції лікаря-травматолога Самбірської ЦРЛ [PERSON] та судинного хірурга [PERSON] відноситься вирішення питання про ампутацію кінцівки. показаннями судово-медичного експерта Самбірського міжрайонного відділення СМЕ [PERSON], який пояснив, що «вскривши рану зафіксував в нижніх тканинах (гістологія) відмирання в руці після рани. Замість пошкодженої артерії була артерія, яка була взята з ноги хворого, вона була сплющена, була у функціонально невигідному положенні натягнута і під нею були дві марлеві салфетки просякнуті кровю. Не знав, чи мають буті ці салфетки в рані чи ні, тому не описував в акті. Дренажу в рані не було. Вену він не різав, а вирізав вище і відправив на гістологічне дослідження (№1208-1209/2004 від 06.08.2004 року), акт якого знаходиться судово-гістологічному архіві Львівського ОБСМЕ. Зєднання вени було нормальне, але вена була натягнута, перегнута через салфетки. Некротичні зміни були в мязах після рани, а вище рани не було. Причиною некротичних змін у мязах є голодання крові, тобто кров не надходила». показаннями свідка [PERSON], відносно того, що «він 02.07.2004 року між 08.00 9.30 год. лікар [PERSON] йому повідомив, що наступила згинальна контрактура кінцівки у хворого [PERSON] Дану згинальну контрактуру кінцівки у хворого [PERSON] він бачив особисто, так як ходив дивитися. Ним був викликаний судинний хірург зі Львова. Вважає, що контрактура є наслідком гострої ішемії кінцівки відсутністю функції анастомозу (циркуляції крові)». поясненнями судово-медичного експерта бюро СМЕ ГУОЗ Львівської ОДА, [PERSON], в тій частині, що «хворий [PERSON] помер від втрати крові, а не від інтоксикації, так як рука дає малу інтоксикацію. Десь було допущено втрату крові. Малоймовірно, що шунт був натягнутим, однак оцінити на сто відсотків не може. Допускає, що можливо судинний хірург натягнув венку. Салфетка могла притиснути вену, тому могла трошки усугубити. Основна причина смерті крововтрата. Якщо контрактура є гостра, то це показник для ампутації і це повинні вирішувати 3 лікарі (консиліум). В даному випадку, Самбірська ЦРЛ мала право прийняти рішення про ампутацію правої кінцівки хворого [PERSON], хоча сумнівається, що ампутація спасла б життя хворому. Найбільша помилка лікарів, що не звернули увагу на крововтрату. Кров хворому не була належно поповнена, що мали б найбільше робити анестезіологи. Причинно-наслідковим звязком між діями лікарів Самбірської ЦРЛ та ЛОКЛ і смертю [PERSON] вважає сукупність факторів, а саме: крововтрату, серветки в рані та натяг вени». Суд не приймає до уваги висновок паталого-анатомічної конференції Самбірської ЦРЛ (протокол від 11.11.2004 р. (а.с.81-84)), яким визнано дії лікаря-травматолога [PERSON] правильними та максимально ефективними під час надання медичної допомоги хворому [PERSON] при відсутності судинного хірурга та показання [PERSON] в тій частині, що рана хворого [PERSON] в операційній не кровила, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам справи, спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні анестезіолога [PERSON], судово-медичного експерта [PERSON], висновком службового розслідування випадку смерті [PERSON] в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА, висновком №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, висновком №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, з яких слідує, що у хворого [PERSON], внаслідок недостатньо проведеного гемостазу пошкоджених судин лікарем-травматологом [PERSON], кровотеча продовжувалася. Також суд не приймає до уваги висновок №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117) в частині, що «між виявленими дефектами хірургічного лікування хворого [PERSON] та його смертю не можна встановити прямого причинного звязку», а також висновок №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справив частині того, що «кровозаміщення гр. [PERSON] проводилося адекватно ступеня геморагічного шоку; в протоколі операції лікарем-судинним хірургом [PERSON] про марлеві салфетки під артерією в рані не вказано, але вказано, що кровопостачання після шунтування веною було відновлено; хворому [PERSON] після операції 01.7.2004 р. на праву руку була накладена гіпсова лангета, а про положення руки у випростаному положенні і про згинальну контрактуру в наданих матеріалах справи нічого не вказано; причина смерті хворого [PERSON] є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги на до госпітальному періоді», оскільки вказані висновки не відповідають встановленим судом обставинам справи, спростовуються поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], судово-медичних експертів [PERSON] та [PERSON] І.І., частково висновком №124/06-к від 05.12.2006 р. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. На підставі ч.1 ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінюючи докази, представлені позивачем, щодо проведених нею витрат на поховання [PERSON] товарні чеки на загальну суму 1322,5 грн., а також враховуючи її вимоги, викладені в позовній заяві, висновки суду, що смерть [PERSON] була наслідком недостатньо ефективних та неадекватних ситуації, яка склалася під час операційного та післяопераційного періодів, дій лікарів Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні, суд вважає, що із Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні слід стягнути в користь [PERSON] кошти в сумі 1235 грн. в рахунок відшкодування завданої їй майнової шкоди - витрат понесених нею на поховання [PERSON], а саме : за придбання одягу (костюм) 240 грн., вінок 270 грн., домовина 650 грн., хрест 65 грн. Позовні вимоги в частині відшкодування позивачу майнової шкоди в сумі 687 грн., хоч фактично розрахунку проведеного в позовній заяві ця сума становить 900 грн. (оформлення похорону 150 грн., плата священнику 150 грн., поминки 9 д., 40 д. 600 грн.) суд вважає такими, що не були доведеними в судовому засіданні позивачем, оскільки жодного документального підтвердження їх витрати позивачем не представлено, а тому в їх задоволенні слід відмовити за недоведеністю. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2008 р. задоволено позов і визнано [PERSON] та [PERSON], померлого 02 липня 2004 року, такими, що проживали однією сімєю з квітня 1997 року до 02 липня 2004 року. Свідоцтвом про народження, виданим повторно відділом РАЦС Самбірського МРУЮ Львівської області від 08.10.2004 р., підтверджується, що [PERSON] народилася 11.03.1997 р. і її батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги стосовно стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що внаслідок смерті [PERSON], яка була наслідком недостатньо ефективних та неадекватних ситуації, яка склалася під час операційного та післяопераційного періодів, дій лікарів Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні, позивач зазнала душевних страждань та болю, моральних переживань, втрати близької людини. За таких обставин, суд вважає, що позивачу [PERSON] було завдано моральних збитків, однак сума, визначена нею в позовній заяві 100 000 грн. є завищеною, і дотримуючись вимог розумності та справедливості, враховуючи характер і глибину моральних страждань позивача та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні в користь позивача підлягає стягненню 65 000 грн. завданих моральних збитків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: partial