Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-16 00:00:00

05.05.2011 року позивач звернувся до Варвинського районного суду з позовом до [PERSON] селищної Чернігівської області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначає, що 25 жовтня 2010 року помер його батько [PERSON], і він, як його син, являючись спадкоємцем за законом всього його майна у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся з причин перебування на амбулаторному лікуванні у [PERSON] ЦРЛ в період з 14.04.2011 року по 25.04.2011 року, а тому і звернувся до суду щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в цивільному позові, та наполягав на їх задоволенні /а.с.4/. Відповідач [PERSON] селищна рада, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, подала через канцелярію суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають в повному обсязі та з проханням провести розгляд справи без їхньої участі /а.с.18/. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.20/. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши докази по справі, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст.1220, ч. 1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що [PERSON] помер 25.10.2010 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 101, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 152015 виданого 26.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області /а.с.6/. Як вбачається з матеріалів та не оспорюється сторонами по справі, позивач [PERSON] є сином та єдиним спадкоємцем за законом спадкового майна [PERSON], до складу якого належить, зокрема, земельна ділянка площею 1,42 га, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Чернігівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії IV-ЧН № 013336 /а.с.8/. Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, судом не встановлено. Відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дією, що свідчить про прийняття спадщини, є подача заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач був повідомлений про смерть батька того ж дня, а саме 25.10.2010 року, тобто і про відкриття спадщини він також знав з того ж дня, проте в визначений законом строк заяви про прийняття спадщини не подав. Виходячи з правового аналізу ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини посилається на перебування його в період з 14.04.2011 року по 25.04.2011 року на амбулаторному лікуванні у [PERSON] центральній районній лікарні /а.с.5/, що в свою чергу і унеможливило своєчасне подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Обставини, визнані сторонами, згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. В судовому засіданні з пояснень [PERSON] встановлено, що він не звертався до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого законодавством. Згідно з повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась /а.с.19/. Факт неподання позивачем заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого законодавством підтверджується також і інформаційною довідкою [PERSON] районної державної нотаріальної контори вих. №304/02-31 від 28.04.2011 року /а.с.12/. Відповідно до розяснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме внаслідок хвороби, що і унеможливило своєчасне звернення до нотаріальної контори. Дослідивши письмові докази по справі та давши їм належну оцінку в сукупності з іншими доказами, враховуючи досить незначний проміжок часу, що був пропущений позивачем для прийняття спадщини, за умови відсутності спору про спадщину, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: partial