Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-24 00:00:00

25 жовтня 2008 року померла [PERSON]. Спадкоємицею за заповітом є [PERSON]. Спадкове майно складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 2,3278 га, що розташована на території Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Нотаріус не може оформити спадкові права на земельну ділянку, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи. За захистом прав та інтересів спадкоємиць [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, попередньо подавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, про підтримання позовних вимог (а.с. 17) та про визнання позовних вимог [PERSON] (а.с. 16). Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 25 жовтня 2008 року (а.с. 5). По своїй смерті [PERSON] залишила заповіт (а.с. 6) на все своє майно на користь [PERSON]. Ксерокопією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 685577 від 15 вересня 2006 року (а.с. 8), виданим на імя [PERSON], витягом з технічної документації на поділ земель (а.с. 10) доведено, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка № 478 на території Курашовецької сільської ради площею 2,3278 га. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Спадкоємець за законом син спадкодавця і брат позивача [PERSON] підписав нотаріально посвідчену заяву про те, що він не прийняла спадщини і не має наміру цього робити в майбутньому (а.с. 7). Таким чином, позивач [PERSON] має право спадкувати за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] і вона може набути прав власника щодо спадкового майна земельної ділянки. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» № 8 від 04 лютого 2011 року (а.с. 9), а також розяснень завідувача Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 11) слідує, що оригінал державного акта втрачено, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved