Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-03 00:00:00

23 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно заборгованість за договором кредиту № 0141/08/03-CLNv, укладеного між Позивачем та [PERSON] 23.05.2008 р. в сумі 3075443,13 доларів США, що еквівалентно 24529986,16 грн. за офіційним курсом НБУ на день подачі позовної заяви до суду та судові витрати, посилаючись на те, що за вказаним договором [PERSON] був наданий «редит в сумі 3000000,00 доларів США. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 23.05.2008 року був укладений договір поруки № 07-510/08 з Товариством з обмеженою ааповідальністю промислово-фінансова група «Спарта», відповідно до якого останнє відповідає за зобовязання позичальника згідно умов кредитного договору, але відповідачі зобовязання не виконали. 27.08.2010 р. [PERSON], звернулася до суду з клопотання щодо залучення її ло цієї справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та з Позовною аявою про визнання недійсними кредитного договору № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 р. укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум», Договору поруки № 07-510/08 від 23 травня 2008 р. укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «СПАРТА», Договору іпотеки № 07-509/08 від 23 травня 2008 р. укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON]. Ухвалою суду від 2.09.2010 р. [PERSON] залучено до справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, обєднано позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «БАНК ФОРУМ», [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» про визнання недійсними правочинів в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «БАНК ФОРУМ» до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. 4 листопада 2010 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю промислово- фінансова група «Спарта» звернувся з клопотанням до суду, щодо роз'єднання частини первісного позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Банк Форум» в частині стягнення суми боргу, процентів та пені з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» і частину первісного позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Банк Форум» в частині стягнення суми боргу, процентів та пені з [PERSON] та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - [PERSON], посилаючись на те, що розгляд первісного позову Акціонерного комерційного банку «Форум» про стягнення сум, заявлений до кількох відповідачів, та розгляд позову третьої особи про визнання недійсними договорів може суттєво продовжити судовий процес, затягнути строки вирішення справи, ускладнити процедуру дослідження доказів по справі. 4.11. 2010 року Ухвалою суду Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» про розєднання позовів задоволено, оскільки їх спільний розгляд буде ускладнювати вирішення справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути заборгованість за кредитним договором по пені та по простроченим відсоткам з [PERSON]І та ТОВ Промислово - фінансова группа «Спарта» солідарно. Представники відповідача ТОВ Промислово - фінансова група «Спарта», позов визнав в частині стягнення заборгованості за кредитним договором по пені та по простроченим відсоткам з ТОВ Промислово - фінансова група «Спарта». Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає в .жремій частині задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, до 23.05.2008 р. Позивач (Банк) уклав з [PERSON] (Позичальником) Кредитний договір № 0141/08/03-CLNv, відповідно до якого останньому було відкрито не відновлювальну средитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 3000000,00 доларів США зі сплатою 12,9% річних і кінцевим строком повернення 22 травня 2015 року. Згідно п. 3.1.1. Кредитного Договору від 15.05.2007 р., Банк надає Позичальнику кредитні кошти відповідно до заявки шляхом видачі готівкою або зарахування на поточний, картковий рахунок Позичальника. Судом встановлено, що на виконання умов Кредитного договору № 0117/07/03-CL від 14.05.2007 і. Позивач надав [PERSON] 29.05.2008 року - 1800000,00 доларів США відповідно до Заявки на видачу готівки № 3795152, 12.06.2008 року - 500000,00 доларів США відповідно до Заявки на видачу готівки № 3856523, 20.06.2008 року - 200000,00 доларів США відповідно до Заявки на видачу готівки № 3884709, 20.08.2008 року - 200000,00 доларів США відповідно до Заявки на видачу готівки № 4150856. Отже судом досліджено докази та встановлено, що Позивач як Кредитодавець, своєчасно та повністю виконав умови Кредитного договору № 0141/08/03-CLNv від 23.05.2008 р. та надав грошові кошти Позичальнику у кредит. Згідно п. 2.6. Кредитного договору від 23.05.2008 р., Позичальник зобовязаний самостійно сплачувати проценти за користування кредитними коштами в валюті кредиту на відповідний зазначений рахунок, щомісячно і не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами. У п.2.7. Кредитного договору від 23.05.2008 р. зазначено, що при здійсненні платежів, позичальник у першу чергу сплачує проценти за користування кредитними коштами та комісії, у другу .чергу - прострочена заборгованість за кредитом, в третю чергу - строкові проценти та комісії, в четверту чергу - заборгованість за кредитом, і в останню чергу - можливі неустойка, штраф та пеня, потім - інші вимоги. У первісній позовній заяві зазначено, що починаючи з липня 2009 року Позичальник свої обов'язки за Кредитним договором від 23.05.2008 р. належним чином не виконує - проценти за всмстування отриманими кредитними коштами Банку не сплачує. Загальна сума фактично виданого кредиту становить 2700000,00 доларів США. [PERSON] частково погасив суму кредиту у розмірі 128572,00 доларів США, що підтверджується Заявкою про переказ готівки № 4977916 від 27.01.2009 р. на суму 100000,00 доларів США, Заявкою про переказ готівки № 5871742 від 02.07.2009 р. на суму 28572,00 доларів США. Тобто остаточний борг по кредиту становить 2571428,00 доларів США. [PERSON], зазначене не спростував, доказів остаточного погашення суми кредиту суду не надав. Пунктом 5.3. Кредитного договору від 23.05.2008 р., у випадку невиконання або неналежне виконання Позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів, тощо, Банку надано право припинити кредитування, а Позичальник в свою чергу повинен здійснити дострокове повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплатити Банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього, Банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом Позичальнику письмову вимогу про повернення Позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, Банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно чи інше забезпечення у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки та інших витрат банку, у порядку, визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України. Пунктом 2.4. кредитного договору № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року передбачено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно з п. 2.6 цього договору. Несплата позичальником процентів в терміни встановлені п. 2.6 цього договору дати, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно. Згідно до п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 відсотка за кожен день прострочення. Отже, враховуючи те, що Позичальник припинив сплату процентів по кредиту з липня 2009 року, Банком було направлено Позичальнику Вимогу про дострокове повернення кредитних коштів № 3465/8.3.5.1.3. від 29.12.2009 року, в якій банк вимагав повернути кредитні кошти, сплатити нараховані проценти та сплатити штрафні санкції (пеню). Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 23.05.2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» був укладений договір поруки за № 07-510/08, відповідно до якого останнє відповідає за зобовязання Позичальника згідно умов кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки від 23.05.2008 року, в разі невиконання та/або порушень Позичальником зобовязань за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю щюмислово-фінансова група «Спарта» (Поручитель) зобовязався перед Банком повністю погасити заборгованість за кредитним договором, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно з п. 3.1 Договору поруки, [PERSON] та Товариство з обмеженою иіловідальністю промислово-фінансова група «Спарта» відповідають перед Банком як солідарні боржники. Отже, копію Вимоги про дострокове повернення кредитних коштів № 3465/8.3.5.1.3. від 29.12.2009 року, Позивач також направив і Поручителю - Товариству з обмеженою відповідальністю -промислово-фінансова група «Спарта». [PERSON], яка звернулася до суду з клопотання щодо залучення її до цієї справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та з Позовною заявою про визнання недійсними кредитного договору № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум», Договору поруки №07-510/08 від 23 травня 2008 р. укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «СПАРТА», Договору поруки № 07-509/08 від 23 травня 2008 р. укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON], обґрунтовує свої позовні вимоги тим що: -[PERSON], проживає з [PERSON] однією сімєю чоловіка та жінки з січня 2007 року по цю дату, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від «14» травня 2009 року по справі № 2-о-166/09. Судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2009 р. по справі № 2-3561/09 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], встановлено, що шлюбні стосунки в них припинені з 2006 року. Отже на момент підписання сторонами кредитного договору № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року, згоду на його укладання повинна надавати не [PERSON] Олексіївна, а [PERSON], яка вже тоді проживала з [PERSON] однією сімєю чоловіка та жінки. А [PERSON] ніякої згоди на укладання кредитного договору не надавала. -Кредитний Договір № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року суперечить ст. 99 Конституції України. ст. 192, ч.І ст.524, ч.2, 3 ст.533 ЦК України, ч.2 ст.198 ГК України, ст.З Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.1 ст.З, підпунктами „в, „г пункту 4, 5 ст. 5 Декрету КМУ ".Про систему валютного регулювання і валютного контролю, підпунктам „а, „в та „є підпункту 6.1., підпунктів 6.2, 6.З., підпункту 7.1 пункту 7 Правил НБУ використання готівкової іноземної валюти на території України від 30 травня 2007р. № 200, оскільки гривня, як грошова одиниця (національна валюта) є єдиним законної платіжним засобом в Україні і для використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, потребує отримання індивідуальні ліцензії яку Банк не надав - Кредитний Договір № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року укладено з порушенням ч. 2, 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, які затверджені Постановою національного банку України від 10.05.2007 р. №168, ст. 632 ЦК України), оскільки не Банком не було проведено переддоговірної роботи, в Кредитному договорі відсутній детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача, а отже відсутня ціна Договору. - Кредитний договір № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року суперечить принципу справедливості відповідно до ст.3 ЦК України, є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду [PERSON] бо всі ризики знецінення національної валюти України Акціонерний комерційний банк «Форум» переклав, виключно на [PERSON], Кредитний договір суперечить п. 5, 6, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» бо [PERSON] згідно умов договору несе відповідальність за порушення умов договору (пеню у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, від суми неповерненого кредиту, штраф у розмірі 25% від суми використаної не за призначенням кредитних коштів, штраф у розмірі 5000 грн. за кожен вид порушення зобовязань Позивальником по девяти пунктам договору), а Позивач (Банк) взагалі ніякої відповідальності не несе. -Договір поруки № 07-510/08 від 23.05.2008 р. укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група "СПАРТА» та договір іпотеки № 07-509/08 від 23.05.2008 р. укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] укладені у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року отже визнання недійсним кредитного договору спричинить недійсність договору поруки та Договору іпотеки на підставі ст. 548 ЦК України. Відповідно до зустрічної позовної заяви, [PERSON] вважає, що оскільки при вкладанні Кредитного договору № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року порушено цілу низку норм законодавства України, то на підставі п.2 ст. 65 Сімейного кодексу України, ст. 16, п. 1,3 ст. 203, ст.ст. 215, 227, п. 1. ст. 230 Цивільного кодексу України, п. 5, 6, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» - Кредитний договір № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» і [PERSON], Договір поруки № 07-510/08 тл 23.05.2008 р. укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «СПАРТА» (Поручитель), Договір іпотеки № 07-509/08 від 23.05.2008 р. укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» Ілотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) в частині забезпечення зобовязань за кредитним договором № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року підлягають визнанню недійсними. Ухвалою суду від 2.09. 2010 р., відповідно до приписів ст.ст. 34, 123, 124, 125 ЦПК України, [PERSON] залучено до справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, обєднано позовну заяву [PERSON] до Публічного Акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «БАНК ФОРУМ», [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» про визнання недійсними правочинів в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «БАНК ФОРУМ» до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. 4 листопада 2010 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю промислово- фінансова група «Спарта» звернувся з клопотанням до суду, щодо роз'єднання частини первісного «зову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Банк Фсрум» в частині стягнення суми боргу, процентів та пені з Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-фінансова група «Спарта» і частину первісного позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Банк Форум» в частині стягнення суми боргу, процентів та пені з [PERSON] та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо Предмету спору - [PERSON], посилаючись на те, що розгляд первісного позову Акціонерного комерційного банку «Форум» про стягнення сум, заявлений до кількох відповідачів, та розгляд позову третьої особи про визнання недійсними договорів може суттєво продовжити судовий процес, затягнути строки вирішення справи, ускладнити процедуру дослідження доказів по справі. 4.11. 2010 року Ухвалою суду, в порядку ч.2 ст. 126 ЦПК України, Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» про розєднання позовів задоволено, оскільки їх спільний розгляд буде ускладнювати вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи. Згідно п.15 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2, судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та обєднання і розєднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК. Розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у звязку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі розєднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про розєднання позовів і копія предявленого позову. Враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] стосуються договірних відносин [PERSON] з Банком, суду потрібно дослідити процедуру надання згоди [PERSON] яка проживає з [PERSON] однією сімєю чоловіка та жінки, 4.11.2010 р. судом було винесено Ухвалу про роз'єднання позовів, тому первісний позов в частині спору Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ « Банк Форум» і Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» (одне иювадження), і позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі ініпропетровської філії ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] та зустрічний позов третьої ліоби, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «БАНК ФОРУМ», [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» про визнання недійсним правочинів (друге провадження) - розєднані в самостійні аровадження, оскільки їх спільний розгляд буде ускладнювати вирішення справи. Проаналізувавши відносини, які склалися між Позивачем, [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» за Кредитним ізговором № 0141/08/03-CLNv від 23 травня 2008 року, Договором поруки № 07-510/08 від 23.05.2008р. та дослідивши докази, які надані сторонами, та є у матеріалах справи, суд вважає вимоги Позивача, щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта», як Поручителя і відповідно солідарного боржника, заборгованості по кредиту в сумі 3075443,13 доларів США, що еквівалентно 24529986,16 грн. за офіційним курсом НБУ на день подачі позовної заяви до суду та судові витрати в сумі 1820,00 грн. такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави,. якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Право вимоги дострокового повернення кредиту у випадку прострочення чергових платежів , Позичальником передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченогопорукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» не спростовано, що з липня 2009 року, а ні відсотки по кредиту, а ні кредит, Позичальником або Поручителем не сплачувалися, отже заборгованість по кредиту у розмірі 2571428,00 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 384553,03 доларів США, заборгованість по пені по простроченим відсоткам в розмірі 140164,87 доларів США, заборгованість по пені по простроченому кредиту - 10095,23 доларів США підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-фінансова група «Спарта» в повному обємі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved