Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-06 00:00:00

У жовтні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту мешкання однією родиною з [PERSON], померлим у травні 2008р., надання їй права на спадкування з іншими спадкоємцями. В судове засідання [PERSON] не з*явилась. В письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, позов доповнила вимогою про стягнення з відповідачів солідарно на її користь витрат на ремонт будинку, що належав [PERSON], зазначивши, що з травня 1999р. вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах та мешкала однією родиною з [PERSON] в будинку № 54 по вул.. Маріупольській, який належав її батькам, а з травня 2002р. - в будинку [PERSON] № 197 по вул.. Меламеда в м. Маріуполі. Увесь цей час турбувалась про чоловіка, вносила свої кошти у забезпечення родини, ремонт будинку, придбання обладнання для будинку та ліки для догляду за чоловіком, сплачувала комунальні послуги. Після смерті [PERSON], яка наступила 11.05.2008р., відкрилася спадщина у вигляді будинку № 197 у зв*язку з чим, просила суд встановити факт мешкання однією родиною протягом більше 5 років та надати їй рівне право на спадкування з іншими спадкоємцями відповідачами по справі, а також стягнути з останніх витрати, які вона понесла по утриманню майна [PERSON] у вигляді ремонту спадкового будинку в сумі 37310 грн., а також, крім того - по сплаті за газ у розмірі 1562,95 грн. та витрати, пов*язані з похованням спадкодавця у розмірі 5588 грн., а всього 44460,95 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що позивачка була знайома з його братом та протягом певного часу підтримувала з ним відносини, які не були фактичними шлюбними відносинами, т.я. його брат з позивачкою не вів спільного господарства, не потребував стороннього догляду, що не надає [PERSON] права встановити факт мешкання однією родиною та вимагати надання рівного права з спадкоємцями іншої черги на спадщину. Кошти, які пред*явлені позивачкою по утриманню спадкового будинку, вона в ремонт спадкового будинку не вносила, сплату за газ проводила після смерті [PERSON] протягом періоду часу, коли мешкала в цьому будинку за власною ініціативою, а витрати на поховання понесла за взаємною домовленістю з родичами, відмовившись від їх участі у витратах. Просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача № 2 [PERSON] за довіреністю позов не визнала та пояснила, що позивачка не проживала однією родиною з братом її чоловіка, про що їй відомо у зв*язку з тим, що її родина постійно спілкувалась з братом та знала образ його життя. [PERSON] не потребував стороннього догляду, т.я. мав задовільний стан здоров*я, отримував пенсію, на яку міг себе забезпечувати, крім того, мав додаткові заробітки. Ремонт в будинку за допомогою позивачки не проводив, а витрати на поховання Сторовойтова сплатила сама з власної ініціативи, тому в позові просила відмовити. Представник відповідачів адвокат [PERSON] позов не визнала та стверджувала, що позивачка не надала доказів, що підтверджують той факт, що [PERSON] потребував стороннього догляду та позивачка протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік або з інших причин був у безпорадному стані. ствердження, які містяться в позовній заяві, не підтверджують факту спільного мешкання протягом останніх 5 років з померлим, тому позивачці не може бути надано право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги, тобто його братами відповідачами по справі. Просила в позові відмовити. Від Другої держнотконтори надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Даний висновок робиться з урахуванням наступних норм закону та встановлених обставин. Положеннями ст. 74 СК України, який введений у дію з 01.01.2003р., передбачено виникнення прав жінки та чоловіка, що мешкають однією сім*єю, але не перебувають у шлюбі між собою, у тому числі на майно, придбане ними за час спільного мешкання. Поняття сім*ї міститься в ст. 3 СК України, відповідно якої сім*ю складають особи, які спільно проживають, пов*язані спільним побутом, мають взаємні права та обов*язки. Позивачка в обґрунтування своїх вимог в позовних заявах стверджувала, що протягом 9 років мешкала однією сім*єю з [PERSON], вела спільне господарство, проживала разом з ним за різними адресами, а також була прописана за місцем його мешкання до квітня 2003р., тобто знаходилась у фактичному шлюбі. На початку 2008р. на своє ім*я уклала договір на ремонт будинку, де мешкала з [PERSON], та сплатила за цим договором суму 37310 грн., яку брала у борг. За цих обставин просила визнати її право на спадкування разом з відповідачами в одній черзі та стягнути понесені нею витрати. Судом дані ствердження не можуть бути прийняті до уваги в якості доказів, т.я., окрім того, що проти них заперечують відповідачі, вони не підтверджені належними та допустимими доказами факту мешкання однією сім*єю без реєстрації шлюбу, у тому числі: наявності місця постійного мешкання, придбання якого-небудь іншого майна для потреб сім*ї, прояву взаємної участі в рішенні життєвих питань, взаємної турботи одного про другого. Окрім того, позивачкою не наведено доказів, які передбачені ч.2 ст. 1259 ЦК України, таких, як безпорадний стан спадкодавця через тяжку хворобу або каліцтво, у зв*язку з чим останній потребував сторонньої допомоги протягом тривалого часу. Навпаки, лікувальним закладом міськлікарнею № 7 надана довідка від 26.12.2008р., що [PERSON] за період з 1995р. по 2006р. до поліклініки не звертався; при зверненні у вересні 2006р. та у вересні 2007р. зазначена відповідна причина (а.с. 63), яка не є тяжкою хворобою. Відомості про каліцтво в матеріалах справи відсутні. Суд, даючи оцінку встановленим фактам, приходить до висновку, що на їх підставі неможливо довести факт мешкання позивачки та спадкодавця однією сім*єю протягом тривалого часу, тобто з 1999р. по 2008р., а ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] під час знайомства підтримували звичні для людей їх віку відносини, у тому числі надавали один одному допомогу та послуги побутового характеру, самі по собі не є доказом існування родини, що виключає можливість пред*явлення на цій підставі вимог майнового характеру. За таких обставин в задоволенні позову [PERSON], як в частині встановлення факту мешкання однією родиною, так і надання рівного з спадкоємцями іншої черги права на спадкування, так і стягнення витрат на ремонт та поховання, слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову суд відмовляє, то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed