Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-16 00:00:00

В січні 2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином. Обґрунтовуючи свій позов, посилався на те, що 18 липня 2009 року, близько 17 години по вул.Куйбишева в с.Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області, між позивачем та відповідачем виникла сварка, яка переросла в бійку, внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до середнього ступеню тяжкості. Згідно вироку Великомихайлівського районного суду від 23.11.2009 року, відповідач визнаний винним в скоєні злочину, передбаченого ст.122 КК України та якому призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вказаним злочином позивачеві заподіяна моральна шкода, яка виразилися в фізичних стражданнях позивача, нервовому потрясінні, позивач позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя. У звязку з нанесеними позивачеві діями відповідача тілесних ушкоджень, він вимушений був двічі стаціонарно лікуватися та за рекомендаціями лікаря повинен обстежуватись та лікуватися кожних півроку. Просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що в наслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідачем він зазнавав фізичну біль і страждання, перебував на лікуванні та в подальшому потребує лікування. Просить стягнути з відповідача у відшкодування завданої в наслідок вчинення злочину моральної шкоди у розмірі 50000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, в частині визнання завдання його противоправними діями позивачеві моральної шкоди. В частині стягнення з нього 50 000 грн., оціненого позивачем розміру завданої моральної шкоди не визнає та вважає, що розмір завданої моральної шкоди позивачем завищений. Також додав, що на даний час він не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому не в змозі виплатити позивачеві вищезазначені гроші. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що вироком Великомихайлівського районного суду від 23.11.2009 року відповідача [PERSON]О, визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ст.122 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. В матеріалах справи наявний висновок експерта №149 від 05 жовтня 2009 року про проведення судово-медичної експертизи, згідно якої тілесні ушкодження завдані позивачеві [PERSON] відповідачем [PERSON]відносяться до середнього ступеню тяжкості. Так відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України слідує, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею ст.28 КПК України передбачено, що особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку з ушкодженням здоровя. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Як вбачається, в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди не зазначено, зокрема, з яких міркувань виходить позивач, визначаючи розмір шкоди і якими доказами цей розмір підтверджується. Тож, з урахуванням вищевикладеного, при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер моральної шкоди та обсяг фізичних страждань, яких зазнав позивач, внаслідок отримання ним тілесних ушкоджень, стан здоровя, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, також суд враховує матеріальне становище відповідача, тому виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача, відносно стягнення моральної шкоди слід знизити до 6000 грн. Так як позивача, при зверненні до суду, було звільнено від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, у звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за відшкодування моральної шкоди судовий збір в сумі 60 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. на користь державного бюджету.

Outcome: partial