overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, [PERSON] в позовній заяві вказавши, що вони одружились з відповідачем 08.03.1997р. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 19.09.1997р.н. та дочка [PERSON],10.022001.н. Як вказала позивачка, обидві дочки проживають разом з нею і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач не працює і не бажає шукати будь-яку роботу. В даний час сторони проживають окремо, проте відповідач жодних коштів на утримання дітей не надає. У звязку з наведеним позивач просить суд ухвалити рішення відповідно до якого стягувати з відповідача, [PERSON] аліменти на її користь на утримання двох дітей по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Під час судового розгляду справи, позивач подала заяву про зменшення позовних вимог в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 600грн. на двох дітей. Змінені позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, в обґрунтування навела обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач, [PERSON] змінені позовні вимоги визнав. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно свідоцтва про народження [PERSON],19.09.1997р.н.,та [PERSON], 10.02.2001р.н. їхніми батьками є [PERSON]. та [PERSON] сторони по справі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини, той із них хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач проживає окремо від дітей, однак добровільно допомоги по утриманню дітей не надає, домовленості між сторонами, щодо надання допомоги не досягнуто. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дітей. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають істотне значення по справі, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги позивачки слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.11.1992 року, актовий запис № 576, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин неправильної поведінки відповідача, який постійно вчиняв сварки, скандали, в зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, сторони разом не проживають протягом 13 років, спільне господарство не ведуть. Враховуючи зазначене, а також те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, позивачка просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте згідно протоколу судового засідання Суду муніципія Бендер Республіки Молдова від 29 червня 2010 року на підставі клопотання Міністерства Юстиції Республіки України про виконання окремих процесуальних дій по відношенню до відповідача [PERSON], він визнав позов позивачки про розірвання шлюбу, надав згоду про проживання спільної неповнолітньої дитини з позивачкою та просив суд розглядати справу за його відсутністю. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1992 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, разом не проживають на протязі 13 років, спільне господарство не ведуть, спору про місце проживання неповнолітньої дитини між ними немає. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленні одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 ч. 2, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить будинок садибного типу № 73 по вул. Панаса Мирного в м. Таврійськ Херсонської області. Окрім нього в будинку зареєстрована відповідач, яка більше чотирнадцяти років за місцем реєстрації не проживає, жилим приміщенням не користується, участі в утриманні житла не приймає, її речі в будинку відсутні. Просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Таврійськ вул. П. Мирного, буд. 73. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок №73, розташований по вул. Панаса Мирного в м. Таврійськ Херсонської області. Згідно даних про реєстрацію, за вказаною адресою зареєстрована відповідач. Враховуючи, що остання більше року за місцем реєстрації відсутня без поважних причин, участі в утриманні житла не приймає, а її реєстрація за вказаною адресою змушує позивача сплачувати комунальні послуги, які нараховуються на відповідача як на члена гсім'ї, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

29 вересня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1А частини всіх видів доходів відповідача на її утримання, у зв'язку з навчанням до досягнення 23 років, тобто по 04.07.2012 року. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач - [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON]. Вона навчається в Інституті іноземної філології Національного педагогічного університету імені [PERSON] на 5 курсі денної форми навчання, закінчує навчання 30.06.2011 року. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1А частини всіх видів доходів щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

15 жовтня 2010 року Публічне акціонерне товариство „Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про видачу та використання кредитних карток в сумі 40863 грн. 18 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив та просив суд стягнути з відповідача 33985 грн. 98 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем вона не може погасити борг, а також зазначила, що позивач належним чином не повідомляв її про наявність заборгованості. Проте, проти розрахунку заборгованості відповідач не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством „Універсал Банк", яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство „Універсал Банк" та відповідачем було укладено договір про видачу та використання кредитних карток, відповідно до якого [PERSON] отримала емітовану картку та пін конверт лімітом 29000 грн. зі сплатою відсотків з кінцевим терміном повернення до 30 вересня 2009 року. Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконувала, а тому утворилася заборгованість в сумі 33985 грн. 98 коп., з якої 29024 грн. 90 коп. - заборгованість по кредиту, 3537 грн. 73 коп. -заборгованість по відсоткам, 1423 грн. 35 коп. - пеня, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Сторони 20 травня 1984 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач просить шлюб розірвати, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось , з січня 2010 року він проживає окремо, створив сім»ю з іншою жінкою, на примирення не погоджується, стосунки не підтримує, шлюб існує формально. В судове засідання позивач не зявився , просить справу слухати у його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу . Відповідач в судове засідання не з»явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлена належним чином , про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого відповідач відмовилась одержати судову повістку. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно ДО 4.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони протягом тривалого часу проживають окремо, примирення протягом наданого судом строку між ними не відбулось, позивач стверджує, що примирення між ними не можливе, оскільки він створив іншу сім»ю, тому шлюб існує формально, неповнолітніх дітей не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 800 кв.м по вулиці Гагаріна № 22 в с. Білине Балтського району Одеської області. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони 20.11.2010 року уклали з відповідачем угоду купівлі-продажу вищевказаного будинку і сплатили відповідачу гроші у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала їм технічну документацію^ правовстановлюючі документи на будинок та ключі від нього. Проте, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що вищевказаний будинок належав матері відповідача, [PERSON] померлій 27 грудня 2000 року, а відповідач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину, але своєчасно не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і, відповідно, не отримала свідоцтво про право на спадщину. Вказані обставини позбавили позивачів права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивачі змушени звернутися до суду з позовом, надали суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглянути справу без їх участі. Відповідач до судового засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, у звязку з незадовільним станом здоровя. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 800 кв.м по вулиці Гагаріна № 22 в с. Білине Балтського району Одеської області, що відповідач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що угода купівлі-продажу будинку між сторонами відбулась, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивачі є добросовісними набувачами і мають законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 900 кв.м по вулиці Пушкіна № 1 в с. Білине Балтського району Одеської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він 28.07.2003 року уклав з відповідачем угоду купівлі- продажу вищевказаного будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 3800 (три тисячі вісімсот) Доларів СІЛА, про що складена відповідна розписка, а відповідач передав йому технічну документацію, правовстановлюючі документи на будинок та ключі від нього. Проте, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що вище вказаний будинок належав батькові відповідача [PERSON], померлому 13 серпня 2008 року, а відповідач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, але своєчасно не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і, відповідно, не отримав свідоцтво про право на спадщину. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушена звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, у звязку з незадовільним станом здоровя. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 900 кв.м по вулиці Пушкіна № 1 в с. Білине Балтського району Одеської області, що відповідач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що угода купівлі- продажу будинку між сторонами відбулась, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає. Вважає, що він у змозі та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так, як він є працездатним. Тому просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач предявлений позов визнав. Пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Ця обставина стверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач працює у Відкритому акціонерному товаристві «ДМКД» ЦРМП газорізником, та у змозі виплачувати аліменти на утримання свого сина. Тому суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави. Куруючись ст.,ст.180,181,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.,ст.6-14,60,130,212-218, ЦПК У країни, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-12-26 00:00:00

У грудні 2010 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. В теперішній час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Однак відповідач добровільно надавати їй таку допомогу не бажає. Відповідач є працездатним, у змозі та зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу. Тому вона і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення їхнім сином віку трьох років. Відповідач предявлений позов визнав. Пояснив, що він працює газорізником в цеху ремонту металургійних печей у Відкритому акціонерному товаристві «ДМК ім. Дзержинського». Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини до досягнення їхнім сином трирічного віку у розмірі, вказаному позивачкою. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Окрім того позивачка в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідач працює у Відкритому Акціонерному Товаристві «ДМКД» ЦРМП газорізником, у змозі та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років. При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України «Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання /аліменти/ має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу». Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України «Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років». При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved