Jurisdiction: civil
Date: 2011-01-16 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 8069,42 грн. Зазначивши в позовній заяві, що 22 серпня 2007 року ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 400016944 згідно з яким відповідач отримав в безготівковій формі споживчий кредит для придбання товарів народного вжитку в сумі 14343,86 грн. із сплатою 6% річних за користування кредитними коштами. Відповідачу було відкрито рахунок в національній валюті № 29093400016944. Розділом 2 кредитного договору сторони передбачали порядок виконання грошових зобовязань позичальником. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконує належним чином, а позивач взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі, розпорядженням перерахував 13040,00 гривень сума споживчого кредиту на рахунок ФОП [PERSON], а залишок самому позичальнику. Починаючи з квітня 2009 року відповідач перестав регулярно сплачувати проценти та повертати частку кредиту відповідно до п.2.8. договору. Станом на 05.11.2010р. заборгованість становить 8069,42 гривень, а саме за кредитом 7309,62 грн., відсотки 1,47 грн., комісія за РО 758,33 грн. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість разом з витратами по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судовому засідання надав заяву про визнання позову, про що подав письмову заяву. Вiдповiдно до ч.2 ст. 158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч. 3 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позичальник порушив взяте на себе зобов'язання за кредитним договором, не повертає отриманий споживчий кредит, тому відповідно до умов договору позивач має право на дострокове стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, відсотках за користування кредитом та пені за порушення зобов'язання. Заявлені вимоги є обґрунтованими, відповідають вимогам закону і положенням кредитного договору, тому заявлений позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 80,69 гривень та коштів з ІТЗ в сумі 120,00 гривень, а всього в сумі 200,69 гривень належить віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved