overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Кредитна спілка „Оберіг звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить: · стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Оберіг» заборгованість за кредитом в розмірі 6642 гривні 85 копійок; · розірвати кредитний договір № 395 від 26 березня 2008 року, укладений між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON]. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позову. Відповідачі в судове засідання також не зявились, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. У звязку з цим справа, за згодою представника позивача, розглядається за правилами ст. ст. 224-233 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши справу в межах позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов Кредитної спілки „Оберіг підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2006 року між Кредитною спілкою „Оберіг та [PERSON] було укладено кредитний договір № 395 (а.с. 9), відповідно до якого кредитна спілка зобовязувалась надати [PERSON] кредит в розмірі 2189 гривень із сплатою 0,1315% за кожен день користування кредитом. Кредит надавався на 12 місяців з 26.03.2008 року по 26.03.2009 року. Вищевказані кошти [PERSON] отримав на підставі видаткового касового ордеру № 1579 (а.с. 12). Вищевказаний договір свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] вимоги кредитного договору у встановлений договором строк не виконав. Згідно розрахунку (а.с. 6) він допустив заборгованість у розмірі 6642 гривні 85 копійок. Ця сума боргу, відповідно до ст. 554 ЦК України, підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON], оскільки останній на підставі договору поруки (а.с. 11) поручилась перед Кредитною спілкою «Оберіг» солідарно відповідати в повному обсязі за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. Також суд на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України розриває кредитний договір № 395 від 26.03.2008 року, укладений між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON], оскільки відповідач істотно порушив цей договір, не сплативши позивачу суму кредиту та відсотки. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Кредитна спілка „Оберіг звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в якому просить: - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Оберіг» заборгованість за кредитом в розмірі 34369 гривень 84 копійки; - розірвати договір споживчого кредиту № 1334 від 17.10.2008 року, укладений між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог. Відповідачі в судове засідання також не з'явились, але надали заяву про визнання позову. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути борг за комунальні послуги на суму 1005 грн. 40 коп. Вказав, що відповідач проживає у [INFO], і своєчасно не сплачує за комунальні послуги. Сума заборгованості станом на 01.01.2010 року складає 1005 грн. 40 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого у поданій у судове засідання заяві представник позивача не заперечував Оцінюючи зібрані по справі докази суд находить позов який підлягає задоволенню. Позивач надає послуги по утриманню житлового будинку та при будинкової території, де мешкає відповідач. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за житло. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а тому суд стягує заборгованість яка виникла станом на 01.01.2010 року у розмірі 1005 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача борг за надану теплову енергію в сумі 866 грн. 39 коп. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує.. Відповідач у судове засідання не з"явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суду не повідомила. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого у поданій в судове засідання заяві представник позивача не заперечувала, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» надає послуги із централізованого водопостачання та водовідведення Відповідачу з 01.07.2008 року за адресою [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 26.06.2008 року за №990, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 05.08.2008 року за №788, єдиним підприємством, яке здійснює надання вказаних послуг є Позивач по справі, таким чином Позивач та Відповідач вступили в договірні відносини, які було зафіксовано шляхом відкриття особового рахунку №1250001012 та видачі розрахункової книжки для оплати послуг з водопостачання та водовідведення. У відповідності до вимог статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на Відповідача покладаються обов'язки, як споживача укласти договір про надання послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати отримані послуги у строки, встановлені договором або законом. На даний момент договірні відносини між сторонами продовжують існувати, оскільки (Позивачем вказані послуги надаються, а Відповідачем послуги отримуються та жодна зі сторін не (порушувала питання щодо розірвання договору. Таким чином, між сторонами існує договір, відповідно до якого Позивач зобов'язаний надавати послуги з водопостачання та водовідведення Відповідачу, а він, в свою чергу, зобов'язаний оплатити надані послуги, - договір про надання послуг визначений ст.901 ЦК України. Згідно ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Позивач проводив нарахування плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення з розрахунку на 2-х осіб, відповідно до тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення для населення, які були затверджені рішеннями Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Підприємством належним чином виконуються взяті на себе зобов'язання, проте відповідачем надані послуги в не оплачувались, у зв'язку з чим на 01.03.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 866 грн. 39 коп. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання згідно ст.525, 526 ЦК України та ст. 68 ЖК України не виконуює, суд стягує борг та відповідно до ст.88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

ВАТ КБ «Надра» є іпотекодержателем квартири [ADDRESS] та звернувся в особі філії ВАТ КБ «Надра» Рівненське РУ в суд із заявою про скасування заходів забезпечення позову [PERSON], правонаступника [PERSON], до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування на підставі ч.б ст.154 ЦПК України. Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Костопільського районного суду від 21 жовтня 2008 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову [PERSON], правонаступника [PERSON], до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та заборонено проводити будь-які операції майнового характеру з даною квартирою. 9 липня 2010 року Костопільським районним судом ухвалене рішення по вказаній справі, згідно з яким позовні вимоги задоволено та визнано договір дарування вищевказаної квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON], недійсним. Дане рішення було оскаржене в суді апеляційної інстанції та 30 вересня 2010 року Апеляційним судом Рівненської області винесено рішення про його скасування та відмову позивачу в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування. Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2010 року набрало законної сили. Відповідно до ч.б ст.154 ЦПК якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи те. що у задоволенні позову [PERSON], правонаступника [PERSON], до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] було відмовлено, суд вважає за вірне заяв\' ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Рівненське РУ про скасування заходів забезпечення позову задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Затоківської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку №1342а площею 0,037 га., що розташована на теріторії Затоківської селищної ради СК «Кинаповець», Білгород-Дністровського району, Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078871 виданного Затоківською селищною радою 02 лютого 2000 року, на підставі рішення 13 сесії XXIII скликання Затоківської селищної ради, Білгород-дністровського району, Одеської області від 21 жовтня 1999 року №63, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власносте на землю за №1507. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні зацікавлені особи не заперечували про задоволення позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність. Вислухавши позивача, зацікавлених осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 30 вересня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №198169 від 01 жовтня 2009 року. За своє життя він мав у власності земельну ділянку №1342а площею 0,037 га., що розташована на теріторії Затоківської селищної ради СК «Кинаповець», Білгород-Дністровського району, Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078871 виданного Затоківською селищною радою 02 лютого 2000 року, на підставі рішення 13 сесії XXIII скликання Затоківської селищної ради, Білгород-дністровського району, Одеської області від 21 жовтня 1999 року №63, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1507. Оскільки, інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача, він фактично прийняв спадщину від померлого, проживав з ним, доглядав його, покупав ліки та продукти харчування, сплачував поточні рахунки та вів господарство. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачі звернулись із позовом, в якому зазначають, що їм на праві власності належить квартирі [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована відповідачка, хоч фактично вона не проживае в даній квартирі без поважних причин понад шість місяців. Просили визнати відповідачку такою, що втратила право на проживання у вказаній квартирі та зобовязати СГІРФО Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області зняти [PERSON] з реєстрації в даній квартирі. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що відповідачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] В жовтні 2006 року вона залишила квартиру і з того часу не проживає в ній. В подальшому вони розірвали шлюб. Реєстрація відповідачки у квартирі, що їм належить, позбавляє позивачів можливості оформили субсидію. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнавала, оскільки житло залишила в результаті суперечки, яка сталась між нею та позивачами в липні 2007 року. В ході розгляду справи відповідачка свою позицію змінила та зазначила, що позов визнає, зніметься із реєстрації сама та намірів щодо повернення до даної квартири вона не має. Представник третьої особи СГІРФО Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області не зявився, направивши заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено, що відповідачам належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки виконкому Андрушівської міської ради в даній квартирі зареєстрована відповідачка (ас.5). Відповідачка визнала, що вона дійсно не проживає у даній квартирі з липня 2007 року. З відмовного матеріалу та пояснень свідка [PERSON] вбачається, що перед тим, як відповідачка залишила квартиру 23.07.2007 року, в якій зареєстрована та проживала, міжнею та [PERSON] відбулась суперечка. Однак залишати квартиру її ніхто не примушував, так само не перешкоджали її поверненню до даної квартири. Доказів того, що вона не могла проживати у спірній квартирі через неправомірну поведінку [PERSON] та з метою уникнення з нею конфлктів відповідачка суду не надала. З пояснень відповідачки слідує, що вона не намагалась повернутись до даної квартири. Вона не зверталася ні до правоохоронних органів, ні до суду за захистом своїх житлових прав і не робила будь-яких спроб самостійно відновити своє право на проживання у спірній квартирі. Як видно із її пояснень, вона не має намірів відновлювати сімейні стосунки із [PERSON], оскільки шлюб між ними розірвано та не має намірів повертатись до спірної квартири. Позивачі звернулись до суду лише після спливу майже двох років. Таким чином суд прийшов до висновку, що [PERSON] Н П. на час звернення позивачів до суду більше шести місяців без поважних причин не проживала у спірній квартирі, що підтверджується достовірними доказами, тому вона втратила право на користування спірною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послався на несумісність характерів та втрати поваги один до одного. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 19 березня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку Катерину, [INFO]. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2010 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде су перечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою і просила визнати [PERSON] (свого сина) недієздатним та призначити її опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявниця повідомила, що [PERSON], [INFO], є її сином, хворіє на психічну хворобу, проживає разом з нею та перебуває під її піклуванням. Заявниця у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу у її відсутність. Представник органу опіки та піклування Ладижинської міської ради у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог заявниці не заперечував. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 ч. 1 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. У судовому засіданні встановлено, що згідно акту № 194 від 30.09.2010 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної Вінницькою обласною психоневрологічною лікарнею ім. акад. [PERSON], [PERSON] страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді легкої розумової відсталості ступеня вираженої дебільності, внаслідок чого він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради (органу опіки та піклування) від 24.06.2010 року № 426 до суду подано пропозицію щодо призначення [PERSON], [INFO], опікуном над [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1994 року. Від спільного проживання мають двоє дітей : дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, родина розпалась. Відповідач не дотримується моральних засад існування родини, грубо себе поводить, влаштовує сварки, з травня 2010 року не бере участі у вихованні дітей. На даний час припинили ведення спільного господарства, спір про майно відсутній. Вважає, що шлюб існує формально і примирення не можливе. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача па її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 20 % всіх видів доходу відповідача на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, загалом 40 % всіх видів доходу (заробітку) відповідача на місяць, оскільки відповідач по справі в добровільному порядку участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною особою, отримує пенсію і в змозі сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу і стягнення аліментів, однак просить не стягувати з відповідача витрати з надання правової допомоги . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 червня 1994 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб існує формально, сторони на примирення не погоджуються, збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам дружини та неповнолітніх дітей, сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання, спір про майно відсутній, а тому, за таких підстав, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.. Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей слід залишити на вихованні матері. Крім того, на утриманні позивачки знаходяться неповнолітні діти. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобов'язаний не робити. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобовязанні утримувати до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved