Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-17 00:00:00

В травні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати недійсною заяву про відмову від спадщини № 436, подану 15.03.2008 року позивачем після померлої 27.01.2008 року [PERSON] на користь [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що його батьки - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], мешкали в с. Ряське Нехворощанського району Полтавської області. 12 листопада 1957 року вони зареєструвати шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ЯР № 363635, виданим 12.11.1957 р. Ряською сільрадою Нехворощанського району Полтавської області, актовий запис № 18, де вказане дівоче прізвище матері позивача - [PERSON]. Від цього шлюбу народився позивач - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЯР № 192077, виданим 13.11.1957 р. Ряською сільрадою Нехворощанського району Полтавської області, актовий запис №26. В зазначеному документі матір'ю позивача записано [PERSON], яка 12.11.1957 р., змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка і стала [PERSON]. Вона народилася 27.01.1926 р. в с. Ряське Машівського району Полтавської області, актовий запис № 14, що вбачається із свідоцтва про її народження І-КЕ № 092984, виданого 22.08.2002 р. Машівським відділом РАЦС Полтавської області, де зазначаються її батьки - [PERSON] і [PERSON]. 10.03.1988 р. подружжя [PERSON] купили згідно домашньої угоди недобудований будинок № 30 по вул. Кривий проїзд в м. Дніпропетровську, який сумісно добудували і оформили на ім'я батька - [PERSON] правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності, який був виданий Виконкомом Красногвардійської ради народних депутатів м. Дніпропетровська 14.10.1992 р. 19.02.2002 р. помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого його дружина - [PERSON] прийняла спадщину на домоволодіння № 30 по вул. Кривий проїзд в м. Дніпропетровську. 08.08.2003 р. [PERSON] одержала в Третій [PERSON] державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром № 4-1233 на домоволодіння в цілому за вказаною адресою і зареєструвала його в КП ДМБТІ 13.09.2003 р. за реєстром № 1655907 на своє ім'я. 27 січня 2008 р. померла мати позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть І-КИ № 195099, видане 30.01.2008 р. відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області. 15.03.2008 р. позивач звернувся до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори і подав заяву № 436 від 15.03.2008 р. про відмову від спадщини після померлої матері - [PERSON] на користь сестри [PERSON]. Позивач вважає, що його заява про відмову від спадщини являється недійсною з наступних підстав. В його сім'ї було 3 дітей: старша дочка - [PERSON], [INFO], яка після заміжжя стала носити прізвище [PERSON] і дочкою якої є відповідачка [PERSON]; середня дочка - [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]; молодший син - [PERSON], [INFO]. Всі троє мешкали з батьками, утримувалися і виховувалися ними і вважали їх своїми рідними батьком і матір'ю, так як їх прізвище було спільним - [PERSON], по-батькові, також - Митрофановичі. Кожен з трьох дітей вважав [PERSON] своєю рідною матір'ю. Внаслідок зазначених причин до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори подали заяви після смерті матері - [PERSON]: [PERSON] про прийняття спадщини; [PERSON] про прийняття спадщини замість померлої її матері - [PERSON], яка померла у 1992 році; [PERSON] про відмову від спадщини на користь сестри [PERSON], так як він був впевнений, що вона являється його рідною сестрою, а його мати - [PERSON] являється [PERSON] рідною матір'ю. 31.10.2008 р. позивач та [PERSON] звернулися до [PERSON] з позовом про усунення її від спадкування у зв'язку з тим, що вона ухилялася від надання допомоги своїй бабусі, яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані. Під час розгляду цієї справи було з'ясовано, що у свідоцтвах про народження сестер записана матір'ю інша жінка [PERSON] (по-російськи [PERSON]). Ними було з'ясовано, що [PERSON] не могла бути рідною матір'ю сестрам позивача - [PERSON] та [PERSON], так як вона зареєструвала шлюб з батьком позивача 12.11.1957р., а до цього часу вона носила прізвище [PERSON]. [PERSON] народилася у 1949 рощ, а [PERSON] народилася у 1951 році, в їх свідоцтвах про народження записана матір'ю [PERSON], а на той час мати позивача була ще [PERSON]. На підставі виявленого факту позивач і [PERSON] звернулися до суду з заявою, згідно якої ухвалою суду від 27.02.2009 р. було залишено без розгляду позовну заяву про усунення [PERSON] від спадщини, так як вона не являється рідною онукою померлої [PERSON] і не спадкує за законом спадщину. Таким чином можливо зробити висновок, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] являється позивач - її рідний син, так як лише в його свідоцтві про народження вона записана матір'ю. В свідоцтвах про народження сестер [PERSON] та [PERSON] матір'ю записана інша жінка - [PERSON]. Цей факт позивачу став відомий лише під час розгляду цивільної справи на початку 2009р. і не був відомий 15.03.2008 р., коли він подавав заяву про відмову від спадщини після смерті матері на користь сестри - [PERSON] Якби позивач знав, що [PERSON] не являється рідною дочкою його матері, то він не відмовлявся від прийняття спадщини, а навпаки, прийняв би її. Позивач стверджує, що під час подачі заяви про відмову від спадщини після смерті його матері [PERSON] на користь [PERSON] внаслідок помилки вважав [PERSON] рідною сестрою і рідною дочкою померлої, тобто спадкоємицею за законом першої черги після смерті матері. Внаслідок цього позивач відмовлявся від своєї частини спадщини на її користь з метою збільшення її частки у спадщині. На теперішній час встановлено, що ні [PERSON], ні [PERSON] не являються спадкоємицями за законом першої черги після смерті [PERSON]. Позивач вважає, що помилявся відносно істотних обставин заяви про відмову від спадщини, яка повинна бути судом визнана недійсною. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилався на обставини, викладені в позовній заяві, пояснив, що якщо б нотаріус оформив спадщину на [PERSON], то він би не звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовну заява визнала, просила позов задовольнити, пояснила, що її брат помилився, коли відмовився від спадщини. Пояснила, що відповідачка [PERSON] ніколи не допомагала бабусі, а тому не має права отримувати спадщину. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] та її представник позовні вимоги позивача не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, раніше від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Раніше в судовому засіданні завідуюча 3 дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько пояснила, що розяснювала позивачу всі наслідки відмови від прийняття спадщини. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява позивача задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2008 року померла мати позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть І-КИ № 195099, видане 30.01.2008 р. відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області.(а.с.15). 15.03.2008 року позивач звернувся до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори і подав заяву № 436 від 15.03.2008 р. про відмову від спадщини після померлої матері - [PERSON] на користь сестри [PERSON]. Відповідно до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори подали заяви після смерті матері - [PERSON]: [PERSON] про прийняття спадщини; [PERSON] про прийняття спадщини замість померлої її матері - [PERSON], яка померла у 1992 році; [PERSON] про відмову від спадщини на користь сестри [PERSON] 31.10.2008 р. Пояснення позивача про те, що позивачу нотаріусом не розяснювалися наслідки відмови від спадщини спростовуються заявою від 15.03.2008 року про відмову від частки спадщини на користь [PERSON], в якій вказано, що позивач має право відкликати заяву в строк до 27.07.2008 року та наслідки відмови йому нотаріусом розяснені. Крім того, спростовуються його ж поясненнями про те, що він не звернувся до суду, з даним позовм, як би знав, що [PERSON] подасть заяву про прийняття спадщини. Тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсною заяву про відмову від спадщини № 436, подану 15.03.2008 року позивачем після померлої 27.01.2008 року [PERSON] на користь [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed