Jurisdiction: civil
Date: 2011-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини таким, що пропущений з поважних причин; встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0166255, виданий Біловодською районною державною адміністрацією Луганської області належить [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 8,39 кадастрових гектар, що перебуває на території [PERSON] сільської ради Біловодського району Луганської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0166255, виданий Біловодською районною державною адміністрацією Луганської області) в порядку спадкування за законом, з тих підстав, що він є фактичним спадкоємцем вище вказаної земельної ділянки, яка належить померлій [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився. В заяві адресованій суду просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. В.о. державного нотаріуса Біловодської ДНК в судове засідання не зявилася. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 8 травня 1995 року померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, виданого [PERSON] сільською [PERSON] народних депутатів Біловодського району Луганської області 8 травня 1995 року (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 8,39 кадастрових гектар, що перебуває на території [PERSON] сільської ради Біловодського району Луганської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0166255, виданий Біловодською районною державною адміністрацією Луганської області) (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що б вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON], що підтверджується ксерокопією заповіту складеного 20 січня 1981 року, та затвердженого секретарем виконкому [PERSON] народних депутатів Біловодського району Ворошиловградської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4 (а.с.13). При зверненні до державного нотаріуса Біловодської ДНК для отримання свідоцтва на право спадщини, [PERSON] було відмовлено у видачі даного свідоцтва у звязку з тим, що не встановлена ступінь споріднення між позивачем по справі та померлою [PERSON] та в звязку з пропуском передбаченого законодавством строку для прийняття спадщини. З обґрунтувань [PERSON] в позовній заяві встановлено, що в звязку з юридичною неграмотністю і поганого стану здоровя, позивач пропустив передбачений законодавством строк для прийняття спадщини, що є поважною причиною для пропущення шестимісячного строку передбаченого ст.1270 ЦК України. Також позивач вказав на те, що 20 січня 1981 року при складанні заповіту, секретарем виконкому [PERSON] народних депутатів Біловодського району Ворошиловградської області, було помилково внесено запис, а саме було вказано прізвище «Щирба» замість «Щербина». Факт належності прізвища «Щербина» підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданого [PERSON] сільською [PERSON] народних депутатів Біловодського району Луганської області 8 травня 1995 року (а.с.8) та копією ощадної книжки виданої на імя [PERSON] 9 червня 1988 року (а.с.11). Тому суд вважає, що позивач обґрунтовано заявив позов, є спадкоємцем першої черги і фактично прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] з заявою про відмову від спадщини не звертався і вважається таким, що прийняв спадщину (ч.3 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ст.81 ч.1 п.Г ЗК України, з моменту прийняття спадщини, він набув право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved