Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-23 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вона, її син - [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] мешкали разом в квартирі [ADDRESS]. Зазначена квартира була приватизована, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №111. Свідоцтво про право власності на житло від 16.06.1993р. №111 видано на прізвища [PERSON] (далі - Позивач), [PERSON] (далі Відповідач) та [PERSON]. Після розірвання шлюбу з чоловіком [PERSON], позивачка та відповідач змінили прізвища та отримали нові документи на імя [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] в 1995році поїхала на постійне місце проживання в Ізраіль, а 09.05.2008р. вона надіслала Позивачу довіреність с правом продажу та розпорядження своєї 1/3 частки квартири. Вказаною довіреністю [PERSON] надала право Позивачу оформити документи та розпорядитися 1/3 часткою квартири [ADDRESS]. Для можливості розпорядитися 1/3 часткою квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], позивачці необхідно об'єднати її частку з часткою, яка належить [PERSON] та визнати за Позивачем право власності на 2/3 частки квартирі [ADDRESS], у зв»язку з чим вона змушена була звернутися до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні позивачка просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири №2 будинку 187 по пр..Леніна в м.Запоріжжя, з підстав, викладених у позові. Також позивачка доводила суду, що вона постійно мешкає в зазначеній квартирі, оплачує комунальні послуги, робила поточний ремонт, підтримує порядок. Боргів за оплату комунальних послуг вона не має. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду докази та прийнявши до уваги покази свідків, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держані та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Зі змісту статей 11, 15 ЦК України вбачається, що цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладено у ст.. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини. Позивач просить визнати за ним право власності з підстав, викладених у статті 328 ЦК України. Суд вважає, що позивачем обрано спосіб захисту порушеного права, який передбачено законом і відповідає змісту порушеного права. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] ( Позивачу по справі), [PERSON] ( Відповідачу по справі) та [PERSON]. Після розірвання шлюбу з чоловіком [PERSON], позивачка та відповідач змінили прізвища та отримали нові документи на імя [PERSON] та [PERSON]. З 2008 року позивачка, на підставі доручення від [PERSON] набула право продажу та розпорядження належній їй 1/3 частки вказаної квартири. Також, даною довіреністю [PERSON] надала право Позивачу оформити документи та розпорядитися 1/3 часткою квартири [ADDRESS].. У відповідності до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тобто, перелік підстав набуття права власності не є вичерпним та має місце презумпція правомірності набуття права власності. У відповідності до цивільного законодавства України, однієї з умов виникнення прав і обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача засновані на Законі, а тому мають бути задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved