Jurisdiction: civil
Date: 2011-05-26 00:00:00

У березні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальність Агентство по збору боргів (далі ТОВ) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 07 липня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю [PERSON] Стандарт (далі [PERSON]) і [PERSON] (далі Позичальник) за заявою останнього уклали кредитний договір №\~77178291, згідно з яким [PERSON] надав відповідачу кредит у розмірі 5366 грн. 32 коп. строком з 07 липня 2008 року по 07 травня 2009 року. Вказану суму кредиту [PERSON] перерахував на рахунок торговельної організації. Відповідно до умов кредитного договору Позичальник зобовязувався забезпечити повернення (погашення) кредиту шляхом здійснення щомісячних періодичних платежів у сумі та строки, передбачені графіком платежів, проте своїх зобовязань не виконав. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 77178291 відповідач [PERSON] порушив графік платежів, повернення наданого кредиту не здійснив. На підставі п. 4.5.2 Умов обслуговування та надання кредитів [PERSON] набув право вимагати від Позичальника дострокового погашення кредиту. З цією метою 22 березня 2009 року [PERSON] направив [PERSON] заключну вимогу, у якій повідомив його про необхідність достроково повернути суму кредиту та сплатити інші платежі за кредитним договором на загальну суму 3818 грн. 32 коп. У порушення п. 4.5.1 Умов обслуговування та надання кредитів відповідач суму, вказану у заключній вимозі, протягом 30 днів не сплатив, що потягло нарахування неустойки, передбаченої п. 5.9 цих Умов, у розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення. На день подачі позовної заяви розмір неустойки становить 5254 грн. 01 коп. 29 квітня 2009 року відповідно до п. 7.1 Умов обслуговування та надання кредитів [PERSON] уклав із ТОВ договір відступлення права вимоги/факторингу № 14, згідно з яким до ТОВ перейшли усі права за укладеним між Банком і Позичальником кредитним договором, у звязку з чим відбулася заміна кредитора у зобовязанні, про що 09 червня 2009 року [PERSON] листом за вих. № 12-05-2022 повідомив відповідача. Станом на 28 квітня 2009 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 9077 грн. 33 коп., з яких: 3823 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 5254 грн. 01 коп. неустойка. Просило стягнути із [PERSON] на користь ТОВ заборгованість в розмірі 9077 грн. 33 коп. та судові витрати. Представник позивача ТОВ [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначає, що позов підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов ТОВ визнав повністю, про що надав суду відповідну письмову заяву. Розяснивши відповідачу наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 07 липня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю [PERSON] Стандарт і [PERSON] уклали кредитний договір № 77178291, за умовами якого [PERSON] надав відповідачу шляхом перерахування коштів торговельній організації кредит у розмірі 5366 грн. 32 коп. на придбання компютерної техніки строком з 07 липня 2008 року по 07 травня 2009 року. Відповідно до п. п. 4.2, 4.5 Умов обслуговування та надання кредитів Позичальник повинен здійснювати погашення кредиту згідно із графіком, у разі порушення сплати кредиту [PERSON] має право вимагати дострокового погашення заборгованості, для чого направляє Позичальнику заключну вимогу, яка має бути виконана протягом 30 днів. У п. 5.9 Умов обслуговування та надання кредитів у випадку порушення Позичальником строків оплати заключної вимоги [PERSON] має право нараховувати неустойку (пеню) в розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 29 квітня 2009 року на підставі п. 7.1 Умов обслуговування та надання кредитів Товариство з обмеженою відповідальністю [PERSON] Стандарт і Товариство з обмеженою відповідальність Агентство по збору боргів уклали договір уступки права вимоги № 14, за умовами якого [PERSON] відступив ТОВ право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 77178291 від 07 липня 2008 року. У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 77178291 від 07 липня 2008 року він має перед ТОВ заборгованість за цим договором на загальну суму 9077 грн. 33 коп., з яких: заборгованість по кредиту в розмірі 3823 грн. 32 коп. та пеня в розмірі 5254 грн. 01 коп. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов ТОВ є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви позивач ТОВ сплатило судовий збір у розмірі 90 грн. 77 коп. та оплатило витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 210 грн. 77 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved