Jurisdiction: civil
Date: 2011-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], до 3-ої особи Придніпровської товарної біржі «про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та права власності на нерухоме майно», в обґрунтування якої зазначила, що 18 січня 1999 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS]. При цьому відповідачі завірили її, що зареєстрований на біржі договір в подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Так, позивачка уточнила свої позовні вимоги та просить: поновити строк для звернення до суду з позовом; визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.01.1999 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила. Від представника позивачки [PERSON], який дії в її інтересах за довіреністю, надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 37, 38). Проти позовних вимог не заперечують (а.с. 34, 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не сповісти. Заперечень на позовну заяву не надавав. Третя особа Придніпровська товарна біржа, в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду,справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду не сповістила. Заперечень на позовну заяву не надавала. Враховуючи, що сторони сповіщені про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ЦПК України, заперечень на позовні вимоги по суті не надали, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутністю сторін, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою [PERSON], як покупцем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], як продавцями, 18.01.1999 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 724, зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі, а саме: квартири [ADDRESS] (а.с. 7а). Як встановлено в судовому засіданні, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 10.08.2009 року за вих. № 373 (а.с. 11). Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом 06.05.2010 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 4 Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як встановлено, в судовому засіданні, позивачці [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу, зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі № 724 від 18.01.1999 року, не входить до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, що підтверджується рішенням реєстратора про відмову в реєстрації виданим Обласник комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 05.07.2010 року за вих. № 1712 (а.с. 27). Крім того, підстав вважати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 724 від 18.01.1999 року у позивачки не було оскільки його визнавали та сумнівів в праві власності позивачки [PERSON] не було, про що свідчить укладений позивачкою договір № 10701 про надання доступу до послуг телемережі (а.с. 16), договір № 181123 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області (а.с. 17). Так, згідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» N 1956-ХП, 10.12.1991, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Як встановлено в судовому засіданні, правовідносини між [PERSON] та відповідачами виникли на момент дії Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, в разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved