Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-18 00:00:00

В грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Вона зазначила, що 21.10.1960 року зареєструвала шлюб з відповідачем під час якого 07.01.1986 року ними був придбаний житловий будинок № 34 по вул. Ашербекова в м. Бердичеві. 13.11.1997 року між ними була досягнута угода про визначення часток у вказаному будинку, згідно якої їй прийшло у власність 52/1090 , а відповідачу 48/100. Було видано свідоцтво про право власності та посвідчено приватним нотаріусом і зареєстровано в Бердичівському міжміському бюро технічної інвентарізації. Згідно вказаного свідоцтва про право власності на 52/100 частки будинку їй в користування перейшли приміщення 1-2, 1-1, 1-5, 11, 1, льох В-1, та 1/3 хліва Б-1 згідно поетажного плану, якими вона на даний час користується. 26.01.2000 року шлюб між ними було розірвано і на даний час виник спір відносно користування газом та сплати комунальних послуг. Угоди про добровільний виділ частки майна, що є у пільній частковій власності, для облаштування окремого входу та окремого опалення між ними не досягнуто, а тому просить суд виділити їй в натурі 52/100 частин вказаного будинку, визнавши за нею приміщення 1-2, 1-5, 1-1, льох В-1, 1/3 хліва Б-1 згідно поетажного плану, а відповідачу 48 /100 частин будинку визнавши за ним приміщення 1-3, 1-4, 111, 2/3 хліва Б-1 та стягнути з нього на її користь судові витрати по оплаті держмита, інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи та юридичної допомоги. В ході розгляду справи змінила позовні вимоги, просить також визнати за нею право власності на вказані приміщення будинку, які знаходяться в її користуванні /а.с.36/. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, викладених в позовних вимогах. Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що угодою між сторонами визначені частки у користуванні будинком, на що видано свідоцтво про право власності від 13.11.1997 року. В користування позивачки знаходяться приміщення 1-2, 1-1, 11,1, льох В-1 та 1/3 хліва Б-1., а також приміщення 1-5. З»ясувавши обставини справи, суд дійшов до вуисновку про задоволення позову зі слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за час шлюбу між сторонами ними придбано житловий будинок № 34 по вул. Аширбекова в м. Бердичеві /а.с.8-10, 15-16/ 13.11.1997 року між сторонами була досягнута угода про визначення часток у належному їм будинку , згідно якої їй перейшло у власність 52/100 будинку, а відповідачу 48/100. Було складено свідоцтво про право власності від 13.11. 1997 року згідно якого в її користування перейшли приміщення 1-2, 1-1, 1-5, 11, 1, льох В-1, 1/3 хліва Б-1 , а відповідачу приміщення 1-3, 1-4, 111, 2/3 хліва Б-1 /а.с.11/. Право власності на 52 /100 частин будинку зареєстровано за позивачкою в Бердичівському МБТІ /а.с.12/. Позивачка бажає виділити їй в натурі вказані приміщення будинковолодіння та визнати за нею право власності на них. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким правом позивачка, як власник майна у спільній частковій власності бажає скористатися , а тому її позов, як власника майна , підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 79, 81, 84, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати на оплату : держмита в сумі 137 грн; інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн та 1000 грн на правову допомогу , а всього 1257 грн.

Outcome: approved