Jurisdiction: civil
Date: 2011-04-27 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до |Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, [PERSON], третя особа, яка не являє самостійних вимог на предмет спору - Друга дніпропетровська державна нотаріальна юніора, про встановлення факту прийняття спадщини, зміну часток власників в домоволодінні і «знання права власності на 66/100 частин домоволодіння і на самочинно збудоване нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги, обґрунтувала тим, що на підставі рішення виконкому Ленінської ради від 25 грудня 1968 р. мати позивача [PERSON] самовільно побудувала житловий будинок літ. Б-1 загальною площею 56,6кв. метрів, житловою площею 36,5кв. метрів, убиральню літ. М, душ літ. Н, убиральню літ.Д, розташовані в домоволодінні № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську. За свого життя право власності на зазначені будівлі не оформила. В 1976 році [PERSON] в спірному домоволодінні самочинно побудувала житлову прибудову А2-1 , яка складається з приміщень : 1-3 площею 12,1 кв. метрів, 1-1 площею 2,5кв. метрів, 1 -2 площею 2,9 кв. метрів, та ґанок а2; в 1981 році - літню кухню літ.О, в 1990 році - прибудову АЗ-1, яка складається з приміщень : 3-4 площею 8,1 кв. метр, 3-5 площею 3,7 кв. метрів, та ґанок а3,\~ гараж літ.П. Загальна площа будинку літ.А-1 стала складати 145,Зкв. метри, житлова - 87,1 кв. метр. Згідно з актом ідеальних часток КП "ДМБТІ" від 05.03.2010 р. за [PERSON] числиться: житловий будинок літ.Б-1 вартістю 44361 грн., убиральня літ. М вартістю 4826 грн., душ літ. Н вартістю 1180 грн., літня кухня літ. О (самочинно збудована) вартістю 11974 грн., убиральня літ.Д вартістю 611 грн., у спільному користуванні споруди № 3,11,12,13,14 вартістю 1824 грн. Всього на суму 64776 грн., що складає 35/100 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську. Згідно з актом ідеальних часток КП "ДМБТІ" від 05.03.2010 р самочинно побудовані житлова прибудова літ. А2-1 та ґанок а2 вартістю 16241 грн. складають 9/100 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську; житлова прибудова літ.АЗ-1 та ганок а3 вартістю 9240 грн. складають 5/100 частин ігараж літ. П вартістю 11911 грн. - 6/100 частин вищезазначеного домоволодіння. Позивач стверджує, що за її дідом [PERSON] і бабою [PERSON] числиться :у житловому будинку А-1 приміщення: 1-4,3-1,3-2,3-3, площею 37,4 кв. м вартістю 18205 грн.; у спільному користуванні №3,11,12,13,14 вартістю 1824 грн., всього суму 20029 грн., що складає 11\\100 частин домоволодіння. При цьому, 7\\12 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську належить відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 24 червня 2008 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1 3330. Згідно з актом ідеальних часток КП "ДМБТІ" від 05.03.2010 р. у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться : в житловому будинку А-1 приміщення: 2-4, 2-5 площею 17,4 м2 вартістю 8470 грн.; в житловій прибудові А1-1 приміщення : 2-1, 2-2, 2-3 площею 29,1 м2 вартістю 14915\~грн.,\~ підвал під А1-1 вартістю 12020 грн. ганок а вартістю 231 грн., козирок до а, вартістю 168 грн., вхід до підвалу а1 вартістю 1029 грн., убиральня Е вартістю 2373 грн., літня кухня (самочинно збудована) вартістю 15728 грн., сарай 3 (тимчасовий) вартістю 291 грн., навіс Л вартістю 53 грн., споруди № 1,2,4,5,6,7,8,9,10,15,16, І вартістю 5610 грн. Всього на суму 60888 грн., що складає 34/100 частин домоволодіння. Позивач зазначає, що 05 грудня 1931 р. померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 11/200 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську, які фактично успадкувала моя мати [PERSON] - спадкоємець першої черги за законом, так як проживала разом зі спадкодавцем. Далі, 12 травня 1943 року помер дід позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 11/200 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську, які також фактично успадкувала моя мати [PERSON] - спадкоємець першої черги за законом, так як проживала разом зі спадкодавцем . 16 січня 2009 р. померла [PERSON], залишивши заповіт на ім'я позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на 66/100 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську : на 35\\100 частин, які числяться за [PERSON] на підставі рішення виконкому Ленінської райради від 25 грудня 1968 р., 11\\100 частин, фактично успадкованих [PERSON] після смерті батьків [PERSON] і [PERSON], на самочинно побудовані [PERSON] будівлі, що складають 9\\100, 5\\100 і 6\\100 частин домоволодіння згідно з актом КП ''ДМБТГ' від 05.03.2010 р. Я є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 13 серпня 2008 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстром №4262, після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. У встановлений законом шестимісячний строк я звернулась в Другу дніпропетровську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з тим, що за свого життя мати Позивача [PERSON] не зареєструвала в КП «ДМБТІ» відповідні документи, спірне домоволодіння вважається самочинно збудованим. Оскільки визнати право власності на вказане самочинне будівництво, Позивач може тільки у судовому порядку, вимушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, про вищевказані обставини не заперечує, просить позов задовольнити. Представник Відповідача - Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмові пояснення, в яких справу розглядати без їх участі та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, та час розгляду справи сповіщалась належним чином, надала суду заяву в який просить розглянути спарви без її участі, проти замовлення позову не заперечує (а.с. 28). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їх представника, проти позову не заперечували, вважали за можливе ухвалення рішення згідно діючого законодавства Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлені наступні обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 35\\100 домоволодіння по вул. Комунарівській, буд. 293, в м. Дніпропетровську входить до складу спадкового майна, що було заповідане [PERSON] спадкоємцю [PERSON], що підтверджується заповітом від 13 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4262 (а.с.22). З матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 1931 р. померла баба позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 11/200 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську, які фактично успадкувала мати позивача - [PERSON] - спадкоємець першої черги за законом, так як проживала разом зі спадкодавцем . Також з матеріалів справи вбачається, що 12 травня 1943 року помер дід позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 11/200 частин .домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську, які також фактично успадкувала [PERSON] - спадкоємець першої черги за законом, так як проживала разом зі спадкодавцем . Судом встановлено, що 16 січня 2009 р. померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей відділом реєстрації смерті в м. Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції 16 січня 2009року зроблено відповідний актовий запис за № 588 (а.с.27). Після її смерті відкрилась спадщина на 66\\100 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську: на 35\\100 частин, які числяться за [PERSON] на підставі рішення виконкому Ленінської райради від 25 грудня 1968 р., 11\\100 частин, фактично успадкованих [PERSON] після смерті батьків [PERSON] і [PERSON], на самочинно побудовані [PERSON] будівлі, що складають 9\\100, 5\\ 100 і 6\\100 частин домоволодіння згідно з актом КП "ДМБТІ" від 05.03.2010 р. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] фактично вступила у володіння вказаним спадковим майном, користувалась ним та забезпечувала його догляд та утримання. Судом встановлено, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.25). Також судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлої 16 січня 2009 року (а.с. 27), будь-які інші зацікавлені особи з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори не звертались (а.с. 41-42). З огляду на встановлені в ході розгляду справи по суті обставини, суд доходить висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є позивач [PERSON] за заповітом, а право позивача на майно заповідача, як спадкоємця за заповітом підтверджується фактичними обставинами справи, оскільки судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом є позивач, яка фактично спадщину прийняла, оскільки на момент смерті [PERSON] мешкала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялась. У відповідності з вимогами ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно мешкає зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не відмовився від неї. Згідно з актом ідеальних часток, складеного уповноваженою особою комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласною радою від 05.03.2010 р. за [PERSON] числиться : житловий будинок літ.Б-1 вартістю 44361 грн., убиральня літ. М вартістю 4826 грн., душ літ. Н вартістю 1180 грн., літня кухня літ. О (самочинно збудована) вартістю 11974 грн., убиральня літ.Д вартістю 611 грн., у спільному користуванні споруди №3,11,12,13,14 вартістю 1824 грн. Всього на суму 64776 грн., що складає 35/100 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську (а.с.10-11). Також, згідно зі змістом вказаного акту ідеальних часток від 05.03.2010 р. та матеріалів технічної інвентаризації зазначеного домоволодіння (а.с. 13-18), що була проведена станом на 05 березня 2010 року на території вказаного домоволодіння № 293 по вул. Комунарівський в м. Дніпропетровську є самочинно побудованими: житлова прибудова літ. А2-1 та ґанок а 2 вартістю 116241 грн. (складають 9/100 частин домоволодіння № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську); житлова прибудова літ.АЗ-1 та ґанок аЗ вартістю 9240 грн. (складають 5/100 частин); гараж літ. П вартістю 11911 грн. (6/100 частин вищезазначеного домоволодіння (а.с.10-11). Окрім цього, за [PERSON] та [PERSON] числиться :у житловому будинку А-1 приміщення: 1-4,3-1,3-2,3-3, площею 37,4 кв. м вартістю 18205 грн.; у спільному користуванні №3,11,12,13,14 вартістю 1824 грн.. всього на суму 20029 грн., що складає 11\\100 частин домоволодіння. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту відповідно до цієї норми припинення дії, яка порушує право, припинення правовідношення. Оскільки, станом на сьогоднішній день позивач продовжує користуватися вказаним самочинно збудованим нерухомим майном, суд вважає за можливе застосувати норми Цивільного Кодексу України 2003року, відповідно до п.4 Перехідних та прикінцевих положень вказаного кодифікованого акту. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 2 ст. 376 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного Кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Порядок оформлення права власності на об'єкти, що самочинно збудовані в період до 05 серпня 1992 року регламентуються Постановою Кабінету Міністрів України №1035 від 09.09.2009року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на виконання будівельних робіт» та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна (затверджений Наказом міністерства юстиції України від 07.02.2001р. за № 7/5, зареєстровано і Міністерстві юстиції України за№ 157/6445 (із наступними змінами та доповненнями). Відповідно до п.З постанови КМ України «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженнями без дозволу на виконання будівельних робіт» від 09.09.2009 року №1035 підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, які споруджені до 05.08.1992 року є висновок про технічний стан будинку, складений БТІ за формою, встановленою міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва. Приходячи до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, суд виходить з того, що згідно з Висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації-" Дніпропетровської обласної ради № 68 від 03.08.2010р. на приватний житловий будинок садибного типу № 2.93 по вул. Комунарівська в м. Дніпропетровську технічний стан житлової прибудови А2-1, прибудови АЗ-1 , житлового будинку Б- 1, погрібу під Б-1, веранди б-1, ганка б2, входу до погрібу б1, літньої кухні О, гаража П- є задовільний (а.с.17-18). Враховуючи вищевказані приписи чинного законодавства, та приймаючи до уваги те, що земельна ділянка находиться у правомірному користуванні позивача, а самочинно збудовані господарські споруди не порушують приписи прав та інтересів інших осіб, збудовані у період 1976 - 1990 р.р.. мають задовільний технічний стан, суд не вбачає перешкод та визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок літ.Б-1 загальною площею 56,6 м2, житловою - 36,5 м2; житлову прибудову літ. А2-1 з приміщень 1-3 площею 12,1 м2, 1-1 площею 2,5 м2, 1-2 площею 2,9 м2, ґанок а2 ; житлову прибудову літ.АЗ-1 з приміщень 3-4 площею 8,1 м2, 3-5 площею 3,7 м2, ґанок а3 , гараж літ. П , літню кухню О в домоволодінні № 293 по вул. Комунарівській в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 13 серпня 2008 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстром №4262 після смерті [PERSON], померлої 16 січня 2009 року. Також приймаючи самочинний характер будівництва суд вважає за необхідним покласти судові витрати по справі на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved